# Europeiska unionens C 160/13 m

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 160 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 58 årgången13 maj 2015 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 160

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

58 årgången13 maj 2015

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Den 28:e sessionen hölls i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014. |
| 2015/C 160/01 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet måndagen den 1 december 2014 | 1 |
| 2015/C 160/02 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet tisdagen den 2 december 2014 | 5 |
| 2015/C 160/03 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet onsdagen den 3 december 2014 | 9 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den 28:e sessionen hölls i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014.

2015/C 160/01

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet måndagen den 1 december 2014

1

2015/C 160/02

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet tisdagen den 2 december 2014

5

2015/C 160/03

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet onsdagen den 3 december 2014

9

---

| TECKENFÖRKLARING






  - | Samrådsförfarande |
| --- | --- |
| *** | Godkännandeförfarande |
| ***I | Ordinarie lagstiftningsförfarande (första behandlingen) |
| ***II | Ordinarie lagstiftningsförfarande (andra behandlingen) |
| ***III | Ordinarie lagstiftningsförfarande (tredje behandlingen) |

TECKENFÖRKLARING

*

Samrådsförfarande

***

Godkännandeförfarande

***I

Ordinarie lagstiftningsförfarande (första behandlingen)

***II

Ordinarie lagstiftningsförfarande (andra behandlingen)

***III

Ordinarie lagstiftningsförfarande (tredje behandlingen)

(Det angivna förfarandet baseras på den rättsliga grund som angetts i förslaget till akt.)

FÖRKORTNINGAR FÖR UTSKOTTENS NAMN

| AFET: | Utskottet för utrikesfrågor |
| --- | --- |
| DEVE: | Utskottet för utveckling |
| INTA: | Utskottet för internationell handel |
| BUDG: | Budgetutskottet |
| CONT: | Budgetkontrollutskottet |
| ECON: | Utskottet för ekonomi och valutafrågor |
| EMPL: | Utskottet för sysselsättning och sociala frågor |
| ENVI: | Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet |
| ITRE: | Utskottet för industrifrågor, forskning och energi |
| IMCO: | Utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd |
| TRAN: | Utskottet för transport och turism |
| REGI: | Utskottet för regional utveckling |
| AGRI: | Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling |
| PECH: | Fiskeriutskottet |
| CULT: | Utskottet för kultur och utbildning |
| JURI: | Utskottet för rättsliga frågor |
| LIBE: | Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor |
| AFCO: | Utskottet för konstitutionella frågor |
| FEMM: | Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män |
| PETI: | Utskottet för framställningar |
| DROI: | Underutskottet för mänskliga rättigheter |
| SEDE: | Underutskottet för säkerhet och försvar |

AFET:

Utskottet för utrikesfrågor

DEVE:

Utskottet för utveckling

INTA:

Utskottet för internationell handel

BUDG:

Budgetutskottet

CONT:

Budgetkontrollutskottet

ECON:

Utskottet för ekonomi och valutafrågor

EMPL:

Utskottet för sysselsättning och sociala frågor

ENVI:

Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet

ITRE:

Utskottet för industrifrågor, forskning och energi

IMCO:

Utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd

TRAN:

Utskottet för transport och turism

REGI:

Utskottet för regional utveckling

AGRI:

Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling

PECH:

Fiskeriutskottet

CULT:

Utskottet för kultur och utbildning

JURI:

Utskottet för rättsliga frågor

LIBE:

Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor

AFCO:

Utskottet för konstitutionella frågor

FEMM:

Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män

PETI:

Utskottet för framställningar

DROI:

Underutskottet för mänskliga rättigheter

SEDE:

Underutskottet för säkerhet och försvar

FÖRKORTNINGAR FÖR DE POLITISKA GRUPPERNA

| PPE: | Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) |
| --- | --- |
| S&D: | Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet |
| ECR: | Gruppen Europeiska konservativa och reformister |
| ALDE: | Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa |
| GUE/NGL: | Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster |
| Verts/ALE: | Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen |
| EFDD: | Gruppen Frihet och direktdemokrati i Europa |
| NI: | Grupplösa |

PPE:

Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater)

S&D:

Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet

ECR:

Gruppen Europeiska konservativa och reformister

ALDE:

Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa

GUE/NGL:

Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster

Verts/ALE:

Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen

EFDD:

Gruppen Frihet och direktdemokrati i Europa

NI:

Grupplösa

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den 28:e sessionen hölls i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014.

| 13.5.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 160/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.5.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 160/1

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 1 DECEMBER 2014

(2015/C 160/01)

Innehåll

| Högtidligt öppningssammanträde | 1 |
| --- | --- |

| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde | 2 |
| --- | --- |

| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning | 2 |
| --- | --- |

| Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter | 2 |
| --- | --- |

| 1. | Godkännande av föredragningslistan (AP101.704) | 2 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Justering av protokollet från det sista sammanträdet vid den gemensamma parlamentariska församlingens 27:e session (EUT C 345, 2.10.2014) | 2 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Meddelanden från medordförandena inklusive beslut från presidiets sammanträde den 30 november 2014 | 2 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Anförande av Mohamed Diaré, finansminister (Republiken Guinea), tjänstgörande ordförande för AVS-rådet | 3 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Frågestund med AVS-rådet | 3 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Debatt med AVS-rådet – ögonkontaktsförfarandet | 3 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Brådskande fråga 1: Ebolautbrottet | 4 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | Virunga nationalpark | 4 |
| --- | --- | --- |

8.

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 1 DECEMBER 2014

(Sammanträdet öppnades kl. 11.00)

Högtidligt öppningssammanträde

Följande talade till församlingen:

Louis Michel, medordförande för den gemensamma parlamentariska församlingen och Fitz A. Jackson, medordförande för den gemensamma parlamentariska församlingen.

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.00 och återupptogs kl. 15.00.)

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde

Medordföranden hälsade samtliga deltagare välkomna.

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

Medordföranden meddelade att förteckningen över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter, vilken översänts av AVS-ländernas myndigheter och Europaparlamentet, skulle bifogas protokollet.

Ackreditering av icke-parlamentariska ledamöter

Medordföranden meddelade att en ansökan om ackreditering av två icke-parlamentariska företrädare hade inkommit i enlighet med artikel 17.1 i Cotonouavtalet och artikel 1.2 i den gemensamma parlamentariska församlingens arbetsordning, på grund av ett fall av force majeure. Dessa företrädares närvaro skulle registreras och deras namn tas upp i en bilaga till protokollet.

1.   Godkännande av föredragningslistan (AP101.704)

Föredragningslistan godkändes i den form som framgår av detta protokoll.

2.   Justering av protokollet från det sista sammanträdet vid den gemensamma parlamentariska församlingens 27:e session (EUT C 345, 2.10.2014)

Protokollet justerades.

3.   Meddelanden från medordförandena inklusive beslut från presidiets sammanträde den 30 november 2014

Medordföranden redogjorde för resultatet från presidiets sammanträde den 30 november 2014.

Följande beslut fattades:

| a) | Följande betänkanden skulle utarbetas i de ständiga utskotten: | Utskottet för politiska frågor







  — | Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar |
| --- | --- | --- | --- |

a)

Följande betänkanden skulle utarbetas i de ständiga utskotten:

Utskottet för politiska frågor

—

Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar

| | Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel







  — | Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen. |
| --- | --- | --- |

Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel

—

Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen.

| | Utskottet för sociala frågor och miljö







  — | Förbättring de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer. |
| --- | --- | --- |

Utskottet för sociala frågor och miljö

—

Förbättring de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer.

| b) | Demokratiska republiken Kongo erbjöd sig att anordna det 12:e regionala sammanträdet, som ursprungligen hade planerats till den 16–20 februari 2015 och kunde åta sig att arrangera sammanträdet under den aktuella veckan, på en ännu obekräftad ort. Förslaget till föredragningslista och arbetsprogram godkändes. |
| --- | --- |

b)

Demokratiska republiken Kongo erbjöd sig att anordna det 12:e regionala sammanträdet, som ursprungligen hade planerats till den 16–20 februari 2015 och kunde åta sig att arrangera sammanträdet under den aktuella veckan, på en ännu obekräftad ort. Förslaget till föredragningslista och arbetsprogram godkändes.

| c) | Det undersökningsuppdrag till Zimbabwe som ursprungligen hade beslutats 2012 kommer att organiseras under 2015, under förutsättning att de föreslagna datumen bekräftas och att den zimbabwiska regeringen inte ställer några villkor rörande programmet. |
| --- | --- |

c)

Det undersökningsuppdrag till Zimbabwe som ursprungligen hade beslutats 2012 kommer att organiseras under 2015, under förutsättning att de föreslagna datumen bekräftas och att den zimbabwiska regeringen inte ställer några villkor rörande programmet.

| d) | Ett undersökningsuppdrag till Lampedusa (Italien) kommer att organiseras för att undersöka frågor rörande migration och människohandel. |
| --- | --- |

d)

Ett undersökningsuppdrag till Lampedusa (Italien) kommer att organiseras för att undersöka frågor rörande migration och människohandel.

| e) | Den 29:e sessionen (i Stillahavsområdet) bekräftades och kommer att hållas den 15–17 juni 2015 i Vanuatu. |
| --- | --- |

e)

Den 29:e sessionen (i Stillahavsområdet) bekräftades och kommer att hållas den 15–17 juni 2015 i Vanuatu.

| f) | Den 30:e sessionen (i södra Afrika) bekräftades och kommer att hållas den 5–9 december 2015 i Moçambique. |
| --- | --- |

f)

Den 30:e sessionen (i södra Afrika) bekräftades och kommer att hållas den 5–9 december 2015 i Moçambique.

Medordföranden tillkännagav följande tidsfrister:

| — | Avseende ändringsförslag till kompromissresolutioner (om ebolautbrottet och terrorismens utbredning i Afrika): tisdagen den 2 december 2014 kl. 12.00. |
| --- | --- |

—

Avseende ändringsförslag till kompromissresolutioner (om ebolautbrottet och terrorismens utbredning i Afrika): tisdagen den 2 december 2014 kl. 12.00.

| — | Avseende begäranden som rör omröstningsförfaranden: onsdagen den 19 mars 2014 kl. 10.00, skriftligen. |
| --- | --- |

—

Avseende begäranden som rör omröstningsförfaranden: onsdagen den 19 mars 2014 kl. 10.00, skriftligen.

João Ferreira och Carlos Zorrinho begärde att aktiv tolkning på portugisiska skulle användas. Louis Michel påminde om beslutet i Europaparlamentets presidium rörande tolknings- och översättningstjänster för sammanträden i den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen och dess organ.

4.   Anförande av Mohamed Diaré, finansminister (Republiken Guinea), tjänstgörande ordförande för AVS-rådet

Den privata sektorns roll utgjorde fokus i ett uttalande av Mohamed Diaré, finansminister i Republiken Guinea, i vilket han beskrev AVS-EU:s gemensamma samarbetsram inom utvecklingen av den privata sektorn i AVS-länderna, vilken antogs av AVS-ministerrådet i juni 2014. Ministern redogjorde även för jordbrukssektorns strategiska betydelse, vilket utgör en prioritet för att människor ska kunna få mat. Tillgång till vatten utgör en av nycklarna för att nå detta mål och ministern lovordade särskilt det program mot ökenspridning som EU och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation nyligen hade enats om. Sist men inte minst så vittnade han om den katastrof som ebola hade orsakat i hans land och tackade regeringarna, de internationella organisationerna och de icke-statliga organisationerna för deras ekonomiska och moraliska stöd.

5.   Frågestund med AVS-rådet

Mohamed Diaré svarade å AVS-rådets vägnar på följande frågor:

| | Fråga 1 från Norbert Neuser om genomförandet av handlingsplanen för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (FLEGT). |
| --- | --- |

Fråga 1 från Norbert Neuser om genomförandet av handlingsplanen för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (FLEGT).

| | Fråga 2 från Charles Goerens (ersatt av Javier Nart) om perioden efter 2020. |
| --- | --- |

Fråga 2 från Charles Goerens (ersatt av Javier Nart) om perioden efter 2020.

| | Fråga 3 från Louis Aliot (ersatt av Jean-Luc Schaffhauser) om att koppla utvecklingsbiståndet till de insatser ursprungsländerna för illegal invandring gör för att bekämpa detta. |
| --- | --- |

Fråga 3 från Louis Aliot (ersatt av Jean-Luc Schaffhauser) om att koppla utvecklingsbiståndet till de insatser ursprungsländerna för illegal invandring gör för att bekämpa detta.

| | Fråga 4 från Enrique Guerrero Salom om finansiering genom Europeiska utvecklingsfonden. |
| --- | --- |

Fråga 4 från Enrique Guerrero Salom om finansiering genom Europeiska utvecklingsfonden.

| | Fråga 5 från Javier Nart om den fara som uppmaningar till gemensamma jihadattacker i Maghreb- och Arabländerna utgör. |
| --- | --- |

Fråga 5 från Javier Nart om den fara som uppmaningar till gemensamma jihadattacker i Maghreb- och Arabländerna utgör.

| | Fråga 6 från Dariusz Rosati (ersatt av Davor Ivo Stier) om små och medelstora företag. |
| --- | --- |

Fråga 6 från Dariusz Rosati (ersatt av Davor Ivo Stier) om små och medelstora företag.

| | Fråga 7 från Catherine Bearder om handel med souvenirer från lejon. |
| --- | --- |

Fråga 7 från Catherine Bearder om handel med souvenirer från lejon.

| | Fråga 8 från Marielle de Sarnez (ersatt av Pavel Telička) om åtgärder för att bekämpa avskogningen. |
| --- | --- |

Fråga 8 från Marielle de Sarnez (ersatt av Pavel Telička) om åtgärder för att bekämpa avskogningen.

| | Fråga 9 från Carlos Zorrinho om utvinningen av skiffergas i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Carlos Zorrinho om utvinningen av skiffergas i Afrika.

| | Fråga 10 från Marlene Mizzi (ersatt av Kashetu Kyenge) om utbildning och att göra en skillnad för kvinnorna. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Marlene Mizzi (ersatt av Kashetu Kyenge) om utbildning och att göra en skillnad för kvinnorna.

| | Fråga 11 från Francesco Gambús om utvärdering av ekonomiska partnerskapsavtal. |
| --- | --- |

Fråga 11 från Francesco Gambús om utvärdering av ekonomiska partnerskapsavtal.

| | Fråga 12 från David Martin om den gemensamma rådgivande kommittén om ett ekonomiskt partnerskap med Cariforum-staterna. |
| --- | --- |

Fråga 12 från David Martin om den gemensamma rådgivande kommittén om ett ekonomiskt partnerskap med Cariforum-staterna.

| | Fråga 13 av Kashetu Kyenge om migration och mänskliga rättigheter i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 13 av Kashetu Kyenge om migration och mänskliga rättigheter i Afrika.

Frågeställarna till frågorna nr 1, 4, 6, 10 och 11 hade inga följdfrågor.

6.   Diskussion med AVS-rådet – ögonkontaktsförfarandet

Följande yttrade sig: James Kembi Gitura (Kenya), Lidia Senra Rodríguez, João Ferreira, Mohamed El Moctar Zamel (Mauretanien), Hassad El Rasur Amir (Sudan), Enrique Guerrero Salom, Maria Heubuch och Louis Michel.

Ledamöterna tog upp en rad frågor, däribland ekonomiska partnerskapsavtal, kopplingen mellan utveckling och den privata sektorn, omförhandling av Cotonouavtalet och de transatlantiska handelsförhandlingarnas effekter på AVS-stater. En undersökning av det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar och dess effekter på AVS-länderna kommer att beställas.

7.   Brådskande fråga 1: Ebolautbrottet

Jean-Louis de Brouwer (Europeiska kommissionen) redogjorde för de åtgärder EU har vidtagit för att bekämpa ebolaviruset.

Följande yttrade sig: Mo-Mamo Karerwa (Burundi), Davor Ivo Stier, Teresa Efua Asangano (Ekvatorialguinea), Enrique Guerrero Salom, Anastasie Moleko Moliwa (Demokratiska republiken Kongo), Arne Gericke, Louis André Dacoury-Tabley (Elfenbenskusten), Juan Carlos Girauta Vida, Musa Hussein Naib (Eritrea), Lidia Senra Rodríguez, Abadula Gemeda Dago (Etiopien), Maria Heubuch, Netty Baldeh (Gambia), Piernicola Pedicini, Ofosu Asamoah (Ghana), Jean-Luc Schaffhauser, Dharamkumar Seeraj (Guyana), Mariya Gabriel, Mikael Philips (Jamaica), Norbert Neuser, Joyce Laboso (Kenya), Pavel Telička, James Munthali (Malawi), Kombo Gberi (Kamerun), Eleni Theocharous, Ahamada Soukouna (Mali), Kashetu Kyenge, Mohamed El Moctar Zamel (Mauretanien), Juan Fernando López Aguilar, Adjedoue Weidou (Tchad), Komi Selom Klassou (Togo), Carlos Zorrinho, Abdoulaye Sylla (Guinea) och Ibrahim Bundu (Sierra Leone).

Ledamöterna uttryckte sitt medlidande med de länder och familjer som har förlorat medborgare och anhöriga under ebolautbrottet, samt sin uppriktiga tacksamhet för de insatser som alla humanitär- och vårdarbetare har gjort för att bekämpa denna epidemi. De beklagade samtidigt att det internationella samfundet hade underskattat krisens omfattning och att det hade dragit ut på tiden att säkerställa tillräckliga och samordnade strategier och stöd, men man välkomnade att det internationella samfundets åtaganden för att bekämpa ebola tilltar. Ur denna synvinkel bör inte insatserna begränsas till att bekämpa sjukdomen utan de bör även omfatta att skapa förutsättningar för att återuppbygga samhället och ekonomin i de drabbade länderna efter utbrottet.

Jean-Louis de Brouwer (Europeiska kommissionen) avslutade debatten.

8.   Virunga nationalpark

Debatt med Emmanuel de Merode, direktör för Virunga nationalpark

Emmanuel de Merode, direktör för Virunga nationalpark (Demokratiska republiken Kongo), pekade de ut de tre största hoten mot bevarandet av parken, nämligen tjuvskytte och avskogning, olagligt fiske och olaglig oljeexploatering.

Följande yttrade sig: Netty Baldeh (Gambia), Joachim Zeller, Arne Gericke, Charles Nsimba Mwando (Demokratiska republiken Kongo), Louis Michel, Lidia Senra Rodríguez, Bodil Ceballos, Laura Agea, Catherine Bearder och Peter Craig McQuaide (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna konstaterade att det fanns två huvudanledningar till situationen: de svaga statliga institutionerna och enkelheten att bilda illegala grupper. De erkände särskilt den roll som industrin på landbygden, och då i synnerhet vattenkraften, spelar för att utveckla en hållbar ekonomi samtidigt som man konkurrerar med icke-miljövänliga företag. Ledamöterna enades även om behovet av att bevara den biologiska mångfalden bland växter och djur genom att dels säkerställa att miljölagstiftningen efterlevs, dels införa striktare kontroller på vapenexporten.

Emmanuel de Merode avslutade diskussionen.

(Sammanträdet avslutades kl. 18.30.)

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Medordförande

Alhaj Muhammad MUMUNI och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 13.5.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 160/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.5.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 160/5

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 2 DECEMBER 2014

(2015/C 160/02)

Innehåll

| 1. | De sociala och ekonomiska konsekvenserna av undernäring i AVS-länderna | 5 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Anförande av Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling | 6 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Debatt med Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling – ögonkontaktsförfarandet | 6 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Frågestund med kommissionen | 6 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Kommissionens åtgärder med avseende på de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens 27:e sammanträde | 7 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Rapport om näringslivets och arbetsmarknadens organisationer | 7 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Ja! Afrika kan leva upp till sina ambitioner | 7 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | De specifika utmaningarna och behoven hos små östater under utveckling | 7 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling | 8 |
| --- | --- | --- |

9.

Utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 2 DECEMBER 2014

(Sammanträdet öppnades kl. 9.00)

ORDFÖRANDESKAP: Fitz A. JACKSON

Medordförande

1.   De sociala och ekonomiska konsekvenserna av undernäring i AVS-länderna

Utskottet för sociala frågor och miljö

Medföredragande Alban Bagbin (Ghana) och Norbert Neuser

Norbert Neuser redogjorde för rapporten.

Följande yttrade sig: Mo-Mamo Karerwa (Burundi), Davor Ivo Stier, Arne Gericke, Mohamed Ben Oumar (Niger), Catherine Bearder, Jeanne d’Arc Uwimanimpaye (Rwanda), João Ferreira, Maria Heubuch, Adjedoue Weidou (Tchad), Piernicola Pedicini, Jean-Luc Schaffhauser, Francesc Gambús, Linda McAvan, Kashetu Kyenge, Job Yustino Ndugai (Tanzania), Peter Craig McQuaide (Europeiska kommissionen) och Norbert Neuser.

Ledamöterna höll med om att undernäring orsakar stora hälso- och samhällsproblem i AVS-länderna och diskuterade förbättringar som skulle kunna göras när det gäller kost, livsmedelsförsörjningstrygghet och lokal livsmedelsproduktion för att åtgärda situationen. En del av AVS-ländernas representanter talade engagerat om hur undernäring påverkar deras egna befolkningar och efterlyste internationellt stöd för att bemöta detta i många fall dolda problem.

2.   Anförande av Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling

Neven Mimica redogjorde för prioriteringarna under sin mandatperiod: i) Att nå en världsomspännande utvecklingsagenda för perioden efter 2015, där varje land måste ta ansvar för och styra sin egen utveckling samt bidra till en rättvis fördelning av de globala ansträngningarna. ii) Att driva förhandlingarna om den ram som ska följa efter Cotonouavtalet och som ska bygga på de gemensamma värderingarna inom AVS-EU-partnerskapet. iii) Att i större utsträckning främja en konsekvent politik för utveckling. Kommissionsledamoten fokuserade även på den pågående ebolaepidemin och EU:s insatser inte bara när det gäller humanitärt bistånd utan även utvecklingsbistånd i de hårdast drabbade länderna.

3.   Debatt med Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling – ögonkontaktsförfarandet

Följande yttrade sig: Adjedoue Weidou (Tchad), Ismail Al Hag Musa (Sudan), Komi Selom Klassou (Togo), Norbert Neuser, Netty Baldeh (Gambia), Enrique Guerrero Salom, Davor Ivo Stier, David Ochieng (Kenya), Jean-Luc Schaffhauser, Lidia Senra, Louis Michel, Mame Balla Lo (Senegal), Bodil Ceballos, Abadula Gemeda Dago (Etiopien), David Martin, Ahamada Soukouna (Mali), Louis André Dacoury-Tabley (Elfenbenskusten), Mikael Phillips (Jamaica), Mohamed Ben Oumar (Niger), Pedro Silva Pereira och Hermann Razafimbelo (Madagaskar).

Diskussionen fokuserade på bland annat följande ämnen: kampen mot undernäring, den privata sektorns roll för att främja en hållbar utveckling, eventuella effekter för Afrika av det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar mellan Förenta staterna och EU, ebolaepidemin, situationen för de mänskliga rättigheterna i Etiopien och Mauretanien samt det framtida AVS-EU-partnerskapet.

Kommissionsledamot Mimica besvarade ledamöternas frågor i enlighet med ögonkontaktsförfarandet.

4.   Frågestund med kommissionen

Totalt 31 frågor ställdes till Europeiska kommissionen.

Kommissionen hade tidigare besvarat frågorna skriftligen. Kommissionsledamot Mimica gav muntliga svar på de följdfrågor som ställdes av följande ledamöter:

| | Fråga 2 från Juan Carlos Girauta Vidal om strategin för att motverka ebola. |
| --- | --- |

Fråga 2 från Juan Carlos Girauta Vidal om strategin för att motverka ebola.

| | Fråga 3 från Enrique Guerrero Salom om ebola. |
| --- | --- |

Fråga 3 från Enrique Guerrero Salom om ebola.

| | Fråga 4 från Pedro Silva Pereira om att kontrollera ebolautbrottet och investera i gedigna hälsovårdssystem i västafrikanska länder. |
| --- | --- |

Fråga 4 från Pedro Silva Pereira om att kontrollera ebolautbrottet och investera i gedigna hälsovårdssystem i västafrikanska länder.

| | Fråga 9 från Arne Gericke om utrotningen av polio. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Arne Gericke om utrotningen av polio.

| | Fråga 10 från Marielle de Sarnez (ersatt av Pavel Telička) om finansiering av tillgången till mediciner i AVS-länderna. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Marielle de Sarnez (ersatt av Pavel Telička) om finansiering av tillgången till mediciner i AVS-länderna.

| | Fråga 12 av Pavel Telička om stöd för reformer och investeringar inom utbildningen i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 12 av Pavel Telička om stöd för reformer och investeringar inom utbildningen i Afrika.

| | Fråga 17 från Davor Ivo Stier om god förvaltning, öppenhet och ansvarstagande i utnyttjandet av naturtillgångarna i AVS länderna. |
| --- | --- |

Fråga 17 från Davor Ivo Stier om god förvaltning, öppenhet och ansvarstagande i utnyttjandet av naturtillgångarna i AVS länderna.

| | Fråga 18 från Catherine Bearder om elefanter och handeln med elfenben. |
| --- | --- |

Fråga 18 från Catherine Bearder om elefanter och handeln med elfenben.

| | Fråga 21 från David Martin om det ekonomiska partnerskapsavtalet med Fiji. |
| --- | --- |

Fråga 21 från David Martin om det ekonomiska partnerskapsavtalet med Fiji.

| | Fråga 22 från Louis-Joseph Manscour (ersatt av David Martin) om den privata sektorns deltagande i utvecklingssamarbetet. |
| --- | --- |

Fråga 22 från Louis-Joseph Manscour (ersatt av David Martin) om den privata sektorns deltagande i utvecklingssamarbetet.

| | Fråga 27 från Kashetu Kyenge om kombinerade mekanismer och hållbar utveckling. |
| --- | --- |

Fråga 27 från Kashetu Kyenge om kombinerade mekanismer och hållbar utveckling.

| | Fråga 30 från Seb Dance (ersatt av Linda McAvan) om hbt-rättigheter i Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

Fråga 30 från Seb Dance (ersatt av Linda McAvan) om hbt-rättigheter i Cotonouavtalet.

Författarna till frågorna 11, 13 och 16 hade inga följdfrågor.

Frågeställarna till frågorna nr 1, 5, 6, 7, 8, 14, 15, 19, 20, 23, 24, 25, 26, 28, 29 och 31 var inte närvarande.

5.   Kommissionens åtgärder avseende de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens 27:e sammanträde

Ett dokument om uppföljningen av de resolutioner som antagits i Strasbourg hade skickats till församlingen. Neven Mimica redogjorde för de viktigaste punkterna i detta dokument.

6.   Rapport om näringslivets och arbetsmarknadens organisationer

Presentation av Xavier Verboven, ordförande för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs uppföljningskommitté för AVS-länderna, – ögonkontaktsförfarandet.

Xavier Verboven, ordförande för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs uppföljningskommitté för AVS-länderna sammanfattade det möte med ekonomiska och sociala intressegrupper från AVS-EU som hölls i oktober 2014.

Följande yttrade sig: Mohamed Ben Oumar (Niger) och Adjedoue Weidou (Tchad).

Ledamöterna underströk betydelsen av civilsamhällets organisationer och behovet av att stärka deras kapacitet.

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.35 och återupptogs kl. 15.06.)

| Fitz A. JACKSON
  Louis MICHEL | Alhaj Muhammad MUMUNI och
  Luis Marco AGUIRIANO NALDA |
| --- | --- |
| Medordförande | Generalsekreterare |

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Alhaj Muhammad MUMUNI och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Medordförande

Generalsekreterare

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

7.   Ja! Afrika kan leva upp till sina ambitioner

Diskussion i anslutning till inledningsanförandena

Nigerias tidigare president Olusegun Obasanjo målade upp en komplett och livfull bild av den allmänna utvecklingen av mångfalden i de afrikanska länderna under de senast 50 åren. Han underströk i synnerhet det senaste årtiondets förändrade situation, då nya möjligheter har gett nytt hopp och nya ambitioner för fred, demokrati, gott styre, ekonomiska framsteg och mänsklig värdighet. Han betonade att Afrika i första hand behöver en modig vision och ett modigt ledarskap som bygger på en analys av lokala styrkor och svagheter.

Följande yttrade sig: Nick Westcott (utrikestjänsten), Michael Gahler, Christophe Apala Pen’Apala Lutundula (Demokratiska republiken Kongo), Kashetu Kyenge, Musa Hussein Naib (Eritrea), Abadula Gemeda Dago (Etiopien), Netty Baldeh (Gambia), medordförande Louis Michel, João Ferreira, Joyce Laboso (Kenya), Laura Agea, James Munthali (Malawi), Jean-Luc Schaffhauser, Ahamada Soukouna (Mali), Joachim Zeller, Job Yustino Ndugai (Tanzania), Adjedoue Weidou (Tchad), Kennedy K. Hamudulu (Zambia), Mayria Gabriel och Sanghone Sall (Senegal).

Ledamöterna instämde till stora delar i ambitionerna rörande Afrikas utveckling men påpekade att snarare än en ny vision inom Afrikanska unionen så behövs det ett effektivt genomförande av enskilda program. En del ledamöter betonade att kampen mot korruption och ett effektivt skattesystem är avgörande för skuldlättnader. Ledamöterna diskuterade även frågor som migration, kulturell mångfald och mänskliga rättigheter, utrotning av fattigdom, fundamentalism och villkorlighet i utvecklingsbiståndet. Dessutom togs offentlig-privata partnerskap, ekonomiska partnerskapsavtal och sysselsättningsskapande tillväxt upp.

Olusegun Obasanjo svarade på ledamöternas frågor.

Sammanträdet ajournerades kl. 18.00 och återupptogs kl. 18.05.

8.   De specifika utmaningarna och behoven av små östater under utveckling

Diskussion utan resolution

Följande yttrade sig: Andre Worrell (Barbados), Maurice Ponga, Norbert Neuser, medordförande Fitz A. Jackson, Mikael Phillips (Jamaica), Catherine Bearder, Bodil Ceballos, Eleni Theocharous, Len Ishmael (Samväldet Dominica) och Peter Craig McQuaide (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna påpekade att i samband med att 2014 var det internationella året för små östater under utveckling så bör riktade åtgärder vidtas för att bemöta de stora utmaningar som dessa stater ställs inför, och då i synnerhet deras utsatthet för externa chocker såsom naturkatastrofer, klimatförändringar och stigande havsnivåer. Den pågående diskussionen om utvecklingsagendan för perioden efter 2015 ger en möjlighet att effektivt bemöta dessa utmaningar. Öarnas litenhet, avlägsenhet, isolering, utvecklingsnivå och livsmedels- och energiberoende bör också beaktas när man utformar utvecklingsstrategier för dessa länder.

9.   Utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling

Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel

Medföredragande Arnaldo Andrade Ramos (Kap Verde) och Bogdan Brunon Wenta

Arnaldo Andrade Ramos (Kap Verde) och Joachim Zeller (som ersatte Bogdan Brunon Wenta) redogjorde för rapporten.

Följande yttrade sig: Theodor Dumitru Stolojan, Linda McAvan, Joyce Laboso (Kenya), Pavel Telička, Ahamada Soukouna (Mali), Adjedoue Weidou (Tchad), Ignazio Corrao, K. Hamudulu (Zambia), Francesc Gambús, Peter Craig McQuaide (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna erkände den privata sektorns betydelsefulla roll för en inkluderande och hållbar utveckling, då den utgör en stor drivkraft för ekonomisk tillväxt, skapande av arbetsplatser, leverans av varor och tjänster samt handel och innovation. De underströk även de utmaningar som den privata sektorn ställs inför och erkände att det behövs en gynnsammare företagsmiljö med enklare tillgång till finansiering och marknader.

Arnaldo Andrade Ramos (Kap Verde) avslutade diskussionen.

(Sammanträdet avslutades kl. 19.15.)

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Medordförande

Alhaj Muhammad MUMUNI och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 13.5.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 160/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.5.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 160/9

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET ONSDAGEN DEN 3 DECEMBER 2014

(2015/C 160/03)

Innehåll

| 1. | Brådskande fråga 2: Terrorismens ökade utbredning i Afrika | 9 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Utmaningen med nationell försoning i länder efter konflikter och kriser | 10 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de betänkanden som lagts fram av de tre ständiga utskotten | 10 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Omröstning om brådskande resolutionsförslag | 11 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Justering av protokollen från sammanträdet på eftermiddagen måndagen den 1 december 2014 och från sammanträdena på morgonen och eftermiddagen tisdagen den 2 december 2014 | 11 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Övriga frågor | 11 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Datum och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e session | 11 |
| --- | --- | --- |

7.

| Bilaga I | Alfabetisk förteckning över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter | 12 |
| --- | --- | --- |

Bilaga I

| Bilaga II | Närvaro under sessionen i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014 | 17 |
| --- | --- | --- |

Bilaga II

| Bilaga III | Ackreditering av icke-parlamentariska delegater | 21 |
| --- | --- | --- |

Bilaga III

| Bilaga IV | Antagna texter | 22 |
| --- | --- | --- |

Bilaga IV

| — | Resolution om utmaningen med nationell försoning i länder efter konflikter och kriser (ACP-EU/101.715/14/fin.) | 22 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om en utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling (ACP-EU/101.700/14/fin.) | 26 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om de sociala och ekonomiska konsekvenserna av malnutrition i AVS-länderna (ACP-EU/101.717/14/fin.) | 32 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om ebolautbrottet (ACP-EU 101.727/14/fin.) | 37 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om terrorismens utbredning i Afrika (ACP-EU 101.728/14/fin.) | 42 |
| --- | --- | --- |

—

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET ONSDAGEN DEN 3 DECEMBER 2014

(Sammanträdet öppnades kl. 9.05)

ORDFÖRANDESKAP: Fitz A. JACKSON

Medordförande

Ordföranden påpekade att på grund av en viktig omröstning i det italienska parlamentet kunde inte den sittande italienska ordföranden närvara vid sammanträdet och alla punkter som kräver närvaro av Europeiska unionens råd måste tas bort från dagordningen.

1.   Brådskande fråga 2: Terrorismens ökade utbredning i Afrika

Claude Moniquet, direktör för det europeiska centret för strategisk underrättelseverksamhet och säkerhet, påtalade den senaste tidens terrorattacker i Afrika och betonade att det fanns ungefär tio organisationer som försökte stärka sin verksamhet och geografiska utbredning i Afrika, samt att de kunde utnyttja bristen på möjligheter för unga.

Följande yttrade sig: Michael Gahler, Abadula Gemeda Dago (Etiopien), Kashetu Kyenge, Netty Baldeh (Gambia), Ahamada Soukouna (Mali), medordförandena Louis Michel, Mohamed El Moctar Zamel (Mauretanien), Mohamed Ben Oumar (Niger), Komi Selom Klassou (Togo), Ignazio Corrao, Adjedoue Weidou (Tchad), Jeanne d’Arc Uwimanimpaye (Rwanda), Jean-Luc Schaffhauser, Joachim Zeller, Joyce Laboso (Kenya), Mariya Gabriel och Musa Hussein Naib (Eritrea).

Ledamöterna betonade att det krävs både långsikta åtgärder för att bekämpa de grundläggande orsakerna och ökade internationella insatser för att bemöta de tilltagande hoten från terrornätverken. De underströk kopplingarna till organiserad brottslighet och de afrikanska ländernas ökade insatser för att bekämpa terrorism, vilket krävde samordning och stöd från det internationella samfundet för att hantera ett globaliserat problem på rätt sätt.

Claude Moniquet avslutade diskussionen. Kristin de Peyron (utrikestjänsten) höll ett avslutningsanförande.

2.   Utmaningen med nationell försoning i länder efter konflikter och kriser

Utskottet för politiska frågor

Medföredragande: Komi Selom Klassou (Togo) och Joachim Zeller

Komi Selom Klassou (Togo) och Joachim Zeller lade fram förslaget till rapport.

Följande yttrade sig: Boniface Yêhouétomè (Benin), Mariya Gabriel, Mo-Mamo Karerwa (Burundi), Laurent Ngon-Baba (Centralafrikanska republiken), medordförande Louis Michel, Bodil Ceballos, Netty Baldeh (Gambia), Ignazio Corrao, Jean-Luc Schaffhauser, Michael Gahler, Ahamada Soukouna (Mali), Kashetu Kyenge, Davor Ivo Stier, Jeanne d’Arc Uwimanimpaye (Rwanda), Francesc Gambús, Adjedoue Weidou (Tchad) och Sangoné Sall (Senegal).

Ledamöterna betonade att en misslyckad försoning efter en konflikt leder till en upprepad och förnyad konflikt. De enades om att en rättvis balans mellan övergångsrättvisa och försoning, minnen och social fred utgör en förutsättning för att nå en varaktig och hållbar försoning. Ledamöterna betonade att man måste ta hänsyn till specifika nationella och lokala aspekter och att det inte räcker att arbeta med försoning endast på nationell nivå, utan att alla grupper måste inkluderas på lokal nivå, i synnerhet kvinnor och unga.

Medföredragandena avslutade diskussionen.

(Sammanträdet ajournerades kl. 11.05 och återupptogs kl. 12.10.)

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

3.   Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de tre ständiga utskottens rapporter

Medordföranden påminde församlingen om omröstningsförfarandet.

| — | Utmaningen med nationell försoning i länder efter konflikter och kriser (ACP-EU/101.715/14/fin.)
  Utskottet för politiska frågor
  Rapport från Komi Selom Klassou (Togo) och Joachim Zeller
  Antagna ändringsförslag: muntliga ändringsförslag: 1
  Bortfallna ändringsförslag: 1 samt punkt 17.
  Den ändrade resolutionen antogs med 55 röster för och 1 röst emot. |
| --- | --- |

—

Utmaningen med nationell försoning i länder efter konflikter och kriser (ACP-EU/101.715/14/fin.)

Utskottet för politiska frågor

Rapport från Komi Selom Klassou (Togo) och Joachim Zeller

Antagna ändringsförslag: muntliga ändringsförslag: 1

Bortfallna ändringsförslag: 1 samt punkt 17.

Den ändrade resolutionen antogs med 55 röster för och 1 röst emot.

| — | En utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling (ACP-EU/101.700/14/fin.)
  Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel
  Rapport från Arnaldo Andrade Ramos (Kap Verde) och Bogdan Brunon Wenta
  Antagna ändringsförslag: 1 och muntliga ändringsförslag: 1
  Bortfallna ändringsförslag: 2
  Den ändrade resolutionen antogs enhälligt. |
| --- | --- |

—

En utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling (ACP-EU/101.700/14/fin.)

Utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel

Rapport från Arnaldo Andrade Ramos (Kap Verde) och Bogdan Brunon Wenta

Antagna ändringsförslag: 1 och muntliga ändringsförslag: 1

Bortfallna ändringsförslag: 2

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt.

| — | De sociala och ekonomiska konsekvenserna av malnutrition i AVS-länderna (ACP-EU/101.717/14/fin.)
  Utskottet för sociala frågor och miljö
  Rapport från Alban Bagbin (Ghana) och Nobert Neuser
  Förkastade ändringsförslag: 1
  EPP-gruppen begärde en separat omröstning om punkterna 32 och 33 samt skäl Aa, vilket ledde till att de förkastades. S&D- och ALDE-grupperna begärde delad omröstning om skäl N och alla delar antogs.
  Den ändrade resolutionen antogs enhälligt. |
| --- | --- |

—

De sociala och ekonomiska konsekvenserna av malnutrition i AVS-länderna (ACP-EU/101.717/14/fin.)

Utskottet för sociala frågor och miljö

Rapport från Alban Bagbin (Ghana) och Nobert Neuser

Förkastade ändringsförslag: 1

EPP-gruppen begärde en separat omröstning om punkterna 32 och 33 samt skäl Aa, vilket ledde till att de förkastades. S&D- och ALDE-grupperna begärde delad omröstning om skäl N och alla delar antogs.

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt.

4.   Omröstning om brådskande resolutionsförslag

| — | Resolution om ebolautbrottet (ACP-EU 101.727/14/fin.)
  Antagna ändringsförslag: 1
  Förkastade ändringsförslag: 3
  Tillbakadragna ändringsförslag: 2
  Den ändrade resolutionen antogs enhälligt. |
| --- | --- |

—

Resolution om ebolautbrottet (ACP-EU 101.727/14/fin.)

Antagna ändringsförslag: 1

Förkastade ändringsförslag: 3

Tillbakadragna ändringsförslag: 2

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt.

| — | Resolution om terrorismens utbredning i Afrika (ACP-EU 101.728/14/fin.)
  Antagna ändringsförslag: 1, 2, 3
  Den ändrade resolutionen antogs enhälligt, med 1 nedlagd röst. |
| --- | --- |

—

Resolution om terrorismens utbredning i Afrika (ACP-EU 101.728/14/fin.)

Antagna ändringsförslag: 1, 2, 3

Den ändrade resolutionen antogs enhälligt, med 1 nedlagd röst.

5.   Justering av protokollen från sammanträdet på eftermiddagen måndagen den 1 december 2014 och från sammanträdena på morgonen och eftermiddagen tisdagen den 2 december 2014

Protokollen justerades.

6.   Övriga frågor

Catherine Bearder och medordförande Louis Michel informerade församlingen om att filmen ”Virunga” om en nationalpark i den östra delen av Demokratiska republiken Kongo precis hade Oscarsnominerats i kategorin för bästa dokumentärfilm.

7.   Datum och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e session

Nästa sammanträde kommer att äga rum den 15–17 juni 2015 i Port Vila (Vanuatu).

(Sammanträdet avslutades kl. 12.30.)

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Medordförande

Alhaj Muhammad MUMUNI och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

BILAGA I

ALFABETISK FÖRTECKNING ÖVER DEN GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGENS LEDAMÖTER

| Företrädare för AVS-länderna | Företrädare för Europaparlamentet |
| --- | --- |
| JACKSON (JAMAICA), medordförande | MICHEL, medordförande |
| | |
| ANGOLA | ADINOLFI |
| ANTIGUA OCH BARBUDA | AGEA |
| BAHAMAS | ALIOT |
| BARBADOS (vice ordf.) | ARENA |
| BELIZE | BAY |
| BENIN | BEARDER |
| BOTSWANA | BUONANNO |
| BURKINA FASO | CAMPBELL BANNERMAN |
| BURUNDI | CASA |
| KAMERUN | CEBALLOS |
| KAP VERDE | CHRISTENSEN |
| CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN | CORRAO |
| TCHAD (vice ordf.) | DANCE |
| KOMORERNA | DELAHAYE |
| DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO (vice ordf.) | DE SARNEZ |
| REPUBLIKEN KONGO | DUDA (vice ordf.) |
| COOKÖARNA | DUNCAN |
| ELFENBENSKUSTEN | ENGSTRÖM |
| DJIBOUTI | ESTARÀS FERRAGUT |
| DOMINICA | FERRARA |
| DOMINIKANSKA REPUBLIKEN | DUDA (vice ordf.) |
| EKVATORIALGUINEA (1) | FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ |
| ERITREA | FLORENZ |
| ETIOPIEN (vice ordf.) | GABRIEL |
| FIJI | GÁL |
| GABON | GARDIAZABAL RUBIAL |
| GAMBIA | GEBHARDT |
| GHANA | GERICKE |
| GRENADA | GERINGER DE OEDENBERG |
| GUINEA | GIRAUTA VIDAL |
| GUINEA BISSAU | GIUFFRIDA |
| GUYANA | GOERENS |
| HAITI | GRIESBECK |
| JAMAICA | GUERRERO SALOM |
| KIRIBATI | HANNAN (vice ordf.) |
| LESOTHO | HERRANZ GARCÍA |
| LIBERIA | HETMAN |
| MADAGASKAR | HEUBUCH |
| MALAWI (vice ordf.) | ITURGAIZ |
| MALI | KARSKI |
| MARSHALLÖARNA | KYENGE (vice ordf.) |
| MAURETANIEN | LÓPEZ AGUILAR (vice ordf.) |
| MAURITIUS | LÖSING |
| MIKRONESISKA FEDERATIONEN | MCAVAN |
| MOÇAMBIQUE (vice ordf.) | MANSCOUR (vice ordf.) |
| NAMIBIA | MARUSIK |
| NAURU | MIZZI |
| NIGER | MUSELIER (vice ordf.) |
| NIGERIA (vice ordf.) | MUSSOLINI |
| NIUE (vice ordf.) | NART (vice ordf.) |
| PALAU | NEGRESCU |
| PAPUA NYA GUINEA | NEUSER |
| RWANDA | NOICHL |
| SAINT KITTS OCH NEVIS | OMARJEE |
| SAINT LUCIA | PAPADIMOULIS |
| SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA | PEDICINI (vice ordf.) |
| SAMOA | PHILIPPOT |
| SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE | POGLIESE |
| SENEGAL (vice ordf.) | RIVASI (vice ordf.) |
| SEYCHELLERNA | ROLIN |
| SIERRA LEONE | ROSATI |
| SALOMONÖARNA | RUAS (vice ordf.) |
| SOMALIA | SALVINI |
| SYDAFRIKA | SARGENTINI |
| SUDAN (vice ordf.) (1) | SCHREIJER-PIERIK |
| SURINAM (vice ordf.) | SENRA RODRÍGUEZ |
| SWAZILAND | STOLOJAN |
| TANZANIA | THOMAS |
| ÖSTTIMOR | VAIDERE |
| TOGO | WENTA |
| TONGA (vice ordf.) | WERNER |
| TRINIDAD OCH TOBAGO | WIELAND |
| TUVALU | WIŚNIEWSKA (vice ordf.) |
| UGANDA | ZÁBORSKÁ |
| VANUATU | ZELLER |
| ZAMBIA | ZORRINHO |
| ZIMBABWE | ZWIEFKA |

Företrädare för AVS-länderna

Företrädare för Europaparlamentet

JACKSON (JAMAICA), medordförande

MICHEL, medordförande

ANGOLA

ADINOLFI

ANTIGUA OCH BARBUDA

AGEA

BAHAMAS

ALIOT

BARBADOS (vice ordf.)

ARENA

BELIZE

BAY

BENIN

BEARDER

BOTSWANA

BUONANNO

BURKINA FASO

CAMPBELL BANNERMAN

BURUNDI

CASA

KAMERUN

CEBALLOS

KAP VERDE

CHRISTENSEN

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

CORRAO

TCHAD (vice ordf.)

DANCE

KOMORERNA

DELAHAYE

DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO (vice ordf.)

DE SARNEZ

REPUBLIKEN KONGO

DUDA (vice ordf.)

COOKÖARNA

DUNCAN

ELFENBENSKUSTEN

ENGSTRÖM

DJIBOUTI

ESTARÀS FERRAGUT

DOMINICA

FERRARA

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN

DUDA (vice ordf.)

EKVATORIALGUINEA (1)

FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ

ERITREA

FLORENZ

ETIOPIEN (vice ordf.)

GABRIEL

FIJI

GÁL

GABON

GARDIAZABAL RUBIAL

GAMBIA

GEBHARDT

GHANA

GERICKE

GRENADA

GERINGER DE OEDENBERG

GUINEA

GIRAUTA VIDAL

GUINEA BISSAU

GIUFFRIDA

GUYANA

GOERENS

HAITI

GRIESBECK

JAMAICA

GUERRERO SALOM

KIRIBATI

HANNAN (vice ordf.)

LESOTHO

HERRANZ GARCÍA

LIBERIA

HETMAN

MADAGASKAR

HEUBUCH

MALAWI (vice ordf.)

ITURGAIZ

MALI

KARSKI

MARSHALLÖARNA

KYENGE (vice ordf.)

MAURETANIEN

LÓPEZ AGUILAR (vice ordf.)

MAURITIUS

LÖSING

MIKRONESISKA FEDERATIONEN

MCAVAN

MOÇAMBIQUE (vice ordf.)

MANSCOUR (vice ordf.)

NAMIBIA

MARUSIK

NAURU

MIZZI

NIGER

MUSELIER (vice ordf.)

NIGERIA (vice ordf.)

MUSSOLINI

NIUE (vice ordf.)

NART (vice ordf.)

PALAU

NEGRESCU

PAPUA NYA GUINEA

NEUSER

RWANDA

NOICHL

SAINT KITTS OCH NEVIS

OMARJEE

SAINT LUCIA

PAPADIMOULIS

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

PEDICINI (vice ordf.)

SAMOA

PHILIPPOT

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

POGLIESE

SENEGAL (vice ordf.)

RIVASI (vice ordf.)

SEYCHELLERNA

ROLIN

SIERRA LEONE

ROSATI

SALOMONÖARNA

RUAS (vice ordf.)

SOMALIA

SALVINI

SYDAFRIKA

SARGENTINI

SUDAN (vice ordf.) (1)

SCHREIJER-PIERIK

SURINAM (vice ordf.)

SENRA RODRÍGUEZ

SWAZILAND

STOLOJAN

TANZANIA

THOMAS

ÖSTTIMOR

VAIDERE

TOGO

WENTA

TONGA (vice ordf.)

WERNER

TRINIDAD OCH TOBAGO

WIELAND

TUVALU

WIŚNIEWSKA (vice ordf.)

UGANDA

ZÁBORSKÁ

VANUATU

ZELLER

ZAMBIA

ZORRINHO

ZIMBABWE

ZWIEFKA

UTSKOTTET FÖR POLITISKA FRÅGOR

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| HLONGWANE (ZIMBABWE), medordförande
  BURKINA FASO, vice ordf.
  WAIS (DJIBOUTI), vice ordf. | GOERENS, medordförande
  ZELLER, vice ordf.
  GUERRERO SALOM, vice ordf. |
| | |
| ANTIGUA OCH BARBUDA
  YEHOUETOME (BENIN)
  GBERI (KAMERUN)
  N’GON-BABA (CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN)
  DJABIR (KOMORERNA)
  REPUBLIKEN KONGO
  DACOURY-TABLEY (ELFENBENSKUSTEN)
  FIJI
  SEERAJ (GUYANA)
  PRIVERT (HAITI)
  PHILLIPS (JAMAICA)
  LABOSO (KENYA)
  LIBERIA
  MUNTHALI (MALAWI)
  SOUKOUNA (MALI)
  MARSHALLÖARNA
  SITHOLE (MOÇAMBIQUE)
  NAURU
  ST VINCENT OCH GRENADINERNA
  NDUGAI (TANZANIA)
  SANTOS (ÖSTTIMOR)
  KLASSOU (TOGO)
  TAUSI (TUVALU) | ADINOLFI
  CASA
  CEBALLOS
  CORRAO
  DANCE
  DUDA
  ENGSTRÖM
  GABRIEL
  GAL
  GEBHARDT
  KARSKI
  KYENGE
  LEWER
  LÖSING
  LÓPEZ AGUILAR
  MICHEL
  PHILIPPOT
  POGLIESE
  RUAS
  WERNER
  WIELAND
  ZORRINHO
  ZWIEFKA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

HLONGWANE (ZIMBABWE), medordförande

BURKINA FASO, vice ordf.

WAIS (DJIBOUTI), vice ordf.

GOERENS, medordförande

ZELLER, vice ordf.

GUERRERO SALOM, vice ordf.

ANTIGUA OCH BARBUDA

YEHOUETOME (BENIN)

GBERI (KAMERUN)

N’GON-BABA (CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN)

DJABIR (KOMORERNA)

REPUBLIKEN KONGO

DACOURY-TABLEY (ELFENBENSKUSTEN)

FIJI

SEERAJ (GUYANA)

PRIVERT (HAITI)

PHILLIPS (JAMAICA)

LABOSO (KENYA)

LIBERIA

MUNTHALI (MALAWI)

SOUKOUNA (MALI)

MARSHALLÖARNA

SITHOLE (MOÇAMBIQUE)

NAURU

ST VINCENT OCH GRENADINERNA

NDUGAI (TANZANIA)

SANTOS (ÖSTTIMOR)

KLASSOU (TOGO)

TAUSI (TUVALU)

ADINOLFI

CASA

CEBALLOS

CORRAO

DANCE

DUDA

ENGSTRÖM

GABRIEL

GAL

GEBHARDT

KARSKI

KYENGE

LEWER

LÖSING

LÓPEZ AGUILAR

MICHEL

PHILIPPOT

POGLIESE

RUAS

WERNER

WIELAND

ZORRINHO

ZWIEFKA

UTSKOTTET FÖR EKONOMISK UTVECKLING, FINANSER OCH HANDEL

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| TRINIDAD OCH TOBAGO, vice ordf.
  KING-ROUSSEAU (TRINIDAD och TOBAGO), vice ordf.
  TONGA, vice ordf. | FERRARA, medordförande
  ESTARÀS FERRAGUT, vice ordf.
  MANSCOUR vice ordf. |
| | |
| WORRELL (BARBADOS)
  BOTSWANA
  KARERWA (BURUNDI)
  KAP VERDE
  WA BASHARA (Demokratiska republiken Kongo)
  EKVATORIALGUINEA (2)

  DAGO (ETIOPIEN)
  SYLLA (GUINEA)
  MANO (GUINEA BISSAU)
  KIRIBATI
  RAZAFIMBELO (MADAGASKAR)
  NAMIBIA
  NIGERIA
  NIUE
  SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE
  SALL (SENEGAL)
  SALOMONÖARNA
  SAINT KITTS OCH NEVIS
  SAINT LUCIA
  MAGID (SUDAN) (2)

  PANKA (SURINAM)
  DLAMINI (SWAZILAND)
  OULANYAH (UGANDA)
  HAMUDULU (ZAMBIA) | ARENA
  BAY
  CAMPBELL BANNERMAN
  DE SARNEZ
  DELAHAYE
  FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ
  FLORENZ
  GIRAUTA VIDAL
  GRIESBECK
  HANNAN
  MIZZI
  MUSELIER
  NEGRESCU
  OMARJEE
  PAPADIMOULIS
  PEDICINI
  ROSATI
  SALVINI
  SARGENTINI
  SCHREIJER-PIERIK
  STOLOJAN
  THOMAS
  WENTA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

TRINIDAD OCH TOBAGO, vice ordf.

KING-ROUSSEAU (TRINIDAD och TOBAGO), vice ordf.

TONGA, vice ordf.

FERRARA, medordförande

ESTARÀS FERRAGUT, vice ordf.

MANSCOUR vice ordf.

WORRELL (BARBADOS)

BOTSWANA

KARERWA (BURUNDI)

KAP VERDE

WA BASHARA (Demokratiska republiken Kongo)

EKVATORIALGUINEA (2)

DAGO (ETIOPIEN)

SYLLA (GUINEA)

MANO (GUINEA BISSAU)

KIRIBATI

RAZAFIMBELO (MADAGASKAR)

NAMIBIA

NIGERIA

NIUE

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

SALL (SENEGAL)

SALOMONÖARNA

SAINT KITTS OCH NEVIS

SAINT LUCIA

MAGID (SUDAN) (2)

PANKA (SURINAM)

DLAMINI (SWAZILAND)

OULANYAH (UGANDA)

HAMUDULU (ZAMBIA)

ARENA

BAY

CAMPBELL BANNERMAN

DE SARNEZ

DELAHAYE

FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ

FLORENZ

GIRAUTA VIDAL

GRIESBECK

HANNAN

MIZZI

MUSELIER

NEGRESCU

OMARJEE

PAPADIMOULIS

PEDICINI

ROSATI

SALVINI

SARGENTINI

SCHREIJER-PIERIK

STOLOJAN

THOMAS

WENTA

UTSKOTTET FÖR SOCIALA FRÅGOR OCH MILJÖ

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| GABON, medordförande
  BALDEH (GAMBIA), vice ordf.
  DOMINIKANSKA REPUBLIKEN, vice ordf. | RIVASI, medordförande
  AGEA, vice ordf.
  MUSSOLINI, vice ordf. |
| | |
| PEREIRA (ANGOLA)
  BAHAMAS
  PEYREFITTE (BELIZE)
  ADJEDOUE (TCHAD)
  COOKÖARNA
  DOMINICA
  NAIB (ERITREA)
  ASAMOAH (GHANA)
  GARRAWAY (GRENADA)
  SOFONIA (LESOTHO)
  ZAMEL (MAURETANIEN)
  MAURITIUS
  MIKRONESISKA FEDERATIONEN
  OUMAR (NIGER)
  KAWAI (PALAU)
  PAPUA NYA GUINEA
  UWMANIPAYE (RWANDA)
  HUNT (SAMOA)
  POOLE (SEYCHELLERNA)
  LEWALLY (SIERRA LEONE)
  SOMALIA
  DUNJWA (SYDAFRIKA)
  LENGKON (VANUATU) | ALIOT
  BEARDER
  BUONANNO
  CHRISTENSEN
  FERREIRA
  GARDIAZABAL RUBIAL
  GERICKE
  GERINGER DE OEDENBERG
  GIUFFRIDA
  HERRANZ GARCÍA
  HETMAN
  HEUBUCH
  ITURGAIZ
  MARUSIK
  McAVAN
  NART
  NEUSER
  NOICHL
  ROLIN
  SENRA RODRÍGUEZ
  VAIDERE
  WIŚNIEWSKA
  ZABORSKA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

GABON, medordförande

BALDEH (GAMBIA), vice ordf.

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN, vice ordf.

RIVASI, medordförande

AGEA, vice ordf.

MUSSOLINI, vice ordf.

PEREIRA (ANGOLA)

BAHAMAS

PEYREFITTE (BELIZE)

ADJEDOUE (TCHAD)

COOKÖARNA

DOMINICA

NAIB (ERITREA)

ASAMOAH (GHANA)

GARRAWAY (GRENADA)

SOFONIA (LESOTHO)

ZAMEL (MAURETANIEN)

MAURITIUS

MIKRONESISKA FEDERATIONEN

OUMAR (NIGER)

KAWAI (PALAU)

PAPUA NYA GUINEA

UWMANIPAYE (RWANDA)

HUNT (SAMOA)

POOLE (SEYCHELLERNA)

LEWALLY (SIERRA LEONE)

SOMALIA

DUNJWA (SYDAFRIKA)

LENGKON (VANUATU)

ALIOT

BEARDER

BUONANNO

CHRISTENSEN

FERREIRA

GARDIAZABAL RUBIAL

GERICKE

GERINGER DE OEDENBERG

GIUFFRIDA

HERRANZ GARCÍA

HETMAN

HEUBUCH

ITURGAIZ

MARUSIK

McAVAN

NART

NEUSER

NOICHL

ROLIN

SENRA RODRÍGUEZ

VAIDERE

WIŚNIEWSKA

ZABORSKA

---

(1)  Med observatörsstatus

(2)  Med observatörsstatus

---

BILAGA II

NÄRVARO UNDER SESSIONEN I STRASBOURG (FRANKRIKE) DEN 1–3 DECEMBER 2014

| JACKSON (Jamaica), medordförande | MICHEL, medordförande |
| --- | --- |
| | |
| PEREIRA (Angola)
  WORRELL (Barbados) (vice ordf.)
  YEHOUETOME (Benin)
  KARERWA (Burundi)
  GBERI (Kamerun)
  ANDRADE RAMOS (Kap Verde)
  DJABIR (KOMORERNA)
  NGON-BABA (Centralafrikanska republiken)
  WEIDOU (Tchad) (vice ordf.)
  NSIMBA MWANDO (Demokratiska republiken Kongo) (vice ordf.)
  NDOU ANE (Republiken Kongo)
  DACOURY-TABLEY (Elfenbenskusten)
  WAIS (Djibouti)
  JIMENEZ (Dominikanska republiken)
  NAIB (Eritrea)
  DAGO (Etiopien) (vice ordf.)
  ASANGONO (Ekvatorialguinea) (2)

  MILEBOU (Gabon)
  BALDEH (Gambia)
  ASAMOAH (Ghana)
  GARRAWAY (Grenada)
  SYLLA (Guinea)
  MANE (Guinea-Bissau)
  SEERAJ (Guyana)
  PRIVERT (Haiti)
  PHILLIPS (Jamaica)
  LABOSO (Kenya)
  SOFONIA (Lesotho)
  MUNTHALE (Liberia)
  RAZAFINDRAVELO (Madagaskar)
  MUNTHALI (MALAWI)
  SOUKOUNA (Mali)
  ZAMEL (Mauretanien)
  SITHOLE (Moçambique)
  NAHOLO (Namibia)
  OUMAR (Niger)
  ATOSE (Nigeria)
  KANAI (Palau)
  KOMUN (Papua New Guinea)
  UWMANIPAYE (Rwanda)
  LONG (Saint Lucia)
  HUNT (Samoa)
  SALL (Senegal) (vice ordf.)
  POOLE (Seychellerna)
  BUNDU (Sierra Leone)
  DUNJWA (Sydafrika)
  AMIR (Sudan) (2)

  PANKA (Surinam) (vice ordf.)
  DLAMINI (Swaziland)
  NDUGAI (Tanzania)
  SANTOS (Östtimor) (1)

  KLASSOU (Togo)
  KING-ROUSSEAU (Trinidad och Tobago) (1)

  TAUSI (Tuvalu)
  OULANYAH (Uganda)
  LENGKON (Vanuatu)
  HAMUDULU (Zambia)
  RUKOBO (Zimbabwe) | AGEA
  BEARDER
  CEBALLOS
  CORRAO
  FERREIRA (3)
   (4)

  GABRIEL
  GAHLER (för GAL, K.)
  GAMBUS (för HERRANZ GARCIA, E.)
  GERICKE
  GIRAUTA VIDAL (3)
   (4)

  GUERRERO SALOM (3)
   (4)

  HEUBUCH (3)
   (4)

  KYENGE (3)
   (5)

  LÓPEZ AGUILAR (3)
   (4)

  MARTIN (för MANSCOUR L. J.) (3)
   (4)

  McAVAN
  NART (3)

  NEUSER
  PEDICINI
  PONGA (för DELAHAYE, A.)
  RIVASI (3)

  SCHAFFHAUSER (för ALIOT, L.)
  SENRA RODRÍGUEZ (3)
   (4)

  SILVA PEREIRA (för THOMAS, I.) (3)
   (4)

  STIER (för CASA, D.)
  STOLOJAN
  TELICKA (för DE SARNEZ, M.) (3)
   (4)

  THEOCHAROUS (för MUSSOLINI, A.)
  WENTA (3)
   (5)

  WIELAND (3)

  ZELLER
  ZORRINHO (3)
   (4) |

JACKSON (Jamaica), medordförande

MICHEL, medordförande

PEREIRA (Angola)

WORRELL (Barbados) (vice ordf.)

YEHOUETOME (Benin)

KARERWA (Burundi)

GBERI (Kamerun)

ANDRADE RAMOS (Kap Verde)

DJABIR (KOMORERNA)

NGON-BABA (Centralafrikanska republiken)

WEIDOU (Tchad) (vice ordf.)

NSIMBA MWANDO (Demokratiska republiken Kongo) (vice ordf.)

NDOU ANE (Republiken Kongo)

DACOURY-TABLEY (Elfenbenskusten)

WAIS (Djibouti)

JIMENEZ (Dominikanska republiken)

NAIB (Eritrea)

DAGO (Etiopien) (vice ordf.)

ASANGONO (Ekvatorialguinea) (2)

MILEBOU (Gabon)

BALDEH (Gambia)

ASAMOAH (Ghana)

GARRAWAY (Grenada)

SYLLA (Guinea)

MANE (Guinea-Bissau)

SEERAJ (Guyana)

PRIVERT (Haiti)

PHILLIPS (Jamaica)

LABOSO (Kenya)

SOFONIA (Lesotho)

MUNTHALE (Liberia)

RAZAFINDRAVELO (Madagaskar)

MUNTHALI (MALAWI)

SOUKOUNA (Mali)

ZAMEL (Mauretanien)

SITHOLE (Moçambique)

NAHOLO (Namibia)

OUMAR (Niger)

ATOSE (Nigeria)

KANAI (Palau)

KOMUN (Papua New Guinea)

UWMANIPAYE (Rwanda)

LONG (Saint Lucia)

HUNT (Samoa)

SALL (Senegal) (vice ordf.)

POOLE (Seychellerna)

BUNDU (Sierra Leone)

DUNJWA (Sydafrika)

AMIR (Sudan) (2)

PANKA (Surinam) (vice ordf.)

DLAMINI (Swaziland)

NDUGAI (Tanzania)

SANTOS (Östtimor) (1)

KLASSOU (Togo)

KING-ROUSSEAU (Trinidad och Tobago) (1)

TAUSI (Tuvalu)

OULANYAH (Uganda)

LENGKON (Vanuatu)

HAMUDULU (Zambia)

RUKOBO (Zimbabwe)

AGEA

BEARDER

CEBALLOS

CORRAO

FERREIRA (3)
   (4)

GABRIEL

GAHLER (för GAL, K.)

GAMBUS (för HERRANZ GARCIA, E.)

GERICKE

GIRAUTA VIDAL (3)
   (4)

GUERRERO SALOM (3)
   (4)

HEUBUCH (3)
   (4)

KYENGE (3)
   (5)

LÓPEZ AGUILAR (3)
   (4)

MARTIN (för MANSCOUR L. J.) (3)
   (4)

McAVAN

NART (3)

NEUSER

PEDICINI

PONGA (för DELAHAYE, A.)

RIVASI (3)

SCHAFFHAUSER (för ALIOT, L.)

SENRA RODRÍGUEZ (3)
   (4)

SILVA PEREIRA (för THOMAS, I.) (3)
   (4)

STIER (för CASA, D.)

STOLOJAN

TELICKA (för DE SARNEZ, M.) (3)
   (4)

THEOCHAROUS (för MUSSOLINI, A.)

WENTA (3)
   (5)

WIELAND (3)

ZELLER

ZORRINHO (3)
   (4)

Övriga:

ANGOLA

TEIXEIRA

PEDRO

JAIME

PEDRO

ANDRÉ

SALAKIAKU

BARBADOS

BRATHWAITE

BENIN

DAYORI

HOUNGNIGBO

AGNIDOZAN

BOTSWANA

MATAMBO

BURUNDI

MWIDOGO

HABONIMANA

NIYUBAHWE

NDAYIRORERE

KAMERUN

AWUDU MBAYA

OWONA KONO

NGOUNGOURE SAMBA

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

NHON-BABA

NOUGANGA

TCHAD

ADJI

MOG-NANGAR

GUELPINA

KONGO

TSATY MABIALA

INGANI

MVOUAMA

BANDOUBOULA

MADZOU

DOUMA

MENGA

DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO

BASIALA MAKA

MOLEKO MOLIWA

MUKALAY

LUKUKA

MABAYA

ELFENBENSKUSTEN

S. TOURE

DJIBOUTI

GOUMANEH

EKVATORIALGUINEA

NGUEMA MANANA

NCHAMA ELA MENGUE

ENGOGA MBO NCHAMA

GABON

MANGOUALA

NDONG NZONG

RISSONGA

NZEH ELLANG

GAMBIA

SILLAH

NJIE

CAMARA

GHANA

ALIFO

NSIAH

GUINEA

SYLLA

DIALLO

SOUMAH

GUINEA BISSAU

MANE

DIAS

JAMAICA

PHILLIPS

KENYA

KEMBI GITURA

OCHIENG

SIALAI

MBAYA

NDINDIRI

CHEBET

KARWITHA

MADAGASKAR

VANOVASON

LEVAO

RAHARINIRINA

LIAHOSOA

RAZAFINDRATASY

MALAWI

KAPHAMTENGO YONA

LIPANDE

CHITEYEYE

MAKANDE

PATEL

MALI

CISSE

M. DIALLO

MAURETANIEN

EL MOKHTAR

SAMBA

WANATY MARRAKCHY

MOKHTAR

MINT HAMA OULD GHRIB

MOÇAMBIQUE

NEMBA UAIENE

DAVA

MATE

NIGER

TIEMOKO

CHEGOU

FOUKORI

TONDY

MAINA

ILLO

MCAZALICA

NIGERIA

ALHASSAN

AKPAN

TILLEY-GYADO

SENEGAL

SECK

LO

TALL

SIERRA LEONE

KUYEMBEH

LEWALLY

SORIE

KOROMA

SYDAFRIKA

STEENHUISEN

L.M. NZIMANDE

L. NZIMANDE

ROTHKEGEL

MADLALA

PAULSEN

SURINAM

NELSON

VISHNUDATT

TANZANIA

MWANJELWA

YAKUBU

MAKWAI

TOGO

AZILAN

TRINIDAD OCH TOBAGO

JOSEPH

EDWARDS

UGANDA

AKOL OKULLU

BAKO

TANNA

KIBIRIGE

KAWEESA

KAGORO

ZAMBIA

KABWE

MUBANGA

MUMBA

NGULUBE

AVS-MINISTERRÅDET

MOHAMED DIARÉ, finansminister (Republiken Guinea), tjänstgörande ordförande för AVS-rådet.

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

EUROPEISKA KOMMISSIONEN

NEVEN MIMICA, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling

EUROPEISKA UTRIKESTJÄNSTEN

DE PEYRON, avdelningschef, panafrikanska frågor

EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN

VERBOVEN

AFRIKANSKA UNIONEN

IGUEH

AVS-SEKRETARIATET

MUMUNI, generalsekreterare

EU-SEKRETARIATET

AGUIRIANO NALDA, generalsekreterare

---

(1)  Landet företräddes av en person som inte är parlamentsledamot.

(2)  Med observatörsstatus

(3)  Närvarande den 1 december 2014

(4)  Närvarande den 2 december 2014

(5)  Närvarande den 3 december 2014

---

BILAGA III

ACKREDITERING AV ICKE-PARLAMENTARISKA DELEGATER

Östtimor

Nelson SANTOS

Ambassadör

Östtimors ambassad

Trinidad och Tobago

Margaret Allison KING-ROUSSEAU

Ambassadör

Trinidad och Tobagos ambassad

---

BILAGA IV

ANTAGNA TEXTER

RESOLUTION (1)

om utmaningarna med nationell försoning i stater efter konflikter och kriser

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 2, 21.1 och 21.2, |
| --- | --- |

—

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 2, 21.1 och 21.2,

| — | med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), särskilt artikel 11, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), särskilt artikel 11,

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter,

| — | med beaktande av resolution 235 om övergångsrättvisa i Afrika som Afrikanska kommissionen för mänskliga och folkens rättigheter antog vid sitt 53:e ordinarie sammanträde i Banjul (Gambia) den 9–22 april 2013, |
| --- | --- |

—

med beaktande av resolution 235 om övergångsrättvisa i Afrika som Afrikanska kommissionen för mänskliga och folkens rättigheter antog vid sitt 53:e ordinarie sammanträde i Banjul (Gambia) den 9–22 april 2013,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 1 juni 2006 om kvinnornas situation i väpnade konflikter och deras roll i återuppbyggnaden och den demokratiska processen i länder som just genomgått en konflikt (2005/2215(INI)), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 1 juni 2006 om kvinnornas situation i väpnade konflikter och deras roll i återuppbyggnaden och den demokratiska processen i länder som just genomgått en konflikt (2005/2215(INI)),

| — | med beaktande av FN-stadgan, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, Genèvekonventionerna av den 12 augusti 1949 och de protokoll som lades till dessa den 8 juni 1977, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN-stadgan, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, Genèvekonventionerna av den 12 augusti 1949 och de protokoll som lades till dessa den 8 juni 1977,

| — | med beaktande av FN:s generalsekreterares rapport om rättsstatsprincipen och övergångsrättvisa i och efter konflikter (S/2004/616), inklusive relevanta rekommendationer i denna, med beaktande FN:s generalsekreterares rapport om att förena våra krafter och stärka FN:s stöd till rättsstatsprincipen (A/61/636-S/2006/980) och om att öka medlingen och stödet kring denna (S/2009/189), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalsekreterares rapport om rättsstatsprincipen och övergångsrättvisa i och efter konflikter (S/2004/616), inklusive relevanta rekommendationer i denna, med beaktande FN:s generalsekreterares rapport om att förena våra krafter och stärka FN:s stöd till rättsstatsprincipen (A/61/636-S/2006/980) och om att öka medlingen och stödet kring denna (S/2009/189),

| — | med beaktande av resolutionerna från FN:s kommission om de mänskliga rättigheterna om mänskliga rättigheter och övergångsrättvisa (2005/70 av den 20 april 2005), straffrihet (2005/81 av den 21 april 2005) och rätten till sanningen (2005/66 av den 20 april 2005), |
| --- | --- |

—

med beaktande av resolutionerna från FN:s kommission om de mänskliga rättigheterna om mänskliga rättigheter och övergångsrättvisa (2005/70 av den 20 april 2005), straffrihet (2005/81 av den 21 april 2005) och rätten till sanningen (2005/66 av den 20 april 2005),

| — | med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 60/147 av den 16 december 2005 om de grundläggande principerna och riktlinjerna för rätten till prövning och gottgörelse för offer för grova brott mot internationell människorättslagstiftning och allvarliga brott mot internationell humanitär rätt, samt av FN:s råd för mänskliga rättigheters resolutioner 9/10 och 9/11 av den 24 september 2008 om mänskliga rättigheter och övergångsrättvisa respektive om rätten till sanningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution 60/147 av den 16 december 2005 om de grundläggande principerna och riktlinjerna för rätten till prövning och gottgörelse för offer för grova brott mot internationell människorättslagstiftning och allvarliga brott mot internationell humanitär rätt, samt av FN:s råd för mänskliga rättigheters resolutioner 9/10 och 9/11 av den 24 september 2008 om mänskliga rättigheter och övergångsrättvisa respektive om rätten till sanningen,

| — | med beaktande av resolution 12/12 av den 12 oktober 2009 från FN:s generalförsamlings råd för mänskliga rättigheter om rätten till sanningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av resolution 12/12 av den 12 oktober 2009 från FN:s generalförsamlings råd för mänskliga rättigheter om rätten till sanningen,

| — | med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 16 april 2010 om fredsbyggande efter konflikter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 16 april 2010 om fredsbyggande efter konflikter,

| — | med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 29 juni 2010 om främjande och stärkande av rättsstatsprincipen vid upprätthållande av internationell fred och säkerhet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 29 juni 2010 om främjande och stärkande av rättsstatsprincipen vid upprätthållande av internationell fred och säkerhet,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsrådd resolution 1325 av den 31 oktober 2000 om kvinnor, fred och säkerhet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsrådd resolution 1325 av den 31 oktober 2000 om kvinnor, fred och säkerhet,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2122 av den 18 oktober 2013, som syftar till att stärka kvinnors roll vid i konfliktförebyggandets alla faser, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2122 av den 18 oktober 2013, som syftar till att stärka kvinnors roll vid i konfliktförebyggandets alla faser,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2151 av den 28 april 2014 om upprätthållande av internationell fred och säkerhet och utmaningar och möjligheter vid reformeringen av säkerhetssektorn, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2151 av den 28 april 2014 om upprätthållande av internationell fred och säkerhet och utmaningar och möjligheter vid reformeringen av säkerhetssektorn,

| — | med beaktande av Unescos konvention om skydd för kulturell egendom i händelse av väpnad konflikt, som antogs i Haag 1954, samt av dess första protokoll från 1954 och dessa andra protokoll av den 26 mars 1999, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Unescos konvention om skydd för kulturell egendom i händelse av väpnad konflikt, som antogs i Haag 1954, samt av dess första protokoll från 1954 och dessa andra protokoll av den 26 mars 1999,

| — | med beaktande av rapporten från Sydafrikas sannings- och försoningskommission, som försökte att registrera alla brott mot de mänskliga rättigheterna som hade begåtts i landet sedan Sharpevillemassakern 1960, i syfte att nå nationell försoning mellan våldsoffren och förövarna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från Sydafrikas sannings- och försoningskommission, som försökte att registrera alla brott mot de mänskliga rättigheterna som hade begåtts i landet sedan Sharpevillemassakern 1960, i syfte att nå nationell försoning mellan våldsoffren och förövarna,

| — | med beaktande av handboken om försoning efter våldsamma konflikter, som har producerats av Internationella institutet för demokrati och fria val (Idea), |
| --- | --- |

—

med beaktande av handboken om försoning efter våldsamma konflikter, som har producerats av Internationella institutet för demokrati och fria val (Idea),

| — | med beaktande av OECD/DAC:s handbok om reform av säkerhetssystemen och stöd till säkerhet och rättsväsende, utgiven 2007, |
| --- | --- |

—

med beaktande av OECD/DAC:s handbok om reform av säkerhetssystemen och stöd till säkerhet och rättsväsende, utgiven 2007,

| — | med beaktande av resolutionen från AVS–EU:s gemensamma parlamentariska församling om terrorismens globala utbredning: internets och sociala mediers roll, antagen i Strasbourg den 19 mars 2014. |
| --- | --- |

—

med beaktande av resolutionen från AVS–EU:s gemensamma parlamentariska församling om terrorismens globala utbredning: internets och sociala mediers roll, antagen i Strasbourg den 19 mars 2014.

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor (ACP-EU/101.715/14/fin.), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor (ACP-EU/101.715/14/fin.), och av följande skäl:

| A. | Det finns eller har funnits interna väpnade konflikter i många AVS- och EU-länder som har uppstått på grund av, politiska, sociala, ekonomiska, etniska eller religiösa spänningar. |
| --- | --- |

A.

Det finns eller har funnits interna väpnade konflikter i många AVS- och EU-länder som har uppstått på grund av, politiska, sociala, ekonomiska, etniska eller religiösa spänningar.

| B. | Att skapa grundläggande socioekonomiska förutsättningar är obligatoriskt för en verkligt inkluderande konsolideringsprocess för att skapa stabilitet och utveckling, och en sådan process är den enda vägen att se till att konflikter inte upprepas gång efter annan. |
| --- | --- |

B.

Att skapa grundläggande socioekonomiska förutsättningar är obligatoriskt för en verkligt inkluderande konsolideringsprocess för att skapa stabilitet och utveckling, och en sådan process är den enda vägen att se till att konflikter inte upprepas gång efter annan.

| C. | Konflikter leder till en utbredning av hungersnöd och absolut fattigdom samt blockerar utvecklingen under lång tid, vilket samtidigt medför många, mycket svåra, långvariga situationer. |
| --- | --- |

C.

Konflikter leder till en utbredning av hungersnöd och absolut fattigdom samt blockerar utvecklingen under lång tid, vilket samtidigt medför många, mycket svåra, långvariga situationer.

| D. | Hur länge konflikterna pågår, omfattningen på våldet och antalet offer styr hur svårt det blir att lösa konflikter och nå en verklig försoning. |
| --- | --- |

D.

Hur länge konflikterna pågår, omfattningen på våldet och antalet offer styr hur svårt det blir att lösa konflikter och nå en verklig försoning.

| E. | Konflikternas negativa konsekvenser för kvinnor och barn och därmed för freds- och försoningsprocessen utgör ett hot mot stabiliteten och utvecklingen. |
| --- | --- |

E.

Konflikternas negativa konsekvenser för kvinnor och barn och därmed för freds- och försoningsprocessen utgör ett hot mot stabiliteten och utvecklingen.

| F. | Vissa konflikter kan leda till stora befolkningsförflyttningar och på det sättet bidra till ekonomiska och demografiska störningar i hela regioner. |
| --- | --- |

F.

Vissa konflikter kan leda till stora befolkningsförflyttningar och på det sättet bidra till ekonomiska och demografiska störningar i hela regioner.

| G. | Det är viktigt att bekämpa rasism, diskriminering och intolerans. |
| --- | --- |

G.

Det är viktigt att bekämpa rasism, diskriminering och intolerans.

| H. | Att säkerställa kvinnors och flickors rättigheter och deras fullständiga och varaktiga deltagande i konfliktlösningen och den nationella försoningsprocessen är avgörande för att upprätta en varaktig fred och säkerhet. |
| --- | --- |

H.

Att säkerställa kvinnors och flickors rättigheter och deras fullständiga och varaktiga deltagande i konfliktlösningen och den nationella försoningsprocessen är avgörande för att upprätta en varaktig fred och säkerhet.

| I. | Försoning är såväl ett mål som en ambition. Verklig försoning är därför en mycket komplicerad och lång process som kan sträcka sig över flera generationer där alla parter måste dela och upprätthålla ambitionen att lyckas och där en oberoende organisation som alla parter litar på deltar. |
| --- | --- |

I.

Försoning är såväl ett mål som en ambition. Verklig försoning är därför en mycket komplicerad och lång process som kan sträcka sig över flera generationer där alla parter måste dela och upprätthålla ambitionen att lyckas och där en oberoende organisation som alla parter litar på deltar.

| J. | Försoning kan inte ske utan en noggrann registrering av alla parters överträdelser och brott och utan att dessa undersöks ingående och på ett rättvist sätt. Vidare måste alla förövare och offer acceptera sina handlingar och de omständigheter de skedde under, och någon form av rättvis ersättning måste erbjudas. |
| --- | --- |

J.

Försoning kan inte ske utan en noggrann registrering av alla parters överträdelser och brott och utan att dessa undersöks ingående och på ett rättvist sätt. Vidare måste alla förövare och offer acceptera sina handlingar och de omständigheter de skedde under, och någon form av rättvis ersättning måste erbjudas.

| K. | Försoningsåtgärder blir effektiva endast om de följer internationell lagstiftning, i synnerhet människorättslagstiftning. |
| --- | --- |

K.

Försoningsåtgärder blir effektiva endast om de följer internationell lagstiftning, i synnerhet människorättslagstiftning.

| L. | Ett antal brott faller under internationella brottmålsdomstolens jurisdiktion, som i vissa fall är det enda organ som kan döma, beivra och stävja brotten och därmed förhindra straffrihet och avskräcka brottslingar. |
| --- | --- |

L.

Ett antal brott faller under internationella brottmålsdomstolens jurisdiktion, som i vissa fall är det enda organ som kan döma, beivra och stävja brotten och därmed förhindra straffrihet och avskräcka brottslingar.

| M. | De brott och överträdelser som begås utgör i de flesta fall extrema uttryck för djup förbittring inom en stor del av befolkningen, varför grundorsakerna till denna förbittring måste tacklas. |
| --- | --- |

M.

De brott och överträdelser som begås utgör i de flesta fall extrema uttryck för djup förbittring inom en stor del av befolkningen, varför grundorsakerna till denna förbittring måste tacklas.

| N. | I vissa fall har man angett att det har funnits ett tyst samförstånd inom en stor del av befolkningen och till och med att det föreligger ett internationellt medansvar. |
| --- | --- |

N.

I vissa fall har man angett att det har funnits ett tyst samförstånd inom en stor del av befolkningen och till och med att det föreligger ett internationellt medansvar.

| O. | Tillsammans med domstolarna har man nu utvecklat en ny metod som innebär att över tjugo sannings- och försoningskommissioner upprättas runt om i världen, men i synnerhet i Afrika, där Sydafrikas kommission är den mest kända. |
| --- | --- |

O.

Tillsammans med domstolarna har man nu utvecklat en ny metod som innebär att över tjugo sannings- och försoningskommissioner upprättas runt om i världen, men i synnerhet i Afrika, där Sydafrikas kommission är den mest kända.

| P. | Sanning utgör den grundläggande förutsättningen för att nå rättvisa, men förbindelserna mellan rättvisa och försoning, minnen och social fred är komplexa. Straffrihet utgör ofta kärnan i debatten mellan dem som förespråkar att ”glömma”, vilket tjänar tidigare förtryckare, och dem som förespråkar att få rättvisa, vilket offren strävar efter. |
| --- | --- |

P.

Sanning utgör den grundläggande förutsättningen för att nå rättvisa, men förbindelserna mellan rättvisa och försoning, minnen och social fred är komplexa. Straffrihet utgör ofta kärnan i debatten mellan dem som förespråkar att ”glömma”, vilket tjänar tidigare förtryckare, och dem som förespråkar att få rättvisa, vilket offren strävar efter.

| Q. | De sociopolitiska omständigheter som har gett upphov till en specifik kris, och de som har lett till att den avslutats, är unika för den specifika krisen, varför man måste anta en lämplig och riktad strategi för att nå försoning samtidigt som man till fullo och på ett rättvist sätt respekterar vad som är interna och externa ansvarsområden. |
| --- | --- |

Q.

De sociopolitiska omständigheter som har gett upphov till en specifik kris, och de som har lett till att den avslutats, är unika för den specifika krisen, varför man måste anta en lämplig och riktad strategi för att nå försoning samtidigt som man till fullo och på ett rättvist sätt respekterar vad som är interna och externa ansvarsområden.

| R. | Eftersom försoning är ett långsiktigt åtagande är det nödvändigt att förstärka principen om rättvisa, rättsstatsprincipen och politisk stabilitet samt säkerställa att arbetet med att återupprätta och stärka förtroendet följs av specifika sociala och ekonomiska integrations-, utvecklings- och återuppbyggnadsåtgärder som syftar till att utrota fattigdomen. |
| --- | --- |

R.

Eftersom försoning är ett långsiktigt åtagande är det nödvändigt att förstärka principen om rättvisa, rättsstatsprincipen och politisk stabilitet samt säkerställa att arbetet med att återupprätta och stärka förtroendet följs av specifika sociala och ekonomiska integrations-, utvecklings- och återuppbyggnadsåtgärder som syftar till att utrota fattigdomen.

| S. | Ett bra och icke-diskriminerande utbildningssystem kan utgöra en positiv kraft för fred och bidra till att inga nya konflikter uppstår. |
| --- | --- |

S.

Ett bra och icke-diskriminerande utbildningssystem kan utgöra en positiv kraft för fred och bidra till att inga nya konflikter uppstår.

| T. | I många konflikter riktar stridande parter in sig på kulturarv från olika etniska och religiösa grupper; när sådana symboler för en gemensam historia förstörs ger det upphov till bestående hämndlystnad och förakt mellan parterna, vilket leder till fenomenet ”damnatio memoriae”. |
| --- | --- |

T.

I många konflikter riktar stridande parter in sig på kulturarv från olika etniska och religiösa grupper; när sådana symboler för en gemensam historia förstörs ger det upphov till bestående hämndlystnad och förakt mellan parterna, vilket leder till fenomenet ”damnatio memoriae”.

| 1. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft alla aktörer som är engagerade i en normaliseringsprocess efter en konflikt, samt i synnerhet politiska ledare, att bidra till nationell försoning genom en djupgående konstruktiv, inkluderande, öppen och fortgående dialog eftersom återställande av fred och stabilitet i ett land också innebär att en potentiell risk för en hel region undanröjs. |
| --- | --- |

1.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft alla aktörer som är engagerade i en normaliseringsprocess efter en konflikt, samt i synnerhet politiska ledare, att bidra till nationell försoning genom en djupgående konstruktiv, inkluderande, öppen och fortgående dialog eftersom återställande av fred och stabilitet i ett land också innebär att en potentiell risk för en hel region undanröjs.

| 2. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker de nationella parlamentens betydelse för försonings- och demokratiseringsprocessen genom att återspegla den nationella mångfalden och underlätta dialogen mellan de olika grupperna. |
| --- | --- |

2.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker de nationella parlamentens betydelse för försonings- och demokratiseringsprocessen genom att återspegla den nationella mångfalden och underlätta dialogen mellan de olika grupperna.

| 3. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker för dessa aktörer hur viktigt det är att via en intensiv upplysnings- och informationskampanj förstärka försoningsbudskapet, i syfte att säkra allmänhetens starka stöd för, och deltagande i, försoningsbudskapet. |
| --- | --- |

3.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker för dessa aktörer hur viktigt det är att via en intensiv upplysnings- och informationskampanj förstärka försoningsbudskapet, i syfte att säkra allmänhetens starka stöd för, och deltagande i, försoningsbudskapet.

| 4. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att rättsliga och utomrättsliga mekanismer för övergångsrättvisa, ska kunna upprättas när domstolssystemen inte kan hantera en situation; i dessa måste alla grupper, inklusive kvinnor, ungdomar och samhälleliga och religiösa ledare delta. och man ska ta hänsyn till det faktum att sådana mekanismer aldrig får övergå till utnyttjande eller överträdelse av det allmänna domstolssystemet. |
| --- | --- |

4.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att rättsliga och utomrättsliga mekanismer för övergångsrättvisa, ska kunna upprättas när domstolssystemen inte kan hantera en situation; i dessa måste alla grupper, inklusive kvinnor, ungdomar och samhälleliga och religiösa ledare delta. och man ska ta hänsyn till det faktum att sådana mekanismer aldrig får övergå till utnyttjande eller överträdelse av det allmänna domstolssystemet.

| 5. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker det internationella samfundets, och i synnerhet internationella brottmålsdomstolens, betydelse för att bekämpa straffrihet. |
| --- | --- |

5.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker det internationella samfundets, och i synnerhet internationella brottmålsdomstolens, betydelse för att bekämpa straffrihet.

| 6. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av att sannings- och försoningskommissionerna är fullständigt oberoende samt har tillräckliga resurser och den befogenhet som behövs för att genomföra sitt uppdrag ordentligt. |
| --- | --- |

6.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av att sannings- och försoningskommissionerna är fullständigt oberoende samt har tillräckliga resurser och den befogenhet som behövs för att genomföra sitt uppdrag ordentligt.

| 7. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parlament att inrätta ett ansvarigt utskott som ska behandla frågor som rör mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

7.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parlament att inrätta ett ansvarigt utskott som ska behandla frågor som rör mänskliga rättigheter.

| 8. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar fredsförhandlare att motstå frestelsen att inkludera amnestiklausuler i heltäckande avtal eftersom straffrihet, som visserligen kan fungera som en kortsiktig lösning, kan utgöra en källa till en ny konflikt. |
| --- | --- |

8.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar fredsförhandlare att motstå frestelsen att inkludera amnestiklausuler i heltäckande avtal eftersom straffrihet, som visserligen kan fungera som en kortsiktig lösning, kan utgöra en källa till en ny konflikt.

| 9. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att man måste göra allt för att se till att ”fredsåterbäring” skapas som ett resultat av nationella försoningsprocesser som gynnar hela samhället, inklusive de mest utsatta. |
| --- | --- |

9.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att man måste göra allt för att se till att ”fredsåterbäring” skapas som ett resultat av nationella försoningsprocesser som gynnar hela samhället, inklusive de mest utsatta.

| 10. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker i synnerhet betydelsen av att erkänna att den normala preskriptionstiden inte gäller vid brott mot mänskligheten och krigsbrott. |
| --- | --- |

10.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker i synnerhet betydelsen av att erkänna att den normala preskriptionstiden inte gäller vid brott mot mänskligheten och krigsbrott.

| 11. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker den roll det internationella samfundet borde spela för att upprätthålla rätt balans mellan behovet av fred och behovet av rättvisa efter konflikter, samt vill att oberoende parter hjälper till och erbjuder tillräckligt tekniskt stöd. |
| --- | --- |

11.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker den roll det internationella samfundet borde spela för att upprätthålla rätt balans mellan behovet av fred och behovet av rättvisa efter konflikter, samt vill att oberoende parter hjälper till och erbjuder tillräckligt tekniskt stöd.

| 12. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar internationella och regionala organisationer, inklusive EU, att tillämpa ett övergripande och jämställdhetsintegrerat synsätt i sitt stöd för normaliseringsprocessen i instabila stater. Församlingen betonar dock att varje situation är unik, och pekar på behovet av att fastställa strategier, instrument och metoder för att skapa ett ömsesidigt förtroende mellan institutionerna och folken samt mellan folkgrupperna, samtidigt som man fullt ut respekterar befolkningens mångfald. Dessutom efterlyser församlingen stöd till fredsbyggande utbildningsprogram och sociala skyddssystem som riktar sig till de mest utsatta. |
| --- | --- |

12.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar internationella och regionala organisationer, inklusive EU, att tillämpa ett övergripande och jämställdhetsintegrerat synsätt i sitt stöd för normaliseringsprocessen i instabila stater. Församlingen betonar dock att varje situation är unik, och pekar på behovet av att fastställa strategier, instrument och metoder för att skapa ett ömsesidigt förtroende mellan institutionerna och folken samt mellan folkgrupperna, samtidigt som man fullt ut respekterar befolkningens mångfald. Dessutom efterlyser församlingen stöd till fredsbyggande utbildningsprogram och sociala skyddssystem som riktar sig till de mest utsatta.

| 13. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av att genomföra konkreta åtgärder på lokal nivå för att främja försoning i hjärtat av samhället, särskilt bland unga människor, genom informationskampanjer och genom gemensamma projekt som förmår föra samman människor över de etniska, religiösa eller politiska skiljelinjer som ligger till grund för konflikterna. |
| --- | --- |

13.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av att genomföra konkreta åtgärder på lokal nivå för att främja försoning i hjärtat av samhället, särskilt bland unga människor, genom informationskampanjer och genom gemensamma projekt som förmår föra samman människor över de etniska, religiösa eller politiska skiljelinjer som ligger till grund för konflikterna.

| 14. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet och alla inblandade aktörer att se till att personer i nöd, i synnerhet de på den förlorande sidan, inte förvägras humanitärt bistånd under försoningsprocessen. |
| --- | --- |

14.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet och alla inblandade aktörer att se till att personer i nöd, i synnerhet de på den förlorande sidan, inte förvägras humanitärt bistånd under försoningsprocessen.

| 15. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar stater att stödja lokala fredsinitiativ och ta hänsyn till kvinnors behov vid rehabilitering, återintegrering och återuppbyggnad efter konflikter. |
| --- | --- |

15.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar stater att stödja lokala fredsinitiativ och ta hänsyn till kvinnors behov vid rehabilitering, återintegrering och återuppbyggnad efter konflikter.

| 16. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i synnerhet FN:s barnfond (Unicef) att stödja myndigheter vid antagandet och genomförandet av handlingsplaner för barn som drabbas av väpnade konflikter. |
| --- | --- |

16.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i synnerhet FN:s barnfond (Unicef) att stödja myndigheter vid antagandet och genomförandet av handlingsplaner för barn som drabbas av väpnade konflikter.

| 17. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla stater att underteckna, ratificera och genomföra det vapenhandelsfördrag som kommer att träda i kraft den 24 december 2014 för att säkerställa






  — | att överföring endast beviljas vid uppvisande av tillstånd eller särskilt godkännande, |
| --- | --- | --- |

17.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla stater att underteckna, ratificera och genomföra det vapenhandelsfördrag som kommer att träda i kraft den 24 december 2014 för att säkerställa

—

att överföring endast beviljas vid uppvisande av tillstånd eller särskilt godkännande,

| — | att de skyldigheter som följer av tillämplig internationell lagstiftning respekteras, |
| --- | --- |

—

att de skyldigheter som följer av tillämplig internationell lagstiftning respekteras,

| — | att embargon som har beslutats av FN:s säkerhetsråd respekteras och tillämpas och |
| --- | --- |

—

att embargon som har beslutats av FN:s säkerhetsråd respekteras och tillämpas och

| — | att tillstånd och godkännanden inte utfärdas om det finns risk för allvarliga brott mot internationell människorättslagstiftning och internationell humanitär rätt, i synnerhet om det finns risk för att sådana vapen landar i händerna på personer utan tillstånd såsom terrorister, legosoldater eller gerillakrigare och därigenom äventyrar den inre och/eller regionala säkerheten och stabiliteten. |
| --- | --- |

—

att tillstånd och godkännanden inte utfärdas om det finns risk för allvarliga brott mot internationell människorättslagstiftning och internationell humanitär rätt, i synnerhet om det finns risk för att sådana vapen landar i händerna på personer utan tillstånd såsom terrorister, legosoldater eller gerillakrigare och därigenom äventyrar den inre och/eller regionala säkerheten och stabiliteten.

| 18. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla stater att stödja initiativ och program som har utformats för att se till att det blir naturligt att kvinnliga offer gradvis återintegreras i samhället som aktiva och konstruktiva personer. |
| --- | --- |

18.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla stater att stödja initiativ och program som har utformats för att se till att det blir naturligt att kvinnliga offer gradvis återintegreras i samhället som aktiva och konstruktiva personer.

| 19. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen pekar på den viktiga roll som civilsamhället kan spela som en förbindelsekontakt mellan myndigheterna och återföreningsorganen. |
| --- | --- |

19.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen pekar på den viktiga roll som civilsamhället kan spela som en förbindelsekontakt mellan myndigheterna och återföreningsorganen.

| 20. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen pekar på betydelsen av fria och oberoende medier och mångfald i medielandskapet eftersom medierna utgör ett nödvändigt verktyg för att öka medvetandet om försoningsprocesserna och argumentera och vinna stöd för dem, samt bidrar till att utöva demokratisk kontroll och ge insyn i processen. |
| --- | --- |

20.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen pekar på betydelsen av fria och oberoende medier och mångfald i medielandskapet eftersom medierna utgör ett nödvändigt verktyg för att öka medvetandet om försoningsprocesserna och argumentera och vinna stöd för dem, samt bidrar till att utöva demokratisk kontroll och ge insyn i processen.

| 21. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner att återupprättelse vid brott och övergrepp är en viktig aspekt i alla försoningsprocesser, och vill därför att en specifik rubrik införlivas i staternas budget i detta syfte. |
| --- | --- |

21.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner att återupprättelse vid brott och övergrepp är en viktig aspekt i alla försoningsprocesser, och vill därför att en specifik rubrik införlivas i staternas budget i detta syfte.

| 22. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att främja rättsstatsprincipen och säkerställa rättvisa för alla genom bland annat utveckling av effektiva, ansvarstagande och transparenta institutioner. |
| --- | --- |

22.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att främja rättsstatsprincipen och säkerställa rättvisa för alla genom bland annat utveckling av effektiva, ansvarstagande och transparenta institutioner.

| 23. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att skydda och bevara materiella och immateriella kulturarv, i synnerhet de som har symbolisk betydelse för olika inblandade etniska och religiösa grupper. |
| --- | --- |

23.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att skydda och bevara materiella och immateriella kulturarv, i synnerhet de som har symbolisk betydelse för olika inblandade etniska och religiösa grupper.

| 24. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar starkt att man stärker statliga strukturer och institutioner, i synnerhet inom rättssystemet. Församlingen uppmanar nationella myndigheter att avsätta de resurser som krävs. |
| --- | --- |

24.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar starkt att man stärker statliga strukturer och institutioner, i synnerhet inom rättssystemet. Församlingen uppmanar nationella myndigheter att avsätta de resurser som krävs.

| 25. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att utveckling inte kan nås utan fred och stabilitet. Församlingen välkomnar att mål 16 för hållbar utveckling finns med i slutdokumentet från FN:s öppna arbetsgrupp om hållbara utvecklingsmål efter 2015, då detta mål innebär främjande av fredliga och inkluderande samhällen. Församlingen uppmanar AVS-länderna, EU:s medlemsstater och det internationella samfundet att kräva att mål 16 kvarstår som ett eget mål i den nya ramen och att man antar ett rättighetsbaserat synsätt som kärnan i utvecklingsstrategin. |
| --- | --- |

25.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att utveckling inte kan nås utan fred och stabilitet. Församlingen välkomnar att mål 16 för hållbar utveckling finns med i slutdokumentet från FN:s öppna arbetsgrupp om hållbara utvecklingsmål efter 2015, då detta mål innebär främjande av fredliga och inkluderande samhällen. Församlingen uppmanar AVS-länderna, EU:s medlemsstater och det internationella samfundet att kräva att mål 16 kvarstår som ett eget mål i den nya ramen och att man antar ett rättighetsbaserat synsätt som kärnan i utvecklingsstrategin.

| 26. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar betydelsen av att stödja och respektera domstolsväsendets oberoende och opartiskhet som en förutsättning för rättvisa och korrekta rättegångar, samt som ett demokratiskt instrument för försoning. |
| --- | --- |

26.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar betydelsen av att stödja och respektera domstolsväsendets oberoende och opartiskhet som en förutsättning för rättvisa och korrekta rättegångar, samt som ett demokratiskt instrument för försoning.

| 27. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till Afrikanska unionens och Europeiska unionens institutioner, AVS-rådet, AVS-gruppens regionala integreringsorganisationer samt FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

27.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till Afrikanska unionens och Europeiska unionens institutioner, AVS-rådet, AVS-gruppens regionala integreringsorganisationer samt FN:s generalsekreterare.

RESOLUTION (2)

om en utvecklingsstrategi för den privata sektorn, inklusive innovation, i syfte att nå en hållbar utveckling

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS), å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (3) (Cotonouavtalet) och ändrat den första gången i Luxemburg den 25 juni 2005 (4) och den andra gången i Ouagadougou den 22 juni 2010 (5), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS), å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (3) (Cotonouavtalet) och ändrat den första gången i Luxemburg den 25 juni 2005 (4) och den andra gången i Ouagadougou den 22 juni 2010 (5),

| — | med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, där EU:s politik på området för utvecklingssamarbete beskrivs enligt följande: ”Det främsta målet för unionens politik på detta område ska vara minskning och på sikt utrotning av fattigdom. Unionen ska ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet vid genomförande av politik som kan påverka utvecklingsländerna” (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, där EU:s politik på området för utvecklingssamarbete beskrivs enligt följande: ”Det främsta målet för unionens politik på detta område ska vara minskning och på sikt utrotning av fattigdom. Unionen ska ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet vid genomförande av politik som kan påverka utvecklingsländerna” (6),

| — | med beaktande av färdplanen för 2014–2017 från det fjärde toppmötet mellan EU och Afrika som hölls i Bryssel i april 2014, och särskilt till färdplanens punkter 30–32 där vetenskap, teknik och innovation betonas som nyckelområden för samarbetet (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av färdplanen för 2014–2017 från det fjärde toppmötet mellan EU och Afrika som hölls i Bryssel i april 2014, och särskilt till färdplanens punkter 30–32 där vetenskap, teknik och innovation betonas som nyckelområden för samarbetet (7),

| — | med beaktande av kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring (COM(2011)0637), där det betonas att EU bör stödja en lokal konkurrenskraftig privat sektor i utvecklingsländerna och utveckla nya vägar för samarbete med den privata sektorn, |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring (COM(2011)0637), där det betonas att EU bör stödja en lokal konkurrenskraftig privat sektor i utvecklingsländerna och utveckla nya vägar för samarbete med den privata sektorn,

| — | med beaktande av kommissionens meddelande av den 13 maj 2014 till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén En grund för demokrati och hållbar utveckling: EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser (COM(2014)0263) (8), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens meddelande av den 13 maj 2014 till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén En grund för demokrati och hållbar utveckling: EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser (COM(2014)0263) (8),

| — | med beaktande av de strategiska ramar för utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna (ACP/85/004/14) som antogs i april 2014 och som syftar till att ge AVS-gruppen de principer och allmänna riktlinjer för framtida åtgärder som behövs för att styra utvecklingen av den privata sektorn, |
| --- | --- |

—

med beaktande av de strategiska ramar för utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna (ACP/85/004/14) som antogs i april 2014 och som syftar till att ge AVS-gruppen de principer och allmänna riktlinjer för framtida åtgärder som behövs för att styra utvecklingen av den privata sektorn,

| — | med beaktande av de gemensamma samarbetsramarna för AVS och EU för stöd till utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna, (AVS-EU 2119/14 – beslut nr 7 vid det 99:e sammanträdet för AVS ministerråd, 16–18 juni 2014), |
| --- | --- |

—

med beaktande av de gemensamma samarbetsramarna för AVS och EU för stöd till utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna, (AVS-EU 2119/14 – beslut nr 7 vid det 99:e sammanträdet för AVS ministerråd, 16–18 juni 2014),

| — | med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare, antagen av FN:s generalförsamling den 1 september 2009, om samarbetet mellan FN och alla berörda parter, i synnerhet den privata sektorn (9), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare, antagen av FN:s generalförsamling den 1 september 2009, om samarbetet mellan FN och alla berörda parter, i synnerhet den privata sektorn (9),

| — | med beaktande av FN:s utvecklingsprograms strategi för samarbetet med den privata sektorn (juli 2012) (10), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s utvecklingsprograms strategi för samarbetet med den privata sektorn (juli 2012) (10),

| — | med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000, och särskilt punkt 20 där man betonade behovet av att bygga upp starka partnerskap med den privata sektorn och med organisationer inom det civila samhället för att skapa utveckling och utrota fattigdomen (11), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000, och särskilt punkt 20 där man betonade behovet av att bygga upp starka partnerskap med den privata sektorn och med organisationer inom det civila samhället för att skapa utveckling och utrota fattigdomen (11),

| — | med beaktande av Parisförklaringen om biståndseffektivitet av den 2 mars 2005 och handlingsprogrammet från Accra av den 4 september 2008, i vilket det talas om att man måste gå i spetsen för att samordna biståndet på alla nivåer tillsammans med andra utvecklingsresurser i en dialog med givarna, och samtidigt uppmuntra det civila samhället och den privata sektorn att medverka (12), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Parisförklaringen om biståndseffektivitet av den 2 mars 2005 och handlingsprogrammet från Accra av den 4 september 2008, i vilket det talas om att man måste gå i spetsen för att samordna biståndet på alla nivåer tillsammans med andra utvecklingsresurser i en dialog med givarna, och samtidigt uppmuntra det civila samhället och den privata sektorn att medverka (12),

| — | med beaktande av partnerskapet från Busan för effektivt utvecklingssamarbete, från den 1 december 2011, särskilt punkt 32, där det sägs att man måste ge erkännande åt den privata sektorns centrala roll när det gäller att skapa innovation, välstånd, inkomster och jobb, mobilisera inhemska resurser och på så sätt bidra till fattigdomsbekämpningen (13), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapet från Busan för effektivt utvecklingssamarbete, från den 1 december 2011, särskilt punkt 32, där det sägs att man måste ge erkännande åt den privata sektorns centrala roll när det gäller att skapa innovation, välstånd, inkomster och jobb, mobilisera inhemska resurser och på så sätt bidra till fattigdomsbekämpningen (13),

| — | med beaktande av rapporten från Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling inför Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling RIO+20 den 20–22 juni 2012 (14), |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling inför Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling RIO+20 den 20–22 juni 2012 (14),

| — | med beaktande av det europeiska samförståndet om utveckling (15), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det europeiska samförståndet om utveckling (15),

| — | med beaktande av Europa 2020-strategin, i synnerhet målet om att tre procent av BNP ska investeras i forskning och utveckling, vilket betonar vikten av att såväl den offentliga som den privata sektorn investerar i FoU och i dess mål (COM(2010)2020) (16), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europa 2020-strategin, i synnerhet målet om att tre procent av BNP ska investeras i forskning och utveckling, vilket betonar vikten av att såväl den offentliga som den privata sektorn investerar i FoU och i dess mål (COM(2010)2020) (16),

| — | med beaktande av FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter (17), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter (17),

| — | med beaktande av ILO:s trepartsförklaring om principer för multinationella företag och socialpolitik (18), |
| --- | --- |

—

med beaktande av ILO:s trepartsförklaring om principer för multinationella företag och socialpolitik (18),

| — | med beaktande av FN:s initiativ ”Global Compact” (19), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s initiativ ”Global Compact” (19),

| — | med beaktande av OECD:s riktlinjer för multinationella företag: kompletteringar och distinkta bidrag (20), |
| --- | --- |

—

med beaktande av OECD:s riktlinjer för multinationella företag: kompletteringar och distinkta bidrag (20),

| — | med beaktande av Världsbanksgruppens integrerade strategi för utveckling av den privata sektorn i länder som är knutna till den Internationella utvecklingsfonden (IDA) (21), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Världsbanksgruppens integrerade strategi för utveckling av den privata sektorn i länder som är knutna till den Internationella utvecklingsfonden (IDA) (21),

| — | med beaktande av Afrikanska utvecklingsbanksgruppens strategi för utveckling av den privata sektorn 2013–2017 (”Supporting the transformation of the private sector in Africa”) (22), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska utvecklingsbanksgruppens strategi för utveckling av den privata sektorn 2013–2017 (”Supporting the transformation of the private sector in Africa”) (22),

| — | med beaktande av Östafrikanska gemenskapens strategi för utveckling av den privata sektorn från den 30 juli 2006 (23), och till de följande utvecklingsstrategierna för 2011/2012 till 2015/2016 (24), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Östafrikanska gemenskapens strategi för utveckling av den privata sektorn från den 30 juli 2006 (23), och till de följande utvecklingsstrategierna för 2011/2012 till 2015/2016 (24),

| — | med beaktande av Europeiska unionens råds slutsatser om den privata sektorns roll för utveckling (antagna vid sammanträdet för EU:s utrikesministrar den 23 juni 2014 i Luxemburg) (25), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska unionens råds slutsatser om den privata sektorns roll för utveckling (antagna vid sammanträdet för EU:s utrikesministrar den 23 juni 2014 i Luxemburg) (25),

| — | med beaktande av FN:s generalförsamlings arbetsgrupp om hållbara utvecklingsmål och dess förslag för hållbara utvecklingsmål, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalförsamlings arbetsgrupp om hållbara utvecklingsmål och dess förslag för hållbara utvecklingsmål,

| — | med beaktande av rapporten från utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (ACP-EU/101.700/14/fin), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel (ACP-EU/101.700/14/fin), och av följande skäl:

| A. | Det är allmänt erkänt att den privata sektorn är en nyckelspelare för ekonomisk tillväxt, jobbskapande, tillhandahållande av varor och tjänster, handel och innovation, och den är nödvändig för att få fram bättre lösningar för en hållbar utveckling som kan bidra till social, miljömässig och ekonomisk stabilitet. |
| --- | --- |

A.

Det är allmänt erkänt att den privata sektorn är en nyckelspelare för ekonomisk tillväxt, jobbskapande, tillhandahållande av varor och tjänster, handel och innovation, och den är nödvändig för att få fram bättre lösningar för en hållbar utveckling som kan bidra till social, miljömässig och ekonomisk stabilitet.

| B. | Det internationella utvecklingssamfundet i stort fokuserar allt mer på den privata sektorns roll för att främja utveckling och understryker att det är mycket viktigt med en lagstiftningsmässigt och regelmässigt sund miljö för tillväxt inom den privata sektorn, om man vill nå bättre resultat såväl för utvecklingen som för näringslivet. |
| --- | --- |

B.

Det internationella utvecklingssamfundet i stort fokuserar allt mer på den privata sektorns roll för att främja utveckling och understryker att det är mycket viktigt med en lagstiftningsmässigt och regelmässigt sund miljö för tillväxt inom den privata sektorn, om man vill nå bättre resultat såväl för utvecklingen som för näringslivet.

| C. | Den privata sektorn i AVS-länderna står inför bland annat följande utmaningar: otillräcklig infrastruktur (särskilt avseende energi och transport), bristande eller fullständig avsaknad av finansiering, inklusive mikrokrediter och riskkapital, och bristande eller avsaknad av utbildning och kompetensutveckling, otillräcklig offentlig reglering, restriktiv politik och en omfattande svart eller grå sektor. |
| --- | --- |

C.

Den privata sektorn i AVS-länderna står inför bland annat följande utmaningar: otillräcklig infrastruktur (särskilt avseende energi och transport), bristande eller fullständig avsaknad av finansiering, inklusive mikrokrediter och riskkapital, och bristande eller avsaknad av utbildning och kompetensutveckling, otillräcklig offentlig reglering, restriktiv politik och en omfattande svart eller grå sektor.

| D. | Den privata sektorn i AVS-länder kan främja investeringar i koldioxidsnåla lösningar som utformas för att säkerställa en effektiv användning av resurser i syfte att kunna gå över till en inkluderande grön ekonomi. |
| --- | --- |

D.

Den privata sektorn i AVS-länder kan främja investeringar i koldioxidsnåla lösningar som utformas för att säkerställa en effektiv användning av resurser i syfte att kunna gå över till en inkluderande grön ekonomi.

| E. | Den privata sektorn, inklusive mikroföretag och små och medelstora företag, ses som en absolut nödvändig förutsättning för att skapa jobb, särskilt i de minst utvecklade länderna, och för att generera offentliga intäkter, förbättra inkomsterna, stimulera varu- och tjänsteproduktionen, driva på nyskapande och innovation och ge incitament till en övergång från en informell till en formell ekonomi. |
| --- | --- |

E.

Den privata sektorn, inklusive mikroföretag och små och medelstora företag, ses som en absolut nödvändig förutsättning för att skapa jobb, särskilt i de minst utvecklade länderna, och för att generera offentliga intäkter, förbättra inkomsterna, stimulera varu- och tjänsteproduktionen, driva på nyskapande och innovation och ge incitament till en övergång från en informell till en formell ekonomi.

| F. | För att öka effektiviteten i staternas industripolitik bör den privata sektorns möjligheter att agera finansieringsparter, genomförandeorgan, rådgivare och mellanhand förbättras. |
| --- | --- |

F.

För att öka effektiviteten i staternas industripolitik bör den privata sektorns möjligheter att agera finansieringsparter, genomförandeorgan, rådgivare och mellanhand förbättras.

| G. | Stödet till utveckling av den privata sektorn bör inriktas på de områden där det har störst inverkan på fattigdomsbekämpningen, utan att skapa ökat tryck på miljön, och det bör ges genom riktade, innovativa och sunt inramade åtaganden inom den privata sektorn, till exempel genom offentlig-privata partnerskap. |
| --- | --- |

G.

Stödet till utveckling av den privata sektorn bör inriktas på de områden där det har störst inverkan på fattigdomsbekämpningen, utan att skapa ökat tryck på miljön, och det bör ges genom riktade, innovativa och sunt inramade åtaganden inom den privata sektorn, till exempel genom offentlig-privata partnerskap.

| H. | Samarbetet mellan inter- eller transnationella och regionala eller lokala aktörer inom den privata sektorn har fått ett allt större erkännande som ett effektivt redskap för att stödja den privata sektorns utveckling och tvinga företagen att ta sitt sociala ansvar. |
| --- | --- |

H.

Samarbetet mellan inter- eller transnationella och regionala eller lokala aktörer inom den privata sektorn har fått ett allt större erkännande som ett effektivt redskap för att stödja den privata sektorns utveckling och tvinga företagen att ta sitt sociala ansvar.

| I. | Det är nödvändigt att särskilt uppmärksamma kvinnors och ungdomars företagande och anställning, och deras tillgång till resurser, utbildning och praktik samt till lokala och regionala marknader. |
| --- | --- |

I.

Det är nödvändigt att särskilt uppmärksamma kvinnors och ungdomars företagande och anställning, och deras tillgång till resurser, utbildning och praktik samt till lokala och regionala marknader.

| J. | Global Compact-initiativet är ett öppet och frivilligt initiativ för företag och allmänhet, där ett brett spektrum av deltagare med olika bakgrund medverkar runt omkring i världen. Företagen ombeds ta emot, stödja och, så långt de har möjlighet, införa en rad centrala principer på områdena för mänskliga rättigheter, arbetsnormer, miljöskydd och korruptionsbekämpning. |
| --- | --- |

J.

Global Compact-initiativet är ett öppet och frivilligt initiativ för företag och allmänhet, där ett brett spektrum av deltagare med olika bakgrund medverkar runt omkring i världen. Företagen ombeds ta emot, stödja och, så långt de har möjlighet, införa en rad centrala principer på områdena för mänskliga rättigheter, arbetsnormer, miljöskydd och korruptionsbekämpning.

| K. | Enligt den afrikanska utvecklingsbanken står den privata sektorn redan för två tredjedelar av Afrikas investeringar, tre fjärdedelar av dess ekonomiska resultat och nio tiondelar av dess formella och informella anställningar. |
| --- | --- |

K.

Enligt den afrikanska utvecklingsbanken står den privata sektorn redan för två tredjedelar av Afrikas investeringar, tre fjärdedelar av dess ekonomiska resultat och nio tiondelar av dess formella och informella anställningar.

| 1. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av ett effektivt samarbete och ökat partnerskap mellan den privata och den offentliga sektorn, och av en dialog mellan nationella och lokala myndigheter och den privata sektorn, i ljuset av deras gemensamma ansvar när det gäller att uppnå utvecklingsmål och tillväxt som omfattar alla invånare i AVS-länderna. |
| --- | --- |

1.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av ett effektivt samarbete och ökat partnerskap mellan den privata och den offentliga sektorn, och av en dialog mellan nationella och lokala myndigheter och den privata sektorn, i ljuset av deras gemensamma ansvar när det gäller att uppnå utvecklingsmål och tillväxt som omfattar alla invånare i AVS-länderna.

| 2. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att i den rådande situationen med globala ekonomiska förändringar och kamp för ekonomiska framsteg är det nödvändigt med tillväxt inom den privata sektorn i AVS-länder för att kunna bidra till AVS-ländernas ekonomi och även förbättra befolkningarnas levnadsvillkor. |
| --- | --- |

2.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att i den rådande situationen med globala ekonomiska förändringar och kamp för ekonomiska framsteg är det nödvändigt med tillväxt inom den privata sektorn i AVS-länder för att kunna bidra till AVS-ländernas ekonomi och även förbättra befolkningarnas levnadsvillkor.

| 3. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att fred och stabilitet är grundläggande förutsättningar för välstånd och ekonomisk tillväxt. Parlamentet kräver i detta sammanhang att mål 16 för hållbar utveckling kvarstår som ett eget mål i den globala utvecklingsramen efter 2015, då detta innefattar främjande av fredliga och inkluderande samhällen och rättvisa för alla, samt att bygga upp effektiva, tillförlitliga och inkluderande institutioner på alla nivåer i enlighet med vad som föreslogs i slutdokumentet från FN:s öppna arbetsgrupp. |
| --- | --- |

3.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att fred och stabilitet är grundläggande förutsättningar för välstånd och ekonomisk tillväxt. Parlamentet kräver i detta sammanhang att mål 16 för hållbar utveckling kvarstår som ett eget mål i den globala utvecklingsramen efter 2015, då detta innefattar främjande av fredliga och inkluderande samhällen och rättvisa för alla, samt att bygga upp effektiva, tillförlitliga och inkluderande institutioner på alla nivåer i enlighet med vad som föreslogs i slutdokumentet från FN:s öppna arbetsgrupp.

| 4. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppmuntrar den privata sektorn, och då i synnerhet mikroföretag och små och medelstora företag, att delta i utformningen och genomförandet av utvecklingspolitik och utvecklingsstrategier, för att främja hållbar tillväxt, jobbskapande och fattigdomsbekämpning. |
| --- | --- |

4.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppmuntrar den privata sektorn, och då i synnerhet mikroföretag och små och medelstora företag, att delta i utformningen och genomförandet av utvecklingspolitik och utvecklingsstrategier, för att främja hållbar tillväxt, jobbskapande och fattigdomsbekämpning.

| 5. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att ekonomisk tillväxt kräver ett gynnsamt företagsklimat som bygger pelare som en entydig, stabil och transparet lagstiftningsram, rättssäkerhet, tillgång till finansiering, avskaffande av onödig byråkrati, infrastrukturutveckling och främjande av företagsandan. Ett sådant företagsklimat kommer att ge en konkurrenskraftig och innovativ privat sektor, med mikroföretag och små och medelstora företag, som har möjlighet att dra nytta av de möjligheter som de globala och regionalt integrerade marknaderna och bank- och finanssektorerna erbjuder. |
| --- | --- |

5.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att ekonomisk tillväxt kräver ett gynnsamt företagsklimat som bygger pelare som en entydig, stabil och transparet lagstiftningsram, rättssäkerhet, tillgång till finansiering, avskaffande av onödig byråkrati, infrastrukturutveckling och främjande av företagsandan. Ett sådant företagsklimat kommer att ge en konkurrenskraftig och innovativ privat sektor, med mikroföretag och små och medelstora företag, som har möjlighet att dra nytta av de möjligheter som de globala och regionalt integrerade marknaderna och bank- och finanssektorerna erbjuder.

| 6. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av innovation i dagens företagsverklighet och uppmuntrar till stöd för företag som investerar i nya lösningar eller erbjuder andra sådana lösningar, då dessa är nyckelfaktorer för att motivera dem att verka inom den privata sektorn. |
| --- | --- |

6.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av innovation i dagens företagsverklighet och uppmuntrar till stöd för företag som investerar i nya lösningar eller erbjuder andra sådana lösningar, då dessa är nyckelfaktorer för att motivera dem att verka inom den privata sektorn.

| 7. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av internationellt samarbete och effektiva åtgärder för att utrota skatteundandragandet i AVS-länder. |
| --- | --- |

7.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av internationellt samarbete och effektiva åtgärder för att utrota skatteundandragandet i AVS-länder.

| 8. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen menar att den framtida ekonomiska tillväxten i AVS-länderna och vägen i riktning mot en hållbar utveckling är nära bunden till utvecklingen i den lokala privata sektorn, vilket kan bidra till att diversifiera lokala ekonomier, skapa anständiga arbetstillfällen och stärka staternas kapacitet att upprätta en effektiv ram för möta de stora utmaningarna i dessa länder, såsom bristande infrastruktur, otillräcklig reglering, ohållbar resursförvaltning (på nyckelområden såsom utvinningsindustrin, skogsbruket och fisket) och stor kunskapsbrist. |
| --- | --- |

8.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen menar att den framtida ekonomiska tillväxten i AVS-länderna och vägen i riktning mot en hållbar utveckling är nära bunden till utvecklingen i den lokala privata sektorn, vilket kan bidra till att diversifiera lokala ekonomier, skapa anständiga arbetstillfällen och stärka staternas kapacitet att upprätta en effektiv ram för möta de stora utmaningarna i dessa länder, såsom bristande infrastruktur, otillräcklig reglering, ohållbar resursförvaltning (på nyckelområden såsom utvinningsindustrin, skogsbruket och fisket) och stor kunskapsbrist.

| 9. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av en ständig infrastrukturutveckling inom såväl transport- som energibranschen, då man annars hindrar den privata sektorn, och inom vissa delar av ekonomin till och med gör det omöjligt för den privata sektorn att fungera. |
| --- | --- |

9.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av en ständig infrastrukturutveckling inom såväl transport- som energibranschen, då man annars hindrar den privata sektorn, och inom vissa delar av ekonomin till och med gör det omöjligt för den privata sektorn att fungera.

| 10. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att den privata sektorn behöver specifika institutioner, en utvecklingsfrämjande politik samt en ekonomiskt fördelaktig miljö som gör det möjligt för företag att agera effektivt. För att skapa en sådan miljö måste AVS-länderna säkerställa den makroekonomiska stabiliteten, upprätta ett effektivt ekonomiskt system samt främja och säkra konkurrenskraften, men även den politiska och sociala stabiliteten och utvecklingen av humankapitalet genom att ha fullt fokus på utbildning och yrkesutbildning. |
| --- | --- |

10.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att den privata sektorn behöver specifika institutioner, en utvecklingsfrämjande politik samt en ekonomiskt fördelaktig miljö som gör det möjligt för företag att agera effektivt. För att skapa en sådan miljö måste AVS-länderna säkerställa den makroekonomiska stabiliteten, upprätta ett effektivt ekonomiskt system samt främja och säkra konkurrenskraften, men även den politiska och sociala stabiliteten och utvecklingen av humankapitalet genom att ha fullt fokus på utbildning och yrkesutbildning.

| 11. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar behovet av att förstärka institutionerna och styrningen för att öka den privata sektorns deltagande i den formella ekonomin och främja övergången från en informell till en formell ekonomi, samt att föra en politik som gynnar utvecklingen av den lokala privata sektorn och den sociala ekonomin för att tillhandahålla grundläggande tjänster, och som en faktor som kan mobilisera de inhemska resurserna och utveckla infrastrukturen. |
| --- | --- |

11.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar behovet av att förstärka institutionerna och styrningen för att öka den privata sektorns deltagande i den formella ekonomin och främja övergången från en informell till en formell ekonomi, samt att föra en politik som gynnar utvecklingen av den lokala privata sektorn och den sociala ekonomin för att tillhandahålla grundläggande tjänster, och som en faktor som kan mobilisera de inhemska resurserna och utveckla infrastrukturen.

| 12. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den privata sektorn och myndigheterna att genomföra ett ambitiöst Europa-Afrika-program som bygger på en politik för ömsesidig tillväxt och bidrar till energisäkerhet och tillgång till energi för alla. |
| --- | --- |

12.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den privata sektorn och myndigheterna att genomföra ett ambitiöst Europa-Afrika-program som bygger på en politik för ömsesidig tillväxt och bidrar till energisäkerhet och tillgång till energi för alla.

| 13. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppmuntrar den privata sektorn att engagera sig och samarbeta på europeisk, internationell och lokal nivå, i syfte att skapa utveckling genom bildande av allianser och gemensamma åtgärder, för att mobilisera verksamhet i den privata sektorn på lokal nivå, inklusive stöd för start av företag för att skapa skattemässiga incitament, tillgång till finansiering och riskdelningsmekanismer. |
| --- | --- |

13.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppmuntrar den privata sektorn att engagera sig och samarbeta på europeisk, internationell och lokal nivå, i syfte att skapa utveckling genom bildande av allianser och gemensamma åtgärder, för att mobilisera verksamhet i den privata sektorn på lokal nivå, inklusive stöd för start av företag för att skapa skattemässiga incitament, tillgång till finansiering och riskdelningsmekanismer.

| 14. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att kapacitetsuppbyggnad och sakkunskap är nödvändiga förutsättningar för en stark och innovativ privat sektor, och att dessa förutsättningar inte kan uppstå om man inte har skapat tillgång till utbildning för alla samt ökade möjligheter till rörlighet för de yrkesverksamma och för de studerande på global nivå. Församlingen uppmuntrar rörlighetsprogram för studenter, inklusive mellan skolor och universitet i AVS-länder. Det finns potential att utbyta bästa praxis mellan EU och AVS-länderna, bland annat utifrån Europas erfarenhet med Erasmus och Erasmus Plus. |
| --- | --- |

14.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att kapacitetsuppbyggnad och sakkunskap är nödvändiga förutsättningar för en stark och innovativ privat sektor, och att dessa förutsättningar inte kan uppstå om man inte har skapat tillgång till utbildning för alla samt ökade möjligheter till rörlighet för de yrkesverksamma och för de studerande på global nivå. Församlingen uppmuntrar rörlighetsprogram för studenter, inklusive mellan skolor och universitet i AVS-länder. Det finns potential att utbyta bästa praxis mellan EU och AVS-länderna, bland annat utifrån Europas erfarenhet med Erasmus och Erasmus Plus.

| 15. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att aktörerna inom AVS-länderna måste medverka i så hög utsträckning som möjligt i de program och projekt som genomförs inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden för att skapa egenansvar. |
| --- | --- |

15.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att aktörerna inom AVS-länderna måste medverka i så hög utsträckning som möjligt i de program och projekt som genomförs inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden för att skapa egenansvar.

| 16. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att insatser på de olika nivåerna (nationella vägledande program, regionala vägledande program, AVS-interna fonder osv.) kompletterar varandra så att man skapar ett mervärde på varje nivå när det gäller utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna. |
| --- | --- |

16.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att insatser på de olika nivåerna (nationella vägledande program, regionala vägledande program, AVS-interna fonder osv.) kompletterar varandra så att man skapar ett mervärde på varje nivå när det gäller utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna.

| 17. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den privata sektorn att strategiskt använda anslagen till stöd för infrastrukturinvesteringar och tillgång till krediter genom att arbeta närmare, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag, internationella affärsbanker som kan främja företagande bland unga och kvinnor för att skapa anständiga arbetstillfällen. |
| --- | --- |

17.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den privata sektorn att strategiskt använda anslagen till stöd för infrastrukturinvesteringar och tillgång till krediter genom att arbeta närmare, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag, internationella affärsbanker som kan främja företagande bland unga och kvinnor för att skapa anständiga arbetstillfällen.

| 18. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen understryker behovet av att säkerställa en bättre samordning när det gäller privat-offentligt samarbete och en mer konsekvent och integrerad strategi med effektiva bestämmelser i både EU och AVS-länderna, samt att utveckla rutiner där företagen tar sitt sociala, skattemässiga, miljömässiga och budgetära ansvar i syfte att bidra till att bekämpa fattigdom och ojämlikhet. |
| --- | --- |

18.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen understryker behovet av att säkerställa en bättre samordning när det gäller privat-offentligt samarbete och en mer konsekvent och integrerad strategi med effektiva bestämmelser i både EU och AVS-länderna, samt att utveckla rutiner där företagen tar sitt sociala, skattemässiga, miljömässiga och budgetära ansvar i syfte att bidra till att bekämpa fattigdom och ojämlikhet.

| 19. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av nationella vägledande program som baseras på regeringens egen politik och strategier och är skräddarsydda efter landets specifika situationer och behov. I samband med genomförande och tillämpning måste man försöka öka effektiviteten avseende den privata sektorns verksamhet och dess inverkan. |
| --- | --- |

19.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av nationella vägledande program som baseras på regeringens egen politik och strategier och är skräddarsydda efter landets specifika situationer och behov. I samband med genomförande och tillämpning måste man försöka öka effektiviteten avseende den privata sektorns verksamhet och dess inverkan.

| 20. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att ge AVS-länderna tillgång till teknik som hjälper dem att mer effektivt bekämpa klimatförändringarna. |
| --- | --- |

20.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att ge AVS-länderna tillgång till teknik som hjälper dem att mer effektivt bekämpa klimatförändringarna.

| 21. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av internt samarbete mellan AVS-länderna för att stödja utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna enligt den elfte Europeiska utvecklingsfonden, liksom AVS-ländernas behov av att få bättre information om befintliga program, instrument och verktyg som stöder den privata sektorns utveckling inom ramen för Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

21.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar vikten av internt samarbete mellan AVS-länderna för att stödja utveckling av den privata sektorn i AVS-länderna enligt den elfte Europeiska utvecklingsfonden, liksom AVS-ländernas behov av att få bättre information om befintliga program, instrument och verktyg som stöder den privata sektorns utveckling inom ramen för Cotonouavtalet.

| 22. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att införa och stärka mekanismer för att övervaka genomförandet av utvecklingsbistånd, i syfte att maximera de befintliga instrumenten och verktygens stödjande roll i utvecklingen av den privata sektorn. |
| --- | --- |

22.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker betydelsen av att införa och stärka mekanismer för att övervaka genomförandet av utvecklingsbistånd, i syfte att maximera de befintliga instrumenten och verktygens stödjande roll i utvecklingen av den privata sektorn.

| 23. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det är mycket viktigt att mikroföretag och små och medelstora företag i AVS-länderna använder riktade program för offentligt stöd för att samarbeta närmare med motsvarande företag i Europa. Det kan t.ex. vara sådana program som Enterprise Europe Network erbjuder och som kan fungera som en modell för att främja samarbetet mellan små och medelstora företag och införliva lokala situationer i de Europeiska leverantörskedjorna, i synnerhet inom jordbrukssektorn, och därmed möjliggöra teknik- och kunskapsöverföring. |
| --- | --- |

23.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det är mycket viktigt att mikroföretag och små och medelstora företag i AVS-länderna använder riktade program för offentligt stöd för att samarbeta närmare med motsvarande företag i Europa. Det kan t.ex. vara sådana program som Enterprise Europe Network erbjuder och som kan fungera som en modell för att främja samarbetet mellan små och medelstora företag och införliva lokala situationer i de Europeiska leverantörskedjorna, i synnerhet inom jordbrukssektorn, och därmed möjliggöra teknik- och kunskapsöverföring.

| 24. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen understryker Europeiska investeringsbankens roll för att stödja den privata sektorns utveckling i AVS-länderna inom ramen för investeringsinstrumentet. |
| --- | --- |

24.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen understryker Europeiska investeringsbankens roll för att stödja den privata sektorns utveckling i AVS-länderna inom ramen för investeringsinstrumentet.

| 25. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen hoppas att en stor del av Europas kommande skatt på finansiella transaktioner kommer att öronmärkas för utvecklingsländer. |
| --- | --- |

25.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen hoppas att en stor del av Europas kommande skatt på finansiella transaktioner kommer att öronmärkas för utvecklingsländer.

| 26. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att Afrika söder om Sahara behöver särskild uppmärksamhet när det gäller kombinerade lån och bidrag och uttrycker sitt stöd för skapandet av en sektorsövergripande inrättning som kan finansiera nationella projekt i Afrika söder om Sahara, och därmed i synnerhet ge tillgång till finansiering för små och medelstora företag. |
| --- | --- |

26.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att Afrika söder om Sahara behöver särskild uppmärksamhet när det gäller kombinerade lån och bidrag och uttrycker sitt stöd för skapandet av en sektorsövergripande inrättning som kan finansiera nationella projekt i Afrika söder om Sahara, och därmed i synnerhet ge tillgång till finansiering för små och medelstora företag.

| 27. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att de bästa lösningarna inte kommer att vara desamma i alla AVS-länder, eftersom länderna befinner sig på olika nivåer när det gäller nödvändig institutionell kapacitet, öppenhet, ansvars- och redovisningsskyldighet samt gynnsamt företagsklimat. Församlingen uppmuntrar dock även till utbyte av bästa praxis, även mellan AVS-länder, och spridandet av framgångskoncept. |
| --- | --- |

27.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen betonar att de bästa lösningarna inte kommer att vara desamma i alla AVS-länder, eftersom länderna befinner sig på olika nivåer när det gäller nödvändig institutionell kapacitet, öppenhet, ansvars- och redovisningsskyldighet samt gynnsamt företagsklimat. Församlingen uppmuntrar dock även till utbyte av bästa praxis, även mellan AVS-länder, och spridandet av framgångskoncept.

| 28. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att för att främja ett klimat av ekonomisk tillväxt och sociala framsteg som gynnar utvecklingen måste man anta en lagstiftning som beaktar jämställdhetsfrågor för att öka möjligheten för kvinnor att inleda en produktiv verksamhet. För detta krävs det inte bara juridiska reformer som ger tillgång till krediter utan även specifika utbildningsprogram som gör det möjligt att överföra förbättringar i utbildningen i AVS-länderna till verkliga ekonomiska möjligheter. |
| --- | --- |

28.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att för att främja ett klimat av ekonomisk tillväxt och sociala framsteg som gynnar utvecklingen måste man anta en lagstiftning som beaktar jämställdhetsfrågor för att öka möjligheten för kvinnor att inleda en produktiv verksamhet. För detta krävs det inte bara juridiska reformer som ger tillgång till krediter utan även specifika utbildningsprogram som gör det möjligt att överföra förbättringar i utbildningen i AVS-länderna till verkliga ekonomiska möjligheter.

| 29. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen efterlyser genomförande av åtagandena från Busan avseende en gemensam utvecklingspolitik och den privata sektorns insatser för utveckling, liksom av de åtaganden som gjordes i Parisförklaringen om biståndseffektivitet och i Accra-handlingsplanen. Man måste ta hänsyn till den privata sektorns roll vid utformningen och genomförandet av en global ram för tiden efter 2015. |
| --- | --- |

29.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen efterlyser genomförande av åtagandena från Busan avseende en gemensam utvecklingspolitik och den privata sektorns insatser för utveckling, liksom av de åtaganden som gjordes i Parisförklaringen om biståndseffektivitet och i Accra-handlingsplanen. Man måste ta hänsyn till den privata sektorns roll vid utformningen och genomförandet av en global ram för tiden efter 2015.

| 30. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppdrar åt sina ordförande att översända denna resolution till AVS–EU-rådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de nationella och regionala parlamenten och de regionala organisationer som har koppling till AVS-länderna. |
| --- | --- |

30.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU–församlingen uppdrar åt sina ordförande att översända denna resolution till AVS–EU-rådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de nationella och regionala parlamenten och de regionala organisationer som har koppling till AVS-länderna.

RESOLUTION (26)

om de sociala och ekonomiska konsekvenserna av malnutrition i AVS-länderna

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (”Cotonouavtalet”), särskilt artikel 25.1 b om att förbättra näringssituationen och utrota svält och undernäring, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (”Cotonouavtalet”), särskilt artikel 25.1 b om att förbättra näringssituationen och utrota svält och undernäring,

| — | med beaktande av sin resolution av den 25 november 2004 om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning (AVS-EG/3692/04fin), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution av den 25 november 2004 om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning (AVS-EG/3692/04fin),

| — | med beaktande av Världshälsoorganisationens övergripande, trettonåriga åtgärdsplan avseende näringssituationen för mödrar, spädbarn och små barn för perioden 2012–2025 (Comprehensive implementation plan on maternal, infant and young child nutrition), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Världshälsoorganisationens övergripande, trettonåriga åtgärdsplan avseende näringssituationen för mödrar, spädbarn och små barn för perioden 2012–2025 (Comprehensive implementation plan on maternal, infant and young child nutrition),

| — | med beaktande av den regionala nutritionsstrategin för Afrika för perioden 2005–2015 (African Regional Nutrition Strategy 2005–2015), |
| --- | --- |

—

med beaktande av den regionala nutritionsstrategin för Afrika för perioden 2005–2015 (African Regional Nutrition Strategy 2005–2015),

| — | med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 mars 2013Bättre nutrition för mödrar och barn i det externa biståndet: ett politiskt ramverk för EU (COM(2013)0141), |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 mars 2013Bättre nutrition för mödrar och barn i det externa biståndet: ett politiskt ramverk för EU (COM(2013)0141),

| — | med beaktande av uppropet från europeiska och afrikanska parlamentsledamöter den 8 juni 2013 om en förstärkt insats mot malnutrition hos barn, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uppropet från europeiska och afrikanska parlamentsledamöter den 8 juni 2013 om en förstärkt insats mot malnutrition hos barn,

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för sociala frågor och miljö (ACP–EU/101.717/14/fin), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för sociala frågor och miljö (ACP–EU/101.717/14/fin), och av följande skäl:

| A. | Malnutrition omfattar såväl ett alltför stort näringsintag som undernäring och får direkt negativa konsekvenser för den enskilde och samhället när det gäller sjukdomar och funktionshinder, hjärnans utveckling, utbildningsresultat, jobbutsikter och inkomstpotential. |
| --- | --- |

A.

Malnutrition omfattar såväl ett alltför stort näringsintag som undernäring och får direkt negativa konsekvenser för den enskilde och samhället när det gäller sjukdomar och funktionshinder, hjärnans utveckling, utbildningsresultat, jobbutsikter och inkomstpotential.

| B. | Enligt FAO får omkring 2 miljarder människor inte i sig tillräckligt med mikronäringsämnen, såsom vitaminer och mineraler, vilket kan leda till malnutrition. |
| --- | --- |

B.

Enligt FAO får omkring 2 miljarder människor inte i sig tillräckligt med mikronäringsämnen, såsom vitaminer och mineraler, vilket kan leda till malnutrition.

| C. | Malnutrition styrs av en mängd faktorer som har att göra med fattigdom, osäker livsmedelsförsörjning, bristande tillgång till vatten, avlopp och hälso- och sjukvård. Dessa faktorer kan i sin tur ha orsakats av knappa naturresurser, bristfällig förvaltning, konflikter, klimatförändringar, befolkningstillväxt, exportstöd som skadar lokala marknader, höga eller växlande livsmedelspriser samt underinvestering i familjeföretag som producerar livsmedel för lokal konsumtion. I afrikanska AVS-länder hotas i första hand befolkningarna i Sahelområdet av torka, ökenspridning, brist på grundläggande utbildning och sjukvård samt isolering och dåliga förbindelser. |
| --- | --- |

C.

Malnutrition styrs av en mängd faktorer som har att göra med fattigdom, osäker livsmedelsförsörjning, bristande tillgång till vatten, avlopp och hälso- och sjukvård. Dessa faktorer kan i sin tur ha orsakats av knappa naturresurser, bristfällig förvaltning, konflikter, klimatförändringar, befolkningstillväxt, exportstöd som skadar lokala marknader, höga eller växlande livsmedelspriser samt underinvestering i familjeföretag som producerar livsmedel för lokal konsumtion. I afrikanska AVS-länder hotas i första hand befolkningarna i Sahelområdet av torka, ökenspridning, brist på grundläggande utbildning och sjukvård samt isolering och dåliga förbindelser.

| D. | Malnutrition kan leda inte bara till undernäring utan även till fetma, och båda dessa tillstånd har en negativ inverkan på hälsan och utvecklingen. Undernäring är vanligast förekommande i afrikanska länder söder om Sahara till följd av livsmedelsbrist. I andra regioner i AVS-länderna förekommer fetma parallellt med undernäring som ett resultat av en fattigdomsbetingad osund kost. |
| --- | --- |

D.

Malnutrition kan leda inte bara till undernäring utan även till fetma, och båda dessa tillstånd har en negativ inverkan på hälsan och utvecklingen. Undernäring är vanligast förekommande i afrikanska länder söder om Sahara till följd av livsmedelsbrist. I andra regioner i AVS-länderna förekommer fetma parallellt med undernäring som ett resultat av en fattigdomsbetingad osund kost.

| E. | Samhällets mest marginaliserade grupper – kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning – är mer utsatta för malnutrition och dess negativa följder. |
| --- | --- |

E.

Samhällets mest marginaliserade grupper – kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning – är mer utsatta för malnutrition och dess negativa följder.

| F. | Orsakerna till och följderna av malnutrition är mångfasetterade, och det krävs sektorsövergripande och inkluderande åtgärder som på kort och lång sikt bör vara förankrade i bredare strategier som är inriktade på att säkerställa rätten till mat (tillgång på och åtkomst till lämpliga livsmedel) för att utöka de särskilda nutritionsinsatser som riktas till gravida kvinnor och barn under två år. Dessutom behövs en bredare nutritionsinriktad utvecklingspolitik. Kvinnor utgör en särskilt utsatt grupp och kvinnor som är konstant undernärda överför problemen med otillräcklig vikt och brister till sina barn. Dessutom är kvinnornas roll avgörande när det gäller att få till stånd en förbättring av kosten i hemmet och därmed barnens kost, i samband med en inkomstökning. |
| --- | --- |

F.

Orsakerna till och följderna av malnutrition är mångfasetterade, och det krävs sektorsövergripande och inkluderande åtgärder som på kort och lång sikt bör vara förankrade i bredare strategier som är inriktade på att säkerställa rätten till mat (tillgång på och åtkomst till lämpliga livsmedel) för att utöka de särskilda nutritionsinsatser som riktas till gravida kvinnor och barn under två år. Dessutom behövs en bredare nutritionsinriktad utvecklingspolitik. Kvinnor utgör en särskilt utsatt grupp och kvinnor som är konstant undernärda överför problemen med otillräcklig vikt och brister till sina barn. Dessutom är kvinnornas roll avgörande när det gäller att få till stånd en förbättring av kosten i hemmet och därmed barnens kost, i samband med en inkomstökning.

| G. | Otillräckligt näringsintag under längre tid och täta infektioner kan orsaka hämmad tillväxt, som försenar den motoriska och kognitiva utvecklingen med till stor del bestående skador som följd. Perioder av livsmedelsbrist och obehandlade vanliga sjukdomar som diarré och lunginflammation kan leda till utmärgling och i slutändan även till döden. Undernärda kvinnor och flickor i reproduktiv ålder löper större risk att föda mindre barn (med avseende på vikt och längd). |
| --- | --- |

G.

Otillräckligt näringsintag under längre tid och täta infektioner kan orsaka hämmad tillväxt, som försenar den motoriska och kognitiva utvecklingen med till stor del bestående skador som följd. Perioder av livsmedelsbrist och obehandlade vanliga sjukdomar som diarré och lunginflammation kan leda till utmärgling och i slutändan även till döden. Undernärda kvinnor och flickor i reproduktiv ålder löper större risk att föda mindre barn (med avseende på vikt och längd).

| H. | Malnutrition ligger bakom 45 procent av dödsfallen bland barn under fem år. |
| --- | --- |

H.

Malnutrition ligger bakom 45 procent av dödsfallen bland barn under fem år.

| I. | Dödligheten och sjukligheten i samband med malnutrition utgör en direkt ekonomisk förlust av humankapital och produktivitet, särskilt på grund av bristande kognitiv förmåga och försämrade skolresultat som en följd av undernäring tidigt i barndomen. |
| --- | --- |

I.

Dödligheten och sjukligheten i samband med malnutrition utgör en direkt ekonomisk förlust av humankapital och produktivitet, särskilt på grund av bristande kognitiv förmåga och försämrade skolresultat som en följd av undernäring tidigt i barndomen.

| J. | Undernäring tidigt i barndomen gör att individen löper större risk att drabbas av kronisk sjukdom senare i livet, bl.a. diabetes och hjärt–kärlsjukdomar. Detta leder till kraftigt ökade kostnader för hälso- och sjukvårdssystemen, som redan har begränsade resurser. |
| --- | --- |

J.

Undernäring tidigt i barndomen gör att individen löper större risk att drabbas av kronisk sjukdom senare i livet, bl.a. diabetes och hjärt–kärlsjukdomar. Detta leder till kraftigt ökade kostnader för hälso- och sjukvårdssystemen, som redan har begränsade resurser.

| K. | Den totala samhällskostnaden för malnutrition uppskattas till 2–3 procent av BNP, men kan utgöra så mycket som 16 procent av BNP i de värst drabbade länderna. |
| --- | --- |

K.

Den totala samhällskostnaden för malnutrition uppskattas till 2–3 procent av BNP, men kan utgöra så mycket som 16 procent av BNP i de värst drabbade länderna.

| L. | Att förbättra näringssituationen är en förutsättning för att nå målen att utrota fattigdom och svält, minska barnadödligheten, förbättra mödrahälsan, bekämpa sjukdomar, öka kvinnors egenmakt och ge tillgång till grundläggande skolutbildning för alla. |
| --- | --- |

L.

Att förbättra näringssituationen är en förutsättning för att nå målen att utrota fattigdom och svält, minska barnadödligheten, förbättra mödrahälsan, bekämpa sjukdomar, öka kvinnors egenmakt och ge tillgång till grundläggande skolutbildning för alla.

| M. | Cirka 165 miljoner barn, det vill säga en fjärdedel av barnen i världen, lider av hämmad tillväxt, och 2,6 miljoner barn under fem år dör varje år på grund av undernäring. Mer än 90 procent av dessa barn bor i Afrika och Asien. |
| --- | --- |

M.

Cirka 165 miljoner barn, det vill säga en fjärdedel av barnen i världen, lider av hämmad tillväxt, och 2,6 miljoner barn under fem år dör varje år på grund av undernäring. Mer än 90 procent av dessa barn bor i Afrika och Asien.

| N. | De första 1  000 dagarna i ett barns liv, inklusive graviditeten, anses vara den mest kritiska perioden när det gäller att förebygga undernäring och dess konsekvenser i vuxenlivet. De första sex månaderna efter födseln bör barnet endast ammas. |
| --- | --- |

N.

De första 1  000 dagarna i ett barns liv, inklusive graviditeten, anses vara den mest kritiska perioden när det gäller att förebygga undernäring och dess konsekvenser i vuxenlivet. De första sex månaderna efter födseln bör barnet endast ammas.

| O. | Sedan 1997 har FAO hävdat att mångfalden av grödor har minskat med 75 procent under 1900-talet, och en tredjedel av de nuvarande arterna skulle kunna vara försvunna år 2050. Endast 30 grödor står för 90 procent av människans kaloriintag, och bara tre växtarter (ris, vete och majs) står för mer än hälften av människans kaloriintag. |
| --- | --- |

O.

Sedan 1997 har FAO hävdat att mångfalden av grödor har minskat med 75 procent under 1900-talet, och en tredjedel av de nuvarande arterna skulle kunna vara försvunna år 2050. Endast 30 grödor står för 90 procent av människans kaloriintag, och bara tre växtarter (ris, vete och majs) står för mer än hälften av människans kaloriintag.

| P. | Näringslivet, både globala och nationella livsmedelsföretag liksom småskaliga aktörer såsom entreprenörer, jordbrukare och marknadsförsäljare, har stora möjligheter att bidra till att många olika aktörer verkar för att förbättra näringssituationen. Näringslivets bidrag måste ingå i bredare strategier för bekämpning av malnutrition, där man utgår från rätten till mat och skapar regleringar i denna riktning. |
| --- | --- |

P.

Näringslivet, både globala och nationella livsmedelsföretag liksom småskaliga aktörer såsom entreprenörer, jordbrukare och marknadsförsäljare, har stora möjligheter att bidra till att många olika aktörer verkar för att förbättra näringssituationen. Näringslivets bidrag måste ingå i bredare strategier för bekämpning av malnutrition, där man utgår från rätten till mat och skapar regleringar i denna riktning.

| Q. | En tryggad livsmedels- och näringsförsörjning är beroende av hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel på lokal, regional och subregional nivå som bygger på småskaliga, diversifierade och lokala familjejordbruk som tar hänsyn till en säker tillgång till produktionsmedlen (mark, redskap, lån etc.) i syfte att förse i första hand lokalbefolkningen med livsmedel. |
| --- | --- |

Q.

En tryggad livsmedels- och näringsförsörjning är beroende av hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel på lokal, regional och subregional nivå som bygger på småskaliga, diversifierade och lokala familjejordbruk som tar hänsyn till en säker tillgång till produktionsmedlen (mark, redskap, lån etc.) i syfte att förse i första hand lokalbefolkningen med livsmedel.

| R. | Det finns en allt större förståelse för att en stor del av malnutritionsbördan bärs av människor som lider av måttlig och kronisk undernäring, vilket har utmynnat i ett nytt synsätt som inte bara fokuserar på behandling utan även inkluderar förebyggande. |
| --- | --- |

R.

Det finns en allt större förståelse för att en stor del av malnutritionsbördan bärs av människor som lider av måttlig och kronisk undernäring, vilket har utmynnat i ett nytt synsätt som inte bara fokuserar på behandling utan även inkluderar förebyggande.

| S. | Insatser och program med koppling till nutrition inom jordbruket, sociala skyddsnät, utveckling hos yngre barn och utbildning ger mycket stora möjligheter att öka omfattningen och effektiviteten av särskilda nutritionsinsatser. |
| --- | --- |

S.

Insatser och program med koppling till nutrition inom jordbruket, sociala skyddsnät, utveckling hos yngre barn och utbildning ger mycket stora möjligheter att öka omfattningen och effektiviteten av särskilda nutritionsinsatser.

| T. | I många utvecklingsländer förlitar man sig i alltför hög grad på protein från vilda djur (bushmeat), en ohållbar praxis som inte rapporteras och vars bas minskar i omfattning. Denna praxis skulle i sin tur kunna leda till en kost utan proteiner inom en nära framtid, vilket ytterligare kommer att förvärra malnutritionen. |
| --- | --- |

T.

I många utvecklingsländer förlitar man sig i alltför hög grad på protein från vilda djur (bushmeat), en ohållbar praxis som inte rapporteras och vars bas minskar i omfattning. Denna praxis skulle i sin tur kunna leda till en kost utan proteiner inom en nära framtid, vilket ytterligare kommer att förvärra malnutritionen.

| U. | AVS-länder med stora nutritionsproblem har tillsammans med givare, multilaterala organisationer och näringslivet ett ansvar för att öka anslagen till särskilda nutritionsprogram och program med koppling till nutrition. |
| --- | --- |

U.

AVS-länder med stora nutritionsproblem har tillsammans med givare, multilaterala organisationer och näringslivet ett ansvar för att öka anslagen till särskilda nutritionsprogram och program med koppling till nutrition.

| V. | För att man ska kunna bekämpa malnutrition är det ytterst viktigt att involvera familjer och lokalsamhällen så att man når ut även till mycket avlägsna områden där de statliga strukturerna är svaga eller inte fungerar. |
| --- | --- |

V.

För att man ska kunna bekämpa malnutrition är det ytterst viktigt att involvera familjer och lokalsamhällen så att man når ut även till mycket avlägsna områden där de statliga strukturerna är svaga eller inte fungerar.

| W. | Dessa viktiga folkhälsoinvesteringar måste åtföljas av reformer av livsmedelssystemen och en samordnad global insats för att rätta till det globala livsmedelssystemet, vilken ska ledas av regeringar men också inbegripa viktiga aktörer såsom det privata näringslivet, civilsamhället och lokalsamhällena. |
| --- | --- |

W.

Dessa viktiga folkhälsoinvesteringar måste åtföljas av reformer av livsmedelssystemen och en samordnad global insats för att rätta till det globala livsmedelssystemet, vilken ska ledas av regeringar men också inbegripa viktiga aktörer såsom det privata näringslivet, civilsamhället och lokalsamhällena.

| X. | I torra och halvtorra områden har det visat sig att nomadiserande boskapsskötsel är mer produktiv än stationär boskapsuppfödning om man ser till mängden kött per hektar och kalorier per hektar, och den bidrar därmed till att förse befolkningen med livsmedel och till att förbättra livsmedels- och näringsförsörjningen och motståndskraften. Nomadiserande boskapsskötsel, som har lättare att anpassa sig till klimatförändringarna än stationär boskapsuppfödning, skulle kunna leda till ökad livsmedelstrygghet. |
| --- | --- |

X.

I torra och halvtorra områden har det visat sig att nomadiserande boskapsskötsel är mer produktiv än stationär boskapsuppfödning om man ser till mängden kött per hektar och kalorier per hektar, och den bidrar därmed till att förse befolkningen med livsmedel och till att förbättra livsmedels- och näringsförsörjningen och motståndskraften. Nomadiserande boskapsskötsel, som har lättare att anpassa sig till klimatförändringarna än stationär boskapsuppfödning, skulle kunna leda till ökad livsmedelstrygghet.

| Y. | Femtio AVS-länder har kust och fler än 60 av totalt 79 exporterar fisk och fiskeriprodukter till regionala och internationella marknader. |
| --- | --- |

Y.

Femtio AVS-länder har kust och fler än 60 av totalt 79 exporterar fisk och fiskeriprodukter till regionala och internationella marknader.

| Z. | EU:s politik för utvecklingssamarbete och gemensamma fiskeripolitik bör vara samstämda och samordnade och komplettera varandra. |
| --- | --- |

Z.

EU:s politik för utvecklingssamarbete och gemensamma fiskeripolitik bör vara samstämda och samordnade och komplettera varandra.

| 1. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft AVS-länderna att införa en särskild och fullt finansierad budgetpost för särskilda nutritionsinsatser i den årliga nationella budgeten, inriktad på människor inom alla grupper, inklusive de mest marginaliserade människorna såsom kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning. |
| --- | --- |

1.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft AVS-länderna att införa en särskild och fullt finansierad budgetpost för särskilda nutritionsinsatser i den årliga nationella budgeten, inriktad på människor inom alla grupper, inklusive de mest marginaliserade människorna såsom kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning.

| 2. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att fullgöra sitt åtagande om att stödja partnerländernas åtgärder för att minska antalet barn under fem år som lider av hämmad tillväxt med sju miljoner fram till 2015, att stödja primärvård och vidta behovsbaserade åtgärder för att mildra perioder då det råder livsmedelsbrist i syfte att motverka utmärgling och, där så är lämpligt, kombinera strategier för att minska antalet fall av utmärgling och hämmad tillväxt. |
| --- | --- |

2.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att fullgöra sitt åtagande om att stödja partnerländernas åtgärder för att minska antalet barn under fem år som lider av hämmad tillväxt med sju miljoner fram till 2015, att stödja primärvård och vidta behovsbaserade åtgärder för att mildra perioder då det råder livsmedelsbrist i syfte att motverka utmärgling och, där så är lämpligt, kombinera strategier för att minska antalet fall av utmärgling och hämmad tillväxt.

| 3. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen efterlyser större investeringar i beprövade och anpassningsbara åtgärder som kan berika och komplettera människors kost, där denna kost saknar viktiga näringsämnen. Församlingen förespråkar att man ska bygga vidare på och förnya befintliga program och avsätta nya resurser för att utarbeta program där sådana saknas, samt fokusera på åtgärder som innebär att man berikar baslivsmedel och kryddor genom tillsättning av mikronäringsämnen. |
| --- | --- |

3.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen efterlyser större investeringar i beprövade och anpassningsbara åtgärder som kan berika och komplettera människors kost, där denna kost saknar viktiga näringsämnen. Församlingen förespråkar att man ska bygga vidare på och förnya befintliga program och avsätta nya resurser för att utarbeta program där sådana saknas, samt fokusera på åtgärder som innebär att man berikar baslivsmedel och kryddor genom tillsättning av mikronäringsämnen.

| 4. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft AVS-länderna att integrera kampen mot malnutrition i alla relaterade utvecklingspolitiska områden, särskilt i jordbruks- och primärvårdsprogrammen. Detta ska ske inom ramen för ett mer övergripande tillvägagångssätt som är inriktat på rätten till mat, samtidigt som man säkerställer att de mest marginaliserade grupperna, såsom kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning, inkluderas i dessa strategier och program och ser till att det råder överensstämmelse mellan andra strategier och nutritionsmålen. |
| --- | --- |

4.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft AVS-länderna att integrera kampen mot malnutrition i alla relaterade utvecklingspolitiska områden, särskilt i jordbruks- och primärvårdsprogrammen. Detta ska ske inom ramen för ett mer övergripande tillvägagångssätt som är inriktat på rätten till mat, samtidigt som man säkerställer att de mest marginaliserade grupperna, såsom kvinnor, barn, äldre och personer med funktionsnedsättning, inkluderas i dessa strategier och program och ser till att det råder överensstämmelse mellan andra strategier och nutritionsmålen.

| 5. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen påminner om de nära kopplingarna mellan undernäring, malnutrition och tillgång till dricksvatten i vissa länder, och uppmanar regeringar och det internationella samfundet att fortsätta sitt arbete för att garantera tillgång till dricksvatten både i städerna och på landsbygden. |
| --- | --- |

5.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen påminner om de nära kopplingarna mellan undernäring, malnutrition och tillgång till dricksvatten i vissa länder, och uppmanar regeringar och det internationella samfundet att fortsätta sitt arbete för att garantera tillgång till dricksvatten både i städerna och på landsbygden.

| 6. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar eftertryckligen det internationella samfundet att ställa sig bakom ett nedifrån och upp-orienterat förhållningssätt och att främja lokala ekonomier och handel som kan stödja lokala producenter. Församlingen betonar att internationella handelsregler måste inkludera bestämmelser som gör det möjligt att stödja försörjningsmöjligheter och arbetstillfällen där människor bor och säkerställa att det alltid finns tillgång till livsmedel lokalt. |
| --- | --- |

6.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar eftertryckligen det internationella samfundet att ställa sig bakom ett nedifrån och upp-orienterat förhållningssätt och att främja lokala ekonomier och handel som kan stödja lokala producenter. Församlingen betonar att internationella handelsregler måste inkludera bestämmelser som gör det möjligt att stödja försörjningsmöjligheter och arbetstillfällen där människor bor och säkerställa att det alltid finns tillgång till livsmedel lokalt.

| 7. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kommissionen att med hjälp av AVS-länderna genomföra åtagandena i meddelandet från mars 2013 Bättre nutrition för mödrar och barn i det externa biståndet: ett politiskt ramverk för EU, i syfte att minska antalet barn under fem år som lider av hämmad tillväxt med minst 10 procent fram till 2025 och att hantera den viktiga frågan om grav akut undernäring. |
| --- | --- |

7.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kommissionen att med hjälp av AVS-länderna genomföra åtagandena i meddelandet från mars 2013 Bättre nutrition för mödrar och barn i det externa biståndet: ett politiskt ramverk för EU, i syfte att minska antalet barn under fem år som lider av hämmad tillväxt med minst 10 procent fram till 2025 och att hantera den viktiga frågan om grav akut undernäring.

| 8. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen framhåller behovet av ledarskap, engagemang och ansvarighet på nationell och internationell nivå när det gäller öronmärkning och främjande av hållbara investeringar för att åtgärda nutritionsproblem på lång sikt i AVS-länderna. Församlingen ställer sig till fullo bakom den roll som innehas av FN:s kommitté för globalt tryggad livsmedelsförsörjning (CFS), vilken kommer att förbättra samordningen och styrningen av det globala livsmedelssystemet. |
| --- | --- |

8.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen framhåller behovet av ledarskap, engagemang och ansvarighet på nationell och internationell nivå när det gäller öronmärkning och främjande av hållbara investeringar för att åtgärda nutritionsproblem på lång sikt i AVS-länderna. Församlingen ställer sig till fullo bakom den roll som innehas av FN:s kommitté för globalt tryggad livsmedelsförsörjning (CFS), vilken kommer att förbättra samordningen och styrningen av det globala livsmedelssystemet.

| 9. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen påminner om AVS-ländernas åtagande att avsätta 10 procent av sina nationella budgetar till utveckling av jordbrukssektorn, och framhåller betydelsen av att i första hand utveckla familjejordbruk som bygger på självhushållningsprincipen, i syfte att säkerställa hållbar livsmedelstrygghet för befolkningen. |
| --- | --- |

9.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen påminner om AVS-ländernas åtagande att avsätta 10 procent av sina nationella budgetar till utveckling av jordbrukssektorn, och framhåller betydelsen av att i första hand utveckla familjejordbruk som bygger på självhushållningsprincipen, i syfte att säkerställa hållbar livsmedelstrygghet för befolkningen.

| 10. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att malnutrition kräver politiska, globala och samordnade insatser. Församlingen rekommenderar AVS-länderna att införa uttryckliga näringsrelaterade mål i sin jordbruks-, hälso- och utbildningspolitik liksom i sin ekonomiska politik och välfärdspolitik. |
| --- | --- |

10.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att malnutrition kräver politiska, globala och samordnade insatser. Församlingen rekommenderar AVS-länderna att införa uttryckliga näringsrelaterade mål i sin jordbruks-, hälso- och utbildningspolitik liksom i sin ekonomiska politik och välfärdspolitik.

| 11. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen understryker behovet av transparenta och bindande lagar och regelverk för livsmedelsindustrins ansvar i AVS-länderna för att tillhandahålla näringsriktiga produkter med iakttagande av de principer och de förhållningssätt som utgår från rätten till mat. |
| --- | --- |

11.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen understryker behovet av transparenta och bindande lagar och regelverk för livsmedelsindustrins ansvar i AVS-länderna för att tillhandahålla näringsriktiga produkter med iakttagande av de principer och de förhållningssätt som utgår från rätten till mat.

| 12. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att det privata näringslivet kan spela en viktig roll när det gäller att höja kvaliteten på offentliga investeringar och att investeringar i afrikanskt jordbruk bör bygga på självförsörjning. Församlingen är oroad över att markrofferi och storskaliga jordbruksföretag kan utgöra ett hot mot lokalbefolkningen och den lokala produktionen eftersom de kan leda till kortsiktig överexploatering av mark som i ett senare skede kommer att överges, till att naturliga kretslopp förstörs och till att lokalbefolkningen tvingas bort från sin mark och därmed tvingas överge sina odlingar. |
| --- | --- |

12.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att det privata näringslivet kan spela en viktig roll när det gäller att höja kvaliteten på offentliga investeringar och att investeringar i afrikanskt jordbruk bör bygga på självförsörjning. Församlingen är oroad över att markrofferi och storskaliga jordbruksföretag kan utgöra ett hot mot lokalbefolkningen och den lokala produktionen eftersom de kan leda till kortsiktig överexploatering av mark som i ett senare skede kommer att överges, till att naturliga kretslopp förstörs och till att lokalbefolkningen tvingas bort från sin mark och därmed tvingas överge sina odlingar.

| 13. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att inrätta eller stärka befintliga nationella organ för forskning, teknik och innovation med en kapacitet att främja teknik och expertis vid övervakningen av hur näringssituationen utvecklas, så att de kan ge evidensbaserad information till de politiska beslutsfattare som utformar insatser med koppling till nutrition. |
| --- | --- |

13.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att inrätta eller stärka befintliga nationella organ för forskning, teknik och innovation med en kapacitet att främja teknik och expertis vid övervakningen av hur näringssituationen utvecklas, så att de kan ge evidensbaserad information till de politiska beslutsfattare som utformar insatser med koppling till nutrition.

| 14. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att inrätta och stärka tydliga och offentliga informationssystem avseende effekter av och åtgärder mot malnutrition samt att underlätta för beslut i syfte att förbättra näringssituationen, med beaktande av Världshälsoorganisationens rekommendationer. Församlingen uppmanar AVS-länderna att möjliggöra och främja en sund kost liksom tillgång till livsmedel i tillräcklig mängd och av god kvalitet. Det är nödvändigt att stödja en väl sammansatt kost och stärka lokala livsmedelssystem. |
| --- | --- |

14.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att inrätta och stärka tydliga och offentliga informationssystem avseende effekter av och åtgärder mot malnutrition samt att underlätta för beslut i syfte att förbättra näringssituationen, med beaktande av Världshälsoorganisationens rekommendationer. Församlingen uppmanar AVS-länderna att möjliggöra och främja en sund kost liksom tillgång till livsmedel i tillräcklig mängd och av god kvalitet. Det är nödvändigt att stödja en väl sammansatt kost och stärka lokala livsmedelssystem.

| 15. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kommissionen och AVS-länderna att vidta specifika åtgärder för att hantera frågan om grav akut undernäring och att tillerkänna den en ställning som utvecklingsprioritering snarare än bara som en humanitär fråga. |
| --- | --- |

15.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kommissionen och AVS-länderna att vidta specifika åtgärder för att hantera frågan om grav akut undernäring och att tillerkänna den en ställning som utvecklingsprioritering snarare än bara som en humanitär fråga.

| 16. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar särskilt AVS-länder med stora undernäringsproblem att införa evidensbaserade nutritionsinsatser under perioden före befruktning och under barndomen. |
| --- | --- |

16.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar särskilt AVS-länder med stora undernäringsproblem att införa evidensbaserade nutritionsinsatser under perioden före befruktning och under barndomen.

| 17. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att AVS-länderna kommer att ha en stor befolkningstillväxt, vilket kan utgöra en möjlighet men också en börda om inget görs för att förbättra barns utveckling och utbildning samt bekämpa grav akut undernäring, vilket i första hand drabbar barn. |
| --- | --- |

17.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att AVS-länderna kommer att ha en stor befolkningstillväxt, vilket kan utgöra en möjlighet men också en börda om inget görs för att förbättra barns utveckling och utbildning samt bekämpa grav akut undernäring, vilket i första hand drabbar barn.

| 18. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen efterlyser upprättande av partnerskap mellan regeringarna, givarna, näringslivet och det civila samhället, i synnerhet jordbruksorganisationer, när det gäller att öka nutritionsinsatserna på lokal och nationell nivå, särskilt genom FN-initiativet SUN (Scaling Up Nutrition) med basstrukturer för att underlätta, stödja och samordna insatserna. |
| --- | --- |

18.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen efterlyser upprättande av partnerskap mellan regeringarna, givarna, näringslivet och det civila samhället, i synnerhet jordbruksorganisationer, när det gäller att öka nutritionsinsatserna på lokal och nationell nivå, särskilt genom FN-initiativet SUN (Scaling Up Nutrition) med basstrukturer för att underlätta, stödja och samordna insatserna.

| 19. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen upprepar betydelsen av att säkra alla befintliga markrättigheter så att familjejordbruket stärks och av att stå att emot externa företags markrofferi som äventyrar livsmedelstryggheten ytterligare. |
| --- | --- |

19.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen upprepar betydelsen av att säkra alla befintliga markrättigheter så att familjejordbruket stärks och av att stå att emot externa företags markrofferi som äventyrar livsmedelstryggheten ytterligare.

| 20. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att göra kvinnor och personer med funktionsnedsättning delaktiga i beslutsprocessen för hantering av nationella och globala problem med livsmedelsförsörjning och nutrition på nationell och internationell nivå, samt uppmanar AVS-länderna att integrera jämställdhetsperspektivet i all nutritionspolitik, och ge kvinnor säker tillgång till resurser, utbildning och sociala tjänster. |
| --- | --- |

20.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att göra kvinnor och personer med funktionsnedsättning delaktiga i beslutsprocessen för hantering av nationella och globala problem med livsmedelsförsörjning och nutrition på nationell och internationell nivå, samt uppmanar AVS-länderna att integrera jämställdhetsperspektivet i all nutritionspolitik, och ge kvinnor säker tillgång till resurser, utbildning och sociala tjänster.

| 21. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och givarna att erkänna vikten av solidaritet mellan generationerna för att komma till rätta med svält och extrem fattigdom. Församlingen betonar vikten av det obetalda omsorgsarbete som mödrar utför och mödrarnas viktiga roll i alla nutritionsinsatser. |
| --- | --- |

21.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och givarna att erkänna vikten av solidaritet mellan generationerna för att komma till rätta med svält och extrem fattigdom. Församlingen betonar vikten av det obetalda omsorgsarbete som mödrar utför och mödrarnas viktiga roll i alla nutritionsinsatser.

| 22. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att anta och genomföra föräldralagstiftning och relaterade åtgärder som dels gör det möjligt för kvinnor och män att ta sitt omvårdnadsansvar, tillgodose sina barns näringsbehov och vårda sin egen hälsa, dels också skyddar föräldrarnas anställningstrygghet. |
| --- | --- |

22.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att anta och genomföra föräldralagstiftning och relaterade åtgärder som dels gör det möjligt för kvinnor och män att ta sitt omvårdnadsansvar, tillgodose sina barns näringsbehov och vårda sin egen hälsa, dels också skyddar föräldrarnas anställningstrygghet.

| 23. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft utvecklingspartnerna, däribland EU, att ge tekniskt stöd till AVS-länderna för att stärka nationella sektorsövergripande nutritionsplaner och nutritionsprogram med tydlig inriktning på uppbyggnad av hälso- och sjukvårdens personalkapacitet. |
| --- | --- |

23.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar med kraft utvecklingspartnerna, däribland EU, att ge tekniskt stöd till AVS-länderna för att stärka nationella sektorsövergripande nutritionsplaner och nutritionsprogram med tydlig inriktning på uppbyggnad av hälso- och sjukvårdens personalkapacitet.

| 24. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att ytterligare integrera de humanitära hjälpinsatserna i de utvecklingsstrategier som är inriktade på att komma till rätta med de strukturella orsakerna till malnutrition, och att analysera utvecklingsprojekt inom jordbruket ur ett nutritionskonsekvensperspektiv. |
| --- | --- |

24.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att ytterligare integrera de humanitära hjälpinsatserna i de utvecklingsstrategier som är inriktade på att komma till rätta med de strukturella orsakerna till malnutrition, och att analysera utvecklingsprojekt inom jordbruket ur ett nutritionskonsekvensperspektiv.

| 25. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att utforma och inrätta eller stärka omfattande, inkluderande och nationellt förvaltade system för socialt skydd och hälso- och sjukvård med inriktning på livsmedelstrygghet och nutrition, säkerställa många olika aktivt deltagande aktörer och främja bred tillgång till deras tjänster och till betalabara och näringsrika livsmedelsprodukter liksom till vatten och sanitetsanläggningar. |
| --- | --- |

25.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna att utforma och inrätta eller stärka omfattande, inkluderande och nationellt förvaltade system för socialt skydd och hälso- och sjukvård med inriktning på livsmedelstrygghet och nutrition, säkerställa många olika aktivt deltagande aktörer och främja bred tillgång till deras tjänster och till betalabara och näringsrika livsmedelsprodukter liksom till vatten och sanitetsanläggningar.

| 26. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och EU:s medlemsstater att införa förbättring av näringssituationen för kvinnor, unga flickor, spädbarn, barn, äldre och personer med funktionshinder – med hänsyn till dold svält och brist på mikronäringsämnen samt fetma som en ny aspekt av malnutrition – som ett uttryckligt mål och förväntat resultat när det gäller såväl jordbruksprogram, program för livsmedelstrygghet och nutritionsrelaterade program som beredskap, strategier och politik för nödsituationer. Detta gäller alltifrån utformning till genomförande. Dessutom uppmanas AVS-länderna och EU:s medlemsstater att främja amning och lämplig tilläggskost och att ge tillgång till avmaskning och näringsbehandling. |
| --- | --- |

26.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och EU:s medlemsstater att införa förbättring av näringssituationen för kvinnor, unga flickor, spädbarn, barn, äldre och personer med funktionshinder – med hänsyn till dold svält och brist på mikronäringsämnen samt fetma som en ny aspekt av malnutrition – som ett uttryckligt mål och förväntat resultat när det gäller såväl jordbruksprogram, program för livsmedelstrygghet och nutritionsrelaterade program som beredskap, strategier och politik för nödsituationer. Detta gäller alltifrån utformning till genomförande. Dessutom uppmanas AVS-länderna och EU:s medlemsstater att främja amning och lämplig tilläggskost och att ge tillgång till avmaskning och näringsbehandling.

| 27. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att man bör fokusera särskilt på små östater under utveckling vars förutsättningar vad gäller topografi, klimat, kultur och ekonomisk utveckling skiljer sig åt, men som brottas med gemensamma problem för att få till stånd hållbar utveckling. Församlingen påminner om att även om andelen undernärda bland befolkningen minskar så är lämplig näring fortfarande en fråga om intag och beroende av bearbetade livsmedel, vilket leder till att allt fler drabbas av fetma, hjärtsjukdomar och diabetes. |
| --- | --- |

27.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att man bör fokusera särskilt på små östater under utveckling vars förutsättningar vad gäller topografi, klimat, kultur och ekonomisk utveckling skiljer sig åt, men som brottas med gemensamma problem för att få till stånd hållbar utveckling. Församlingen påminner om att även om andelen undernärda bland befolkningen minskar så är lämplig näring fortfarande en fråga om intag och beroende av bearbetade livsmedel, vilket leder till att allt fler drabbas av fetma, hjärtsjukdomar och diabetes.

| 28. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att bekämpningen av malnutrition måste åtföljas av strategier för förebyggande insatser och vårdinsatser som kombinerar tidig behandling av de sjukdomar som i första hand orsakar dödsfall, utdelning av tilläggskost som är färdig att ätas och förstärkt vaccination. |
| --- | --- |

28.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen betonar att bekämpningen av malnutrition måste åtföljas av strategier för förebyggande insatser och vårdinsatser som kombinerar tidig behandling av de sjukdomar som i första hand orsakar dödsfall, utdelning av tilläggskost som är färdig att ätas och förstärkt vaccination.

| 29. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna, EU:s medlemsstater och det internationella samfundet att se till att den globala utvecklingsramen efter 2015 innefattar ambitiösa mål för kampen mot malnutrition. Med tanke på nutritionens betydelse för andra utvecklingsmål uppmanas dessa aktörer att verka för att nutrition inkluderas i andra relevanta mål, med hänsyn tagen till resultaten och erfarenheterna av millenniemålen, särskilt mål 1. |
| --- | --- |

29.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna, EU:s medlemsstater och det internationella samfundet att se till att den globala utvecklingsramen efter 2015 innefattar ambitiösa mål för kampen mot malnutrition. Med tanke på nutritionens betydelse för andra utvecklingsmål uppmanas dessa aktörer att verka för att nutrition inkluderas i andra relevanta mål, med hänsyn tagen till resultaten och erfarenheterna av millenniemålen, särskilt mål 1.

| 30. | Europaparlamentet uppmanar Europeiska kommissionen att försöka få de medlemsstater som deltar vid världsutställningen 2015 att delta i genomförandet av ett gemensamt initiativ på temat ”Feeding the Planet, Energy for Life”, i syfte att säkerställa åtaganden och bindande mål för kampen mot hunger och undernäring tillsammans med diversifierade strategier på områden som omfattar allt från jordbruk till utvecklingssamarbete. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet uppmanar Europeiska kommissionen att försöka få de medlemsstater som deltar vid världsutställningen 2015 att delta i genomförandet av ett gemensamt initiativ på temat ”Feeding the Planet, Energy for Life”, i syfte att säkerställa åtaganden och bindande mål för kampen mot hunger och undernäring tillsammans med diversifierade strategier på områden som omfattar allt från jordbruk till utvecklingssamarbete.

| 31. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-regeringarna och EU att samarbeta för att planera såväl jordbruksprogram, inbegripet vildfångat protein, program för livsmedelstrygghet och nutritionsrelaterade program som beredskap, strategier och politik för nödsituationer. Detta gäller alltifrån utformning till genomförande. |
| --- | --- |

31.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-regeringarna och EU att samarbeta för att planera såväl jordbruksprogram, inbegripet vildfångat protein, program för livsmedelstrygghet och nutritionsrelaterade program som beredskap, strategier och politik för nödsituationer. Detta gäller alltifrån utformning till genomförande.

| 32. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att inom ramen för unionens utvecklingsstöd särskilt stödja invånarna i AVS-länderna i Atlanten och Stilla havet som nästan uteslutande är beroende av fisket både för sina inkomster och för att förbättra befolkningens hälsa, inte minst barnens, tack vare det proteintillskott som fiskeriprodukter ger. |
| --- | --- |

32.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar EU att inom ramen för unionens utvecklingsstöd särskilt stödja invånarna i AVS-länderna i Atlanten och Stilla havet som nästan uteslutande är beroende av fisket både för sina inkomster och för att förbättra befolkningens hälsa, inte minst barnens, tack vare det proteintillskott som fiskeriprodukter ger.

| 33. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och EU att till fullo inse att fisket kan bidra till en lösning av problemen med malnutrition och att det bidrar till en minskning av hungersnöden i AVS-länderna. |
| --- | --- |

33.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar AVS-länderna och EU att till fullo inse att fisket kan bidra till en lösning av problemen med malnutrition och att det bidrar till en minskning av hungersnöden i AVS-länderna.

| 34. | Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kustländerna i AVS att i de internationella fiskeavtalen inte acceptera klausuler som strider mot rätten för AVS-ländernas befolkning att kunna utnyttja sina lokala fiskeresurser för att motverka malnutritionsproblemet. |
| --- | --- |

34.

Gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen uppmanar kustländerna i AVS att i de internationella fiskeavtalen inte acceptera klausuler som strider mot rätten för AVS-ländernas befolkning att kunna utnyttja sina lokala fiskeresurser för att motverka malnutritionsproblemet.

| 35. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, ordförandeskapet för Europeiska unionens råd, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och FN:s råd för mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

35.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, ordförandeskapet för Europeiska unionens råd, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och FN:s råd för mänskliga rättigheter.

RESOLUTION (27)

om ebolautbrottet

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2177(2014) av den 18 september 2014 om fred och säkerhet i Afrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2177(2014) av den 18 september 2014 om fred och säkerhet i Afrika,

| — | med beaktande av FN:s generalsekreterare Ban Ki-moons beslut att upprätta FN:s första katastrofinsats någonsin på hälsområdet – UN Mission for Ebola Emergency Response (Unmeer) |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalsekreterare Ban Ki-moons beslut att upprätta FN:s första katastrofinsats någonsin på hälsområdet – UN Mission for Ebola Emergency Response (Unmeer)

| — | med beaktande av sammanträdet den 13 augusti 2014 där FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon sammankallade ett FN-övergripande samordningsmöte för att behandla det pågående ebolautbrottet i Västafrika. |
| --- | --- |

—

med beaktande av sammanträdet den 13 augusti 2014 där FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon sammankallade ett FN-övergripande samordningsmöte för att behandla det pågående ebolautbrottet i Västafrika.

| — | med beaktande av FN:s generalsekreterare Ban Ki-moons begäran från den 5 september och 16 oktober 2014 om internationella nödinsatser för att öka insatserna i Ebolakrisen och omsätta löften i handling. |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalsekreterare Ban Ki-moons begäran från den 5 september och 16 oktober 2014 om internationella nödinsatser för att öka insatserna i Ebolakrisen och omsätta löften i handling.

| — | med beaktande av Världshälsoorganisationens (WHO) förklaring av den 8 augusti 2014 enligt vilken ebolautbrottet i Västafrika bedöms som ett internationellt hot mot människors hälsa, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Världshälsoorganisationens (WHO) förklaring av den 8 augusti 2014 enligt vilken ebolautbrottet i Västafrika bedöms som ett internationellt hot mot människors hälsa,

| — | med beaktande av Världshälsoorganisationens färdplan för insatser mot ebola från den 28 augusti 2014 och uppdateringar av denna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Världshälsoorganisationens färdplan för insatser mot ebola från den 28 augusti 2014 och uppdateringar av denna,

| — | med beaktande av Afrikanska unionens (AU) uppdrag om stöd i anslutning till utbrottet av ebola i Västafrika (ASEOWA), vilket fastställdes den 21 augusti 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens (AU) uppdrag om stöd i anslutning till utbrottet av ebola i Västafrika (ASEOWA), vilket fastställdes den 21 augusti 2014,

| — | med beaktande av AVS-gruppens förklaring av den 6 november 2014 om Ebolautbrottet i Västafrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS-gruppens förklaring av den 6 november 2014 om Ebolautbrottet i Västafrika,

| — | med beaktande av kommissionens/utrikestjänstens heltäckande insatsram för utbrottet av Ebolaviruset i Västafrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommissionens/utrikestjänstens heltäckande insatsram för utbrottet av Ebolaviruset i Västafrika,

| — | med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 24 oktober 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 24 oktober 2014,

| — | med beaktande av rådets (utrikes frågor) slutsatser om ebolakrisen i Västafrika av den 15 augusti, 20 oktober och 17 november 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets (utrikes frågor) slutsatser om ebolakrisen i Västafrika av den 15 augusti, 20 oktober och 17 november 2014,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 18 september 2014 om EU:s reaktion på utbrottet av ebola (28), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 18 september 2014 om EU:s reaktion på utbrottet av ebola (28), och av följande skäl:

| A. | Det nuvarande Ebolautbrottet i Västafrika är det största utbrott som någonsin har registrerats och fortsätter att sprida sig. Världshälsoorganisationen har förklarat att ebolautbrottet är ett internationellt hot mot människors hälsa som kräver samordnade, internationella åtgärder. Ebolautbrottet utgör inte bara en medicinsk och humanitär katastrof utan påverkar också ekonomin, handeln, finanserna och den offentliga säkerheten, samt de sociala förhållandena i hela regionen. |
| --- | --- |

A.

Det nuvarande Ebolautbrottet i Västafrika är det största utbrott som någonsin har registrerats och fortsätter att sprida sig. Världshälsoorganisationen har förklarat att ebolautbrottet är ett internationellt hot mot människors hälsa som kräver samordnade, internationella åtgärder. Ebolautbrottet utgör inte bara en medicinsk och humanitär katastrof utan påverkar också ekonomin, handeln, finanserna och den offentliga säkerheten, samt de sociala förhållandena i hela regionen.

| B. | Ebolautbrottet fastställdes officiellt i Guinea den 22 mars 2014, det har drabbat över 15  000 människor och orsakat nästan 7  000 dödsfall i framför allt Guinea, Liberia och Sierra Leone. Utbrottet är ännu inte under kontroll. Nya Ebolafall har bekräftats i Mali. Världshälsoorganisationen har dock förklarat Nigeria, Senegal och Demokratiska republiken Kongo som ebolafria länder. Ovannämnda siffror inkluderar ett stort antal lokala och internationella sjukvårdare och humanitär personal. Antalet drabbade personer kan vara underskattat på grund av inte alla fall av smitta och dödsfall i ebola har rapporterats. |
| --- | --- |

B.

Ebolautbrottet fastställdes officiellt i Guinea den 22 mars 2014, det har drabbat över 15  000 människor och orsakat nästan 7  000 dödsfall i framför allt Guinea, Liberia och Sierra Leone. Utbrottet är ännu inte under kontroll. Nya Ebolafall har bekräftats i Mali. Världshälsoorganisationen har dock förklarat Nigeria, Senegal och Demokratiska republiken Kongo som ebolafria länder. Ovannämnda siffror inkluderar ett stort antal lokala och internationella sjukvårdare och humanitär personal. Antalet drabbade personer kan vara underskattat på grund av inte alla fall av smitta och dödsfall i ebola har rapporterats.

| C. | De icke-statliga organisationer som är mest aktiva på marken, bland annat Läkare utan gränser och Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen, varnade redan i mars 2014 att ebolautbrottet spreds snabbt och skulle bli allvarligare än tidigare utbrott av viruset. Dessa organisationer kritiserade de inledande internationella insatserna för att de vara farligt otillräckliga. |
| --- | --- |

C.

De icke-statliga organisationer som är mest aktiva på marken, bland annat Läkare utan gränser och Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen, varnade redan i mars 2014 att ebolautbrottet spreds snabbt och skulle bli allvarligare än tidigare utbrott av viruset. Dessa organisationer kritiserade de inledande internationella insatserna för att de vara farligt otillräckliga.

| D. | Utbrottet har belyst bristerna i sjukvårdssystemen i de drabbade länderna, där betydande brister i mänskliga, ekonomiska och materiella resurser leder till försämrade möjligheter att vidta tillräckliga åtgärder mot viruset. Denna nödsituation inom sjukvården, vilken förvärras av en massiv begåvningsflykt av medicinsk personal från de drabbade länderna under de senaste årtiondena, har understrukit det akuta behovet av att stärka hälsosystemen i de flesta afrikanska länder. |
| --- | --- |

D.

Utbrottet har belyst bristerna i sjukvårdssystemen i de drabbade länderna, där betydande brister i mänskliga, ekonomiska och materiella resurser leder till försämrade möjligheter att vidta tillräckliga åtgärder mot viruset. Denna nödsituation inom sjukvården, vilken förvärras av en massiv begåvningsflykt av medicinsk personal från de drabbade länderna under de senaste årtiondena, har understrukit det akuta behovet av att stärka hälsosystemen i de flesta afrikanska länder.

| E. | De drabbade länderna lider redan av brist på livsmedel, sanitet och rent vatten samt av en ekonomisk kollaps som orsakas av störningar i handel, kommersiella flygningar och skördearbetet till följd av ebolaepidemin. |
| --- | --- |

E.

De drabbade länderna lider redan av brist på livsmedel, sanitet och rent vatten samt av en ekonomisk kollaps som orsakas av störningar i handel, kommersiella flygningar och skördearbetet till följd av ebolaepidemin.

| F. | Det internationella samfundet har en moralisk skyldighet att ge bistånd till ebolapåverkade länder, och då inte bara ekonomiskt bistånd utan även medicinskt och operativt stöd med utbildad personal och logistiskt stöd, för att tidigt kunna upptäcka och isolera fall, genomföra spårning och övervakning, ge omedelbar sjukvård för berörda befolkningar och bedriva informationskampanjer om viruset och om hur man undviker att smittas. |
| --- | --- |

F.

Det internationella samfundet har en moralisk skyldighet att ge bistånd till ebolapåverkade länder, och då inte bara ekonomiskt bistånd utan även medicinskt och operativt stöd med utbildad personal och logistiskt stöd, för att tidigt kunna upptäcka och isolera fall, genomföra spårning och övervakning, ge omedelbar sjukvård för berörda befolkningar och bedriva informationskampanjer om viruset och om hur man undviker att smittas.

| G. | I oktober 2014 varnade FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon att minst en miljard amerikanska dollar skulle behövas för insatserna mot ebola under de kommande sex månaderna. Detta belopp kan komma att behöva ökas, i synnerhet om läget fortsätter att förvärras. |
| --- | --- |

G.

I oktober 2014 varnade FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon att minst en miljard amerikanska dollar skulle behövas för insatserna mot ebola under de kommande sex månaderna. Detta belopp kan komma att behöva ökas, i synnerhet om läget fortsätter att förvärras.

| H. | Ett stort antal AVS-länder har givit ekonomiskt, materiellt och tekniskt bistånd för att kontrollera ebolautbrottet i de drabbade västafrikanska länderna. |
| --- | --- |

H.

Ett stort antal AVS-länder har givit ekonomiskt, materiellt och tekniskt bistånd för att kontrollera ebolautbrottet i de drabbade västafrikanska länderna.

| I. | Kommissionen har aktivt engagerat sig från utbrottets början, ökat sina insatser mot epidemin samt bevakat situationen genom sitt katastrofsamordningscentrum, vilket ska utgöra en plattform för samordning av EU:s stöd. Kommissionen har ensamt lovat över 550 miljoner euro för medicinsk forskning och vård, logistiskt stöd och humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd till de drabbade länderna, inklusive i form av tillhandahållande av utrustning och personal. Tillsammans med EU-medlemsstaternas bidrag innebär det att EU har bidragit med över 1,1 miljarder euro. |
| --- | --- |

I.

Kommissionen har aktivt engagerat sig från utbrottets början, ökat sina insatser mot epidemin samt bevakat situationen genom sitt katastrofsamordningscentrum, vilket ska utgöra en plattform för samordning av EU:s stöd. Kommissionen har ensamt lovat över 550 miljoner euro för medicinsk forskning och vård, logistiskt stöd och humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd till de drabbade länderna, inklusive i form av tillhandahållande av utrustning och personal. Tillsammans med EU-medlemsstaternas bidrag innebär det att EU har bidragit med över 1,1 miljarder euro.

| J. | EU har skickat humanitära experter till regionen och fortsätter att övervaka situationen och upprätthålla kontakter med partnerorganisationer och lokala myndigheter. På begäran av Världshälsoorganisationen har EU:s civilskyddsmekanism aktiverats för att underlätta och göra det möjligt att snabbt ge bistånd och sakkunskap till regionen. Kommissionen har mobiliserat sin medicinska evakueringskapacitet för internationella humanitära arbetare som verkar i de drabbade länderna. |
| --- | --- |

J.

EU har skickat humanitära experter till regionen och fortsätter att övervaka situationen och upprätthålla kontakter med partnerorganisationer och lokala myndigheter. På begäran av Världshälsoorganisationen har EU:s civilskyddsmekanism aktiverats för att underlätta och göra det möjligt att snabbt ge bistånd och sakkunskap till regionen. Kommissionen har mobiliserat sin medicinska evakueringskapacitet för internationella humanitära arbetare som verkar i de drabbade länderna.

| K. | Enligt Unicef har 4  000 barn förlorat sina föräldrar på grund av epidemin och barn fortsätter att vara särskilt utsatta genom extrema påfrestningar, åtskillnad från sina familjer och avbruten skolgång. |
| --- | --- |

K.

Enligt Unicef har 4  000 barn förlorat sina föräldrar på grund av epidemin och barn fortsätter att vara särskilt utsatta genom extrema påfrestningar, åtskillnad från sina familjer och avbruten skolgång.

| L. | Alla åtgärder som har vidtagits i kampen mot ebola måste utgöra en del av en samordnad process för att förbättra insatserna, vilket tydligt uttrycktes vid de västafrikanska statschefernas möte i Accra (Ghana). Statscheferna utsåg Togos president till samordnare. |
| --- | --- |

L.

Alla åtgärder som har vidtagits i kampen mot ebola måste utgöra en del av en samordnad process för att förbättra insatserna, vilket tydligt uttrycktes vid de västafrikanska statschefernas möte i Accra (Ghana). Statscheferna utsåg Togos president till samordnare.

| 1. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sitt djupaste deltagande med länderna och med familjerna till dem som har förlorat sina liv i ebolautbrottet. Församlingen uttrycker sin djupa uppskattning för alla humanitära arbetare och sjukvårdare för deras insatser i kampen mot epidemin. |
| --- | --- |

1.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sitt djupaste deltagande med länderna och med familjerna till dem som har förlorat sina liv i ebolautbrottet. Församlingen uttrycker sin djupa uppskattning för alla humanitära arbetare och sjukvårdare för deras insatser i kampen mot epidemin.

| 2. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att enligt Världshälsoorganisationen är detta det största utbrott som har registrerats räknat i antal smittade, dödsfall och geografisk spridning, och församlingen är fortfarande djupt oroad över virusets fortsatta spridning i flera länder i Västafrika. Församlingen instämmer i FN:s säkerhetsråds resolution 2177(2014) om att ebolautbrottet utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. Församlingen upprepar det faktum att epidemin är mer komplicerad än bara en nödsituation inom den offentliga vården, eftersom den även har politiska, säkerhetsmässiga, ekonomiska och samhällsmässiga effekter. |
| --- | --- |

2.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att enligt Världshälsoorganisationen är detta det största utbrott som har registrerats räknat i antal smittade, dödsfall och geografisk spridning, och församlingen är fortfarande djupt oroad över virusets fortsatta spridning i flera länder i Västafrika. Församlingen instämmer i FN:s säkerhetsråds resolution 2177(2014) om att ebolautbrottet utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. Församlingen upprepar det faktum att epidemin är mer komplicerad än bara en nödsituation inom den offentliga vården, eftersom den även har politiska, säkerhetsmässiga, ekonomiska och samhällsmässiga effekter.

| 3. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att det internationella samfundet underskattat krisen och att det dröjt så länge att utarbeta en lämplig samordnad strategi och stöd. Församlingen anser att det internationella samfundet måste spela en större roll för att kontrollera utbredningen av ebola och att drabbade afrikanska länder även ska ta sin del av ansvaret i bemötandet av de globala säkerhetsmässiga och offentliga hälsoutmaningar som utbrottet utgör. Det internationella samfundet uppmanas att genomföra och uppfylla sina åtalanden och upprätthålla de förstärkta insatserna för att tillhandahålla nödvändigt och lämpligt stöd till de drabbade länderna under FN:s övergripande ledning och samordning. |
| --- | --- |

3.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att det internationella samfundet underskattat krisen och att det dröjt så länge att utarbeta en lämplig samordnad strategi och stöd. Församlingen anser att det internationella samfundet måste spela en större roll för att kontrollera utbredningen av ebola och att drabbade afrikanska länder även ska ta sin del av ansvaret i bemötandet av de globala säkerhetsmässiga och offentliga hälsoutmaningar som utbrottet utgör. Det internationella samfundet uppmanas att genomföra och uppfylla sina åtalanden och upprätthålla de förstärkta insatserna för att tillhandahålla nödvändigt och lämpligt stöd till de drabbade länderna under FN:s övergripande ledning och samordning.

| 4. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att de nuvarande epidemin utgör ett hot mot den känsliga ekonomin och den politiska och sociala stabileten i de drabbade länderna och regionen som helhet. Församlingen är övertygad om att krisen inte kan lösas enbart genom att förbättra hälsovårdssystemen utan att det krävs en integrerad insatts, där nationella, regionala och internationella aktörer deltar och flera olika sektorer inkluderas, bland annat utbildning, sanitet och livsmedelsbistånd, för att bemöta de kritiska luckor som finns i dessa grundläggande tjänster. |
| --- | --- |

4.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att de nuvarande epidemin utgör ett hot mot den känsliga ekonomin och den politiska och sociala stabileten i de drabbade länderna och regionen som helhet. Församlingen är övertygad om att krisen inte kan lösas enbart genom att förbättra hälsovårdssystemen utan att det krävs en integrerad insatts, där nationella, regionala och internationella aktörer deltar och flera olika sektorer inkluderas, bland annat utbildning, sanitet och livsmedelsbistånd, för att bemöta de kritiska luckor som finns i dessa grundläggande tjänster.

| 5. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av att isolera smitta undan att isolera de länder som drabbas av utbrottet samt betonar att man måste undvika att stigmatisera de överlevande, i synnerhet barnen. Församlingen efterlyser ett konsekvent genomförande av alla nödvändiga och effektiva åtgärder för internationella passagerartransporter då dessa bidrar till att förhindra att ebolan sprids ytterligare från de värst drabbade västafrikanska länderna. |
| --- | --- |

5.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker behovet av att isolera smitta undan att isolera de länder som drabbas av utbrottet samt betonar att man måste undvika att stigmatisera de överlevande, i synnerhet barnen. Församlingen efterlyser ett konsekvent genomförande av alla nödvändiga och effektiva åtgärder för internationella passagerartransporter då dessa bidrar till att förhindra att ebolan sprids ytterligare från de värst drabbade västafrikanska länderna.

| 6. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU-medlemsstaternas och kommissionens åtaganden om att se till att tillräckliga säkerhetsåtgärder vidtas för att säkra och skydda internationella humanitära arbetare och sjukvårdare, samt om att se till att dessa arbetare ges tillräcklig utbildning. Församlingen lovordar de ansträngningar som kommissionen och medlemsstaterna gör för att hantera frågan om medicinsk evakuering (medevac) och det faktum att ett system har upprättats för att evakuera sjukvårdare från regionen. Medevacsystemet måste uppdateras och förbättras löpande och man måste beakta risken för att behoven ökar om fler sjukvårdare skickas till de drabbade länderna. Medlemsstaterna uppmanas att samordna flygningar och upprätta särskilda luftbroar för att flytta sjukvårdspersonal och utrustning till de berörda länderna. |
| --- | --- |

6.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU-medlemsstaternas och kommissionens åtaganden om att se till att tillräckliga säkerhetsåtgärder vidtas för att säkra och skydda internationella humanitära arbetare och sjukvårdare, samt om att se till att dessa arbetare ges tillräcklig utbildning. Församlingen lovordar de ansträngningar som kommissionen och medlemsstaterna gör för att hantera frågan om medicinsk evakuering (medevac) och det faktum att ett system har upprättats för att evakuera sjukvårdare från regionen. Medevacsystemet måste uppdateras och förbättras löpande och man måste beakta risken för att behoven ökar om fler sjukvårdare skickas till de drabbade länderna. Medlemsstaterna uppmanas att samordna flygningar och upprätta särskilda luftbroar för att flytta sjukvårdspersonal och utrustning till de berörda länderna.

| 7. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet, däribland EU, Afrikanska unionen och Ecowas, att stödja de eboladrabbade länderna och omedelbart ge resurser och bistånd, inklusive den sjukvårdskapacitet som kan skickas ut, såsom fältsjukhus med välutbildad och erfaren personal, leveranser, laboratorietjänster, logistik-, transport- och byggnadsstöd, hämtning med helikopter eller flyg och annat flygburet stöd och flygburna medicinska tjänster. Församlingen understryker betydelsen av att ge teknisk expertis, däribland snabb diagnoskapacitet, och utbildning för sjukvårdare. |
| --- | --- |

7.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet, däribland EU, Afrikanska unionen och Ecowas, att stödja de eboladrabbade länderna och omedelbart ge resurser och bistånd, inklusive den sjukvårdskapacitet som kan skickas ut, såsom fältsjukhus med välutbildad och erfaren personal, leveranser, laboratorietjänster, logistik-, transport- och byggnadsstöd, hämtning med helikopter eller flyg och annat flygburet stöd och flygburna medicinska tjänster. Församlingen understryker betydelsen av att ge teknisk expertis, däribland snabb diagnoskapacitet, och utbildning för sjukvårdare.

| 8. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att göra allt för att samordna och stärka den medicinska forskningen och utveckla behandlingsmetoder, mediciner och vaccin mot ebola som är både effektiva och uppfyller Världshälsoorganisationens säkerhetsbestämmelser. Församlingen välkomnar det faktum att kommissionen har utlovat ytterligare medel för att stödja arbetet med vaccineringsförsök i Europa och Afrika, samtidigt som man genomför annan ebolarelaterad forskning, men betonar samtidigt att det kommer att fortsätta att behövas internationella insatser för att finansiera och samordna befintliga forsknings- och utvecklingsprogram för att utveckla behandlingsmetoder och vaccin mot ebola och mot andra sjukdomar som inte medför ett direkt kommersiellt intresse men som skulle kunna orsaka liknande epidemier i framtiden. Församlingen anser i detta samanhang att utvecklingen av ett vaccin mot dessa sjukdomar inte får vara beroende av en möjlig vinst för läkemedelsindustrin eller privata företag. |
| --- | --- |

8.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att göra allt för att samordna och stärka den medicinska forskningen och utveckla behandlingsmetoder, mediciner och vaccin mot ebola som är både effektiva och uppfyller Världshälsoorganisationens säkerhetsbestämmelser. Församlingen välkomnar det faktum att kommissionen har utlovat ytterligare medel för att stödja arbetet med vaccineringsförsök i Europa och Afrika, samtidigt som man genomför annan ebolarelaterad forskning, men betonar samtidigt att det kommer att fortsätta att behövas internationella insatser för att finansiera och samordna befintliga forsknings- och utvecklingsprogram för att utveckla behandlingsmetoder och vaccin mot ebola och mot andra sjukdomar som inte medför ett direkt kommersiellt intresse men som skulle kunna orsaka liknande epidemier i framtiden. Församlingen anser i detta samanhang att utvecklingen av ett vaccin mot dessa sjukdomar inte får vara beroende av en möjlig vinst för läkemedelsindustrin eller privata företag.

| 9. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s ekonomiska stöd till Afrikanska unionens Asewowa-uppdrag och till Afrikanska unionens arbete med att säkerställa regional samordning, inklusive öppnandet av en humanitär korridor från Dakar och regional flygtrafik från Abidjan, samt upprättandet av Unmeers samordningscentrum i Accra. Församlingen uppmanar Europeiska rådet och kommissionen att stödja och uppmuntra Afrikanska unionen i framtagandet av en heltäckande handlingsplan för ebolakrisens politiska, säkerhetsmässiga, ekonomiska och sociala effekter som kommer att fortsätta att påverka regionen långt efter det omedelbara medicinska nödläget. |
| --- | --- |

9.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s ekonomiska stöd till Afrikanska unionens Asewowa-uppdrag och till Afrikanska unionens arbete med att säkerställa regional samordning, inklusive öppnandet av en humanitär korridor från Dakar och regional flygtrafik från Abidjan, samt upprättandet av Unmeers samordningscentrum i Accra. Församlingen uppmanar Europeiska rådet och kommissionen att stödja och uppmuntra Afrikanska unionen i framtagandet av en heltäckande handlingsplan för ebolakrisens politiska, säkerhetsmässiga, ekonomiska och sociala effekter som kommer att fortsätta att påverka regionen långt efter det omedelbara medicinska nödläget.

| 10. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar och uppmuntrar den fortsatta upptrappningen av kommissionens finansiella åtagande i fråga om humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd, logistik och forskning som svar på krisen, vilket uppgår till mer än 550 miljoner euro. Församlingen understryker att dessa investeringar måste utvecklas för att omfatta projekt i grannländerna till de som redan har drabbats av viruset för undvika att det sprider sig till andra västafrikanska länder där ett utbrott skulle få dramatiska konsekvenser. Församlingen uppmanar EU att införa ett kontrollsystem för att säkerställa att den budget som har avsatts för att bekämpa epidemin används korrekt och effektivt. |
| --- | --- |

10.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar och uppmuntrar den fortsatta upptrappningen av kommissionens finansiella åtagande i fråga om humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd, logistik och forskning som svar på krisen, vilket uppgår till mer än 550 miljoner euro. Församlingen understryker att dessa investeringar måste utvecklas för att omfatta projekt i grannländerna till de som redan har drabbats av viruset för undvika att det sprider sig till andra västafrikanska länder där ett utbrott skulle få dramatiska konsekvenser. Församlingen uppmanar EU att införa ett kontrollsystem för att säkerställa att den budget som har avsatts för att bekämpa epidemin används korrekt och effektivt.

| 11. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att öka utvecklingssamarbetet för att på lång sikt stödja och stärka hälsovårdssystemen i AVS-länderna, i enlighet med Cotonouavtalet, och att säkerställa att hälsa blir en fokussektor i Europeiska utvecklingsfondens nationella vägledande program för nästa programperiod för de mest drabbade länderna samt i Europeiska utvecklingsfondens 11:e program för internt samarbete mellan AVS-länderna. |
| --- | --- |

11.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att öka utvecklingssamarbetet för att på lång sikt stödja och stärka hälsovårdssystemen i AVS-länderna, i enlighet med Cotonouavtalet, och att säkerställa att hälsa blir en fokussektor i Europeiska utvecklingsfondens nationella vägledande program för nästa programperiod för de mest drabbade länderna samt i Europeiska utvecklingsfondens 11:e program för internt samarbete mellan AVS-länderna.

| 12. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar att ekonomiskt stöd till eboladrabbade länder inte bör tas från det långsiktiga utvecklingsbiståndet utan ges som ett komplement till detta, samt att stöd bör gå utöver direkt sjukvård och även omfatta sjukvårdsrelaterade grundläggande tjänster i den drabbade regionen, såsom sanitet och rent vatten. |
| --- | --- |

12.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar att ekonomiskt stöd till eboladrabbade länder inte bör tas från det långsiktiga utvecklingsbiståndet utan ges som ett komplement till detta, samt att stöd bör gå utöver direkt sjukvård och även omfatta sjukvårdsrelaterade grundläggande tjänster i den drabbade regionen, såsom sanitet och rent vatten.

| 13. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar det internationella samfundet att omedelbart vidta åtgärder för att undvika en hungerkatastrof och säkerställa livsmedelssäkerheten och försörjningsmöjligheterna i de eboladrabbade områdena, eftersom livsmedelshandeln har sjunkit, priserna har stigit och skördarna har minskat. |
| --- | --- |

13.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar det internationella samfundet att omedelbart vidta åtgärder för att undvika en hungerkatastrof och säkerställa livsmedelssäkerheten och försörjningsmöjligheterna i de eboladrabbade områdena, eftersom livsmedelshandeln har sjunkit, priserna har stigit och skördarna har minskat.

| 14. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar i detta sammanhang Afrikanska unionens vilja att utvidga mandatet för den särskilda katastrofbiståndsfonden för torka och hunger i Afrika till att inkludera allmänna nödsituationer på hälsoområdet och andra katastrofer. Församlingen stöder Afrikanska unionens uppmaning till dess medlemsstater om att ge frivilliga bidrag till denna fond. Församlingen vill även se ett omedelbart svar på FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations begäran om medel till sitt regionala åtgärdsprogram till stöd för de jordbrukshushåll som har drabbats hårdast av ebolautbrottet. |
| --- | --- |

14.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar i detta sammanhang Afrikanska unionens vilja att utvidga mandatet för den särskilda katastrofbiståndsfonden för torka och hunger i Afrika till att inkludera allmänna nödsituationer på hälsoområdet och andra katastrofer. Församlingen stöder Afrikanska unionens uppmaning till dess medlemsstater om att ge frivilliga bidrag till denna fond. Församlingen vill även se ett omedelbart svar på FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations begäran om medel till sitt regionala åtgärdsprogram till stöd för de jordbrukshushåll som har drabbats hårdast av ebolautbrottet.

| 15. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar upprättandet av UN Mission for Ebola Emergency Response (Unmeer) och upprättandet av EU:s insatsstyrka mot ebola, samt tillsättandet av kommissionsledamot Christos Stylianides som EU:s samordnare för ebolainsatser. Församlingen lovordar kommissionsledamotens avsikt att stärka EU:s kollektiva svar och samordning samt att underlätta det nära samarbetet med FN, regionala organisationer och andra nyckelparter. Församlingen understryker sin uppskattning för dennes besök i den berörda regionen i november 2014 för att utvärdera behoven och luckorna i EU:s ansträngningar för att begränsa utbrottet. Församlingen delar åsikten att denna fältbedömning utgör ett avgörande steg för att kunna fastställa vad som är lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

15.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar upprättandet av UN Mission for Ebola Emergency Response (Unmeer) och upprättandet av EU:s insatsstyrka mot ebola, samt tillsättandet av kommissionsledamot Christos Stylianides som EU:s samordnare för ebolainsatser. Församlingen lovordar kommissionsledamotens avsikt att stärka EU:s kollektiva svar och samordning samt att underlätta det nära samarbetet med FN, regionala organisationer och andra nyckelparter. Församlingen understryker sin uppskattning för dennes besök i den berörda regionen i november 2014 för att utvärdera behoven och luckorna i EU:s ansträngningar för att begränsa utbrottet. Församlingen delar åsikten att denna fältbedömning utgör ett avgörande steg för att kunna fastställa vad som är lämpliga åtgärder.

| 16. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att en framgångsrik insats mot ebola kräver en stabil global styrning, effektiv offentlig kommunikation och andra förtroendebyggande åtgärder, samt påpekar att detta inkluderar utbildning och information för att öka kännedomen om symptomen och förebyggande åtgärder för att underlätta trovärdigheten för, och allmänhetens deltagande i, ebolaförebyggande åtgärder. Församlingen anser vidare att lokal medicinsk personal måste inkluderas och ges bättre utbildning för att behandla drabbade personer samt bör fungera som en länk mellan lokalbefolkningen och den internationella sjukvårdspersonalen. |
| --- | --- |

16.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att en framgångsrik insats mot ebola kräver en stabil global styrning, effektiv offentlig kommunikation och andra förtroendebyggande åtgärder, samt påpekar att detta inkluderar utbildning och information för att öka kännedomen om symptomen och förebyggande åtgärder för att underlätta trovärdigheten för, och allmänhetens deltagande i, ebolaförebyggande åtgärder. Församlingen anser vidare att lokal medicinsk personal måste inkluderas och ges bättre utbildning för att behandla drabbade personer samt bör fungera som en länk mellan lokalbefolkningen och den internationella sjukvårdspersonalen.

| 17. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att Världshälsoorganisationens färdplan för insatser mot ebola utgör grunden för prioriterade insatser i kampen mot ebola. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att bistå Världshälsoorganisationen med att förstärka sitt tekniska ledarskap och tillhandahållandet av operativt stöd till regeringarna i eboladrabbade länder och grannländer och andra länder som riskerar att drabbas, samt till andra partner. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att stödja införandet av samordnade gränsöverskridande insatser i kampen mot det nuvarande ebolautbrottet. EU:s medlemsstater uppmanas att stödja genomförandet av EU:s heltäckande insatsram. |
| --- | --- |

17.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att Världshälsoorganisationens färdplan för insatser mot ebola utgör grunden för prioriterade insatser i kampen mot ebola. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-länderna att bistå Världshälsoorganisationen med att förstärka sitt tekniska ledarskap och tillhandahållandet av operativt stöd till regeringarna i eboladrabbade länder och grannländer och andra länder som riskerar att drabbas, samt till andra partner. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att stödja införandet av samordnade gränsöverskridande insatser i kampen mot det nuvarande ebolautbrottet. EU:s medlemsstater uppmanas att stödja genomförandet av EU:s heltäckande insatsram.

| 18. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en internationell givarkonferens om kontroll av ebolautbrott och stöd för socialt och ekonomiskt återuppbyggande efter ett ebolautbrott, inklusive stöd till barn som har förlorat sina föräldrar på grund av ebola i de drabbade länderna. |
| --- | --- |

18.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en internationell givarkonferens om kontroll av ebolautbrott och stöd för socialt och ekonomiskt återuppbyggande efter ett ebolautbrott, inklusive stöd till barn som har förlorat sina föräldrar på grund av ebola i de drabbade länderna.

| 19. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina ordförande att översända denna resolution till FN:s generalsekreterare, Världshälsoorganisationens generaldirektör, AVS-EU-rådet, Europeiska rådet, kommissionen, kommissionens vice ordförande/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, regeringarna och parlamenten i EU:s medlemsstater, regeringarna och parlamenten i AVS-länderna, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och Ecowas. |
| --- | --- |

19.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina ordförande att översända denna resolution till FN:s generalsekreterare, Världshälsoorganisationens generaldirektör, AVS-EU-rådet, Europeiska rådet, kommissionen, kommissionens vice ordförande/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, regeringarna och parlamenten i EU:s medlemsstater, regeringarna och parlamenten i AVS-länderna, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och Ecowas.

RESOLUTION (29)

om terrorismens ökade utbredning i Afrika

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Strasbourg (Frankrike) den 1–3 december 2014,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), särskilt artikel 11a, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), särskilt artikel 11a,

| — | med beaktande av resolutionen från AVS–EU:s gemensamma parlamentariska församling om terrorismens globala utbredning: betydelsen av internet och sociala medier |
| --- | --- |

—

med beaktande av resolutionen från AVS–EU:s gemensamma parlamentariska församling om terrorismens globala utbredning: betydelsen av internet och sociala medier

| — | med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna,

| — | med beaktande av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1373 (2001), 1566 (2004) och 1624 (2005), som omfattar de väsentliga delarna i den internationella rättsliga ramen för terrorismbekämpning, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1373 (2001), 1566 (2004) och 1624 (2005), som omfattar de väsentliga delarna i den internationella rättsliga ramen för terrorismbekämpning,

| — | med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning, som antogs den 8 september 2006, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning, som antogs den 8 september 2006,

| — | med beaktande av FN:s generalförsamlings resolutioner 68/178 om skyddet för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i samband med terrorismbekämpning, 68/187 av den 18 december 2013, om tekniskt stöd för genomförande av internationella konventioner och protokoll som rör kampen mot terrorism och 67/99 av den 14 december 2012 om åtgärder för att bekämpa internationell terrorism. |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalförsamlings resolutioner 68/178 om skyddet för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i samband med terrorismbekämpning, 68/187 av den 18 december 2013, om tekniskt stöd för genomförande av internationella konventioner och protokoll som rör kampen mot terrorism och 67/99 av den 14 december 2012 om åtgärder för att bekämpa internationell terrorism.

| — | med beaktande av det 455:e mötet i freds- och säkerhetsrådet, på stats- och regeringschefsnivå, som hölls i Nairobi, Kenya, den 2 september 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det 455:e mötet i freds- och säkerhetsrådet, på stats- och regeringschefsnivå, som hölls i Nairobi, Kenya, den 2 september 2014,

| — | med beaktande av FN:s resolution 2178 om hoten mot den internationella freden och säkerheten på grund av terrordåd som antogs av säkerhetsrådet den 24 september 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s resolution 2178 om hoten mot den internationella freden och säkerheten på grund av terrordåd som antogs av säkerhetsrådet den 24 september 2014,

| — | med beaktande av den afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter från 1981, och då i synnerhet artikel 4 i stadgan där den okränkbara rätten till liv och människors integritet fastställs, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter från 1981, och då i synnerhet artikel 4 i stadgan där den okränkbara rätten till liv och människors integritet fastställs,

| — | med beaktande av Afrikanska enhetsorganisationens (OAU) konvention om förebyggande av och kamp mot terrorism, som antogs 1999, och handlingsplanen för förebyggande av och kamp mot terrorism i Afrika från det mellanstatliga högnivåmötet inom Afrikanska unionen, som antogs 2002, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska enhetsorganisationens (OAU) konvention om förebyggande av och kamp mot terrorism, som antogs 1999, och handlingsplanen för förebyggande av och kamp mot terrorism i Afrika från det mellanstatliga högnivåmötet inom Afrikanska unionen, som antogs 2002,

| — | med beaktande av utnämningen av Afrikanska unionens särskilda representant för samarbete mot terrorism i oktober 2010, |
| --- | --- |

—

med beaktande av utnämningen av Afrikanska unionens särskilda representant för samarbete mot terrorism i oktober 2010,

| — | med beaktande av kommunikén om förebyggande och bekämpande av terrorism och våldsam extremism i Afrika, som antogs vid Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds 455:e möte den 2 september 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av kommunikén om förebyggande och bekämpande av terrorism och våldsam extremism i Afrika, som antogs vid Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds 455:e möte den 2 september 2014,

| — | med beaktande av OSSE:s ministerråds beslut nr 3/04 och 7/06 om bekämpning av internetanvändning för terrorismändamål, |
| --- | --- |

—

med beaktande av OSSE:s ministerråds beslut nr 3/04 och 7/06 om bekämpning av internetanvändning för terrorismändamål,

| — | med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning, som antogs den 30 november 2005, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning, som antogs den 30 november 2005,

| — | med beaktande av den fjärde pelaren i EU:s strategi för säkerhet och utveckling i Sahelregionen från september 2011, som rör kampen mot våldsam extremism och radikalisering, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den fjärde pelaren i EU:s strategi för säkerhet och utveckling i Sahelregionen från september 2011, som rör kampen mot våldsam extremism och radikalisering,

| — | med beaktande av EU:s handlingsplan för kampen mot terrorism, |
| --- | --- |

—

med beaktande av EU:s handlingsplan för kampen mot terrorism,

| — | med beaktande av EU:s globala strategi rörande kriser och externa konflikter från den 11 december 2013, |
| --- | --- |

—

med beaktande av EU:s globala strategi rörande kriser och externa konflikter från den 11 december 2013,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 15 januari 2013 om EU:s strategi för Afrikas horn (30), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 15 januari 2013 om EU:s strategi för Afrikas horn (30),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 21 november 2013 om genomförandet av den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (31), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 21 november 2013 om genomförandet av den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (31),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 17 juli 2014 om Nigeria – attacker som nyligen utförts av Boko Haram (32), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 17 juli 2014 om Nigeria – attacker som nyligen utförts av Boko Haram (32),

| — | med beaktande av slutsatserna från ministermötet i London den 12 juni 2014 om säkerheten i Nigeria, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutsatserna från ministermötet i London den 12 juni 2014 om säkerheten i Nigeria, och av följande skäl:

| A. | Alla former of terrorism fortsätter att utgöra ett av de allvarligaste hoten mot fred, säkerhet och utveckling. |
| --- | --- |

A.

Alla former of terrorism fortsätter att utgöra ett av de allvarligaste hoten mot fred, säkerhet och utveckling.

| B. | I FN:s säkerhetsråds resolution 1624 (2005) uppmanas länderna att, i överensstämmelse med sina förpliktelser enligt internationell rätt, vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder för att i lag förbjuda och förhindra anstiftan till terroristhandlingar. |
| --- | --- |

B.

I FN:s säkerhetsråds resolution 1624 (2005) uppmanas länderna att, i överensstämmelse med sina förpliktelser enligt internationell rätt, vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder för att i lag förbjuda och förhindra anstiftan till terroristhandlingar.

| C. | Under det senaste årtiondet har terroristhotet i Afrika stigit mycket kraftigt och i den globala terrorismdatabasen registrerades 1  200 fall bara under 2012, vilket var en följd av både interna och externa faktorer. |
| --- | --- |

C.

Under det senaste årtiondet har terroristhotet i Afrika stigit mycket kraftigt och i den globala terrorismdatabasen registrerades 1  200 fall bara under 2012, vilket var en följd av både interna och externa faktorer.

| D. | Terrorismbekämpning blir endast effektiv om den genomförs i ett nära internationellt samarbete och i enlighet med internationell lagstiftning. |
| --- | --- |

D.

Terrorismbekämpning blir endast effektiv om den genomförs i ett nära internationellt samarbete och i enlighet med internationell lagstiftning.

| E. | Ett antal faktorer, såsom fattigdom, ungdomsarbetslöshet, social utestängning, intolerans, avsaknad av utbildning, sociala orättvisor, konflikter, dålig styrning och korruption kan utgöra grogrund för radikalisering. |
| --- | --- |

E.

Ett antal faktorer, såsom fattigdom, ungdomsarbetslöshet, social utestängning, intolerans, avsaknad av utbildning, sociala orättvisor, konflikter, dålig styrning och korruption kan utgöra grogrund för radikalisering.

| F. | Terrorism varken kan eller bör kopplas till någon religion, nationalitet eller civilisation eller något territoriellt ursprung – förutsatt att religionsutövandet inte står i konflikt med rättsstatsprincipen. |
| --- | --- |

F.

Terrorism varken kan eller bör kopplas till någon religion, nationalitet eller civilisation eller något territoriellt ursprung – förutsatt att religionsutövandet inte står i konflikt med rättsstatsprincipen.

| G. | Terrorism främjas av illegal verksamhet såsom gisslandtagande, människohandel och smuggling av vapen, droger och naturtillgångar. |
| --- | --- |

G.

Terrorism främjas av illegal verksamhet såsom gisslandtagande, människohandel och smuggling av vapen, droger och naturtillgångar.

| H. | EU förde upp Boko Haram och dess ledare Abubakar Shekau på sin förteckning över terrororganisationer efter att FN och andra internationella parter beslutade att beteckna Boko Haram som en terrororganisation. |
| --- | --- |

H.

EU förde upp Boko Haram och dess ledare Abubakar Shekau på sin förteckning över terrororganisationer efter att FN och andra internationella parter beslutade att beteckna Boko Haram som en terrororganisation.

| I. | Boko Haram utgör ett tilltagande hot mot stabiliteten, inte bara i Nigeria utan i hela Väst- och Centralafrika och i Sahel-regionen. Det våld som denna extremistiska islamistiska jihadorganisation ligger bakom har förorsakat många tusen dödsfall under de senaste tio åren. Denna organisation riktar sig urskillningslöst mot dem som inte delar deras dogmatiska och extrema åsikter. |
| --- | --- |

I.

Boko Haram utgör ett tilltagande hot mot stabiliteten, inte bara i Nigeria utan i hela Väst- och Centralafrika och i Sahel-regionen. Det våld som denna extremistiska islamistiska jihadorganisation ligger bakom har förorsakat många tusen dödsfall under de senaste tio åren. Denna organisation riktar sig urskillningslöst mot dem som inte delar deras dogmatiska och extrema åsikter.

| J. | EU och medlemsstaterna är beredda att stödja Nigeria och andra länder i regionen i deras försök att skydda medborgarna, besegra terrorismen och sätta stop för straffriheten, framför allt när det gäller sexuellt våld. |
| --- | --- |

J.

EU och medlemsstaterna är beredda att stödja Nigeria och andra länder i regionen i deras försök att skydda medborgarna, besegra terrorismen och sätta stop för straffriheten, framför allt när det gäller sexuellt våld.

| K. | al-Qaida och dess lokala grenar har upprätthållit en stark närvaro i Afrika söder om Sahara sedan 1990-talet och har tagit på sig ansvaret för en rad stora attacker i Etiopien, Kenya, Somalia, Sudan, Tanzania och Uganda under åren. Kenya är det land som oftast har utsatts för attacker från al-Qaida och al-Shabab. |
| --- | --- |

K.

al-Qaida och dess lokala grenar har upprätthållit en stark närvaro i Afrika söder om Sahara sedan 1990-talet och har tagit på sig ansvaret för en rad stora attacker i Etiopien, Kenya, Somalia, Sudan, Tanzania och Uganda under åren. Kenya är det land som oftast har utsatts för attacker från al-Qaida och al-Shabab.

| L. | al-Qaida i islamiska Maghreb forsätter att utgöra ett hot mot den regionala säkerheten och utvecklingen i hela Sahel-Sahara-regionen. |
| --- | --- |

L.

al-Qaida i islamiska Maghreb forsätter att utgöra ett hot mot den regionala säkerheten och utvecklingen i hela Sahel-Sahara-regionen.

| M. | Janjaweed, Sudans befrielsearmé, Rörelsen för jämlikhet och rättvisa, Demokratiska styrkorna för Rwandas befrielse (FDLR) och andra fortsätter att genomföra terrorattacker i Afrika, Joseph Kony och hans Herrens motståndsarmé uppges ha drivits ut ur Uganda och vara utspridd i Sydsudan, Demokratiska republiken Kongo och Centralafrikanska republiken. |
| --- | --- |

M.

Janjaweed, Sudans befrielsearmé, Rörelsen för jämlikhet och rättvisa, Demokratiska styrkorna för Rwandas befrielse (FDLR) och andra fortsätter att genomföra terrorattacker i Afrika, Joseph Kony och hans Herrens motståndsarmé uppges ha drivits ut ur Uganda och vara utspridd i Sydsudan, Demokratiska republiken Kongo och Centralafrikanska republiken.

| N. | Den rådande oroande situationen i Syrien och Irak, där IS växer och stärks, får fruktansvärda och destabiliserande effekter för den afrikanska kontinenten, i synnerhet i dess nordöstra del, och terrorister från vissa delar av Afrika, bland annat Somalia, beger sig till Syrien och Irak för att ansluta sig till Isis styrkor. |
| --- | --- |

N.

Den rådande oroande situationen i Syrien och Irak, där IS växer och stärks, får fruktansvärda och destabiliserande effekter för den afrikanska kontinenten, i synnerhet i dess nordöstra del, och terrorister från vissa delar av Afrika, bland annat Somalia, beger sig till Syrien och Irak för att ansluta sig till Isis styrkor.

| 1. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är mycket oroad över det tilltagande terroristhotet i Afrika, i synnerhet i Sahel- och Sahararegionen, på Afrikas horn, och i den centralafrikanska regionen, samt över de grymheter som alla al-Sharia grupper, Ansaru och Boko Haram i Nigeria begår. |
| --- | --- |

1.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är mycket oroad över det tilltagande terroristhotet i Afrika, i synnerhet i Sahel- och Sahararegionen, på Afrikas horn, och i den centralafrikanska regionen, samt över de grymheter som alla al-Sharia grupper, Ansaru och Boko Haram i Nigeria begår.

| 2. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen oroas över de tilltagande kopplingarna mellan terrorism, våldsam extremism och transnationell organiserad brottslighet och om afrikanska gruppers ökade samarbete med globala terrornätverk och deras finansiärer och smugglare. Församlingen anser att detta utgör ett ökande hot mot fred, säkerhet, stabilitet och utveckling i Afrika. |
| --- | --- |

2.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen oroas över de tilltagande kopplingarna mellan terrorism, våldsam extremism och transnationell organiserad brottslighet och om afrikanska gruppers ökade samarbete med globala terrornätverk och deras finansiärer och smugglare. Församlingen anser att detta utgör ett ökande hot mot fred, säkerhet, stabilitet och utveckling i Afrika.

| 3. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft alla terroristattacker på den afrikanska kontinenten, däribland skjut- och bombangrepp, självmordsbombningar, kidnappningar och andra våldsamma attacker mot civila, offentliga och militära mål, från alla terrorgrupper, men i synnerhet al-Shabab, al-Qaida i islamiska Maghreb, Rörelsen för enhet och jihad i västra Afrika, Boko Haram och Herrens motståndsarmé samt den skadliga verksamhet som FDLR och de allierade demokratiska styrkorna bedriver i Demokratiska republiken Kongo. |
| --- | --- |

3.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft alla terroristattacker på den afrikanska kontinenten, däribland skjut- och bombangrepp, självmordsbombningar, kidnappningar och andra våldsamma attacker mot civila, offentliga och militära mål, från alla terrorgrupper, men i synnerhet al-Shabab, al-Qaida i islamiska Maghreb, Rörelsen för enhet och jihad i västra Afrika, Boko Haram och Herrens motståndsarmé samt den skadliga verksamhet som FDLR och de allierade demokratiska styrkorna bedriver i Demokratiska republiken Kongo.

| 4. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin fulla solidaritet med de berörda länderna och terrorismens offer, liksom med dem som har förlorat vänner och familjemedlemmar. Församlingen betonar att inget land som är berett att bidra till kampen mot terrorismen ska behöva ta konsekvenserna för sitt engagemang på egen hand. Församlingen fördömer samtidigt med kraft det dödande och de brott mot de mänskliga rättigheterna som säkerhetstjänsternas okontrollerade och missriktade insatser innebär. |
| --- | --- |

4.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin fulla solidaritet med de berörda länderna och terrorismens offer, liksom med dem som har förlorat vänner och familjemedlemmar. Församlingen betonar att inget land som är berett att bidra till kampen mot terrorismen ska behöva ta konsekvenserna för sitt engagemang på egen hand. Församlingen fördömer samtidigt med kraft det dödande och de brott mot de mänskliga rättigheterna som säkerhetstjänsternas okontrollerade och missriktade insatser innebär.

| 5. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens ansträngningar för att bekämpa extremism och terrorism på den afrikanska kontinenten. |
| --- | --- |

5.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens ansträngningar för att bekämpa extremism och terrorism på den afrikanska kontinenten.

| 6. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU att till fullo uppfylla sina åtaganden enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner, att fullständigt samarbeta med kommittén mot terrorism samt att förbättra vaksamheten och utveckla sätt att samarbeta för att förhindra terrorattacker och upprätta mekanismer för informationsutbyte om bland annat vapensmuggling, gränsövervakning, underrättelseverksamhet, stöd i samband med brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden rörande ekonomiskt stöd för terroristhandlingar. Församlingen uppmanar EU och andra internationella partner att stödja de afrikanska ledarna och den inhemska organen för att finna lösningar på kampen mot terrorismen genom att tillhandahålla nödvändigt stöd utifrån de behov och prioriteringar som afrikanska stater och deras parter identifierar. |
| --- | --- |

6.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU att till fullo uppfylla sina åtaganden enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner, att fullständigt samarbeta med kommittén mot terrorism samt att förbättra vaksamheten och utveckla sätt att samarbeta för att förhindra terrorattacker och upprätta mekanismer för informationsutbyte om bland annat vapensmuggling, gränsövervakning, underrättelseverksamhet, stöd i samband med brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden rörande ekonomiskt stöd för terroristhandlingar. Församlingen uppmanar EU och andra internationella partner att stödja de afrikanska ledarna och den inhemska organen för att finna lösningar på kampen mot terrorismen genom att tillhandahålla nödvändigt stöd utifrån de behov och prioriteringar som afrikanska stater och deras parter identifierar.

| 7. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU:s medlemsstater att förhindra terroristers och terrorgruppers rörelser genom effektiva gräns- och identitetskontroller. Församlingen uppmanar i detta sammanhang alla stater att tillämpa FN:s resolution 2178 (2014). |
| --- | --- |

7.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU:s medlemsstater att förhindra terroristers och terrorgruppers rörelser genom effektiva gräns- och identitetskontroller. Församlingen uppmanar i detta sammanhang alla stater att tillämpa FN:s resolution 2178 (2014).

| 8. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU att använda lämpliga mekanismer för att förhindra att européer och afrikaner värvas till terrorgrupper. |
| --- | --- |

8.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU att använda lämpliga mekanismer för att förhindra att européer och afrikaner värvas till terrorgrupper.

| 9. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU:s medlemsstater att öka sina gemensamma ansträngningar för att minska terroristernas och terrorgruppernas ekonomiska resurser och stödjer de restriktioner som effektivt förhindrar kommunikation mellan terrorgrupper och deras tillgång till finansiering, samtidigt som man till fullo respekterar mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och internationell rätt, framför allt medborgarnas rätt till yttrandefrihet, rörelsefrihet, demokratisk opposition och debatt. |
| --- | --- |

9.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS och EU:s medlemsstater att öka sina gemensamma ansträngningar för att minska terroristernas och terrorgruppernas ekonomiska resurser och stödjer de restriktioner som effektivt förhindrar kommunikation mellan terrorgrupper och deras tillgång till finansiering, samtidigt som man till fullo respekterar mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och internationell rätt, framför allt medborgarnas rätt till yttrandefrihet, rörelsefrihet, demokratisk opposition och debatt.

| 10. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet, och då framför allt AVS och EU:s medlemsstater att säkerställa efterlevnad av befintliga bestämmelser för förebyggande av ytterligare spridning av vapen och leverans av vapen till terrorgrupper. Det internationella samfundet uppmanas att öka ansträngningarna för att återupprätta en effektiv kontroll av vapen som finns lagrade på Libyens territorium. |
| --- | --- |

10.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet, och då framför allt AVS och EU:s medlemsstater att säkerställa efterlevnad av befintliga bestämmelser för förebyggande av ytterligare spridning av vapen och leverans av vapen till terrorgrupper. Det internationella samfundet uppmanas att öka ansträngningarna för att återupprätta en effektiv kontroll av vapen som finns lagrade på Libyens territorium.

| 11. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar det pågående samarbetet mellan AU och EU, i synnerhet uppdragen EUFOR CAR, EUCAP Sahel Mali och EUTM Mali. Församlingen konstaterar med glädje att EUTM Somalia har bidragit till att utbilda över 4  000 soldater i Somalias nationella armé. Församlingen berömmer den stora insats som arméer från olika afrikanska länder har gjort inom MISCA; MINUSMA och AMISOM. |
| --- | --- |

11.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar det pågående samarbetet mellan AU och EU, i synnerhet uppdragen EUFOR CAR, EUCAP Sahel Mali och EUTM Mali. Församlingen konstaterar med glädje att EUTM Somalia har bidragit till att utbilda över 4  000 soldater i Somalias nationella armé. Församlingen berömmer den stora insats som arméer från olika afrikanska länder har gjort inom MISCA; MINUSMA och AMISOM.

| 12. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att en effektiv kamp mot terrorism kräver att grundorsakerna utrotas, däribland social utestängning, ojämliket, underutveckling, korruption, förskingring av inkomster från utnyttjande av naturresurser, radikalisering, hopplöshet, bristande politiskt deltagande och avsaknad av framtidsutsikter på grund av ständig fattigdom. Församlingen uppmanar EU att samarbeta med AVS-länderna för att motverka dessa grundorsaker och bidra med hjälp så att man i områden som drabbas av terrorism och instabilitet kan genomföra särskilda ansträngningar för att säkerställa likvärdig tillgång till utbildning, hälsovård och andra grundläggande tjänster samt deras tillhandahållande till allmänheten. |
| --- | --- |

12.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att en effektiv kamp mot terrorism kräver att grundorsakerna utrotas, däribland social utestängning, ojämliket, underutveckling, korruption, förskingring av inkomster från utnyttjande av naturresurser, radikalisering, hopplöshet, bristande politiskt deltagande och avsaknad av framtidsutsikter på grund av ständig fattigdom. Församlingen uppmanar EU att samarbeta med AVS-länderna för att motverka dessa grundorsaker och bidra med hjälp så att man i områden som drabbas av terrorism och instabilitet kan genomföra särskilda ansträngningar för att säkerställa likvärdig tillgång till utbildning, hälsovård och andra grundläggande tjänster samt deras tillhandahållande till allmänheten.

| 13. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att unga och utsatta personer löper större risk att radikaliseras och uppmanar stater att se till att inga skolor används som centrum för värvning till extrema ideologier. |
| --- | --- |

13.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att unga och utsatta personer löper större risk att radikaliseras och uppmanar stater att se till att inga skolor används som centrum för värvning till extrema ideologier.

| 14. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att fred och säkerhet är grundläggande förutsättningar för utveckling och välstånd. Församlingen anser att utvecklingsramen efter 2015 bör återge målen för fred och statsuppbyggnad som egna mål, och betonar att den bör inkludera en förstärkning av alla politik som främjar humanitär och hållbar utveckling. |
| --- | --- |

14.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att fred och säkerhet är grundläggande förutsättningar för utveckling och välstånd. Församlingen anser att utvecklingsramen efter 2015 bör återge målen för fred och statsuppbyggnad som egna mål, och betonar att den bör inkludera en förstärkning av alla politik som främjar humanitär och hållbar utveckling.

| 15. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fortsätta att verka för en enhetlig utvecklingspolitik och stärka EU:s position i utvecklingspolitik inom EU:s yttre åtgärder, i synnerhet när det gäller krisen i konfliktdrabbade områden. |
| --- | --- |

15.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fortsätta att verka för en enhetlig utvecklingspolitik och stärka EU:s position i utvecklingspolitik inom EU:s yttre åtgärder, i synnerhet när det gäller krisen i konfliktdrabbade områden.

| 16. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att för att motverka terrorism behövs det en stärkt, demokratiskt kontrollerade militär och säkerhetsmässig kapacitet, vilket även innefattar utrustning och personal, i de hårdast drabbade länderna. |
| --- | --- |

16.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att för att motverka terrorism behövs det en stärkt, demokratiskt kontrollerade militär och säkerhetsmässig kapacitet, vilket även innefattar utrustning och personal, i de hårdast drabbade länderna.

| 17. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar den afrikanska lagstiftningsmodellen för att bekämpa terrorism och uppmanar Afrikanska unionens medlemsstater att använda lagstiftningsmodellen för att förbättra sin nationella lagstiftning. Församlingen betonar vikten av ett oberoende, opartiskt och tillgängligt rättssystem för att upphöra med straffriheten och öka respekten för rättsstatsprincipen och folkets grundläggande rättigheter. Församlingen understryker att åtgärder mot terrorism och skydd av mänskliga rättigheter inte utgör motstridiga mål utan kompletterar och förstärker varandra, samt betonar att terrorbekämpning måste göras i enlighet med alla åtaganden enligt internationell lag. |
| --- | --- |

17.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar den afrikanska lagstiftningsmodellen för att bekämpa terrorism och uppmanar Afrikanska unionens medlemsstater att använda lagstiftningsmodellen för att förbättra sin nationella lagstiftning. Församlingen betonar vikten av ett oberoende, opartiskt och tillgängligt rättssystem för att upphöra med straffriheten och öka respekten för rättsstatsprincipen och folkets grundläggande rättigheter. Församlingen understryker att åtgärder mot terrorism och skydd av mänskliga rättigheter inte utgör motstridiga mål utan kompletterar och förstärker varandra, samt betonar att terrorbekämpning måste göras i enlighet med alla åtaganden enligt internationell lag.

| 18. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av ett ökad samarbete för att bemöta grundorsakerna till instabilitet, känslighet och konflikt. Församlingen understryker betydelsen av att bemöta alla aspekter i konfliktcykeln, från förebyggande åtgärder till återuppbyggnad och utveckling efter en konflikt. |
| --- | --- |

18.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar betydelsen av ett ökad samarbete för att bemöta grundorsakerna till instabilitet, känslighet och konflikt. Församlingen understryker betydelsen av att bemöta alla aspekter i konfliktcykeln, från förebyggande åtgärder till återuppbyggnad och utveckling efter en konflikt.

| 19. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU:s medlemsstater att inte bara bemöta det väpnade terrorhotet, utan även orsakerna till det, och kräver därför att man snarast inför biståndsprogram för den del av Sahels befolkning som drabbas av torka, ökenspridning, brist på grundläggande utbildning och sjukvård samt isolering och dåliga förbindelser. |
| --- | --- |

19.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU:s medlemsstater att inte bara bemöta det väpnade terrorhotet, utan även orsakerna till det, och kräver därför att man snarast inför biståndsprogram för den del av Sahels befolkning som drabbas av torka, ökenspridning, brist på grundläggande utbildning och sjukvård samt isolering och dåliga förbindelser.

| 20. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar de afrikanska AVS-staterna att åter bekräfta sitt åtagande om att förhindra sexuellt våld i konflikter och att ge egenmakt och utbildning till kvinnor och flickor. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer i starkas möjliga ordalag alla former av våld mot kvinnor och flickor samt den fortsatta vågen av attacker och andra våldsamma angrepp från Boko Haram, vilka beräknas ha krävt över 12  000 människors liv sedan 2009. Församlingen kräver ett omedelbart och ovillkorat frisläppande av skolflickorna i Chibok och av alla barn som har förts bort i Nigeria. Församlingen välkomnar den nigerianska regeringens försök att nå ett vapenstillestånd med Boko Haram och att bedriva förhandlingar för att få de 219 skolflickor som fördes bort av Boko Haram i april 2014 frisläppta. Dock oroas församlingen fortfarande över att detta inte förhindrade ytterligare en kidnappning av 60 flickor i byarna Waga Mongoro och Gwarta och av 30 barn i staden Mafa i delstaten Borno under den vecka som inleddes måndagen den 20 oktober 2014. |
| --- | --- |

20.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar de afrikanska AVS-staterna att åter bekräfta sitt åtagande om att förhindra sexuellt våld i konflikter och att ge egenmakt och utbildning till kvinnor och flickor. Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer i starkas möjliga ordalag alla former av våld mot kvinnor och flickor samt den fortsatta vågen av attacker och andra våldsamma angrepp från Boko Haram, vilka beräknas ha krävt över 12  000 människors liv sedan 2009. Församlingen kräver ett omedelbart och ovillkorat frisläppande av skolflickorna i Chibok och av alla barn som har förts bort i Nigeria. Församlingen välkomnar den nigerianska regeringens försök att nå ett vapenstillestånd med Boko Haram och att bedriva förhandlingar för att få de 219 skolflickor som fördes bort av Boko Haram i april 2014 frisläppta. Dock oroas församlingen fortfarande över att detta inte förhindrade ytterligare en kidnappning av 60 flickor i byarna Waga Mongoro och Gwarta och av 30 barn i staden Mafa i delstaten Borno under den vecka som inleddes måndagen den 20 oktober 2014.

| 21. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen och internationella organisationer såsom kommittén mot terrorism, Interpol och FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå att ge nödvändigt stöd till AVS-staterna så att de kan öka sin kapacitet att förebygga och bekämpa terrorism. |
| --- | --- |

21.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen och internationella organisationer såsom kommittén mot terrorism, Interpol och FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå att ge nödvändigt stöd till AVS-staterna så att de kan öka sin kapacitet att förebygga och bekämpa terrorism.

| 22. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-ländernas regeringar och religiösa samfund i de berörda länderna att aktivt engagera sig i ansträngningarna för försoning samt motsätta sig alla försök att initiera hat bland religiösa samfund. |
| --- | --- |

22.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-ländernas regeringar och religiösa samfund i de berörda länderna att aktivt engagera sig i ansträngningarna för försoning samt motsätta sig alla försök att initiera hat bland religiösa samfund.

| 23. | Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar den somaliska regeringens beredvillighet att inleda samtal med avhoppade medlemmar från al-Shabab. Församlingen betonar att seriösa samtal endast kan inledas när al-Shabab förklarar att man vill vara en del av en lösning för Somalia. Församlingen understryker betydelsen av den somaliska nationella arméns och Afrikanska unionens styrkors framgångar nyligen, då man befriade städer och vägar från al-Shababs kontroll. Församlingen noterar att al-Shababs ledare, Ahmed Godane, har dött. |
| --- | --- |

23.

Gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar den somaliska regeringens beredvillighet att inleda samtal med avhoppade medlemmar från al-Shabab. Församlingen betonar att seriösa samtal endast kan inledas när al-Shabab förklarar att man vill vara en del av en lösning för Somalia. Församlingen understryker betydelsen av den somaliska nationella arméns och Afrikanska unionens styrkors framgångar nyligen, då man befriade städer och vägar från al-Shababs kontroll. Församlingen noterar att al-Shababs ledare, Ahmed Godane, har dött.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EU-rådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska utrikestjänsten, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och AVS-ländernas regionala organisationer. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EU-rådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska utrikestjänsten, Afrikanska unionen, Panafrikanska parlamentet och AVS-ländernas regionala organisationer.

---

(1)  Antagen av gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 3 december 2014 i Strasbourg (Frankrike).

1

(2)  Antagen av gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 3 december 2014 i Strasbourg (Frankrike).

2

(3)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

3

(4)  EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

4

(5)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

5

(6)  http://www.lisbon-treaty.org/wcm/the-lisbon-treaty/treaty-on-the-functioning-of-the-european-union and-comments/part-5-external-action-by-the-union/title-3-cooperation-with-third-countries-and humantarian-aid/chapter-1-development-cooperation/496-article-208.html

6

(7)  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/142094.pdf

7

(8)  http://www.ipex.eu/IPEXL-WEB/dossier/document/COM20140263.doc

8

(9)  http://www.un.org/partnerships/Docs/partnershipreport_a-56-323.pdf

9

(10)  http://www.undp.org/content/dam/undp/library/corporate/Partnerships/Private%20Sector/UNDP Private-Sector-Strategy-final-draft-2012.pdf

10

(11)  http://www.un.org/millennium/declaration/ares552e.htm

11

(12)  http://www.oecd.org/development/effectiveness/34428351.pdf

12

(13)  http://www.oecd.org/dac/effectiveness/49650173.pdf

13

(14)  http://www.uncsd2012.org/content/documents/814UNCSD%20REPORT%20final%20revs.pdf

14

(15)  EUT C 46, 24.2.2006, s. 1.

15

(16)  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:2020:FIN:EN:PDF

16

(17)  http://www.ohchr.org/Documents/Publications/GuidingPrinciplesBusinessHR_EN.pdf

17

(18)  http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_emp/---emp_ent/--multi/documents/publication/wcms_094386.pdf

18

(19)  http://www.unglobalcompact.org/AboutTheGC/

19

(20)  http://www.oecd.org/investment/mne/38783873.pdf

20

(21)  http://www.worldbank.org/ida/papers/ABCs/psd-2013.pdf

21

(22)  http://www.afdb.org/fileadmin/uploads/afdb/Documents/Policy-Documents/2013-2017_-Private_Sector_Development_Strategy.pdf

22

(23)  http://www.eac.int/index.php?option=com_docman&task=doc_view&gid=167&Itemid=163

23

(24)  http://www.eac.int/index.php?option=com_docman&task=doc_view&gid=650&Itemid=163

24

(25)  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/143315.pdf

25

(26)  Antagen av gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 3 december 2014 i Strasbourg (Frankrike).

26

(27)  Antagen av gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 3 december 2014 i Strasbourg (Frankrike).

27

(28)  Antagna texter, P8_TA(2014)0026.

28

(29)  Antagen av gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 3 december 2014 i Strasbourg (Frankrike).

29

(30)  Antagna texter, P7_TA(2013)0006.

30

(31)  Antagna texter, P7_TA(2013)0513.

31

(32)  Antagna texter, P7_TA(2014)0008

32

---