# Europeiska unionens C 134/2015

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 134 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 58 årgången24 april 2015 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 134

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

58 årgången24 april 2015

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande akter |
| | RÅDET |
| 2015/C 134/01 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 4/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EGAntagen av rådet den 2 mars 2015 | 1 |
| 2015/C 134/02 | Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 4/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EG | 15 |
| 2015/C 134/03 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 5/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistikAntagen av rådet den 5 mars 2015 (
  1
  ) | 18 |
| 2015/C 134/04 | Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 5/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik | 27 |
| 2015/C 134/05 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 6/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EGAntagen av rådet den 5 mars 2015 (
  2
  ) | 29 |
| 2015/C 134/06 | Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 6/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp av koldioxid från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG | 52 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande akter

RÅDET

2015/C 134/01

Rådets ståndpunkt (EU) nr 4/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EGAntagen av rådet den 2 mars 2015

1

2015/C 134/02

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 4/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EG

15

2015/C 134/03

Rådets ståndpunkt (EU) nr 5/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistikAntagen av rådet den 5 mars 2015 (
  1
  )

1

18

2015/C 134/04

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 5/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik

27

2015/C 134/05

Rådets ståndpunkt (EU) nr 6/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EGAntagen av rådet den 5 mars 2015 (
  2
  )

2

29

2015/C 134/06

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 6/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp av koldioxid från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG

52

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES och Schweiz |
| | (2)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES och Schweiz

1

(2)   Text av betydelse för EES

2

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande akter

RÅDET

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/1

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 4/2015 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EG

Antagen av rådet den 2 mars 2015

(2015/C 134/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Ett heltäckande typgodkännandesystem för motorfordon inom unionen infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (3). |
| --- | --- |

(1)

Ett heltäckande typgodkännandesystem för motorfordon inom unionen infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (3).

| (2) | De tekniska kraven för typgodkännande av motorfordon med avseende på talrika säkerhets- och miljöaspekter har harmoniserats på unionsnivå för att säkerställa en hög nivå av trafiksäkerhet i hela unionen. |
| --- | --- |

(2)

De tekniska kraven för typgodkännande av motorfordon med avseende på talrika säkerhets- och miljöaspekter har harmoniserats på unionsnivå för att säkerställa en hög nivå av trafiksäkerhet i hela unionen.

| (3) | Införande av en eCall-tjänst som är tillgänglig i alla fordon och i samtliga medlemsstater har varit ett av unionens främsta mål inom trafiksäkerhetsområdet sedan 2003. För att detta mål ska uppnås har ett antal initiativ inletts som en del av en strategi för ett frivilligt införande, men man har hittills inte gjort tillräckliga framsteg. |
| --- | --- |

(3)

Införande av en eCall-tjänst som är tillgänglig i alla fordon och i samtliga medlemsstater har varit ett av unionens främsta mål inom trafiksäkerhetsområdet sedan 2003. För att detta mål ska uppnås har ett antal initiativ inletts som en del av en strategi för ett frivilligt införande, men man har hittills inte gjort tillräckliga framsteg.

| (4) | För att ytterligare förbättra trafiksäkerheten föreslogs i kommissionens meddelande av den 21 augusti 2009 med titeln eCall: Tid för utbyggnad nya åtgärder för att bygga ut en fordonsbaserad nödanropstjänst (eCall) i unionen. En av de föreslagna åtgärderna var att göra det obligatoriskt att montera 112-baserade eCall-system i alla nya fordonstyper med början i fordonskategorierna M1 och N1 enligt definitionen i bilaga II till direktiv 2007/46/EG. |
| --- | --- |

(4)

För att ytterligare förbättra trafiksäkerheten föreslogs i kommissionens meddelande av den 21 augusti 2009 med titeln eCall: Tid för utbyggnad nya åtgärder för att bygga ut en fordonsbaserad nödanropstjänst (eCall) i unionen. En av de föreslagna åtgärderna var att göra det obligatoriskt att montera 112-baserade eCall-system i alla nya fordonstyper med början i fordonskategorierna M1 och N1 enligt definitionen i bilaga II till direktiv 2007/46/EG.

| (5) | Den 3 juli 2012 antog Europaparlamentet en resolution om eCall: en ny 112-tjänst för medborgarna, i vilken kommissionen uppmanades att lägga fram ett förslag inom ramen för direktiv 2007/46/EG, för att säkerställa att ett obligatoriskt, offentligt 112-baserat eCall-system införs senast 2015. |
| --- | --- |

(5)

Den 3 juli 2012 antog Europaparlamentet en resolution om eCall: en ny 112-tjänst för medborgarna, i vilken kommissionen uppmanades att lägga fram ett förslag inom ramen för direktiv 2007/46/EG, för att säkerställa att ett obligatoriskt, offentligt 112-baserat eCall-system införs senast 2015.

| (6) | Det är fortfarande nödvändigt att förbättra 112-tjänstens sätt att fungera i hela unionen, så att den tillhandahåller snabb och effektiv hjälp i nödsituationer. |
| --- | --- |

(6)

Det är fortfarande nödvändigt att förbättra 112-tjänstens sätt att fungera i hela unionen, så att den tillhandahåller snabb och effektiv hjälp i nödsituationer.

| (7) | Unionens eCall-system förväntas minska antalet dödsolyckor i unionen och minska allvarsgraden i de personskador som orsakas av trafikolyckor, tack vare det tidiga anropet till larmtjänsterna. Ett obligatoriskt införande av 112-baserade eCall-system i fordon, kombinerat med den samordnade uppgradering av infrastruktur som krävs i allmänna trådlösa mobiltelenät för överföring av eCall och för larmcentraler så att de kan ta emot och hantera eCall, skulle göra tjänsten tillgänglig för alla medborgare och på så sätt bidra till en minskning av antalet dödsolyckor och allvarliga skador, hälso- och sjukvårdskostnaderna, trafikstockningarna på grund av olyckor samt andra kostnader. |
| --- | --- |

(7)

Unionens eCall-system förväntas minska antalet dödsolyckor i unionen och minska allvarsgraden i de personskador som orsakas av trafikolyckor, tack vare det tidiga anropet till larmtjänsterna. Ett obligatoriskt införande av 112-baserade eCall-system i fordon, kombinerat med den samordnade uppgradering av infrastruktur som krävs i allmänna trådlösa mobiltelenät för överföring av eCall och för larmcentraler så att de kan ta emot och hantera eCall, skulle göra tjänsten tillgänglig för alla medborgare och på så sätt bidra till en minskning av antalet dödsolyckor och allvarliga skador, hälso- och sjukvårdskostnaderna, trafikstockningarna på grund av olyckor samt andra kostnader.

| (8) | I enlighet med artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU (4) ska medlemsstaterna, senast sex månader före denna förordnings tillämpningsdatum och i alla händelser senast den 1 oktober 2017, på sitt territorium införa den larmcentralsinfrastruktur för eCall som är nödvändig för att kunna ta emot och hantera eCall på ett korrekt sätt. I enlighet med artikel 3 i beslut 585/2014/EU ska medlemsstaterna senast den 24 december 2015 rapportera till kommissionen om genomförandet av det beslutet. Om det av rapporten framgår att larmcentralsinfrastrukturen för eCall inte kommer att kunna tas i drift senast den 1 oktober 2017, bör kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att se till att larmcentralsinfrastrukturen för eCall byggs ut. |
| --- | --- |

(8)

I enlighet med artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU (4) ska medlemsstaterna, senast sex månader före denna förordnings tillämpningsdatum och i alla händelser senast den 1 oktober 2017, på sitt territorium införa den larmcentralsinfrastruktur för eCall som är nödvändig för att kunna ta emot och hantera eCall på ett korrekt sätt. I enlighet med artikel 3 i beslut 585/2014/EU ska medlemsstaterna senast den 24 december 2015 rapportera till kommissionen om genomförandet av det beslutet. Om det av rapporten framgår att larmcentralsinfrastrukturen för eCall inte kommer att kunna tas i drift senast den 1 oktober 2017, bör kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att se till att larmcentralsinfrastrukturen för eCall byggs ut.

| (9) | I enlighet med punkt 4 i kommissionens rekommendation 2011/750/EU (5) bör medlemsstaterna säkerställa att mobilnätsoperatörerna genomförde tekniken för hanteringen av eCall-detektorn i sina nät senast den 31 december 2014. Om den översyn som avses i punkt 6 i den rekommendationen visar att eCall-detektorn inte kommer att genomföras senast den 31 mars 2016, bör kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att mobiloperatörerna genomför tekniken för hanteringen av eCall-detektorn. |
| --- | --- |

(9)

I enlighet med punkt 4 i kommissionens rekommendation 2011/750/EU (5) bör medlemsstaterna säkerställa att mobilnätsoperatörerna genomförde tekniken för hanteringen av eCall-detektorn i sina nät senast den 31 december 2014. Om den översyn som avses i punkt 6 i den rekommendationen visar att eCall-detektorn inte kommer att genomföras senast den 31 mars 2016, bör kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att mobiloperatörerna genomför tekniken för hanteringen av eCall-detektorn.

| (10) | Tillhandahållande av korrekt och tillförlitlig positionsbestämning är en viktig del av en ändamålsenlig drift av 112-baserade eCall-system i fordon. Det är därför lämpligt att kräva att tjänsten ska vara kompatibel med tjänsterna inom Galileoprogrammet och programmet för det europeiska systemet för navigering genom geostationär överlappning (Egnos) enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 (6). Det system som inrättades inom ramen för Galileoprogrammet är ett oberoende globalt satellitnavigeringssystem och det som inrättades inom ramen för Egnosprogrammet är ett regionalt satellitnavigeringssystem som förbättrar kvaliteten på GPS (global positioning system)-signalen. |
| --- | --- |

(10)

Tillhandahållande av korrekt och tillförlitlig positionsbestämning är en viktig del av en ändamålsenlig drift av 112-baserade eCall-system i fordon. Det är därför lämpligt att kräva att tjänsten ska vara kompatibel med tjänsterna inom Galileoprogrammet och programmet för det europeiska systemet för navigering genom geostationär överlappning (Egnos) enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 (6). Det system som inrättades inom ramen för Galileoprogrammet är ett oberoende globalt satellitnavigeringssystem och det som inrättades inom ramen för Egnosprogrammet är ett regionalt satellitnavigeringssystem som förbättrar kvaliteten på GPS (global positioning system)-signalen.

| (11) | Kravet att montera 112-baserade eCall-system i fordon bör inledningsvis bara gälla nya typer av personbilar och lätta nyttofordon (kategorierna M1 och N1) för vilka lämpliga aktiveringsmekanismer redan finns. Kommissionen bör göra en mer ingående bedömning av möjligheten att utvidga tillämpningen av kravet på 112-baserade eCall-system i fordon, så att det inom en snar framtid även omfattar andra fordonskategorier, såsom tunga lastbilar, bussar och turistbussar samt motordrivna tvåhjulingar och jordbrukstraktorer, och vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag i detta avseende. |
| --- | --- |

(11)

Kravet att montera 112-baserade eCall-system i fordon bör inledningsvis bara gälla nya typer av personbilar och lätta nyttofordon (kategorierna M1 och N1) för vilka lämpliga aktiveringsmekanismer redan finns. Kommissionen bör göra en mer ingående bedömning av möjligheten att utvidga tillämpningen av kravet på 112-baserade eCall-system i fordon, så att det inom en snar framtid även omfattar andra fordonskategorier, såsom tunga lastbilar, bussar och turistbussar samt motordrivna tvåhjulingar och jordbrukstraktorer, och vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag i detta avseende.

| (12) | Man bör verka för att det 112-baserade eCall-systemet i fordon monteras i alla befintliga fordonstyper som tillverkas efter den 31 mars 2018, så att genomslaget ökar. I fordonstyper som typgodkänns före den 31 mars 2018 får ett eCall-system monteras i efterhand på frivillig basis. |
| --- | --- |

(12)

Man bör verka för att det 112-baserade eCall-systemet i fordon monteras i alla befintliga fordonstyper som tillverkas efter den 31 mars 2018, så att genomslaget ökar. I fordonstyper som typgodkänns före den 31 mars 2018 får ett eCall-system monteras i efterhand på frivillig basis.

| (13) | Den offentliga, driftskompatibla och unionsomfattande eCall-tjänsten som bygger på det enhetliga europeiska larmnumret 112 och eCall-system i tredje parts regi (TPS-eCall-system) kan finnas parallellt, förutsatt att de åtgärder som krävs för att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av tjänsten till konsumenterna antas. För att säkerställa kontinuitet i den offentliga 112-baserade eCall-tjänsten i samtliga medlemsstater under hela livscykeln för ett fordon samt garantera att den offentliga 112-baserade eCall-tjänsten alltid är automatiskt tillgänglig bör alla fordon förses med denna tjänst, oavsett om en fordonsägare väljer en TPS-eCall-tjänst eller inte. |
| --- | --- |

(13)

Den offentliga, driftskompatibla och unionsomfattande eCall-tjänsten som bygger på det enhetliga europeiska larmnumret 112 och eCall-system i tredje parts regi (TPS-eCall-system) kan finnas parallellt, förutsatt att de åtgärder som krävs för att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av tjänsten till konsumenterna antas. För att säkerställa kontinuitet i den offentliga 112-baserade eCall-tjänsten i samtliga medlemsstater under hela livscykeln för ett fordon samt garantera att den offentliga 112-baserade eCall-tjänsten alltid är automatiskt tillgänglig bör alla fordon förses med denna tjänst, oavsett om en fordonsägare väljer en TPS-eCall-tjänst eller inte.

| (14) | Konsumenterna bör ges en realistisk översikt över det 112-baserade eCall-systemet i fordon och av TPS-eCall-systemet, om fordonet är försett med ett sådant system, samt heltäckande och tillförlitlig information om eventuella ytterligare funktioner eller tjänster kopplade till den privata larmtjänsten, tillgängliga larm- eller nödsamtalstillämpningar i fordon samt den servicenivå som kan förväntas vid köp av tredjepartstjänster och de dithörande kostnaderna. Det 112-baserade eCall-systemet är en offentlig tjänst av allmänt intresse och bör därför vara tillgängligt kostnadsfritt för alla konsumenter. |
| --- | --- |

(14)

Konsumenterna bör ges en realistisk översikt över det 112-baserade eCall-systemet i fordon och av TPS-eCall-systemet, om fordonet är försett med ett sådant system, samt heltäckande och tillförlitlig information om eventuella ytterligare funktioner eller tjänster kopplade till den privata larmtjänsten, tillgängliga larm- eller nödsamtalstillämpningar i fordon samt den servicenivå som kan förväntas vid köp av tredjepartstjänster och de dithörande kostnaderna. Det 112-baserade eCall-systemet är en offentlig tjänst av allmänt intresse och bör därför vara tillgängligt kostnadsfritt för alla konsumenter.

| (15) | Obligatorisk montering av 112-baserade eCall-system i fordon bör inte påverka rätten för alla berörda parter, såsom biltillverkare och oberoende aktörer, att erbjuda kompletterande nödtjänster och/eller mervärdestjänster parallellt med eller som påbyggnad på det 112-baserade eCall-systemet i fordon. Eventuella tilläggstjänster bör dock utformas på ett sådant sätt att de inte distraherar föraren eller påverkar det sätt på vilket det 112-baserade eCall-systemet i fordon fungerar samt larmcentralernas effektiva arbete. Det 112-baserade eCall-systemet i fordon och det system som tillhandahåller privata tjänster eller mervärdestjänster bör utformas på ett sådant sätt att inget utbyte av personuppgifter är möjligt mellan dem. Om sådana tjänster tillhandahålls, bör de vara förenliga med tillämplig säkerhets-, skydds- och uppgiftsskyddslagstiftning och bör under alla omständigheter förbli frivilliga för konsumenterna. |
| --- | --- |

(15)

Obligatorisk montering av 112-baserade eCall-system i fordon bör inte påverka rätten för alla berörda parter, såsom biltillverkare och oberoende aktörer, att erbjuda kompletterande nödtjänster och/eller mervärdestjänster parallellt med eller som påbyggnad på det 112-baserade eCall-systemet i fordon. Eventuella tilläggstjänster bör dock utformas på ett sådant sätt att de inte distraherar föraren eller påverkar det sätt på vilket det 112-baserade eCall-systemet i fordon fungerar samt larmcentralernas effektiva arbete. Det 112-baserade eCall-systemet i fordon och det system som tillhandahåller privata tjänster eller mervärdestjänster bör utformas på ett sådant sätt att inget utbyte av personuppgifter är möjligt mellan dem. Om sådana tjänster tillhandahålls, bör de vara förenliga med tillämplig säkerhets-, skydds- och uppgiftsskyddslagstiftning och bör under alla omständigheter förbli frivilliga för konsumenterna.

| (16) | För att säkerställa ett fritt val för kunderna och rättvis konkurrens, samt för att främja innovation och stärka unionens informationstekniska industris konkurrenskraft på världsmarknaden bör eCall-systemen i fordon vara baserade på en driftskompatibel, standardiserad och säker plattform med öppen tillgång för eventuella framtida tillämpningar eller tjänster i fordon. Eftersom detta kräver tekniska och juridiska ramar, bör kommissionen utan dröjsmål och i samråd med alla berörda parter, däribland fordonstillverkare och oberoende aktörer, undersöka alla alternativ för att främja och säkerställa en sådan plattform med öppen tillgång samt vid behov lägga fram ett lagstiftningsinitiativ i detta syfte. Det 112-baserade eCall-systemet i fordon bör dessutom vara tillgängligt, till en skälig avgift som inte överstiger ett nominellt belopp och utan diskriminering, för alla oberoende aktörer för reparations- och underhållsändamål i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 (7). |
| --- | --- |

(16)

För att säkerställa ett fritt val för kunderna och rättvis konkurrens, samt för att främja innovation och stärka unionens informationstekniska industris konkurrenskraft på världsmarknaden bör eCall-systemen i fordon vara baserade på en driftskompatibel, standardiserad och säker plattform med öppen tillgång för eventuella framtida tillämpningar eller tjänster i fordon. Eftersom detta kräver tekniska och juridiska ramar, bör kommissionen utan dröjsmål och i samråd med alla berörda parter, däribland fordonstillverkare och oberoende aktörer, undersöka alla alternativ för att främja och säkerställa en sådan plattform med öppen tillgång samt vid behov lägga fram ett lagstiftningsinitiativ i detta syfte. Det 112-baserade eCall-systemet i fordon bör dessutom vara tillgängligt, till en skälig avgift som inte överstiger ett nominellt belopp och utan diskriminering, för alla oberoende aktörer för reparations- och underhållsändamål i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 (7).

| (17) | För att upprätthålla typgodkännandesystemets integritet bör endast sådana 112-baserade eCall-system i fordon som kan provas fullständigt godkännas enligt denna förordning. |
| --- | --- |

(17)

För att upprätthålla typgodkännandesystemets integritet bör endast sådana 112-baserade eCall-system i fordon som kan provas fullständigt godkännas enligt denna förordning.

| (18) | Det 112-baserade eCall-systemet i fordon kräver i egenskap av nödsystem högsta möjliga tillförlitlighetsnivå. Man bör därför se till att minimiuppsättningen uppgifter är korrekt och att röstöverföringen och dess kvalitet håller måttet samt utveckla ett enhetligt provningssystem för att säkerställa livslängden och hållbarheten hos det 112-baserade eCall-systemet i fordon. Periodiska trafiksäkerhetsprovningar bör därför genomföras regelbundet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/45/EU (8). |
| --- | --- |

(18)

Det 112-baserade eCall-systemet i fordon kräver i egenskap av nödsystem högsta möjliga tillförlitlighetsnivå. Man bör därför se till att minimiuppsättningen uppgifter är korrekt och att röstöverföringen och dess kvalitet håller måttet samt utveckla ett enhetligt provningssystem för att säkerställa livslängden och hållbarheten hos det 112-baserade eCall-systemet i fordon. Periodiska trafiksäkerhetsprovningar bör därför genomföras regelbundet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/45/EU (8).

| (19) | Fordon som tillverkas i små serier och fordon som godkänts enligt artikel 24 i direktiv 2007/46/EG är undantagna enligt det direktivet från kraven på passagerarskydd vid frontalkollision och sidokollision. Sådana fordon bör därför undantas från skyldigheten att uppfylla de krav på eCall som anges i denna förordning. Dessutom kan vissa fordon i kategorierna M1 och N1 av tekniska skäl inte förses med en lämplig aktiveringsmekanism för eCall. |
| --- | --- |

(19)

Fordon som tillverkas i små serier och fordon som godkänts enligt artikel 24 i direktiv 2007/46/EG är undantagna enligt det direktivet från kraven på passagerarskydd vid frontalkollision och sidokollision. Sådana fordon bör därför undantas från skyldigheten att uppfylla de krav på eCall som anges i denna förordning. Dessutom kan vissa fordon i kategorierna M1 och N1 av tekniska skäl inte förses med en lämplig aktiveringsmekanism för eCall.

| (20) | Fordon för särskilda ändamål bör uppfylla kraven på eCall enligt denna förordning, om grundfordonet/det icke färdigbyggda fordonet är försett med den nödvändiga aktiveringsmekanismen. |
| --- | --- |

(20)

Fordon för särskilda ändamål bör uppfylla kraven på eCall enligt denna förordning, om grundfordonet/det icke färdigbyggda fordonet är försett med den nödvändiga aktiveringsmekanismen.

| (21) | All behandling av personuppgifter inom det 112-baserade eCall-systemet i fordon bör följa reglerna för skydd av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (9). och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (10), särskilt för att garantera att fordon som är utrustade med 112-baserade eCall-system i normalt driftsläge med avseende på 112-baserade eCall inte är spårbara eller spåras kontinuerligt samt för att se till att den minimiuppsättning uppgifter som översänds av det 112-baserade eCall-systemet i fordon omfattar den minimiinformation som krävs för korrekt hantering av nödanrop. Detta bör ta hänsyn till rekommendationerna från arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter som inrättades enligt artikel 29 i direktiv 95/46/EG (nedan kallad artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd) i sitt Arbetsdokument om uppgiftsskydd och personlig integritet i samband med eCall, som antogs den 26 september 2006. |
| --- | --- |

(21)

All behandling av personuppgifter inom det 112-baserade eCall-systemet i fordon bör följa reglerna för skydd av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (9). och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (10), särskilt för att garantera att fordon som är utrustade med 112-baserade eCall-system i normalt driftsläge med avseende på 112-baserade eCall inte är spårbara eller spåras kontinuerligt samt för att se till att den minimiuppsättning uppgifter som översänds av det 112-baserade eCall-systemet i fordon omfattar den minimiinformation som krävs för korrekt hantering av nödanrop. Detta bör ta hänsyn till rekommendationerna från arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter som inrättades enligt artikel 29 i direktiv 95/46/EG (nedan kallad artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd) i sitt Arbetsdokument om uppgiftsskydd och personlig integritet i samband med eCall, som antogs den 26 september 2006.

| (22) | Tillverkarna bör genomföra alla de åtgärder som krävs för att följa de bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter som fastställs i denna förordning i enlighet med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (11). |
| --- | --- |

(22)

Tillverkarna bör genomföra alla de åtgärder som krävs för att följa de bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter som fastställs i denna förordning i enlighet med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (11).

| (23) | För att uppfylla de tekniska kraven bör fordonstillverkarna integrera tekniska uppgiftsskydd i systemen i fordonen och följa principen om inbyggt integritetsskydd. |
| --- | --- |

(23)

För att uppfylla de tekniska kraven bör fordonstillverkarna integrera tekniska uppgiftsskydd i systemen i fordonen och följa principen om inbyggt integritetsskydd.

| (24) | Tillverkarna bör tillhandahålla information om förekomsten av ett kostnadsfritt allmänt eCall-system baserat på det gemensamma europeiska larmnumret 112, fordonsägarens rätt att välja att använda det systemet i stället för ett TPS-eCall-system samt behandlingen av uppgifter i 112-baserade eCall-system i fordon som en del av den tekniska dokumentation som överlämnas tillsammans med fordonet. Denna information bör även göras tillgänglig online för nedladdning. |
| --- | --- |

(24)

Tillverkarna bör tillhandahålla information om förekomsten av ett kostnadsfritt allmänt eCall-system baserat på det gemensamma europeiska larmnumret 112, fordonsägarens rätt att välja att använda det systemet i stället för ett TPS-eCall-system samt behandlingen av uppgifter i 112-baserade eCall-system i fordon som en del av den tekniska dokumentation som överlämnas tillsammans med fordonet. Denna information bör även göras tillgänglig online för nedladdning.

| (25) | De uppgifter som överförs via det 112-baserade eCall-systemet i fordon och behandlas av larmcentralerna kan endast överföras till den larmtjänst och till de servicepartner som avses i beslut nr 585/2014/EU vid olyckor med anknytning till eCall och enligt de villkor som fastställs i det beslutet, och de används enbart för att uppnå målen i det beslutet. Uppgifter som behandlas av larmtjänster via det 112-baserade eCall-systemet i fordon överförs inte till några andra tredjeparter utan uttryckligt förhandsgodkännande från den registrerade. |
| --- | --- |

(25)

De uppgifter som överförs via det 112-baserade eCall-systemet i fordon och behandlas av larmcentralerna kan endast överföras till den larmtjänst och till de servicepartner som avses i beslut nr 585/2014/EU vid olyckor med anknytning till eCall och enligt de villkor som fastställs i det beslutet, och de används enbart för att uppnå målen i det beslutet. Uppgifter som behandlas av larmtjänster via det 112-baserade eCall-systemet i fordon överförs inte till några andra tredjeparter utan uttryckligt förhandsgodkännande från den registrerade.

| (26) | De europeiska standardiseringsorganisationerna Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (Etsi) och Europeiska standardiseringskommittén (CEN) har tagit fram gemensamma standarder för utbyggnad av en alleuropeisk eCall-tjänst, vilka bör tillämpas inom ramen för denna förordning, eftersom detta kommer att underlätta den tekniska utvecklingen av eCall-tjänsten i fordon, säkerställa driftskompatibilitet och tjänstekontinuitet i unionen och minska genomförandekostnaderna i unionen som helhet. |
| --- | --- |

(26)

De europeiska standardiseringsorganisationerna Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (Etsi) och Europeiska standardiseringskommittén (CEN) har tagit fram gemensamma standarder för utbyggnad av en alleuropeisk eCall-tjänst, vilka bör tillämpas inom ramen för denna förordning, eftersom detta kommer att underlätta den tekniska utvecklingen av eCall-tjänsten i fordon, säkerställa driftskompatibilitet och tjänstekontinuitet i unionen och minska genomförandekostnaderna i unionen som helhet.

| (27) | För att se till att gemensamma tekniska krav vad gäller det 112-baserade eCall-systemet i fordon tillämpas bör kommissionen delegeras befogenhet i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att anta akter som rör undantag för vissa klasser av fordon i kategorierna M1 och N1 från skyldigheten att montera eCall-system, fastställande av närmare tekniska krav och provningar för EG-typgodkännande av fordon med avseende på deras eCall-system och EG-typgodkännande av system, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon samt fastställande av närmare tekniska bestämmelser och provningsförfaranden angående tillämpningen av vissa bestämmelser om behandling av personuppgifter och säkerställande av att det inte förekommer något utbyte av personuppgifter mellan det 112-baserade eCall-systemet i fordon och tredjepartssystem. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och med berörda parter, framför allt med konsumentskyddsorganisationer samt med Europeiska datatillsynsmannen och artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd i enlighet med tillämplig lagstiftning. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(27)

För att se till att gemensamma tekniska krav vad gäller det 112-baserade eCall-systemet i fordon tillämpas bör kommissionen delegeras befogenhet i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att anta akter som rör undantag för vissa klasser av fordon i kategorierna M1 och N1 från skyldigheten att montera eCall-system, fastställande av närmare tekniska krav och provningar för EG-typgodkännande av fordon med avseende på deras eCall-system och EG-typgodkännande av system, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon samt fastställande av närmare tekniska bestämmelser och provningsförfaranden angående tillämpningen av vissa bestämmelser om behandling av personuppgifter och säkerställande av att det inte förekommer något utbyte av personuppgifter mellan det 112-baserade eCall-systemet i fordon och tredjepartssystem. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och med berörda parter, framför allt med konsumentskyddsorganisationer samt med Europeiska datatillsynsmannen och artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd i enlighet med tillämplig lagstiftning. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (28) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad gäller de praktiska åtgärderna för att bedöma att ingen spårbarhet och spårning förekommer, mallen för information till användarna och de administrativa bestämmelserna för EG-typgodkännandet angående mallen för de informationsdokument som tillverkarna ska tillhandahålla för typgodkännandet, mallen för EG-typgodkännandeintygen och modellen för EG-typgodkännandemärket. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12). |
| --- | --- |

(28)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad gäller de praktiska åtgärderna för att bedöma att ingen spårbarhet och spårning förekommer, mallen för information till användarna och de administrativa bestämmelserna för EG-typgodkännandet angående mallen för de informationsdokument som tillverkarna ska tillhandahålla för typgodkännandet, mallen för EG-typgodkännandeintygen och modellen för EG-typgodkännandemärket. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).

| (29) | Fordonstillverkarna bör få tillräckligt med tid på sig att anpassa sig till de tekniska kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

(29)

Fordonstillverkarna bör få tillräckligt med tid på sig att anpassa sig till de tekniska kraven i denna förordning.

| (30) | Denna förordning är en ny särförordning inom ramen för det EG-typgodkännandeförfarande som fastställs i direktiv 2007/46/EG och bilagorna I, III, IV och XI till det direktivet bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(30)

Denna förordning är en ny särförordning inom ramen för det EG-typgodkännandeförfarande som fastställs i direktiv 2007/46/EG och bilagorna I, III, IV och XI till det direktivet bör därför ändras i enlighet med detta.

| (31) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att förverkliga den inre marknaden genom införandet av gemensamma tekniska krav för nya typgodkända fordon försedda med 112-baserade eCall-system, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(31)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att förverkliga den inre marknaden genom införandet av gemensamma tekniska krav för nya typgodkända fordon försedda med 112-baserade eCall-system, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (32) | Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (13) och avgav sitt yttrande den 29 oktober 2013 (14). |
| --- | --- |

(32)

Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (13) och avgav sitt yttrande den 29 oktober 2013 (14).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs allmänna krav för EG-typgodkännande av fordon med avseende på 112-baserade eCall-system i fordon samt av 112-baserade eCall-system i fordon, komponenter och separata tekniska enheter.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på fordon i kategorierna M1 och N1 enligt definitionerna i punkterna 1.1.1 och 1.2.1 i del A i bilaga II till direktiv 2007/46/EG samt på 112-baserade eCall-system i fordon, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon.

Den är inte tillämplig på följande fordon:

| a) | Fordon som tillverkas i små serier och som godkänts i enlighet med artiklarna 22 och 23 i direktiv 2007/46/EG. |
| --- | --- |

a)

Fordon som tillverkas i små serier och som godkänts i enlighet med artiklarna 22 och 23 i direktiv 2007/46/EG.

| b) | Fordon som godkänts i enlighet med artikel 24 i direktiv 2007/46/EG. |
| --- | --- |

b)

Fordon som godkänts i enlighet med artikel 24 i direktiv 2007/46/EG.

| c) | Fordon som av tekniska orsaker inte kan förses med en lämplig aktiveringsmekanism för eCall, vilket fastställs i enlighet med punkt 2. |
| --- | --- |

c)

Fordon som av tekniska orsaker inte kan förses med en lämplig aktiveringsmekanism för eCall, vilket fastställs i enlighet med punkt 2.

2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 8 för att fastställa vilka klasser av fordon i kategorierna M1 och N1 som av tekniska orsaker inte kan förses med en lämplig aktiveringsmekanism för eCall, baserat på en studie som utvärderar kostnaden och nyttan och som kommissionen utför eller låter utföra och med beaktande av alla relevanta säkerhetsaspekter och tekniska aspekter.

De första av sådana delegerade akter ska antas senast den ... (15).

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning och utöver de definitioner som anges i artikel 3 i direktiv 2007/46/EG gäller följande definitioner:

1.   112-baserat eCall-system i fordon: ett nödsystem som består av utrustningen i fordonet tillsammans med sätt att aktivera, hantera och verkställa eCall-överföringen, som aktiveras antingen automatiskt genom sensorer i fordonet eller manuellt och som via allmänna trådlösa mobiltelenät överför en minimiuppsättning uppgifter och upprättar en 112-baserad ljudkanal mellan de personer som befinner sig i fordonet och en larmcentral för eCall.

2.   eCall: nödanrop till 112 via system i fordon som aktiveras antingen automatiskt genom sensorer i fordonet eller manuellt och som innehåller en minimiuppsättning uppgifter och upprättar en ljudkanal mellan fordonet och den larmcentral som tar emot eCall via ett allmänt trådlöst mobiltelenät.

3.   larmcentral: den fysiska plats där nödanrop först tas emot under en myndighets ansvar eller under ansvar av en privat organisation som är erkänd av den berörda medlemsstaten.

4.   lämpligaste larmcentral: den larmcentral som av de behöriga myndigheterna i förväg har fastställts som den som ska ta hand om nödanrop av en viss typ från ett visst område.

5.   larmcentral för eCall: den lämpligaste larmcentral som i förväg har fastställts av myndigheterna som den som först ska ta emot och hantera eCall.

6.   minimiuppsättning uppgifter eller MSD: den information som definieras av standarden Intelligent transport systems – eSafety – eCall minimum set of data (MSD) (EN 15722:2011) och som skickas till larmcentralen för eCall.

7.   utrustning i fordonet: utrustning som permanent monteras i fordonet och som tillhandahåller eller har tillgång till de uppgifter i fordonet som krävs för att genomföra eCall-transaktionen via ett allmänt trådlöst mobiltelenät.

8.   eCall-transaktion: upprättande av en allmän trådlös mobilkommunikationssession över ett allmänt trådlöst kommunikationsnät och överföring av en minimiuppsättning uppgifter från ett fordon till en larmcentral för eCall och upprättande av en ljudkanal mellan fordonet och samma larmcentral för eCall.

9.   allmänt trådlöst mobiltelenät: ett trådlöst mobiltelenät som är tillgängligt för allmänheten i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG (16) och 2002/22/EG (17)

10.   eCall i tredje parts regi (TPS-eCall): fordonsbaserat nödanrop till tillhandahållare av tredjepartstjänster som aktiveras antingen automatiskt genom sensorer i fordonet eller manuellt, genom vilket MSD överförs via allmänna trådlösa mobiltelenät och en ljudkanal upprättas mellan fordonet och tillhandahållare av tredjepartstjänster.

11.   tillhandahållare av tredjepartstjänster: en organisation som av nationella myndigheter getts tillstånd att ta emot TPS-eCall och överföra MSD till larmcentralen för eCall.

12.   fordonsbaserat eCall-system för tredjepartstjänster: ett system som aktiveras antingen automatiskt genom sensorer i fordonet eller manuellt, vilket via allmänna trådlösa mobiltelenät överför MSD och upprättar en ljudkanal mellan fordonet och tillhandahållaren av tredjepartstjänster.

Artikel 4

Tillverkarnas allmänna skyldigheter

Tillverkarna ska visa att alla nya fordonstyper som avses i artikel 2 är försedda med ett permanent monterat 112-baserat eCall-system i fordon i enlighet med denna förordning samt med de delegerade akter och genomförandeakter som antas i enlighet med denna förordning.

Artikel 5

Tillverkarnas särskilda skyldigheter

1.   Tillverkarna ska se till att alla deras nya fordonstyper samt 112-baserade eCall-system i fordon, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon är tillverkade och godkända i enlighet med denna förordning samt de delegerade akter och genomförandeakter som antas i enlighet med denna förordning.

2.   Tillverkarna ska visa att alla nya fordonstyper är konstruerade på ett sådant sätt att det säkerställs att ett eCall-meddelande till det enhetliga europeiska larmnumret 112 aktiveras automatiskt i händelse av en allvarlig olycka, upptäckt genom aktivering av en eller flera sensorer eller processorer i fordonet, på unionens territorium.

Tillverkarna ska visa att nya typer av fordon är konstruerade på ett sådant sätt att det garanteras att ett eCall till det enhetliga europeiska larmnumret 112 också kan aktiveras manuellt.

Tillverkarna ska se till att funktionen för manuellt aktiverade eCall av det 112-baserade eCall-systemet i fordon utformas på ett sådant sätt att felaktig hantering undviks.

3.   Punkt 2 ska inte inverka på fordonsägarens rätt att använda ett fordonsbaserat TPS-eCall-system som tillhandahåller liknande tjänster utöver det 112-baserade eCall-systemet i fordon förutsatt att samtliga följande villkor uppfylls:

| a) | TPS-eCall-systemet i fordon ska vara förenligt med standarden EN 16102:2011 Intelligent transport systems – eCall – Operating requirements for third party support. |
| --- | --- |

a)

TPS-eCall-systemet i fordon ska vara förenligt med standarden EN 16102:2011 Intelligent transport systems – eCall – Operating requirements for third party support.

| b) | Tillverkarna ska se till att endast ett system är aktivt åt gången och att det 112-baserade eCall-systemet i fordon aktiveras automatiskt, om TPS-eCall-systemet inte fungerar. |
| --- | --- |

b)

Tillverkarna ska se till att endast ett system är aktivt åt gången och att det 112-baserade eCall-systemet i fordon aktiveras automatiskt, om TPS-eCall-systemet inte fungerar.

| c) | Fordonsägaren ska alltid ha rätt att välja att använda det 112-baserade eCall-systemet i fordon i stället för ett TPS-eCall-system. |
| --- | --- |

c)

Fordonsägaren ska alltid ha rätt att välja att använda det 112-baserade eCall-systemet i fordon i stället för ett TPS-eCall-system.

| d) | Tillverkarna ska i instruktionsboken lägga till information om den rättighet som avses i led c. |
| --- | --- |

d)

Tillverkarna ska i instruktionsboken lägga till information om den rättighet som avses i led c.

4.   Tillverkarna ska se till att mottagare i 112-baserade eCall-system i fordon är kompatibla med positionsbestämningstjänsterna inom Galileo- och Egnossystemen. Tillverkarna får dessutom också välja kompatibilitet med andra satellitnavigeringssystem.

5.   Endast sådana 112-baserade eCall-system i fordon som kan provas får godtas vid EG-typgodkännandet, oavsett om de monteras permanent i fordon eller typgodkänns separat.

6.   Tillverkarna ska visa att, om det uppstår ett allvarligt systemfel som skulle leda till att ett 112-baserat eCall inte kan verkställas, de personer som befinner sig i fordonet kommer att varnas om detta.

7.   Det 112-baserade eCall-systemet i fordon ska mot en skälig avgift som inte överstiger ett nominellt belopp och utan diskriminering vara tillgängligt för alla oberoende aktörer för reparations- och underhållsändamål i enlighet med förordning (EG) nr 715/2007.

8.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 8 för att fastställa detaljerade tekniska krav och provningar för EG-typgodkännande av fordon med avseende på deras 112-baserade eCall-system i fordon och för EG-typgodkännande av 112-baserade eCall-system i fordon, komponenter och separata tekniska enheter.

De tekniska krav och provningar som avses i första stycket ska i tillämpliga fall bygga på de krav som anges i punkterna 2–7 och på tillgängliga standarder för eCall, inbegripet

| a) | EN 16072:2011 Intelligent transport system – eSafety – Pan-European eCall operating requirements, |
| --- | --- |

a)

EN 16072:2011 Intelligent transport system – eSafety – Pan-European eCall operating requirements,

| b) | EN 16062:2011 Intelligent transport systems – eSafety – eCall high level application requirements (HLAP), |
| --- | --- |

b)

EN 16062:2011 Intelligent transport systems – eSafety – eCall high level application requirements (HLAP),

| c) | CEN/TS 16454:2013 Intelligent transport systems – ESafety – ECall end to end conformance testing, vad gäller överensstämmelse med alleuropeiskt eCall för 112-baserade eCall-system i fordon, |
| --- | --- |

c)

CEN/TS 16454:2013 Intelligent transport systems – ESafety – ECall end to end conformance testing, vad gäller överensstämmelse med alleuropeiskt eCall för 112-baserade eCall-system i fordon,

| d) | EN 15722:2011 Intelligent transport systems – eSafety – eCall minimum set of data (MSD), |
| --- | --- |

d)

EN 15722:2011 Intelligent transport systems – eSafety – eCall minimum set of data (MSD),

| e) | EN 16102:2011 Intelligent transport systems – eCall – Operating requirements for third party support, |
| --- | --- |

e)

EN 16102:2011 Intelligent transport systems – eCall – Operating requirements for third party support,

| f) | alla ytterligare europeiska standarder för eCall-system som antagits i enlighet med de förfaranden som fastställts i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (18) eller de föreskrifter av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Uneceföreskrifter) som rör eCall-system och som unionen har anslutit sig till. |
| --- | --- |

f)

alla ytterligare europeiska standarder för eCall-system som antagits i enlighet med de förfaranden som fastställts i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (18) eller de föreskrifter av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Uneceföreskrifter) som rör eCall-system och som unionen har anslutit sig till.

De första av sådana delegerade akter ska antas senast den ... (19).

9.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 8 för att uppdatera de versioner av standarderna som det hänvisas till i punkt 8 i den här artikeln när en ny version antas.

Artikel 6

Bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter

1.   Denna förordning påverkar inte tillämpningen av direktiven 95/46/EG och 2002/58/EG. All behandling av personuppgifter genom det 112-baserade eCall-systemet i fordon ska följa reglerna för skydd av personuppgifter i dessa direktiv.

2.   De personuppgifter som behandlas enligt denna förordning ska endast användas för att hantera de nödsituationer som avses i artikel 5.2 första stycket.

3.   De personuppgifter som behandlas enligt denna förordning ska inte bevaras längre än vad som är nödvändigt för att hantera de nödsituationer som avses i artikel 5.2 första stycket. Dessa uppgifter ska raderas så snart de inte längre behövs för detta ändamål.

4.   Tillverkarna ska se till att 112-baserade eCall-system i fordon inte är spårbara och att de inte kontinuerligt kan spåras.

5.   Tillverkarna ska se till att uppgifterna i internminnet för det 112-baserade eCall-systemet i fordon automatiskt och kontinuerligt raderas. Det ska endast vara tillåtet att bevara uppgifter om fordonets tre senaste positioner i den mån det är absolut nödvändigt för att fastställa aktuell lokalisering och färdriktning vid tidpunkten för händelsen.

6.   Dessa uppgifter får inte finnas tillgängliga utanför det 112-baserade eCall-systemet i fordon för några enheter innan eCall-systemet aktiveras.

7.   Integritetsstärkande teknik ska byggas in i 112-baserade eCall-system i fordon för att ge användarna lämpligt skydd av den personliga integriteten och skydd mot övervakning och missbruk.

8.   MSD som skickas av det 112-baserade eCall-systemet i fordon får bara omfatta den minimiinformation som avses i EN 15722:2011 Intelligent transport systems – eSafety – eCall minimum set of data (MSD). Inga ytterligare uppgifter får överföras av det 112-baserade eCall-systemet i fordon. Den minimiuppsättningen uppgifter ska lagras på ett sätt som möjliggör fullständig och permanent radering.

9.   Tillverkarna ska i instruktionsboken tillhandahålla tydlig och fullständig information om den behandling av uppgifter som görs i ett 112-baserat eCall-system i fordon. Denna information ska omfatta följande:

| a) | Hänvisning till behandlingens rättsliga grund. |
| --- | --- |

a)

Hänvisning till behandlingens rättsliga grund.

| b) | Att det 112-baserade eCall-systemet i fordon är aktiverat som standardinställning. |
| --- | --- |

b)

Att det 112-baserade eCall-systemet i fordon är aktiverat som standardinställning.

| c) | Formerna för den behandling av uppgifter som det 112-baserade eCall-systemet i fordon utför. |
| --- | --- |

c)

Formerna för den behandling av uppgifter som det 112-baserade eCall-systemet i fordon utför.

| d) | Det specifika syftet med eCall-behandlingen, vilket ska vara begränsat till de nödsituationer som avses i artikel 5.2 första stycket. |
| --- | --- |

d)

Det specifika syftet med eCall-behandlingen, vilket ska vara begränsat till de nödsituationer som avses i artikel 5.2 första stycket.

| e) | De typer av uppgifter som samlas in och behandlas och de uppgifternas mottagare. |
| --- | --- |

e)

De typer av uppgifter som samlas in och behandlas och de uppgifternas mottagare.

| f) | Tidsgränsen för lagring av uppgifter i det 112-baserade eCall-systemet i fordon. |
| --- | --- |

f)

Tidsgränsen för lagring av uppgifter i det 112-baserade eCall-systemet i fordon.

| g) | Att fordonet inte spåras kontinuerligt. |
| --- | --- |

g)

Att fordonet inte spåras kontinuerligt.

| h) | Formerna för utövande av den registrerades rättigheter och den kontakttjänst som är behörig för hanteringen av ansökningar om tillgång. |
| --- | --- |

h)

Formerna för utövande av den registrerades rättigheter och den kontakttjänst som är behörig för hanteringen av ansökningar om tillgång.

| i) | Alla nödvändiga ytterligare upplysningar om spårbarhet, spårning och behandling av personuppgifter inom en TPS-eCall-tjänst och/eller andra mervärdestjänster, vilka uttryckligen ska godkännas av användaren och vara förenliga med direktiv 95/46/EG. Särskild hänsyn ska tas till att det kan finnas skillnader mellan den behandling av uppgifter som utförs genom det 112-baserade eCall-systemet i fordon och den behandling som utförs genom TPS-eCall-systemen i fordon eller andra mervärdestjänster. |
| --- | --- |

i)

Alla nödvändiga ytterligare upplysningar om spårbarhet, spårning och behandling av personuppgifter inom en TPS-eCall-tjänst och/eller andra mervärdestjänster, vilka uttryckligen ska godkännas av användaren och vara förenliga med direktiv 95/46/EG. Särskild hänsyn ska tas till att det kan finnas skillnader mellan den behandling av uppgifter som utförs genom det 112-baserade eCall-systemet i fordon och den behandling som utförs genom TPS-eCall-systemen i fordon eller andra mervärdestjänster.

10.   För att undvika förvirring beträffande behandlingens syfte och mervärde ska de upplysningar som avses i punkt 9 tillhandahållas separat i instruktionsboken för det 112-baserade eCall-systemet i fordon och TPS-eCall-systemen, innan systemet börjar användas.

11.   Tillverkarna ska se till att det 112-baserade eCall-systemet i fordon och eventuella ytterligare system som tillhandahåller TPS-eCall-tjänster eller mervärdestjänster är utformade på ett sådant sätt att inget utbyte av personuppgifter dem emellan är möjligt. Icke-användning av ett system som tillhandahåller TPS-eCall-tjänster eller mervärdestjänster eller den registrerades vägran att samtycka till behandling av sina personuppgifter för en TPS-eCall-tjänst eller en mervärdestjänst får inte inverka negativt på användningen av det 112-baserade eCall-systemet i fordon.

12.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 8 för att fastställa

| a) | närmare tekniska krav och provningsförfaranden för tillämpningen av bestämmelserna om behandling av personuppgifter enligt punkterna 2 och 3, |
| --- | --- |

a)

närmare tekniska krav och provningsförfaranden för tillämpningen av bestämmelserna om behandling av personuppgifter enligt punkterna 2 och 3,

| b) | närmare tekniska krav och provningsförfaranden för att säkerställa att det inte förekommer något utbyte av personuppgifter mellan 112-baserade eCall-system i fordon och tredjepartssystem enligt punkt 11. |
| --- | --- |

b)

närmare tekniska krav och provningsförfaranden för att säkerställa att det inte förekommer något utbyte av personuppgifter mellan 112-baserade eCall-system i fordon och tredjepartssystem enligt punkt 11.

De första av sådana delegerade akter ska antas senast den ... (20).

13.   Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa

| a) | de praktiska åtgärderna för att bedöma att ingen spårbarhet och spårning förekommer enligt punkterna 4, 5 och 6, |
| --- | --- |

a)

de praktiska åtgärderna för att bedöma att ingen spårbarhet och spårning förekommer enligt punkterna 4, 5 och 6,

| b) | mallen för den information till användarna som avses i punkt 9. |
| --- | --- |

b)

mallen för den information till användarna som avses i punkt 9.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 10.2.

De första av sådana genomförandeakter ska antas senast den ... (20).

Artikel 7

Medlemsstaternas skyldigheter

Med verkan från och med den 31 mars 2018 får nationella myndigheter endast bevilja EG-typgodkännande med avseende på 112-baserade eCall-system i fordon för nya fordonstyper och nya typer av 112-baserade eCall-system i fordon, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon vilka uppfyller kraven i denna förordning samt i de delegerade akter och genomförandeakter som antas i enlighet med denna förordning.

Artikel 8

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.2, 5.8, 5.9 och 6.12 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den ... (21). Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av femårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 2.2, 5.8, 5.9 och 6.12 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.2, 5.8, 5.9 och 6.12 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 9

Genomförandeakter

Kommissionen ska anta genomförandeakter som fastställer de administrativa bestämmelserna för EG-typgodkännande av fordon med avseende på det 112-baserade eCall-systemet i fordon samt av 112-baserade eCall-system, komponenter och separata tekniska enheter som konstruerats och tillverkats för sådana fordon enligt kraven i artikel 5.1 avseende

| a) | mallarna för de informationsdokument som tillverkarna ska tillhandahålla för typgodkännandet, |
| --- | --- |

a)

mallarna för de informationsdokument som tillverkarna ska tillhandahålla för typgodkännandet,

| b) | mallarna för EG-typgodkännandeintyget, |
| --- | --- |

b)

mallarna för EG-typgodkännandeintyget,

| c) | modellen eller modellerna för EG-typgodkännandemärket. |
| --- | --- |

c)

modellen eller modellerna för EG-typgodkännandemärket.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 10.2.

De första av sådana genomförandeakter ska antas senast den ... (22).

Artikel 10

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av tekniska kommittén för motorfordon, som inrättats genom artikel 40.1 i direktiv 2007/46/EG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

Artikel 11

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska fastställa regler för de sanktioner som ska tillämpas på tillverkarnas överträdelser av bestämmelserna i denna förordning samt de delegerade akter och genomförandeakter som antas i enlighet med denna förordning. De ska vidta alla åtgärder som krävs för att se till att sanktionerna tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen och ska utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar av dem.

2.   De typer av överträdelser som ska förenas med sanktioner ska åtminstone vara följande:

| a) | Lämnande av oriktiga uppgifter under godkännandeförfarandena eller de förfaranden som leder till ett återtagande. |
| --- | --- |

a)

Lämnande av oriktiga uppgifter under godkännandeförfarandena eller de förfaranden som leder till ett återtagande.

| b) | Förfalskning av provningsresultat för typgodkännande. |
| --- | --- |

b)

Förfalskning av provningsresultat för typgodkännande.

| c) | Undanhållande av uppgifter eller tekniska anvisningar som skulle kunna leda till återtagande, vägran eller återkallande av typgodkännande. |
| --- | --- |

c)

Undanhållande av uppgifter eller tekniska anvisningar som skulle kunna leda till återtagande, vägran eller återkallande av typgodkännande.

| d) | Överträdelser av bestämmelserna i artikel 6. |
| --- | --- |

d)

Överträdelser av bestämmelserna i artikel 6.

| e) | Åtgärder som strider mot bestämmelserna i artikel 5.7. |
| --- | --- |

e)

Åtgärder som strider mot bestämmelserna i artikel 5.7.

Artikel 12

Rapportering och översyn

1.   Senast den 31 mars 2021 ska kommissionen utarbeta en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet om resultaten av det 112-baserade eCall-systemet i fordon, inklusive dess genomslag. Kommissionen ska undersöka om tillämpningsområdet för denna förordning bör utvidgas till andra fordonskategorier, såsom, tunga lastbilar, bussar, turistbussar, motordrivna tvåhjulingar och jordbrukstraktorer. Vid behov ska kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag i detta syfte.

2.   Efter att ha hållit ett brett samråd med alla berörda parter och genomfört en kostnads-nyttoanalys ska kommissionen bedöma behovet av krav på en driftskompatibel, standardiserad och säker plattform med öppen tillgång. Om lämpligt ska kommissionen senast den ... (23) anta ett lagstiftningsinitiativ på grundval av dessa krav.

Artikel 13

Ändringar av direktiv 2007/46/EG

Bilagorna I, III, IV och XI till direktiv 2007/46/EG ska ändras i enlighet med bilagan till denna förordning.

Artikel 14

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artiklarna 2.2, 5.8, 5.9, 6.12, 6.13, 8, 9, 10 och 12 ska tillämpas från och med den ... (24).

Andra artiklar än de som avses i det andra stycket i denna artikel ska tillämpas från och med den 31 mars 2018.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 341, 21.11.2013, s. 47.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 26 februari 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 2 mars 2015. Europaparlamentets ståndpunkt av den ....

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (Ramdirektiv) (EUT L 263, 9.10.2007, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU av den 15 maj 2014 om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst (EUT L 164, 3.6.2014, s. 6).

4

(5)  Kommissionens rekommendation 2011/750/EU av den 8 september 2011 om stöd för en EU-omfattande eCall-tjänst i elektroniska kommunikationsnät för överföring av 112-samtal från fordon (så kallade eCalls) (EUT L 303, 22.11.2011, s. 46).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 av den 11 december 2013 om uppbyggnad och drift av de europeiska satellitnavigeringssystemen och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 876/2002 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 1).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon (EUT L 171, 29.6.2007, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/45/EU av den 3 april 2014 om periodisk provning av motorfordons och tillhörande släpvagnars trafiksäkerhet och om upphävande av direktiv 2009/40/EG (EUT L 127, 29.4.2014, s. 51).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37).

10

(11)  EUT C 326, 26.10.2012, s. 391.

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

13

(14)  EUT C 38, 8.2.2014, s. 8.

14

(15)  Tolv månader efter denna förordnings ikraftträdande.

15

(16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (EGT L 108, 24.4.2002, s. 33).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) (EGT L 108, 24.4.2002, s. 51).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).

18

(19)  Tolv månader efter dagen för denna förordnings ikraftträdande.

19

(20)  Tolv månader efter dagen för denna förordnings ikraftträdande.

20

(21)  Datum för denna förordnings ikraftträdande.

21

(22)  Tolv månader efter dagen för denna förordnings ikraftträdande.

22

(23)  Två år efter denna förordnings ikraftträdande.

23

(24)  Datum för denna förordnings ikraftträdande.

24

---

BILAGA

Ändringar av direktiv 2007/46/EG

Direktiv 2007/46/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | I bilaga I ska följande punkter läggas till:
  ”12.8   eCall-system






  12.8.1 | monterat ja/nej (1) |
| --- | --- | --- |

1.

I bilaga I ska följande punkter läggas till:

”12.8   eCall-system

12.8.1

monterat ja/nej (1)

| 12.8.2 | tekniska beskrivningar eller ritningar av produkten ...” |
| --- | --- |

12.8.2

tekniska beskrivningar eller ritningar av produkten ...”

| 2. | I bilaga III del I avsnitt A ska följande punkter läggas till:
  ”12.8   eCall-system






  12.8.1 | monterat ja/nej (1)” |
| --- | --- | --- |

2.

I bilaga III del I avsnitt A ska följande punkter läggas till:

”12.8   eCall-system

12.8.1

monterat ja/nej (1)”

| 3. | I bilaga IV ska del I ändras på följande sätt:






  a) | Följande punkt ska läggas till i tabellen:

















  Punkt | Område | Rättsakt | Tillämplighet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (1) | X | | | X” | | | | | | |

3.

I bilaga IV ska del I ändras på följande sätt:

a)

Följande punkt ska läggas till i tabellen:

Punkt

Område

Rättsakt

Tillämplighet

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (1)

X

X”

| b) | Tillägg 1 ska ändras på följande sätt:






  i) | Följande punkt ska läggas till i tabell 1:









  Punkt | Område | Rättsakt | Särskilda aspekter | Tillämplighet och särskilda krav |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | | Ej tillämpligt” |

b)

Tillägg 1 ska ändras på följande sätt:

i)

Följande punkt ska läggas till i tabell 1:

Punkt

Område

Rättsakt

Särskilda aspekter

Tillämplighet och särskilda krav

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

Ej tillämpligt”

| ii) | Följande punkt ska läggas till i tabell 2:









  Punkt | Område | Rättsakt | Särskilda aspekter | Tillämplighet och särskilda krav |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | | Ej tillämpligt” |

ii)

Följande punkt ska läggas till i tabell 2:

Punkt

Område

Rättsakt

Särskilda aspekter

Tillämplighet och särskilda krav

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

Ej tillämpligt”

| c) | I tillägg 2 ska avsnitt ”4. Tekniska krav” ändras på följande sätt:






  i) | Följande punkt ska läggas till i del I: Fordon som hör till kategori M1:







  Punkt | Rättsakt | Alternativa krav |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | Förordning (EU) ... (2)

  (eCall-system) | Kraven i den förordningen är inte tillämpliga.” |

c)

I tillägg 2 ska avsnitt ”4. Tekniska krav” ändras på följande sätt:

i)

Följande punkt ska läggas till i del I: Fordon som hör till kategori M1:

Punkt

Rättsakt

Alternativa krav

”71

Förordning (EU) ... (2)

(eCall-system)

Kraven i den förordningen är inte tillämpliga.”

| ii) | Följande punkt ska läggas till i del II: Fordon som hör till kategori N1:







  Punkt | Rättsakt | Alternativa krav |
| --- | --- | --- | --- |
| ”71 | Förordning (EU) ... (*)
  (eCall-system) | Kraven i den förordningen är inte tillämpliga.” |

ii)

Följande punkt ska läggas till i del II: Fordon som hör till kategori N1:

Punkt

Rättsakt

Alternativa krav

”71

Förordning (EU) ... (*)

(eCall-system)

Kraven i den förordningen är inte tillämpliga.”

| 4. | Bilaga XI ska ändras på följande sätt:






  a) | I tillägg 1 ska följande punkt läggas till i tabellen:











  Punkt | Område | Rättsakt | M1 ≤ 2 500 (*) kg | M1 > 2 500 (*) kg | M2 | M3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | G | G | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt” |

4.

Bilaga XI ska ändras på följande sätt:

a)

I tillägg 1 ska följande punkt läggas till i tabellen:

Punkt

Område

Rättsakt

M1 ≤ 2 500 (*) kg

M1 > 2 500 (*) kg

M2

M3

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

G

G

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt”

| b) | I tillägg 2 ska följande punkt läggas till i tabellen:

















  Punkt | Område | Rättsakt | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | G | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | G | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt” |

b)

I tillägg 2 ska följande punkt läggas till i tabellen:

Punkt

Område

Rättsakt

M1

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

G

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

G

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt”

| c) | I tillägg 3 ska följande punkt läggas till i tabellen:








  Punkt | Område | Rättsakt | M1 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | G” |

c)

I tillägg 3 ska följande punkt läggas till i tabellen:

Punkt

Område

Rättsakt

M1

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

G”

| d) | I tillägg 4 ska följande punkt läggas till i tabellen:
















  Punkt | Område | Rättsakt | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”71 | eCall-system | Förordning (EU) ... (*) | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | G | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt” |

d)

I tillägg 4 ska följande punkt läggas till i tabellen:

Punkt

Område

Rättsakt

M2

M3

N1

N2

N3

O1

O2

O3

O4

”71

eCall-system

Förordning (EU) ... (*)

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

G

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt”

---

(1)  Numret för denna förordning.

(2)  Numret för denna förordning.

---

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/15

---

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 4/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av eCall-system som bygger på 112-tjänsten i fordon och om ändring av direktiv 2007/46/EG

(2015/C 134/02)

I.   INLEDNING

| 1. | Den 13 juni 2013 översände kommissionen ovannämnda förslag till förordning till rådet och Europaparlamentet tillsammans med ett förslag till beslut i samma fråga. De båda förslagen syftade till att säkerställa införandet av en 112-baserad nödanropstjänst (eCall) i hela unionen.
  Beslutet (1) antogs av rådet den 8 maj 2014. |
| --- | --- |

1.

Den 13 juni 2013 översände kommissionen ovannämnda förslag till förordning till rådet och Europaparlamentet tillsammans med ett förslag till beslut i samma fråga. De båda förslagen syftade till att säkerställa införandet av en 112-baserad nödanropstjänst (eCall) i hela unionen.

Beslutet (1) antogs av rådet den 8 maj 2014.

| 2. | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 19 september 2013. |
| --- | --- |

2.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 19 september 2013.

| 3. | Europeiska datatillsynsmannen lämnade sitt yttrande till rådet och Europaparlamentet den 29 oktober 2013. |
| --- | --- |

3.

Europeiska datatillsynsmannen lämnade sitt yttrande till rådet och Europaparlamentet den 29 oktober 2013.

| 4. | Europaparlamentet (föredragande Olga Sehnalová, utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd) antog sin ståndpunkt vid första behandlingen den 26 februari 2014. Olga Sehnalová utnämndes på nytt till föredragande efter valet i maj 2014. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet (föredragande Olga Sehnalová, utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd) antog sin ståndpunkt vid första behandlingen den 26 februari 2014. Olga Sehnalová utnämndes på nytt till föredragande efter valet i maj 2014.

| 5. | Rådet antog en allmän riktlinje den 26 maj 2014 (dok. 9879/14). Ordförandeskapet gavs mandat att inleda förhandlingar med Europaparlamentet. |
| --- | --- |

5.

Rådet antog en allmän riktlinje den 26 maj 2014 (dok. 9879/14). Ordförandeskapet gavs mandat att inleda förhandlingar med Europaparlamentet.

| 6. | Tre trepartsmöten ägde rum den 8 oktober, den 11 november och den 1 december 2014. Vid det tredje trepartsmötet enades medlagstiftarna om en kompromisstext. Europaparlamentet informerade därför rådet i en skrivelse av den 8 december 2014 att Europaparlamentet skulle rösta för rådets antagna text utan ytterligare ändringar om rådet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen på grundval av den överenskomna kompromisstexten. |
| --- | --- |

6.

Tre trepartsmöten ägde rum den 8 oktober, den 11 november och den 1 december 2014. Vid det tredje trepartsmötet enades medlagstiftarna om en kompromisstext. Europaparlamentet informerade därför rådet i en skrivelse av den 8 december 2014 att Europaparlamentet skulle rösta för rådets antagna text utan ytterligare ändringar om rådet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen på grundval av den överenskomna kompromisstexten.

II.   SYFTE

| 7. | I denna förordning fastställs bestämmelser om typgodkännandekrav för montering av eCall-system i fordon. Enligt förordningen ska nya typer av personbilar och lätta nyttofordon konstrueras så att ett nödanrop till larmnumret 112 görs automatiskt eller manuellt vid en allvarlig olycka. På grund av arten av de uppgifter som tjänsten gäller innehåller förslaget även bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter. |
| --- | --- |

7.

I denna förordning fastställs bestämmelser om typgodkännandekrav för montering av eCall-system i fordon. Enligt förordningen ska nya typer av personbilar och lätta nyttofordon konstrueras så att ett nödanrop till larmnumret 112 görs automatiskt eller manuellt vid en allvarlig olycka. På grund av arten av de uppgifter som tjänsten gäller innehåller förslaget även bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

A.   Allmänt

| 8. | Rådet har gjort flera ändringar i det ursprungliga förslaget. Samtidigt antog också Europaparlamentet ett antal ändringar som i huvudsak låg ganska nära de som diskuterades i rådet. En överenskommelse mellan de två institutionerna nåddes snabbt och försenades enbart av valet till Europaparlamentet i maj 2014.
  Rådets ståndpunkt vid första behandlingen ändrar därför det ursprungliga kommissionsförslaget genom att delvis omformulera det på grundval av överenskommelsen med Europaparlamentet. |
| --- | --- |

8.

Rådet har gjort flera ändringar i det ursprungliga förslaget. Samtidigt antog också Europaparlamentet ett antal ändringar som i huvudsak låg ganska nära de som diskuterades i rådet. En överenskommelse mellan de två institutionerna nåddes snabbt och försenades enbart av valet till Europaparlamentet i maj 2014.

Rådets ståndpunkt vid första behandlingen ändrar därför det ursprungliga kommissionsförslaget genom att delvis omformulera det på grundval av överenskommelsen med Europaparlamentet.

B.   Centrala policyfrågor

9.   112-baserat eCall-system

Hänvisningen till eCall har förtydligats i hela texten, inklusive i titeln, genom att det lagts till att det specifikt rör sig om det 112-baserade eCall-systemet.

10.   Utvidgning av tillämpningsområdet till att omfatta system, komponenter och separata tekniska enheter

Rådet har utvidgat förordningens tillämpningsområde till att även omfatta system, komponenter och separata tekniska enheter.

11.   Undantag

Rådet har lagt till en bestämmelse där det förtydligas vilka fordonskategorier som är undantagna.

12.   Tillägg av nya definitioner

Ett antal nya definitioner har lagts till för att förtydliga vissa begrepp som används i texten och som även kommer att användas i framtida delegerade akter.

13.   eCall-system ”permanent monterade”

Ett förtydligande att eCall-system ska vara permanent monterade i fordonet när det ska typgodkännas har lagts till.

14.   Tredjepartstjänster

Rådet har lagt till en möjlighet för fordonsägare att använda sig av tredjepartstjänster utöver det 112-baserade eCall-systemet, utan att ålägga några skyldigheter vad gäller tredjepartstjänster.

15.   Kompatibilitet med satellitnavigeringssystem

Rådet har föreskrivit att eCall-systemet ska vara kompatibelt med navigeringssystemen Galileo och Egnos samtidigt som möjligheten ges för tillverkare att säkerställa kompatibilitet även med andra navigeringssystem.

16.   Tillgång för oberoende aktörer

Det har fastställts i texten att det 112-baserade eCall-systemet ska vara tillgängligt för oberoende aktörer för reparation och underhåll till en skälig avgift i enlighet med förordning (EG) nr 715/2007 som innehåller bestämmelser om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon.

17.   Bestämmelser om personlig integritet och skydd av personuppgifter

Rådet ändrade det ursprungliga kommissionsförslaget genom att lägga till en tydlig hänvisning till tillämpliga regler för skydd av personuppgifter och föreskriva att eCall-uppgifterna endast får användas för att hantera nödsituationer, att de ska raderas automatiskt, att inget utbyte av uppgifter får förekomma mellan 112-baserade eCall-system och tredjepartssystem samt att instruktionsboken ska tillhandahålla information till ägaren om behandling av uppgifter i båda systemen.

18.   Genomförandeakter

Rådet lade också till en bestämmelse om att vissa praktiska åtgärder som rör uppgiftsskydd ska fastställas genom genomförandeakter i stället för delegerade akter. Detta innebar att motsvarande bestämmelser i artikeldelen lades till.

19.   Kommissionens befogenhet

I rådets text fastställs att kommissionens befogenhet att anta delegerade akter ska begränsas till en femårsperiod som förlängs genom tyst medgivande och att kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet nio månader före utgången av femårsperioden.

20.   Rapportering och översyn

En bestämmelse har lagts till enligt vilken kommissionen senast 2021 ska lägga fram en utvärderingsrapport om resultaten av eCall-systemet och dess genomslag och undersöka möjligheten att utvidga förordningen till att omfatta andra fordonskategorier samt bedöma behovet av en plattform med öppen tillgång.

21.   Tillämpningsdatum

Dagen då förordningen börjar tillämpas fastställdes i enlighet med beslut 585/2014/EG om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst. Dagen då förordningen börjar tillämpas fastställdes till den 31 mars 2018.

22.   Ändring av bilagan

Bilagan har ändrats av rådet för att bättre avspegla bestämmelserna i artiklarna.

23.   Skäl

Skälen har ändrats av rådet för att stämma överens med ändringarna i förordningens normativa del och avspegla vissa betänkligheter från Europaparlamentet.

IV.   SLUTSATSER

Vid fastställandet av sin ståndpunkt har rådet fullt ut beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets ståndpunkt vid första behandlingen.

När det gäller de ändringar som Europaparlamentet föreslår, noterar rådet att ett stort antal ändringar – i princip, delvis eller i sin helhet – har införts i dess ståndpunkt.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU av den 15 maj 2014 om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst (EUT L 164, 3.6.2014, s. 6).

---

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/18

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 5/2015 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik

Antagen av rådet den 5 mars 2015

(Text av betydelse för EES och Schweiz)

(2015/C 134/03)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Det europeiska statistiksystemet (nedan kallat ESS) är ett partnerskap som i stort sett har lyckats konsolidera sin verksamhet för att säkerställa utvecklingen, framställningen och spridningen av högkvalitativ europeisk statistik, bland annat genom att förbättra styrningen av ESS. |
| --- | --- |

(1)

Det europeiska statistiksystemet (nedan kallat ESS) är ett partnerskap som i stort sett har lyckats konsolidera sin verksamhet för att säkerställa utvecklingen, framställningen och spridningen av högkvalitativ europeisk statistik, bland annat genom att förbättra styrningen av ESS.

| (2) | Nyligen har dock vissa brister konstaterats, särskilt när det gäller det statistiska kvalitetsledningssystemet. |
| --- | --- |

(2)

Nyligen har dock vissa brister konstaterats, särskilt när det gäller det statistiska kvalitetsledningssystemet.

| (3) | I sitt meddelande av den 15 april 2011 med titeln Mot en effektiv kvalitetsledning för den europeiska statistiken föreslog kommissionen åtgärder för att hantera de bristerna och för att förstärka styrningen av ESS. I synnerhet föreslog den en riktad ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (3). |
| --- | --- |

(3)

I sitt meddelande av den 15 april 2011 med titeln Mot en effektiv kvalitetsledning för den europeiska statistiken föreslog kommissionen åtgärder för att hantera de bristerna och för att förstärka styrningen av ESS. I synnerhet föreslog den en riktad ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (3).

| (4) | I sina slutsatser av den 20 juni 2011 välkomnade rådet kommissionens initiativ och betonade vikten av att hela tiden förbättra ESS:s styrning och effektivitet. |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 20 juni 2011 välkomnade rådet kommissionens initiativ och betonade vikten av att hela tiden förbättra ESS:s styrning och effektivitet.

| (5) | Effekterna på statistikområdet orsakade av den senaste tidens utveckling bör beaktas när det gäller unionens ekonomiska styrning, särskilt de aspekter som rör yrkesmässigt oberoende, såsom transparenta förfaranden för rekrytering och avskedande, budgetanslag och planering av offentliggöranden av statistik i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1175/2011 (4) samt de aspekter som rör kravet på självständiga organ med ansvar för övervakningen av genomförandet av nationella finanspolitiska regler som syftar till att säkerställa funktionellt oberoende i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (5). |
| --- | --- |

(5)

Effekterna på statistikområdet orsakade av den senaste tidens utveckling bör beaktas när det gäller unionens ekonomiska styrning, särskilt de aspekter som rör yrkesmässigt oberoende, såsom transparenta förfaranden för rekrytering och avskedande, budgetanslag och planering av offentliggöranden av statistik i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1175/2011 (4) samt de aspekter som rör kravet på självständiga organ med ansvar för övervakningen av genomförandet av nationella finanspolitiska regler som syftar till att säkerställa funktionellt oberoende i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (5).

| (6) | De aspekter som relaterar till yrkesmässigt oberoende, såsom transparenta förfaranden för rekrytering och avskedande, budgetanslag och planering av offentliggöranden av statistik bör inte enbart tillämpas på den statistik som framställs för systemet för övervakning av de offentliga finanserna och för förfarandet vid alltför stora underskott, utan de bör gälla för all europeisk statistik som utvecklas, framställs och sprids av ESS. |
| --- | --- |

(6)

De aspekter som relaterar till yrkesmässigt oberoende, såsom transparenta förfaranden för rekrytering och avskedande, budgetanslag och planering av offentliggöranden av statistik bör inte enbart tillämpas på den statistik som framställs för systemet för övervakning av de offentliga finanserna och för förfarandet vid alltför stora underskott, utan de bör gälla för all europeisk statistik som utvecklas, framställs och sprids av ESS.

| (7) | Ett nödvändigt villkor för att säkerställa statistikmyndigheternas yrkesmässiga oberoende och statistikuppgifternas höga kvalitet är att tillräckliga resurser avsätts på årlig eller flerårig grund och att de finns tillgängliga för att möta statistiska behov. |
| --- | --- |

(7)

Ett nödvändigt villkor för att säkerställa statistikmyndigheternas yrkesmässiga oberoende och statistikuppgifternas höga kvalitet är att tillräckliga resurser avsätts på årlig eller flerårig grund och att de finns tillgängliga för att möta statistiska behov.

| (8) | I det syftet bör statistikmyndigheternas yrkesmässiga oberoende stärkas, och minimikrav som är tillämpliga i hela unionen bör säkerställas. Cheferna för de nationella statistikbyråerna (nedan kallade NSI) bör ges särskilda garantier i fråga om utförande av statistiska uppgifter, organisationsförvaltning och resursallokering. Förfaranden för rekrytering av chefer för NSI ska vara transparenta och endast grunda sig på yrkesmässiga kriterier. De bör säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön. |
| --- | --- |

(8)

I det syftet bör statistikmyndigheternas yrkesmässiga oberoende stärkas, och minimikrav som är tillämpliga i hela unionen bör säkerställas. Cheferna för de nationella statistikbyråerna (nedan kallade NSI) bör ges särskilda garantier i fråga om utförande av statistiska uppgifter, organisationsförvaltning och resursallokering. Förfaranden för rekrytering av chefer för NSI ska vara transparenta och endast grunda sig på yrkesmässiga kriterier. De bör säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön.

| (9) | Samtidigt som tillförlitlig europeisk statistik förutsätter ett starkt yrkesmässigt oberoende från statistikernas sida bör den europeiska statistiken även anpassas till de politiska behoven och tillhandahålla statistiskt stöd för nya politiska initiativ på nationell nivå och på unionsnivå. |
| --- | --- |

(9)

Samtidigt som tillförlitlig europeisk statistik förutsätter ett starkt yrkesmässigt oberoende från statistikernas sida bör den europeiska statistiken även anpassas till de politiska behoven och tillhandahålla statistiskt stöd för nya politiska initiativ på nationell nivå och på unionsnivå.

| (10) | Det är nödvändigt att stärka och garantera oberoendet för unionens statistikkontor (Eurostat) med hjälp av en effektiv parlamentarisk granskning och kontroll, och att stärka och garantera NSI med hjälp av demokratiskt ansvarsutkrävande. |
| --- | --- |

(10)

Det är nödvändigt att stärka och garantera oberoendet för unionens statistikkontor (Eurostat) med hjälp av en effektiv parlamentarisk granskning och kontroll, och att stärka och garantera NSI med hjälp av demokratiskt ansvarsutkrävande.

| (11) | Vidare bör den samordnande roll som NSI redan har förtydligas vad gäller tillämpningsområdet, för att uppnå en effektivare samordning av den statistiska verksamheten på nationell nivå, inklusive kvalitetsledning, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till de statistiska uppgifter som utförs av Europeiska centralbankssystemet (ECBS). I den mån som europeisk statistik kan sammanställas av nationella centralbanker (nedan kallade NCB) i deras egenskap av medlemmar av ECBS, bör NSI och NCB ha ett nära samarbete i enlighet med nationella arrangemang i syfte att säkerställa framställning av komplett och enhetlig europeisk statistik, samtidigt som man säkerställer det nödvändiga samarbetet mellan ESS och ECBS. |
| --- | --- |

(11)

Vidare bör den samordnande roll som NSI redan har förtydligas vad gäller tillämpningsområdet, för att uppnå en effektivare samordning av den statistiska verksamheten på nationell nivå, inklusive kvalitetsledning, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till de statistiska uppgifter som utförs av Europeiska centralbankssystemet (ECBS). I den mån som europeisk statistik kan sammanställas av nationella centralbanker (nedan kallade NCB) i deras egenskap av medlemmar av ECBS, bör NSI och NCB ha ett nära samarbete i enlighet med nationella arrangemang i syfte att säkerställa framställning av komplett och enhetlig europeisk statistik, samtidigt som man säkerställer det nödvändiga samarbetet mellan ESS och ECBS.

| (12) | För att minska bördan på statistikmyndigheterna och uppgiftslämnarna bör NSI och de andra nationella myndigheterna utan dröjsmål och kostnadsfritt få tillgång till och kunna använda administrativa register, bland annat sådana som fyllts i på elektronisk väg, samt kunna integrera de registren med statistik. |
| --- | --- |

(12)

För att minska bördan på statistikmyndigheterna och uppgiftslämnarna bör NSI och de andra nationella myndigheterna utan dröjsmål och kostnadsfritt få tillgång till och kunna använda administrativa register, bland annat sådana som fyllts i på elektronisk väg, samt kunna integrera de registren med statistik.

| (13) | Europeisk statistik bör vara lätt att jämföra och komma åt och bör uppdateras utan dröjsmål och regelbundet för att säkerställa att unionen i sin politik och finansiering kan ta full hänsyn till utvecklingen i unionen. |
| --- | --- |

(13)

Europeisk statistik bör vara lätt att jämföra och komma åt och bör uppdateras utan dröjsmål och regelbundet för att säkerställa att unionen i sin politik och finansiering kan ta full hänsyn till utvecklingen i unionen.

| (14) | NSI bör dessutom få yttra sig på ett tidigt stadium om utformningen av nya administrativa register som kan tillhandahålla uppgifter för statistiska ändamål och om planerade förändringar, eller upphörande, av befintliga administrativa källor. De bör också få relevant metadata från ägarna till administrativa uppgifter och samordna standardiseringsarbeten för administrativa register som är relevanta för statistikframställning. |
| --- | --- |

(14)

NSI bör dessutom få yttra sig på ett tidigt stadium om utformningen av nya administrativa register som kan tillhandahålla uppgifter för statistiska ändamål och om planerade förändringar, eller upphörande, av befintliga administrativa källor. De bör också få relevant metadata från ägarna till administrativa uppgifter och samordna standardiseringsarbeten för administrativa register som är relevanta för statistikframställning.

| (15) | Skyddet av konfidentiella uppgifter som erhållits från administrativa register bör ske enligt de gemensamma principer och riktlinjer som gäller för alla konfidentiella uppgifter som används för framställning av europeisk statistik. Ramverk för kvalitetsbedömning av de uppgifterna samt principerna om transparens bör också utarbetas och offentliggöras. |
| --- | --- |

(15)

Skyddet av konfidentiella uppgifter som erhållits från administrativa register bör ske enligt de gemensamma principer och riktlinjer som gäller för alla konfidentiella uppgifter som används för framställning av europeisk statistik. Ramverk för kvalitetsbedömning av de uppgifterna samt principerna om transparens bör också utarbetas och offentliggöras.

| (16) | Alla användare bör ha tillgång till samma uppgifter samtidigt. NSI bör utarbeta planering av offentliggörande av periodiska uppgifter. |
| --- | --- |

(16)

Alla användare bör ha tillgång till samma uppgifter samtidigt. NSI bör utarbeta planering av offentliggörande av periodiska uppgifter.

| (17) | Kvaliteten på den europeiska statistiken kan förbättras och användarnas förtroende kan öka om de nationella regeringarna tar en del av ansvaret för att tillämpa riktlinjerna för europeisk statistik (nedan kallade riktlinjerna). Därför bör ett ”åtagande om att skapa förtroende för statistiken” (nedan kallat åtagande), av en medlemsstat och i vilket hänsyn tagits till nationella särdrag, inbegripa särskilda åtaganden från den medlemsstatens regerings sida om att förbättra eller bibehålla villkoren för riktlinjernas genomförande. Åtagandet, vilket bör uppdateras vid behov, kan inbegripa nationella program för säkerställande av hög kvalitet, inklusive självutvärderingar, förbättringsåtgärder och övervakningsmekanismer. |
| --- | --- |

(17)

Kvaliteten på den europeiska statistiken kan förbättras och användarnas förtroende kan öka om de nationella regeringarna tar en del av ansvaret för att tillämpa riktlinjerna för europeisk statistik (nedan kallade riktlinjerna). Därför bör ett ”åtagande om att skapa förtroende för statistiken” (nedan kallat åtagande), av en medlemsstat och i vilket hänsyn tagits till nationella särdrag, inbegripa särskilda åtaganden från den medlemsstatens regerings sida om att förbättra eller bibehålla villkoren för riktlinjernas genomförande. Åtagandet, vilket bör uppdateras vid behov, kan inbegripa nationella program för säkerställande av hög kvalitet, inklusive självutvärderingar, förbättringsåtgärder och övervakningsmekanismer.

| (18) | Kommissionen (Eurostat) bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det enkelt att online komma åt kompletta och användarvänliga dataserier. Vid periodiska uppdateringar bör det om möjligt ges information om varje medlemsstat på års- och månadsbasis. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionen (Eurostat) bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det enkelt att online komma åt kompletta och användarvänliga dataserier. Vid periodiska uppdateringar bör det om möjligt ges information om varje medlemsstat på års- och månadsbasis.

| (19) | Eftersom framställningen av europeisk statistik måste grundas på långsiktig planering av verksamheten och ekonomin för att säkerställa en hög grad av oberoende bör programmet för europeisk statistik omfatta samma period som den fleråriga budgetramen. |
| --- | --- |

(19)

Eftersom framställningen av europeisk statistik måste grundas på långsiktig planering av verksamheten och ekonomin för att säkerställa en hög grad av oberoende bör programmet för europeisk statistik omfatta samma period som den fleråriga budgetramen.

| (20) | Genom förordning (EG) nr 223/2009 överförs befogenheter till kommissionen för genomförandet av vissa bestämmelser i den förordningen i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG (6). Till följd av ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7), som upphäver beslut 1999/468/EG, bör de befogenheter som ges kommissionen anpassas till denna nya rättsliga ram. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. Kommissionen bör se till att de genomförandeakterna inte innebär någon betydande extra administrativ börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna. |
| --- | --- |

(20)

Genom förordning (EG) nr 223/2009 överförs befogenheter till kommissionen för genomförandet av vissa bestämmelser i den förordningen i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG (6). Till följd av ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7), som upphäver beslut 1999/468/EG, bör de befogenheter som ges kommissionen anpassas till denna nya rättsliga ram. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. Kommissionen bör se till att de genomförandeakterna inte innebär någon betydande extra administrativ börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.

| (21) | Kommissionen bör ha befogenheten att anta genomförandeakter i enlighet med artikel 291.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) för att säkerställa enhetlig tillämpning av kvalitetskrav genom att fastställa formerna, strukturen och frekvensen för de kvalitetsrapporter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning när sektorsspecifik statistisk lagstiftning inte reglerar dessa. Kommissionen bör se till att dessa genomförandeakter inte innebär någon betydande extra administrativ börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna. |
| --- | --- |

(21)

Kommissionen bör ha befogenheten att anta genomförandeakter i enlighet med artikel 291.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) för att säkerställa enhetlig tillämpning av kvalitetskrav genom att fastställa formerna, strukturen och frekvensen för de kvalitetsrapporter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning när sektorsspecifik statistisk lagstiftning inte reglerar dessa. Kommissionen bör se till att dessa genomförandeakter inte innebär någon betydande extra administrativ börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.

| (22) | Det behövs enhetliga villkor för när tillgång till konfidentiella uppgifter i vetenskapligt syfte får ges. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter i syfte att fastställa de rutiner, regler och villkor som ska reglera sådan tillgång på unionsnivå. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. |
| --- | --- |

(22)

Det behövs enhetliga villkor för när tillgång till konfidentiella uppgifter i vetenskapligt syfte får ges. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter i syfte att fastställa de rutiner, regler och villkor som ska reglera sådan tillgång på unionsnivå. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.

| (23) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att stärka styrningen av ESS, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av kravet att ha tillförlitliga uppgifter fastställda på unionsnivå, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet. |
| --- | --- |

(23)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att stärka styrningen av ESS, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av kravet att ha tillförlitliga uppgifter fastställda på unionsnivå, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet.

| (24) | ECBS:s oavhängighet vid fullgörandet av sina uppgifter enligt protokoll nr 4 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken bör i enlighet med artiklarna 130 och 338 i EUF-fördraget respekteras till fullo vid genomförandet av denna förordning. |
| --- | --- |

(24)

ECBS:s oavhängighet vid fullgörandet av sina uppgifter enligt protokoll nr 4 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken bör i enlighet med artiklarna 130 och 338 i EUF-fördraget respekteras till fullo vid genomförandet av denna förordning.

| (25) | ESS-kommittén har hörts. |
| --- | --- |

(25)

ESS-kommittén har hörts.

| (26) | Förordning (EG) nr 223/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(26)

Förordning (EG) nr 223/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar till förordning (EG) nr 223/2009

Förordning (EG) nr 223/2009 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2.1 ska led a ersättas med följande:
  ”a)   yrkesmässigt oberoende: att statistiken ska utvecklas, framställas och spridas på ett oberoende sätt, särskilt när det gäller val av vilken teknik eller vilka definitioner, metoder eller källor som ska användas, tidsplanen för spridning av uppgifter och uppgifternas innehåll samt att utförandet av dessa uppgifter ska vara fritt från varje påtryckning från politiska grupperingar eller intressegrupper eller från unionsinstitutioner eller nationella myndigheter.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 2.1 ska led a ersättas med följande:

”a)   yrkesmässigt oberoende: att statistiken ska utvecklas, framställas och spridas på ett oberoende sätt, särskilt när det gäller val av vilken teknik eller vilka definitioner, metoder eller källor som ska användas, tidsplanen för spridning av uppgifter och uppgifternas innehåll samt att utförandet av dessa uppgifter ska vara fritt från varje påtryckning från politiska grupperingar eller intressegrupper eller från unionsinstitutioner eller nationella myndigheter.”

| 2. | Artikel 5.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Den nationella statistikmyndighet som utsetts av var och en av medlemsstaterna som det organ som ska ansvara för samordningen av all verksamhet på nationell nivå när det gäller utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik, vilken definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1, (NSI) ska fungera som kommissionens (Eurostat) enda kontaktpunkt för statistikfrågor.
  NSI:s samordningsansvar ska omfatta alla andra nationella myndigheter med ansvar för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik, vilka definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1. NSI ska i synnerhet ha ansvaret på den nationella nivån för att samordna statistisk programplanering och rapportering, kvalitetsövervakning, metodik, överföring av uppgifter samt information om ESS:s statistikåtgärder. I den mån som viss del av den europeiska statistiken kan sammanställas av nationella centralbanker (nedan kallade NCB) i deras egenskap av medlemmar av Europeiska centralbankssystemet (ECBS) ska NSI och NCB ha ett nära samarbete i enlighet med nationella överenskommelser i syfte att säkerställa framställningen av komplett och enhetlig europeisk statistik, samtidigt som det nödvändiga samarbetet säkerställs mellan ESS och ECBS enligt artikel 9.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”1.   Den nationella statistikmyndighet som utsetts av var och en av medlemsstaterna som det organ som ska ansvara för samordningen av all verksamhet på nationell nivå när det gäller utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik, vilken definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1, (NSI) ska fungera som kommissionens (Eurostat) enda kontaktpunkt för statistikfrågor.

NSI:s samordningsansvar ska omfatta alla andra nationella myndigheter med ansvar för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik, vilka definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1. NSI ska i synnerhet ha ansvaret på den nationella nivån för att samordna statistisk programplanering och rapportering, kvalitetsövervakning, metodik, överföring av uppgifter samt information om ESS:s statistikåtgärder. I den mån som viss del av den europeiska statistiken kan sammanställas av nationella centralbanker (nedan kallade NCB) i deras egenskap av medlemmar av Europeiska centralbankssystemet (ECBS) ska NSI och NCB ha ett nära samarbete i enlighet med nationella överenskommelser i syfte att säkerställa framställningen av komplett och enhetlig europeisk statistik, samtidigt som det nödvändiga samarbetet säkerställs mellan ESS och ECBS enligt artikel 9.”

| 3. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 5a
  Chefer för NSI och statistikchefer för andra nationella myndigheter
  1.   Inom det nationella statistiksystemet ska medlemsstaterna säkerställa yrkesmässigt oberoende för tjänstemän som ansvarar för de uppgifter som fastställs i denna förordning.
  2.   För det ändamålet ska cheferna för NSI






  a) | ensamma ansvara för att besluta om processer, statistiska metoder, standarder och förfaranden samt om statistikens innehåll och tidsplaner för offentliggöranden av och publikationer för europeisk statistik som utvecklas, framställs och sprids av NSI, |
| --- | --- | --- |

3.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 5a

Chefer för NSI och statistikchefer för andra nationella myndigheter

1.   Inom det nationella statistiksystemet ska medlemsstaterna säkerställa yrkesmässigt oberoende för tjänstemän som ansvarar för de uppgifter som fastställs i denna förordning.

2.   För det ändamålet ska cheferna för NSI

a)

ensamma ansvara för att besluta om processer, statistiska metoder, standarder och förfaranden samt om statistikens innehåll och tidsplaner för offentliggöranden av och publikationer för europeisk statistik som utvecklas, framställs och sprids av NSI,

| b) | ha befogenhet att besluta om alla frågor som rör NSI:s interna förvaltning, |
| --- | --- |

b)

ha befogenhet att besluta om alla frågor som rör NSI:s interna förvaltning,

| c) | agera oberoende när de utför sina statistiska uppgifter och varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering eller någon annan institution, organ, byrå eller enhet, |
| --- | --- |

c)

agera oberoende när de utför sina statistiska uppgifter och varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering eller någon annan institution, organ, byrå eller enhet,

| d) | vara ansvariga för NSI:s statistikarbete och budgetgenomförande, |
| --- | --- |

d)

vara ansvariga för NSI:s statistikarbete och budgetgenomförande,

| e) | offentliggöra en årsrapport varvid de får framföra synpunkter som rör budgetanslaget för NSI:s statistikarbete, |
| --- | --- |

e)

offentliggöra en årsrapport varvid de får framföra synpunkter som rör budgetanslaget för NSI:s statistikarbete,

| f) | samordna statistikarbetet inom alla nationella myndigheter som ansvarar för att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik, såsom anges i artikel 5.1, |
| --- | --- |

f)

samordna statistikarbetet inom alla nationella myndigheter som ansvarar för att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik, såsom anges i artikel 5.1,

| g) | vid behov utarbeta nationella riktlinjer när det är nödvändigt för att säkerställa kvalitet när det gäller utveckling, framställning och spridning av all europeisk statistik inom det nationella statistiksystemet och övervaka och se över riktlinjernas genomförande; och ansvara för efterlevnad av de riktlinjerna endast inom NSI, och |
| --- | --- |

g)

vid behov utarbeta nationella riktlinjer när det är nödvändigt för att säkerställa kvalitet när det gäller utveckling, framställning och spridning av all europeisk statistik inom det nationella statistiksystemet och övervaka och se över riktlinjernas genomförande; och ansvara för efterlevnad av de riktlinjerna endast inom NSI, och

| h) | representera sina nationella statistiksystem inom ESS. |
| --- | --- |

h)

representera sina nationella statistiksystem inom ESS.

3.   Varje medlemsstat ska se till att andra nationella myndigheter med ansvar för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik utför sådana uppgifter i enlighet med de nationella riktlinjer som utarbetats av chefen för NSI.

4.   Medlemsstaterna ska se till att förfaranden för rekrytering och utnämning av chefer för NSI och, när så är lämpligt, statistikchefer för andra nationella myndigheter som framställer europeisk statistik är transparenta och baseras endast på yrkesmässiga kriterier. De förfarandena ska säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön. Skälen till avskedande av chefer för NSI eller omplacering av dessa till annan tjänst ska inte äventyra det yrkesmässiga oberoendet.

5.   Varje medlemsstat får inrätta ett nationellt organ för att säkerställa yrkesmässigt oberoende för framställarna av europeisk statistik. Cheferna för NSI, och när så är lämpligt, statistikchefer för andra nationella myndigheter som framställer europeisk statistik, får ta emot råd från sådana organ. Dessa förfaranden för rekrytering, omplacering och avskedande av chefer för sådana organ ska vara transparenta och endast grunda sig på yrkesmässiga kriterier. De ska säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön.”

| 4. | Artikel 6.2 och 6.3 ska ersättas med följande:
  ”2.   På unionsnivå ska kommissionen (Eurostat) agera oberoende när det gäller att se till att framställningen av europeisk statistik följer fastställda regler och statistiska principer.
  3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 i protokoll nr 4 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska kommissionen (Eurostat) samordna statistikarbetet inom unionens institutioner och organ, särskilt för att se till att uppgifterna är enhetliga och håller hög kvalitet samt för att se till att uppgiftslämnarbördan blir minsta möjliga. Kommissionen (Eurostat) får därför uppmana andra unionsinstitutioner eller unionsorgan att samråda eller samarbeta med kommissionen i syfte att utveckla metoder och system för statistiska ändamål inom deras respektive ansvarsområden. De institutioner eller organ som avser att framställa statistik ska samråda med kommissionen (Eurostat) och beakta dess eventuella rekommendationer.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 6.2 och 6.3 ska ersättas med följande:

”2.   På unionsnivå ska kommissionen (Eurostat) agera oberoende när det gäller att se till att framställningen av europeisk statistik följer fastställda regler och statistiska principer.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 i protokoll nr 4 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska kommissionen (Eurostat) samordna statistikarbetet inom unionens institutioner och organ, särskilt för att se till att uppgifterna är enhetliga och håller hög kvalitet samt för att se till att uppgiftslämnarbördan blir minsta möjliga. Kommissionen (Eurostat) får därför uppmana andra unionsinstitutioner eller unionsorgan att samråda eller samarbeta med kommissionen i syfte att utveckla metoder och system för statistiska ändamål inom deras respektive ansvarsområden. De institutioner eller organ som avser att framställa statistik ska samråda med kommissionen (Eurostat) och beakta dess eventuella rekommendationer.”

| 5. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 6a
  Kommissionens (Eurostat) generaldirektör
  1.   Eurostat är unionens statistikkontor och ett generaldirektorat inom kommissionen. Det ska ledas av en generaldirektör.
  2.   Kommissionen ska se till att förfarandet för rekrytering av Eurostats generaldirektör är transparent och baserat på yrkesmässiga kriterier. Förfarandet ska säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön.
  3.   Generaldirektören ska ensam ansvara för att besluta om processer, statistiska metoder, standarder och förfaranden samt om statistikens innehåll och tidpunkt för offentliggöranden och publikationer vad gäller all statistik som framställs av Eurostat. Vid utförandet av de statistiska uppgifterna ska generaldirektören agera oberoende och varken begära eller ta emot instruktioner från unionens institutioner eller organ, någon regering eller någon annan institution, organ eller byrå.
  4.   Eurostats generaldirektör ska ansvara för Eurostats statistiska verksamhet. Eurostats generaldirektör ska omedelbart efter sin utnämning av kommissionen och därefter årligen delta inom ramen för statistikdialogen i ett sammanträde med Europaparlamentets berörda utskott för att diskutera frågor som rör statistikstyrning, metodik och statistisk innovation. Eurostats generaldirektör ska offentliggöra en årsrapport.” |
| --- | --- |

5.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 6a

Kommissionens (Eurostat) generaldirektör

1.   Eurostat är unionens statistikkontor och ett generaldirektorat inom kommissionen. Det ska ledas av en generaldirektör.

2.   Kommissionen ska se till att förfarandet för rekrytering av Eurostats generaldirektör är transparent och baserat på yrkesmässiga kriterier. Förfarandet ska säkerställa att principen om lika möjligheter respekteras, särskilt i fråga om kön.

3.   Generaldirektören ska ensam ansvara för att besluta om processer, statistiska metoder, standarder och förfaranden samt om statistikens innehåll och tidpunkt för offentliggöranden och publikationer vad gäller all statistik som framställs av Eurostat. Vid utförandet av de statistiska uppgifterna ska generaldirektören agera oberoende och varken begära eller ta emot instruktioner från unionens institutioner eller organ, någon regering eller någon annan institution, organ eller byrå.

4.   Eurostats generaldirektör ska ansvara för Eurostats statistiska verksamhet. Eurostats generaldirektör ska omedelbart efter sin utnämning av kommissionen och därefter årligen delta inom ramen för statistikdialogen i ett sammanträde med Europaparlamentets berörda utskott för att diskutera frågor som rör statistikstyrning, metodik och statistisk innovation. Eurostats generaldirektör ska offentliggöra en årsrapport.”

| 6. | I artikel 11 ska följande punkter läggas till:
  ”3.   Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder i syfte att upprätthålla förtroendet för europeisk statistik. I detta syfte ska medlemsstaternas och kommissionens ’åtaganden om att skapa förtroende för statistiken’ (nedan kallade åtagandena) vidare syfta till att säkra allmänhetens förtroende för europeisk statistik och framsteg i genomförandet av de statistiska principer som anges i riktlinjerna. Åtagandena ska inbegripa specifika politiska åtaganden om att, beroende på vad som krävs, förbättra eller bibehålla villkoren för riktlinjernas genomförande och ska offentliggöras tillsammans med en sammanfattning för allmänheten.
  4.   Medlemsstaternas åtaganden ska regelbundet övervakas av kommissionen på grundval av de årsrapporter som medlemsstaterna skickar in och ska uppdateras vid behov.
  Om en medlemsstat inte senast den ... (8) har offentliggjort ett åtagande, ska denna till kommissionen överlämna och offentliggöra en lägesrapport om genomförandet av riktlinjerna och i förekommande fall om de insatser som gjorts för att fastställa ett åtagande. De lägesrapporterna ska uppdateras regelbundet och minst vartannat år efter det ursprungliga offentliggörandet.
  Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om offentliggjorda åtaganden och i förekommande fall lägesrapporter senast den ... (9) och därefter vartannat år.
  5.   Åtagandet som fastställts av kommissionen ska regelbundet övervakas av Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (Esgab). Detta organs bedömning av åtagandets genomförande ska ingå i dess årsrapport till Europaparlamentet och rådet i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 235/2008/EG (10). Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av detta åtagande senast den ... (9). |
| --- | --- |

6.

I artikel 11 ska följande punkter läggas till:

”3.   Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder i syfte att upprätthålla förtroendet för europeisk statistik. I detta syfte ska medlemsstaternas och kommissionens ’åtaganden om att skapa förtroende för statistiken’ (nedan kallade åtagandena) vidare syfta till att säkra allmänhetens förtroende för europeisk statistik och framsteg i genomförandet av de statistiska principer som anges i riktlinjerna. Åtagandena ska inbegripa specifika politiska åtaganden om att, beroende på vad som krävs, förbättra eller bibehålla villkoren för riktlinjernas genomförande och ska offentliggöras tillsammans med en sammanfattning för allmänheten.

4.   Medlemsstaternas åtaganden ska regelbundet övervakas av kommissionen på grundval av de årsrapporter som medlemsstaterna skickar in och ska uppdateras vid behov.

Om en medlemsstat inte senast den ... (8) har offentliggjort ett åtagande, ska denna till kommissionen överlämna och offentliggöra en lägesrapport om genomförandet av riktlinjerna och i förekommande fall om de insatser som gjorts för att fastställa ett åtagande. De lägesrapporterna ska uppdateras regelbundet och minst vartannat år efter det ursprungliga offentliggörandet.

Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om offentliggjorda åtaganden och i förekommande fall lägesrapporter senast den ... (9) och därefter vartannat år.

5.   Åtagandet som fastställts av kommissionen ska regelbundet övervakas av Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (Esgab). Detta organs bedömning av åtagandets genomförande ska ingå i dess årsrapport till Europaparlamentet och rådet i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 235/2008/EG (10). Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av detta åtagande senast den ... (9).

| 7. | Artikel 12 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:
  ”2.   Särskilda kvalitetskrav, såsom målvärden och minimikrav för statistikframställningen, får även fastställas i sektorsspecifik lagstiftning.
  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av de kvalitetskriterier som fastställs i punkt 1 på uppgifter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning på särskilda statistikområden, ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer formerna, strukturen och frekvensen för de kvalitetsrapporter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.
  3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) avlägga rapporter om de inlämnade uppgifternas kvalitet, inbegripet eventuella frågor angående tillförlitligheten i de förmedlade uppgifterna. Kommissionen (Eurostat) ska på grundval av en adekvat analys bedöma de inlämnade uppgifternas kvalitet och utarbeta och offentliggöra rapporter och meddelanden om den europeiska statistikens kvalitet.” |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 12 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:

”2.   Särskilda kvalitetskrav, såsom målvärden och minimikrav för statistikframställningen, får även fastställas i sektorsspecifik lagstiftning.

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av de kvalitetskriterier som fastställs i punkt 1 på uppgifter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning på särskilda statistikområden, ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer formerna, strukturen och frekvensen för de kvalitetsrapporter som omfattas av sektorsspecifik lagstiftning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.

3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) avlägga rapporter om de inlämnade uppgifternas kvalitet, inbegripet eventuella frågor angående tillförlitligheten i de förmedlade uppgifterna. Kommissionen (Eurostat) ska på grundval av en adekvat analys bedöma de inlämnade uppgifternas kvalitet och utarbeta och offentliggöra rapporter och meddelanden om den europeiska statistikens kvalitet.”

| b) | Följande punkter ska läggas till:
  ”4.   För att värna öppenheten ska kommissionen (Eurostat), om så är lämpligt, offentliggöra sin bedömning av kvaliteten på nationella bidrag till den europeiska statistiken.
  5.   Om det i sektorsspecifik lagstiftning föreskrivs böter i det fall att medlemsstater förvanskar statistik kan kommissionen, i enlighet med fördragen och den sektorsspecifika lagstiftningen, inleda och göra nödvändiga utredningar, vid behov även inspektioner på plats, i syfte att fastställa om en sådan förvanskning av statistik varit allvarlig och skett avsiktlig eller genom grov oaktsamhet.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska läggas till:

”4.   För att värna öppenheten ska kommissionen (Eurostat), om så är lämpligt, offentliggöra sin bedömning av kvaliteten på nationella bidrag till den europeiska statistiken.

5.   Om det i sektorsspecifik lagstiftning föreskrivs böter i det fall att medlemsstater förvanskar statistik kan kommissionen, i enlighet med fördragen och den sektorsspecifika lagstiftningen, inleda och göra nödvändiga utredningar, vid behov även inspektioner på plats, i syfte att fastställa om en sådan förvanskning av statistik varit allvarlig och skett avsiktlig eller genom grov oaktsamhet.”

| 8. | Artikel 13.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Programmet för europeisk statistik ska utgöra ramen för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik samt ange huvudområdena och målen för de åtgärder som planeras under en period som motsvarar den fleråriga budgetramen. Beslut om programmet ska antas av Europaparlamentet och rådet. Dess effekter och kostnadseffektivitet ska utvärderas under medverkan av oberoende experter.” |
| --- | --- |

8.

Artikel 13.1 ska ersättas med följande:

”1.   Programmet för europeisk statistik ska utgöra ramen för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik samt ange huvudområdena och målen för de åtgärder som planeras under en period som motsvarar den fleråriga budgetramen. Beslut om programmet ska antas av Europaparlamentet och rådet. Dess effekter och kostnadseffektivitet ska utvärderas under medverkan av oberoende experter.”

| 9. | Artikel 14.2 ska ersättas med följande:
  ”2.   Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om en tillfällig direkt statistikåtgärd under förutsättning att






  a) | åtgärden inte innebär uppgiftsinsamling som omfattar mer än tre referensår, |
| --- | --- | --- |

9.

Artikel 14.2 ska ersättas med följande:

”2.   Kommissionen får genom genomförandeakter besluta om en tillfällig direkt statistikåtgärd under förutsättning att

a)

åtgärden inte innebär uppgiftsinsamling som omfattar mer än tre referensår,

| b) | uppgifterna redan finns att tillgå eller är möjliga att få tag på hos NSI eller andra ansvariga nationella myndigheter, eller kan inhämtas direkt på grundval av lämpliga urval för observation av den statistiska populationen på unionsnivå med lämplig samordning med NSI och andra nationella myndigheter, och |
| --- | --- |

b)

uppgifterna redan finns att tillgå eller är möjliga att få tag på hos NSI eller andra ansvariga nationella myndigheter, eller kan inhämtas direkt på grundval av lämpliga urval för observation av den statistiska populationen på unionsnivå med lämplig samordning med NSI och andra nationella myndigheter, och

| c) | unionen lämnar finansiella bidrag till NSI och andra nationella myndigheter för att täcka deras marginalkostnader i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (11). |
| --- | --- |

c)

unionen lämnar finansiella bidrag till NSI och andra nationella myndigheter för att täcka deras marginalkostnader i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (11).

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.

| 10. | Artikel 17 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 17
  Årligt arbetsprogram
  Kommissionen ska för ESS-kommittén lägga fram sitt årliga arbetsprogram för det kommande året senast den 30 april.
  Kommissionen ska när den utarbetar varje årligt arbetsprogram se till att ändamålsenliga prioriteringar fastställs, vilket även ska inbegripa översyn av och rapportering om statistiska prioriteringar samt fördelning av finansiella medel. Kommissionen ska ta största möjliga hänsyn till ESS-kommitténs synpunkter. Varje årligt arbetsprogram ska grundas på programmet för europeisk statistik och särskilt innehålla






  a) | de åtgärder som kommissionen anser har prioritet, med beaktande av unionens politiska behov, nationella budgetrestriktioner och unionens budgetrestriktioner samt uppgiftslämnarbördan, |
| --- | --- | --- |

10.

Artikel 17 ska ersättas med följande:

”Artikel 17

Årligt arbetsprogram

Kommissionen ska för ESS-kommittén lägga fram sitt årliga arbetsprogram för det kommande året senast den 30 april.

Kommissionen ska när den utarbetar varje årligt arbetsprogram se till att ändamålsenliga prioriteringar fastställs, vilket även ska inbegripa översyn av och rapportering om statistiska prioriteringar samt fördelning av finansiella medel. Kommissionen ska ta största möjliga hänsyn till ESS-kommitténs synpunkter. Varje årligt arbetsprogram ska grundas på programmet för europeisk statistik och särskilt innehålla

a)

de åtgärder som kommissionen anser har prioritet, med beaktande av unionens politiska behov, nationella budgetrestriktioner och unionens budgetrestriktioner samt uppgiftslämnarbördan,

| b) | initiativ avseende omprioriteringar, inbegripet negativa prioriteringar, och minskning av bördan för både uppgiftslämnare och framställare av statistik, och |
| --- | --- |

b)

initiativ avseende omprioriteringar, inbegripet negativa prioriteringar, och minskning av bördan för både uppgiftslämnare och framställare av statistik, och

| c) | de förfaranden och rättsliga instrument som kommissionen tänkt sig för att genomföra det årliga arbetsprogrammet.” |
| --- | --- |

c)

de förfaranden och rättsliga instrument som kommissionen tänkt sig för att genomföra det årliga arbetsprogrammet.”

| 11. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 17a
  Tillgång till samt användning och integrering av administrativa register
  1.   För att minska uppgiftslämnarbördan ska NSI och andra nationella myndigheter som avses i artikel 4 samt kommissionen (Eurostat) utan dröjsmål och kostnadsfritt få tillgång till och kunna använda alla administrativa register och kunna integrera de administrativa registren med statistik, i den utsträckning som detta är nödvändigt för att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik, vilken definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1.
  2.   NSI och kommissionen (Eurostat) ska rådfrågas om och medverka i den ursprungliga utformningen, den efterföljande utvecklingen och avslutandet av administrativa register som andra organ byggt upp och upprätthållit, vilket underlättar ytterligare användning av dessa uppgifter för framställning av europeisk statistik. De ska medverka i standardiseringsarbetet för administrativa register som är relevanta för framställning av europeisk statistik.
  3.   NSI:s, andra nationella myndigheters och kommissionens (Eurostat) tillgång till register och deltagande enligt punkterna 1 och 2 ska endast gälla administrativa register inom deras respektive egna offentliga administrativa system.
  4.   Administrativa register som av sina ägare tillhandahållits NSI, andra nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) i syfte att användas för framställning av europeisk statistik ska åtföljas av relevanta metadata.
  5.   NSI och ägare till administrativa register ska upprätta de nödvändiga mekanismerna för samarbete.” |
| --- | --- |

11.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 17a

Tillgång till samt användning och integrering av administrativa register

1.   För att minska uppgiftslämnarbördan ska NSI och andra nationella myndigheter som avses i artikel 4 samt kommissionen (Eurostat) utan dröjsmål och kostnadsfritt få tillgång till och kunna använda alla administrativa register och kunna integrera de administrativa registren med statistik, i den utsträckning som detta är nödvändigt för att utveckla, framställa och sprida europeisk statistik, vilken definieras i programmet för europeisk statistik i enlighet med artikel 1.

2.   NSI och kommissionen (Eurostat) ska rådfrågas om och medverka i den ursprungliga utformningen, den efterföljande utvecklingen och avslutandet av administrativa register som andra organ byggt upp och upprätthållit, vilket underlättar ytterligare användning av dessa uppgifter för framställning av europeisk statistik. De ska medverka i standardiseringsarbetet för administrativa register som är relevanta för framställning av europeisk statistik.

3.   NSI:s, andra nationella myndigheters och kommissionens (Eurostat) tillgång till register och deltagande enligt punkterna 1 och 2 ska endast gälla administrativa register inom deras respektive egna offentliga administrativa system.

4.   Administrativa register som av sina ägare tillhandahållits NSI, andra nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) i syfte att användas för framställning av europeisk statistik ska åtföljas av relevanta metadata.

5.   NSI och ägare till administrativa register ska upprätta de nödvändiga mekanismerna för samarbete.”

| 12. | I artikel 20.4 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”NSI, andra nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa anpassningen av principer och riktlinjer i fråga om fysiskt och logiskt skydd av konfidentiella uppgifter. Kommissionen ska sörja för denna anpassning genom genomförandeakter och utan att göra tillägg i denna förordning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.” |
| --- | --- |

12.

I artikel 20.4 ska andra stycket ersättas med följande:

”NSI, andra nationella myndigheter och kommissionen (Eurostat) ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa anpassningen av principer och riktlinjer i fråga om fysiskt och logiskt skydd av konfidentiella uppgifter. Kommissionen ska sörja för denna anpassning genom genomförandeakter och utan att göra tillägg i denna förordning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.”

| 13. | I artikel 23 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de rutiner, regler och villkor som gäller för tillgången på unionsnivå. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.” |
| --- | --- |

13.

I artikel 23 ska andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa de rutiner, regler och villkor som gäller för tillgången på unionsnivå. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 27.2.”

| 14. | Artikel 24 ska utgå. |
| --- | --- |

14.

Artikel 24 ska utgå.

| 15. | Artikel 26 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 26
  Åsidosättande av den statistiska konfidentialiteten
  Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra, och påföra sanktioner vid, åsidosättande av den statistiska konfidentialiteten. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.” |
| --- | --- |

15.

Artikel 26 ska ersättas med följande:

”Artikel 26

Åsidosättande av den statistiska konfidentialiteten

Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra, och påföra sanktioner vid, åsidosättande av den statistiska konfidentialiteten. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.”

| 16. | Artikel 27 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 27
  Kommittéförfarande
  1.   Kommissionen ska biträdas av ESS-kommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).
  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. |
| --- | --- |

16.

Artikel 27 ska ersättas med följande:

”Artikel 27

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av ESS-kommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Artikel 2

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 374, 4.12.2012, s. 2.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den ... och rådets ståndpunkt vid den första behandlingen av den 5 mars 2015. Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (och rådets beslut av den ...).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1175/2011 av den 16 november 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (EUT L 306, 23.11.2011, s. 12).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

5

(6)  Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT L 184, 17.7.1999, s. 23).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

7

(8)  Två år efter denna förordnings ikraftträdande.

8

(9)  Tre år efter denna förordnings ikraftträdande.

9

(10)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 235/2008/EG av den 11 mars 2008 om inrättande av Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (EUT L 73, 15.3.2008, s. 17).”

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).”

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”

12

---

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/27

---

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 5/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik

(2015/C 134/04)

I.   INLEDNING

Kommissionen översände sitt förslag den 12 juli 2010 (1).

Europaparlamentet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen vid plenarsammanträdet den 21 november 2013 (2). Europeiska centralbanken avgav sitt yttrande den 6 november 2012 (3).

Arbetsgruppen för statistik har behandlat förslaget till förordning i mer än två år.

Vid trepartsmötet den 3 december 2014 enades de båda lagstiftarna om att försöka nå en överenskommelse tidigt under andra behandlingen.

Den 9 januari 2015 sände ordföranden för Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor en skrivelse till ordförandeskapet i vilken det meddelades att ordföranden, om rådet formellt översände sin ståndpunkt till parlamentet i samma form som i bilagan till skrivelsen, skulle rekommendera kammaren att godta rådets ståndpunkt utan ändringar.

Den 27 januari 2015 antog rådet en politisk överenskommelse om den version av texten som man enats om vid trepartsmötet den 3 december 2014 (4). Med beaktande av ovannämnda överenskommelse och efter juristlingvisternas granskning antog rådet den 5 mars 2015 sin ståndpunkt vid första behandlingen i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarande som fastställs i artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

II.   SYFTE

För att EU:s ekonomiska styrning ska kunna utvecklas behövs det tillförlitlig statistik som spelar en central roll i planering, beslutsfattande och övervakning av alla EU:s politiska initiativ. Ändringen av förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik utgör en viktig beståndsdel i processen för att öka den europeiska statistikens tillförlitlighet.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

Den kompromiss som man enades om vid trepartsmötet den 3 december 2014 innebär följande:

| — | Eurostats generaldirektör ska framträda inför Europaparlamentet omedelbart efter utnämningen. |
| --- | --- |

—

Eurostats generaldirektör ska framträda inför Europaparlamentet omedelbart efter utnämningen.

| — | Chefen för varje nationellt statistikinstitut som är yrkesmässigt oberoende utnämns enbart på grundval av yrkesmässig kompetens. Vid rekryteringen kommer lika möjligheter för kvinnor och män att beaktas. |
| --- | --- |

—

Chefen för varje nationellt statistikinstitut som är yrkesmässigt oberoende utnämns enbart på grundval av yrkesmässig kompetens. Vid rekryteringen kommer lika möjligheter för kvinnor och män att beaktas.

| — | Förhållandet mellan det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) har förtydligats. Kompromissen innebär att ESS och ECBS kommer att ha ett nära samarbete på lika villkor. De nationella myndigheterna kommer att fatta beslut på nationell nivå om det nationella statistikinstitutets och den nationella centralbankens (NCB) respektive roller. Det bör dock framhållas att statistik som sammanställs av NCB inom ramen för det nationella statistikinstitutets ansvar måste följa de principer som fastställs i förordning (EG) nr 223/2009. |
| --- | --- |

—

Förhållandet mellan det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) har förtydligats. Kompromissen innebär att ESS och ECBS kommer att ha ett nära samarbete på lika villkor. De nationella myndigheterna kommer att fatta beslut på nationell nivå om det nationella statistikinstitutets och den nationella centralbankens (NCB) respektive roller. Det bör dock framhållas att statistik som sammanställs av NCB inom ramen för det nationella statistikinstitutets ansvar måste följa de principer som fastställs i förordning (EG) nr 223/2009.

| — | Kontrollbesök i medlemsstaterna kommer att vara möjligt enligt bestämmelserna i fördraget, och om den sektorsspecifika lagstiftningen ger en rättslig grund för sådana initiativ. |
| --- | --- |

—

Kontrollbesök i medlemsstaterna kommer att vara möjligt enligt bestämmelserna i fördraget, och om den sektorsspecifika lagstiftningen ger en rättslig grund för sådana initiativ.

| — | Åtagandet att skapa förtroende för statistiken har klargjorts. |
| --- | --- |

—

Åtagandet att skapa förtroende för statistiken har klargjorts.

IV.   SLUTSATS

Den kompromiss man enats om har utarbetats i syfte att ta itu med de frågor som är centrala för rådet, Europaparlamentet och kommissionen. De tre institutionerna betonar att denna kompromiss är en avvägning mellan olika ståndpunkter, och de har faktiskt nått fram till en rättvis och hållbar överenskommelse som kommer att utgöra ett viktigt bidrag för att göra europeisk statistik tillförlitligare.

---

(1)  9122/12 STATIS 29 ECOFIN 354 CODEC 1071.

(2)  16317/13 CODEC 2608 STATIS 120 ECOFIN 1025 PE 540.

(3)  EUT C 374, 4.12.2012, s. 2.

(4)  17113/14 STATIS 143 ECOFIN 1218 CODEC 2556 + COR 1 + COR 2.

---

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/29 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/29

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 6/2015 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG

Antagen av rådet den 5 mars 2015

(Text av betydelse för EES)

(2015/C 134/05)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/29/EG (3) och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (4), där alla ekonomiska sektorer, även den internationella sjöfartssektorn, uppmanas att uppnå utsläppsminskningar, föreskrivs, för det fall att vare sig något internationellt avtal som inkluderar minskningsåtagande för utsläpp från internationell sjöfart under Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har godkänts av medlemsstaterna eller något sådant avtal under Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar har godkänts av gemenskapen senast den 31 december 2011, att kommissionen bör lägga fram ett förslag om att inkludera utsläpp från den internationella sjöfarten i gemenskapens åtagande om utsläppsminskningar med målsättning att den föreslagna rättsakten ska träda i kraft senast 2013. Ett sådant förslag bör minimera eventuella negativa följder för gemenskapens konkurrenskraft och samtidigt ta hänsyn till de potentiella miljöfördelarna. |
| --- | --- |

(1)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/29/EG (3) och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (4), där alla ekonomiska sektorer, även den internationella sjöfartssektorn, uppmanas att uppnå utsläppsminskningar, föreskrivs, för det fall att vare sig något internationellt avtal som inkluderar minskningsåtagande för utsläpp från internationell sjöfart under Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har godkänts av medlemsstaterna eller något sådant avtal under Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar har godkänts av gemenskapen senast den 31 december 2011, att kommissionen bör lägga fram ett förslag om att inkludera utsläpp från den internationella sjöfarten i gemenskapens åtagande om utsläppsminskningar med målsättning att den föreslagna rättsakten ska träda i kraft senast 2013. Ett sådant förslag bör minimera eventuella negativa följder för gemenskapens konkurrenskraft och samtidigt ta hänsyn till de potentiella miljöfördelarna.

| (2) | Sjötransporter påverkar det globala klimatet och luftkvaliteten till följd av koldioxidutsläpp och andra utsläpp som de genererar, däribland av kväveoxid, svaveloxid, metan, partiklar och sot. |
| --- | --- |

(2)

Sjötransporter påverkar det globala klimatet och luftkvaliteten till följd av koldioxidutsläpp och andra utsläpp som de genererar, däribland av kväveoxid, svaveloxid, metan, partiklar och sot.

| (3) | Den internationella sjöfarten är det enda transportslag som inte omfattas av unionens åtagande att minska växthusgasutsläppen. Enligt den konsekvensbedömning som bifogas förslaget till denna förordning ökade de unionsrelaterade koldioxidutsläppen från internationell sjöfart med 48 % mellan åren 1990 och 2007. |
| --- | --- |

(3)

Den internationella sjöfarten är det enda transportslag som inte omfattas av unionens åtagande att minska växthusgasutsläppen. Enligt den konsekvensbedömning som bifogas förslaget till denna förordning ökade de unionsrelaterade koldioxidutsläppen från internationell sjöfart med 48 % mellan åren 1990 och 2007.

| (4) | Mot bakgrund av att den vetenskapliga förståelsen av hur icke koldioxidrelaterade utsläpp från sjöstransporter inverkar på det globala klimatet ökar snabbt, bör en förnyad bedömning av denna inverkan regelbundet genomföras inom ramen för denna förordning. Kommissionen bör på grundval av sina bedömningar analysera konsekvenserna för strategier och åtgärder i syfte att minska dessa utsläpp. |
| --- | --- |

(4)

Mot bakgrund av att den vetenskapliga förståelsen av hur icke koldioxidrelaterade utsläpp från sjöstransporter inverkar på det globala klimatet ökar snabbt, bör en förnyad bedömning av denna inverkan regelbundet genomföras inom ramen för denna förordning. Kommissionen bör på grundval av sina bedömningar analysera konsekvenserna för strategier och åtgärder i syfte att minska dessa utsläpp.

| (5) | I Europaparlamentets resolution av den 5 februari 2014 om en ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030 uppmanas kommissionen och medlemsstaterna att som bindande mål för EU ställa upp en minskning av de inhemska växthusgasutsläppen med åtminstone 40 % jämfört med 1990 års nivåer fram till 2030. Europaparlamentet påpekade även att alla sektorer i ekonomin kommer att behöva bidra till att minska utsläppen av växthusgaser, om unionen ska kunna ta sin del av det globala ansvaret. |
| --- | --- |

(5)

I Europaparlamentets resolution av den 5 februari 2014 om en ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030 uppmanas kommissionen och medlemsstaterna att som bindande mål för EU ställa upp en minskning av de inhemska växthusgasutsläppen med åtminstone 40 % jämfört med 1990 års nivåer fram till 2030. Europaparlamentet påpekade även att alla sektorer i ekonomin kommer att behöva bidra till att minska utsläppen av växthusgaser, om unionen ska kunna ta sin del av det globala ansvaret.

| (6) | I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 godkände Europeiska rådet ett bindande EU-mål på en intern minskning av växthusgasutsläppen med minst 40 % jämfört med 1990, senast 2030. Europeiska rådet framhöll också vikten av att minska utsläppen av växthusgaser och riskerna med beroendet av fossila bränslen i transportsektorn och uppmanade kommissionen att ytterligare studera instrument och åtgärder för ett heltäckande och teknikneutralt tillvägagångssätt, bland annat för främjande av utsläppsminskning och energieffektivitet i transportsektorn. |
| --- | --- |

(6)

I sina slutsatser av den 23 och 24 oktober 2014 godkände Europeiska rådet ett bindande EU-mål på en intern minskning av växthusgasutsläppen med minst 40 % jämfört med 1990, senast 2030. Europeiska rådet framhöll också vikten av att minska utsläppen av växthusgaser och riskerna med beroendet av fossila bränslen i transportsektorn och uppmanade kommissionen att ytterligare studera instrument och åtgärder för ett heltäckande och teknikneutralt tillvägagångssätt, bland annat för främjande av utsläppsminskning och energieffektivitet i transportsektorn.

| (7) | I det sjunde miljöhandlingsprogrammet (5) understryks att alla sektorer i ekonomin kommer att behöva bidra till att minska utsläppen av växthusgaser, om unionen ska kunna ta sin del av det globala ansvaret. I detta sammanhang betonas i det sjunde miljöhandlingsprogrammet att vitboken om transporter från 2011 måste vara politiskt väl underbyggd. |
| --- | --- |

(7)

I det sjunde miljöhandlingsprogrammet (5) understryks att alla sektorer i ekonomin kommer att behöva bidra till att minska utsläppen av växthusgaser, om unionen ska kunna ta sin del av det globala ansvaret. I detta sammanhang betonas i det sjunde miljöhandlingsprogrammet att vitboken om transporter från 2011 måste vara politiskt väl underbyggd.

| (8) | I juli 2011 antog IMO tekniska åtgärder och driftsåtgärder, framför allt energieffektivitetsindexet (EEDI) för nya fartyg och energieffektiviseringsplanen för fartyg (SEEMP), som kommer att medföra förbättringar genom att begränsa den förväntade ökningen av växthusgasutsläpp, men inte i sig kan leda till de minskningar av växthusgaser som är nödvändiga inom internationell sjöfart för att åtgärderna ska överensstämma med det globala målet att begränsa ökningen av de globala temperaturerna till 2 °C. |
| --- | --- |

(8)

I juli 2011 antog IMO tekniska åtgärder och driftsåtgärder, framför allt energieffektivitetsindexet (EEDI) för nya fartyg och energieffektiviseringsplanen för fartyg (SEEMP), som kommer att medföra förbättringar genom att begränsa den förväntade ökningen av växthusgasutsläpp, men inte i sig kan leda till de minskningar av växthusgaser som är nödvändiga inom internationell sjöfart för att åtgärderna ska överensstämma med det globala målet att begränsa ökningen av de globala temperaturerna till 2 °C.

| (9) | Enligt uppgifter från IMO skulle den specifika energiförbrukningen och fartygens koldioxidutsläpp kunna minskas med upp till 75 % genom tillämpning av driftsåtgärder och utnyttjande av befintlig teknik. En stor del av dessa åtgärder kan betraktas som kostnadseffektiva och av sådan art att de skulle kunna medföra nettofördelar för sektorn, eftersom de minskade bränslekostnaderna innebär att eventuella drifts- eller investeringskostnader kommer att löna sig. |
| --- | --- |

(9)

Enligt uppgifter från IMO skulle den specifika energiförbrukningen och fartygens koldioxidutsläpp kunna minskas med upp till 75 % genom tillämpning av driftsåtgärder och utnyttjande av befintlig teknik. En stor del av dessa åtgärder kan betraktas som kostnadseffektiva och av sådan art att de skulle kunna medföra nettofördelar för sektorn, eftersom de minskade bränslekostnaderna innebär att eventuella drifts- eller investeringskostnader kommer att löna sig.

| (10) | För att minska koldioxidutsläppen från fartyg på unionsnivå är det bästa alternativet att inrätta ett system för övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp baserat på fartygens bränsleförbrukning, som ett första steg i en stegvis strategi för inkluderande av utsläpp från sjötransporter i unionens åtagande om att minska växthusgasutsläppen, tillsammans med utsläpp från andra sektorer som redan bidrar till detta åtagande. Offentlig tillgång till utsläppsdata kommer att bidra till att avlägsna marknadshinder som förhindrar att många kostnadsnegativa åtgärder som skulle minska växthusgasutsläppen från sjötransporter får spridning. |
| --- | --- |

(10)

För att minska koldioxidutsläppen från fartyg på unionsnivå är det bästa alternativet att inrätta ett system för övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp baserat på fartygens bränsleförbrukning, som ett första steg i en stegvis strategi för inkluderande av utsläpp från sjötransporter i unionens åtagande om att minska växthusgasutsläppen, tillsammans med utsläpp från andra sektorer som redan bidrar till detta åtagande. Offentlig tillgång till utsläppsdata kommer att bidra till att avlägsna marknadshinder som förhindrar att många kostnadsnegativa åtgärder som skulle minska växthusgasutsläppen från sjötransporter får spridning.

| (11) | Antagandet av åtgärder för att minska växthusgasutsläpp och bränsleförbrukning försvåras av marknadshinder, såsom brist på tillförlitlig information om fartygens bränsleeffektivitet eller tillgänglig teknik för att anpassa fartyg, brist på tillgång till finansiering för investeringar i fartygseffektivitet och kluvna incitament, genom att fartygsägare inte skulle gynnas av sina investeringar i fartygseffektivitet om bränslefakturorna betalas av operatörerna. |
| --- | --- |

(11)

Antagandet av åtgärder för att minska växthusgasutsläpp och bränsleförbrukning försvåras av marknadshinder, såsom brist på tillförlitlig information om fartygens bränsleeffektivitet eller tillgänglig teknik för att anpassa fartyg, brist på tillgång till finansiering för investeringar i fartygseffektivitet och kluvna incitament, genom att fartygsägare inte skulle gynnas av sina investeringar i fartygseffektivitet om bränslefakturorna betalas av operatörerna.

| (12) | Resultaten av samråden med berörda parter och diskussionerna med internationella samarbetspartner visar att en stegvis strategi för att inkludera utsläpp från sjötransporter i unionens åtagande om att minska växthusgasutsläpp bör tillämpas genom införandet av ett stabilt system för övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter som ett första steg och prissättningen av dessa utsläpp i ett senare skede. En sådan strategi underlättar betydande framsteg på internationell nivå avseende överenskommelsen om minskningsmål för växthusgasutsläpp och ytterligare åtgärder för att uppnå dessa minskningar till en så låg kostnad som möjligt. |
| --- | --- |

(12)

Resultaten av samråden med berörda parter och diskussionerna med internationella samarbetspartner visar att en stegvis strategi för att inkludera utsläpp från sjötransporter i unionens åtagande om att minska växthusgasutsläpp bör tillämpas genom införandet av ett stabilt system för övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter som ett första steg och prissättningen av dessa utsläpp i ett senare skede. En sådan strategi underlättar betydande framsteg på internationell nivå avseende överenskommelsen om minskningsmål för växthusgasutsläpp och ytterligare åtgärder för att uppnå dessa minskningar till en så låg kostnad som möjligt.

| (13) | Införandet av ett system för övervakning, rapportering och verifiering på unionsnivå förväntas leda till utsläppsminskningar på upp till 2 % jämfört med nuläget och aggregerade minskningar av nettokostnaderna med upp till 1,2 miljarder EUR fram till 2030, eftersom systemet kan bidra till att avlägsna marknadshinder, i synnerhet sådana som är kopplade till bristen på information om fartygens effektivitet, genom att ge jämförbar och tillförlitlig information om bränsleförbrukning och energieffektivitet till relevanta marknader. Denna sänkning av transportkostnaderna bör främja den internationella handeln. Dessutom är ett stabilt system för övervakning, rapportering och verifiering en nödvändig förutsättning för marknadsbaserade åtgärder, effektivitetsstandarder eller andra åtgärder, oavsett om de tillämpas på unionsnivå eller globalt. Ett sådant system ger också tillförlitliga uppgifter, så att exakta utsläppsminskningsmål kan ställas upp och sjötransporternas bidrag till att uppnå en koldioxidsnål ekonomi kan bedömas. Med tanke på sjöfartens internationella karaktär vore en global överenskommelse det lämpligaste och effektivaste sättet att minska utsläpp från den internationella sjöfarten. |
| --- | --- |

(13)

Införandet av ett system för övervakning, rapportering och verifiering på unionsnivå förväntas leda till utsläppsminskningar på upp till 2 % jämfört med nuläget och aggregerade minskningar av nettokostnaderna med upp till 1,2 miljarder EUR fram till 2030, eftersom systemet kan bidra till att avlägsna marknadshinder, i synnerhet sådana som är kopplade till bristen på information om fartygens effektivitet, genom att ge jämförbar och tillförlitlig information om bränsleförbrukning och energieffektivitet till relevanta marknader. Denna sänkning av transportkostnaderna bör främja den internationella handeln. Dessutom är ett stabilt system för övervakning, rapportering och verifiering en nödvändig förutsättning för marknadsbaserade åtgärder, effektivitetsstandarder eller andra åtgärder, oavsett om de tillämpas på unionsnivå eller globalt. Ett sådant system ger också tillförlitliga uppgifter, så att exakta utsläppsminskningsmål kan ställas upp och sjötransporternas bidrag till att uppnå en koldioxidsnål ekonomi kan bedömas. Med tanke på sjöfartens internationella karaktär vore en global överenskommelse det lämpligaste och effektivaste sättet att minska utsläpp från den internationella sjöfarten.

| (14) | Alla resor inom unionen, alla inkommande resor från den sista hamnen utanför unionen till den första anlöpshamnen inom unionen och alla utgående resor från en unionshamn till nästa anlöpshamn utanför unionen, inbegripet ballastresor, bör betraktas som relevanta ur övervakningshänseende. Koldioxidutsläpp i unionshamnar, inbegripet utsläpp från fartyg som ligger i hamn eller förflyttar sig inom en hamn, bör också omfattas, i synnerhet som det finns särskilda åtgärder för att minska eller undvika dem. Dessa regler bör tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt på alla fartyg, oberoende av flagg. Eftersom denna förordning är inriktad på sjötransporter, bör emellertid inte krav på övervakning, rapportering och verifiering fastställas för fartygsförflyttningar och verksamheter i annat syfte än för passagerar- eller fraktbefordran, exempelvis muddring, isbrytning, utläggning av rörledningar eller verksamhet på havsbaserade anläggningar. |
| --- | --- |

(14)

Alla resor inom unionen, alla inkommande resor från den sista hamnen utanför unionen till den första anlöpshamnen inom unionen och alla utgående resor från en unionshamn till nästa anlöpshamn utanför unionen, inbegripet ballastresor, bör betraktas som relevanta ur övervakningshänseende. Koldioxidutsläpp i unionshamnar, inbegripet utsläpp från fartyg som ligger i hamn eller förflyttar sig inom en hamn, bör också omfattas, i synnerhet som det finns särskilda åtgärder för att minska eller undvika dem. Dessa regler bör tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt på alla fartyg, oberoende av flagg. Eftersom denna förordning är inriktad på sjötransporter, bör emellertid inte krav på övervakning, rapportering och verifiering fastställas för fartygsförflyttningar och verksamheter i annat syfte än för passagerar- eller fraktbefordran, exempelvis muddring, isbrytning, utläggning av rörledningar eller verksamhet på havsbaserade anläggningar.

| (15) | För att säkerställa lika villkor för fartyg som används under mindre gynnsamma klimatförhållanden bör det vara möjligt att inbegripa specifik information om ett fartygs isklass, och dess framförande genom is, i de uppgifter som övervakas på grundval av denna förordning. |
| --- | --- |

(15)

För att säkerställa lika villkor för fartyg som används under mindre gynnsamma klimatförhållanden bör det vara möjligt att inbegripa specifik information om ett fartygs isklass, och dess framförande genom is, i de uppgifter som övervakas på grundval av denna förordning.

| (16) | Det föreslagna systemet för övervakning, rapportering och verifiering bör inrättas genom en förordning med tanke på de nya bestämmelsernas komplexa och mycket tekniska art, behovet av enhetliga regler som är tillämpliga inom hela unionen för att spegla sjötransporternas internationella prägel med en stor mängd fartyg som förväntas anlöpa hamnar i olika medlemsstater, och för att underlätta genomförandet inom unionen. |
| --- | --- |

(16)

Det föreslagna systemet för övervakning, rapportering och verifiering bör inrättas genom en förordning med tanke på de nya bestämmelsernas komplexa och mycket tekniska art, behovet av enhetliga regler som är tillämpliga inom hela unionen för att spegla sjötransporternas internationella prägel med en stor mängd fartyg som förväntas anlöpa hamnar i olika medlemsstater, och för att underlätta genomförandet inom unionen.

| (17) | Ett stabilt fartygsspecifikt system för övervakning, rapportering och verifiering på unionsnivå bör baseras på en beräkning av utsläpp från förbrukat bränsle vid resor till och från unionshamnar, eftersom uppgifter om bränsleförsäljning inte ger tillräckligt noggranna uppskattningar av bränsleförbrukningen inom denna specifika räckvidd på grund av fartygens stora tankkapacitet. |
| --- | --- |

(17)

Ett stabilt fartygsspecifikt system för övervakning, rapportering och verifiering på unionsnivå bör baseras på en beräkning av utsläpp från förbrukat bränsle vid resor till och från unionshamnar, eftersom uppgifter om bränsleförsäljning inte ger tillräckligt noggranna uppskattningar av bränsleförbrukningen inom denna specifika räckvidd på grund av fartygens stora tankkapacitet.

| (18) | Unionens system för övervakning, rapportering och verifiering bör även omfatta annan relevant information som möjliggör fastställande av fartygens effektivitet eller ytterligare analys av vilka faktorer som ligger bakom utsläppsutvecklingen, samtidigt som konfidentialiteten för kommersiell eller industriell information respekteras. Detta tillämpningsområde innebär att unionens system för övervakning, rapportering och verifiering även anpassas till internationella initiativ för införande av effektivitetskrav för befintliga fartyg och även omfattar driftsåtgärder samt bidrar till att avlägsna marknadshinder kopplade till brist på information. |
| --- | --- |

(18)

Unionens system för övervakning, rapportering och verifiering bör även omfatta annan relevant information som möjliggör fastställande av fartygens effektivitet eller ytterligare analys av vilka faktorer som ligger bakom utsläppsutvecklingen, samtidigt som konfidentialiteten för kommersiell eller industriell information respekteras. Detta tillämpningsområde innebär att unionens system för övervakning, rapportering och verifiering även anpassas till internationella initiativ för införande av effektivitetskrav för befintliga fartyg och även omfattar driftsåtgärder samt bidrar till att avlägsna marknadshinder kopplade till brist på information.

| (19) | För att minimera den administrativa bördan för fartygsägare och fartygsoperatörer, framför allt små och medelstora företag, och optimera kostnads-nyttoförhållandet i systemet för övervakning, rapportering och verifiering, utan att målet att en övervägande mängd växthusgasutsläpp från sjötransporter ska omfattas äventyras, bör reglerna om övervakning, rapportering och verifiering endast gälla stora utsläppare. Ett tröskelvärde på en bruttodräktighet över 5 000 har valts efter en detaljerad objektiv analys av storleken på och utsläppen från fartyg som ankommer till och avgår från unionshamnar. Fartyg med en bruttodräktighet över 5 000 står för omkring 55 % av antalet fartyg som anlöper unionshamnar och omkring 90 % av de därmed förknippade utsläppen. Detta icke-diskriminerande tröskelvärde skulle säkerställa att de som släpper ut mest omfattas av systemet. Ett lägre tröskelvärde skulle leda till en större administrativ börda och ett högre skulle innebära en begränsning av de utsläpp som omfattas och därmed också av systemet för övervakning, rapportering och verifierings miljöeffektivitet. |
| --- | --- |

(19)

För att minimera den administrativa bördan för fartygsägare och fartygsoperatörer, framför allt små och medelstora företag, och optimera kostnads-nyttoförhållandet i systemet för övervakning, rapportering och verifiering, utan att målet att en övervägande mängd växthusgasutsläpp från sjötransporter ska omfattas äventyras, bör reglerna om övervakning, rapportering och verifiering endast gälla stora utsläppare. Ett tröskelvärde på en bruttodräktighet över 5 000 har valts efter en detaljerad objektiv analys av storleken på och utsläppen från fartyg som ankommer till och avgår från unionshamnar. Fartyg med en bruttodräktighet över 5 000 står för omkring 55 % av antalet fartyg som anlöper unionshamnar och omkring 90 % av de därmed förknippade utsläppen. Detta icke-diskriminerande tröskelvärde skulle säkerställa att de som släpper ut mest omfattas av systemet. Ett lägre tröskelvärde skulle leda till en större administrativ börda och ett högre skulle innebära en begränsning av de utsläpp som omfattas och därmed också av systemet för övervakning, rapportering och verifierings miljöeffektivitet.

| (20) | För att ytterligare minska fartygsägares och fartygsoperatörers administrativa börda bör övervakningsreglerna fokusera på koldioxid som den mest relevanta växthusgas som släpps ut från sjötransporter. |
| --- | --- |

(20)

För att ytterligare minska fartygsägares och fartygsoperatörers administrativa börda bör övervakningsreglerna fokusera på koldioxid som den mest relevanta växthusgas som släpps ut från sjötransporter.

| (21) | Det bör i reglerna tas hänsyn till befintliga krav och uppgifter som redan finns tillgängliga ombord på fartygen, varför företag bör ges möjlighet att välja en av följande fyra övervakningsmetoder: leveranssedlar för bunkerbränsle, övervakning av tank för bunkerbränsle ombord, flödesmätare för tillämpliga förbränningsprocesser eller direkta utsläppsmätningar. En fartygsspecifik övervakningsplan bör ange det val som görs och ge ytterligare information om tillämpningen av vald metod. |
| --- | --- |

(21)

Det bör i reglerna tas hänsyn till befintliga krav och uppgifter som redan finns tillgängliga ombord på fartygen, varför företag bör ges möjlighet att välja en av följande fyra övervakningsmetoder: leveranssedlar för bunkerbränsle, övervakning av tank för bunkerbränsle ombord, flödesmätare för tillämpliga förbränningsprocesser eller direkta utsläppsmätningar. En fartygsspecifik övervakningsplan bör ange det val som görs och ge ytterligare information om tillämpningen av vald metod.

| (22) | Ett företag med ansvar för en hel rapporteringsperiod för ett fartygs transportverksamhet bör betraktas som ansvarigt för alla övervaknings- och rapporteringsskyldigheter som uppstår i samband med den rapporteringsperioden, däribland inlämnandet av en på tillfredsställande sätt verifierad utsläppsrapport. Vid ett företagsbyte bör det nya företaget endast att vara ansvarigt för de övervaknings- och rapporteringsskyldigheter som är kopplade till den rapporteringsperiod under vilken företagsbytet skedde. För att underlätta fullgörandet av dessa skyldigheter, bör det nya företaget få en kopia av den senaste övervakningsplanen och i förekommande fall dokument om överensstämmelse. |
| --- | --- |

(22)

Ett företag med ansvar för en hel rapporteringsperiod för ett fartygs transportverksamhet bör betraktas som ansvarigt för alla övervaknings- och rapporteringsskyldigheter som uppstår i samband med den rapporteringsperioden, däribland inlämnandet av en på tillfredsställande sätt verifierad utsläppsrapport. Vid ett företagsbyte bör det nya företaget endast att vara ansvarigt för de övervaknings- och rapporteringsskyldigheter som är kopplade till den rapporteringsperiod under vilken företagsbytet skedde. För att underlätta fullgörandet av dessa skyldigheter, bör det nya företaget få en kopia av den senaste övervakningsplanen och i förekommande fall dokument om överensstämmelse.

| (23) | Andra växthusgaser, faktorer som påverkar klimatet eller luftföroreningar bör inte omfattas av unionens system för övervakning, rapportering och verifiering i detta skede, för att undvika krav på att installera mätutrustning som inte är tillräckligt tillförlitlig eller kommersiellt tillgänglig, vilket skulle kunna hindra genomförandet av unionens system för övervakning, rapportering och verifiering. |
| --- | --- |

(23)

Andra växthusgaser, faktorer som påverkar klimatet eller luftföroreningar bör inte omfattas av unionens system för övervakning, rapportering och verifiering i detta skede, för att undvika krav på att installera mätutrustning som inte är tillräckligt tillförlitlig eller kommersiellt tillgänglig, vilket skulle kunna hindra genomförandet av unionens system för övervakning, rapportering och verifiering.

| (24) | IMO:s internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (Marpol) föreskriver obligatorisk tillämpning av EEDI på nya fartyg och användning av SEEMP i hela den globala flottan. |
| --- | --- |

(24)

IMO:s internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (Marpol) föreskriver obligatorisk tillämpning av EEDI på nya fartyg och användning av SEEMP i hela den globala flottan.

| (25) | För att minimiera den administrativa bördan för fartygsägare och operatörer, bör rapportering och offentliggörande av rapporterad information ske på årlig basis. Genom att offentliggörande av information om utsläpp, bränsleförbrukning och effektivitetsrelaterade uppgifter begränsas till årliga genomsnitt och aggregerade siffror, bör frågor rörande konfidentialitet kunna hanteras. I syfte att säkerställa att skyddet av legitima ekonomiska intressen som har företräde framför allmänintresset av offentliggörande inte åsidosätts, bör en annan aggregeringsnivå för data i undantagsfall tillämpas på begäran av företaget. De uppgifter som rapporteras till kommissionen bör införlivas i statistiken i den mån de uppgifterna är relevanta för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik i enlighet med kommissionens beslut 2012/504/EU (6). |
| --- | --- |

(25)

För att minimiera den administrativa bördan för fartygsägare och operatörer, bör rapportering och offentliggörande av rapporterad information ske på årlig basis. Genom att offentliggörande av information om utsläpp, bränsleförbrukning och effektivitetsrelaterade uppgifter begränsas till årliga genomsnitt och aggregerade siffror, bör frågor rörande konfidentialitet kunna hanteras. I syfte att säkerställa att skyddet av legitima ekonomiska intressen som har företräde framför allmänintresset av offentliggörande inte åsidosätts, bör en annan aggregeringsnivå för data i undantagsfall tillämpas på begäran av företaget. De uppgifter som rapporteras till kommissionen bör införlivas i statistiken i den mån de uppgifterna är relevanta för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik i enlighet med kommissionens beslut 2012/504/EU (6).

| (26) | Att verifiering utförs av ackrediterade kontrollörer bör säkerställa att övervakningsplaner och utsläppsrapporter är korrekta och uppfyller de krav som anges i den här förordningen. Som ett viktigt inslag för förenklad verifiering bör kontrollörerna kontrollera uppgifternas trovärdighet genom att jämföra rapporterade uppgifter med uppskattningar baserade på fartygets spårningsuppgifter och egenskaper. Sådana uppskattningar kan tillhandahållas av kommissionen. För att säkerställa opartiskhet bör kontrollörerna vara oberoende och behöriga rättsliga enheter och bör ackrediteras av nationella ackrediteringsorgan som inrättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (7). |
| --- | --- |

(26)

Att verifiering utförs av ackrediterade kontrollörer bör säkerställa att övervakningsplaner och utsläppsrapporter är korrekta och uppfyller de krav som anges i den här förordningen. Som ett viktigt inslag för förenklad verifiering bör kontrollörerna kontrollera uppgifternas trovärdighet genom att jämföra rapporterade uppgifter med uppskattningar baserade på fartygets spårningsuppgifter och egenskaper. Sådana uppskattningar kan tillhandahållas av kommissionen. För att säkerställa opartiskhet bör kontrollörerna vara oberoende och behöriga rättsliga enheter och bör ackrediteras av nationella ackrediteringsorgan som inrättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (7).

| (27) | Ett dokument om överensstämmelse som utfärdas av en kontrollör bör förvaras ombord på fartyget för att visa att skyldigheterna avseende övervakning, rapportering och verifiering iakttagits. Kontrollörer bör informera kommissionen om utfärdande av sådana dokument. |
| --- | --- |

(27)

Ett dokument om överensstämmelse som utfärdas av en kontrollör bör förvaras ombord på fartyget för att visa att skyldigheterna avseende övervakning, rapportering och verifiering iakttagits. Kontrollörer bör informera kommissionen om utfärdande av sådana dokument.

| (28) | Baserat på erfarenheter från liknande uppgifter kopplade till sjöfartssäkerhet bör Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), inom ramen för sitt mandat bistå kommissionen genom att utföra vissa uppgifter. |
| --- | --- |

(28)

Baserat på erfarenheter från liknande uppgifter kopplade till sjöfartssäkerhet bör Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), inom ramen för sitt mandat bistå kommissionen genom att utföra vissa uppgifter.

| (29) | Kontroll av efterlevnaden av skyldigheterna i samband med systemet för övervakning, rapportering och verifiering bör baseras på befintliga instrument, närmare bestämt de som har inrättats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG (8) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/21/EG (9), och på information om utfärdande av dokument om överensstämmelse. Det dokument som bekräftar fartygets efterlevnad av övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna bör läggas till i den förteckning över certifikat och dokument som avses i bilaga IV till direktiv 2009/16/EG. |
| --- | --- |

(29)

Kontroll av efterlevnaden av skyldigheterna i samband med systemet för övervakning, rapportering och verifiering bör baseras på befintliga instrument, närmare bestämt de som har inrättats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG (8) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/21/EG (9), och på information om utfärdande av dokument om överensstämmelse. Det dokument som bekräftar fartygets efterlevnad av övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna bör läggas till i den förteckning över certifikat och dokument som avses i bilaga IV till direktiv 2009/16/EG.

| (30) | Medlemsstaterna bör sträva efter att inspektera fartyg som anlöper hamnar inom deras jurisdiktion för vilka viss information som krävs rörande dokument om överensstämmelse inte är tillgänglig. |
| --- | --- |

(30)

Medlemsstaterna bör sträva efter att inspektera fartyg som anlöper hamnar inom deras jurisdiktion för vilka viss information som krävs rörande dokument om överensstämmelse inte är tillgänglig.

| (31) | Underlåtenhet att iaktta bestämmelserna i denna förordning bör leda till sanktioner. Medlemsstaterna bör fastställa regler om dessa sanktioner. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(31)

Underlåtenhet att iaktta bestämmelserna i denna förordning bör leda till sanktioner. Medlemsstaterna bör fastställa regler om dessa sanktioner. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (32) | I fråga om fartyg som inte uppfyllt övervaknings- och rapporteringskraven under två eller flera på varandra följande rapporteringsperioder och när andra kontrollåtgärder inte har lett till att kraven uppfylls, är det lämpligt att föreskriva en möjlighet att avvisa dem. Den åtgärden bör tillämpas på ett sådant sätt att den bristande efterlevnaden kan åtgärdas inom en rimlig tidsperiod. |
| --- | --- |

(32)

I fråga om fartyg som inte uppfyllt övervaknings- och rapporteringskraven under två eller flera på varandra följande rapporteringsperioder och när andra kontrollåtgärder inte har lett till att kraven uppfylls, är det lämpligt att föreskriva en möjlighet att avvisa dem. Den åtgärden bör tillämpas på ett sådant sätt att den bristande efterlevnaden kan åtgärdas inom en rimlig tidsperiod.

| (33) | Medlemsstater som inte har kusthamnar på sitt territorium och som inte är flaggstater för fartyg som faller inom denna förordnings tillämpningsområde, eller som har stängt sina nationella fartygsregister, bör kunna avvika från denna förordnings bestämmelser om sanktioner så länge de inte är flaggstater för något sådant fartyg. |
| --- | --- |

(33)

Medlemsstater som inte har kusthamnar på sitt territorium och som inte är flaggstater för fartyg som faller inom denna förordnings tillämpningsområde, eller som har stängt sina nationella fartygsregister, bör kunna avvika från denna förordnings bestämmelser om sanktioner så länge de inte är flaggstater för något sådant fartyg.

| (34) | Unionens system för övervakning, rapportering och verifiering bör fungera som en modell för genomförandet av ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering. Ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering är att föredra, eftersom det kan betraktas som mer effektivt på grund av dess mer omfattande räckvidd. I syfte att underlätta utarbetandet av internationella regler inom IMO för övervakning, rapportering och verifiering av växthusgasutsläpp från sjötransporter, bör kommissionen därför regelbundet dela relevant information om genomförandet av denna förordning med IMO och andra relevanta internationella organ och relevanta inlagor bör lämnas till IMO. Om en överenskommelse om ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering nås, bör kommissionen se över unionens system för övervakning, rapportering och verifiering i syfte att anpassa det till det globala systemet för övervakning, rapportering och verifiering. |
| --- | --- |

(34)

Unionens system för övervakning, rapportering och verifiering bör fungera som en modell för genomförandet av ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering. Ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering är att föredra, eftersom det kan betraktas som mer effektivt på grund av dess mer omfattande räckvidd. I syfte att underlätta utarbetandet av internationella regler inom IMO för övervakning, rapportering och verifiering av växthusgasutsläpp från sjötransporter, bör kommissionen därför regelbundet dela relevant information om genomförandet av denna förordning med IMO och andra relevanta internationella organ och relevanta inlagor bör lämnas till IMO. Om en överenskommelse om ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering nås, bör kommissionen se över unionens system för övervakning, rapportering och verifiering i syfte att anpassa det till det globala systemet för övervakning, rapportering och verifiering.

| (35) | I syfte att beakta relevanta internationella regler och internationella och europeiska normer samt den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på översyn av vissa tekniska aspekter av övervakning och rapportering av koldioxidutsläpp från fartyg och att vidare specificera reglerna för verifieringsaktiviteter och metoden för ackreditering av kontrollörer. Det är av särskild vikt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter, bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(35)

I syfte att beakta relevanta internationella regler och internationella och europeiska normer samt den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på översyn av vissa tekniska aspekter av övervakning och rapportering av koldioxidutsläpp från fartyg och att vidare specificera reglerna för verifieringsaktiviteter och metoden för ackreditering av kontrollörer. Det är av särskild vikt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter, bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (36) | För att säkerställa enhetliga villkor för användningen av standardmallar för övervakning av koldioxidutsläpp och annan relevant information, för användningen av automatiserade system och elektroniska mallar för enhetlig rapportering av koldioxidutsläpp och annan relevant information till kommissionen och berörda flaggstaters myndigheter och för specifikation av tekniska regler för de tillämpliga parametrarna för andra fartygskategorier än passagerarfartyg, ro-ro-fartyg och containerfartyg och för revideringen av dessa parametrar, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10). |
| --- | --- |

(36)

För att säkerställa enhetliga villkor för användningen av standardmallar för övervakning av koldioxidutsläpp och annan relevant information, för användningen av automatiserade system och elektroniska mallar för enhetlig rapportering av koldioxidutsläpp och annan relevant information till kommissionen och berörda flaggstaters myndigheter och för specifikation av tekniska regler för de tillämpliga parametrarna för andra fartygskategorier än passagerarfartyg, ro-ro-fartyg och containerfartyg och för revideringen av dessa parametrar, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10).

| (37) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att övervaka, rapportera och verifiera koldioxidutsläpp från fartyg som det första steget i en stegvis strategi för att minska växthusgasutsläppen inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, med hänsyn till sjötransporters internationella karaktär, utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(37)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att övervaka, rapportera och verifiera koldioxidutsläpp från fartyg som det första steget i en stegvis strategi för att minska växthusgasutsläppen inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, med hänsyn till sjötransporters internationella karaktär, utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (38) | De regler genom vilka systemet för övervakning, rapportering och verifiering inrättas bör vara förenliga med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (11) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (12). |
| --- | --- |

(38)

De regler genom vilka systemet för övervakning, rapportering och verifiering inrättas bör vara förenliga med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (11) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (12).

| (39) | Denna förordning bör träda i kraft den 1 juli 2015 för att säkerställa att medlemsstaterna och berörda parter får tillräckligt med tid för att vidta de åtgärder som krävs för en effektiv tillämpning av denna förordning, innan den första rapporteringsperioden som inleds den 1 januari 2018. |
| --- | --- |

(39)

Denna förordning bör träda i kraft den 1 juli 2015 för att säkerställa att medlemsstaterna och berörda parter får tillräckligt med tid för att vidta de åtgärder som krävs för en effektiv tillämpning av denna förordning, innan den första rapporteringsperioden som inleds den 1 januari 2018.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs regler för noggrann övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp och av annan relevant information från fartyg som ankommer till, befinner sig i eller avgår från hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion i syfte att främja minskningen av koldioxidutsläpp från sjötransporter på ett kostnadseffektivt sätt.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på fartyg med en bruttodräktighet över 5 000 avseende koldioxidutsläpp under deras resor från senaste anlöpshamn till en anlöpshamn inom en medlemsstats jurisdiktion och från en anlöpshamn inom en medlemsstats jurisdiktion till nästa anlöpshamn samt då de befinner sig i anlöpshamnar inom en medlemsstats jurisdiktion.

2.   Denna förordning är inte tillämplig på örlogsfartyg, hjälpfartyg, fiskefartyg, fiskberedningsfartyg, primitivt konstruerade träfartyg, fartyg som inte har mekanisk framdrivning, eller fartyg i statens tjänst som inte används kommersiellt.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a)   koldioxidutsläpp: utsläpp i atmosfären av koldioxid från fartyg.

b)   anlöpshamn: den hamn där ett fartyg lägger till för att lasta eller lossa gods eller där passagerare kan gå ombord eller lämna fartyget; följaktligen undantas uppehåll enbart för att tanka, fylla på varor, avlösa personal, angöra en torrdocka eller reparera fartyget och/eller dess utrustning, uppehåll i hamn för att fartyget behöver assistans eller befinner sig i en nödsituation, omlastning mellan fartyg utanför hamnen och uppehåll endast för att ta skydd från dåligt väder eller för att detta krävs på grund av sök- och räddningsinsatser.

c)   resa: en förflyttning av ett fartyg som påbörjas eller avslutas i en anlöpshamn och som har till syfte att transportera passagerare eller last i kommersiellt syfte.

d)   företag: fartygsägaren eller någon annan organisation eller person, såsom den driftsansvarige eller den som hyr fartyget utan besättning, som har övertagit fartygsägarens ansvar för fartygets drift.

e)   bruttodräktighet: bruttodräktighet beräknad i enlighet med reglerna för dräktighetsberäkning i bilaga 1 till den internationella konventionen om skeppsmätning, antagen av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) i London den 23 juni 1969, eller en efterföljande konvention.

f)   kontrollör: en rättslig enhet som utför verifieringsverksamhet och är ackrediterad av ett nationellt ackrediteringsorgan i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 och den här förordningen.

g)   verifiering: den verksamhet som en kontrollör bedriver för att bedöma huruvida de dokument som företaget överlämnar överensstämmer med kraven i denna förordning.

h)   dokument om överensstämmelse: ett fartygsspecifikt dokument, utfärdat till ett företag av en kontrollör, vilket bekräftar att det fartyget har efterlevt kraven i denna förordning under en viss rapporteringsperiod.

i)   annan relevant information: information som är relaterad till fartygs koldioxidutsläpp från bränsleförbrukning, till transportarbete och till energieffektivitet, som gör det möjligt att analysera utsläppstendenser och bedöma fartygens resultat.

j)   emissionsfaktor: det genomsnittliga växthusgasutsläppet i förhållande till aktivitetsdata för bränsle-/materialflöde, om man antar en fullständig oxidation vid förbränning och en fullständig omvandling vid alla andra kemiska reaktioner.

k)   osäkerhet: en parameter, kopplad till resultatet av fastställandet av en storhet, som beskriver spridningen av de värden som rimligen kan tillskrivas denna storhet, inbegripet effekterna av både systematiska och slumpmässiga faktorer: osäkerheten uttrycks i procent, och beskriver ett konfidensintervall kring medelvärdet som omfattar 95 % av de värden som fås fram med beaktande av varje asymmetri i fördelningen av värden.

l)   konservativ: en uppsättning antaganden som fastställs för att garantera att de årliga utsläppen inte underskattas eller att sträckan eller mängden last ombord överskattas.

m)   rapporteringsperiod: ett kalenderår under vilket koldioxidutsläpp måste övervakas och rapporteras. För resor som påbörjas och avslutas under två olika kalenderår ska övervaknings- och rapporteringsuppgifterna redovisas under det första berörda kalenderåret.

n)   fartyg i hamn: fartyg som är säkert förtöjt eller ligger för ankar i en hamn inom en medlemsstats jurisdiktion medan det lastar eller lossar eller endast ligger i hamn, inklusive den tid då det inte hanterar last.

o)   isklass: den beteckning som ett fartyg har tilldelats av flaggstatens behöriga nationella myndigheter, eller en organisation som är erkänd av den staten, och som visar att fartyget har konstruerats för att framföras genom havsis.

KAPITEL II

ÖVERVAKNING OCH RAPPORTERING

Avsnitt 1

PRINCIPER OCH METODER FÖR ÖVERVAKNING OCH RAPPORTERING

Artikel 4

Gemensamma principer för övervakning och rapportering

1.   I enlighet med artiklarna 8–12 ska företag, för vart och ett av sina fartyg, övervaka och rapportera relevanta parametrar under en rapporteringsperiod. De ska utföra den övervakningen och rapporteringen inom alla hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion och för resor till eller från en hamn inom en medlemsstats jurisdiktion.

2.   Övervakningen och rapporteringen ska vara komplett och omfatta koldioxidutsläpp från förbränning av bränsle, när fartygen är till sjöss såväl som i hamn. Företagen ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra eventuella luckor i uppgifterna inom rapporteringsperioden.

3.   Övervakningen och rapporteringen ska vara konsekvent och jämförbar över tid. För detta ändamål ska företagen använda samma övervakningsmetoder och uppgifter, med förbehåll för ändringar som har utvärderats av kontrollören.

4.   Företagen ska inhämta, registrera, sammanställa, analysera och dokumentera övervakningsdata, inbegripet antaganden, referenser, emissionsfaktorer och aktivitetsdata, på ett överblickbart sätt möjliggör för kontrollören att återge hur koldioxidutsläppen har fastställts.

5.   Företagen ska se till att fastställandet av koldioxidutsläpp är vare sig systematiskt felaktigt eller medvetet felaktigt. De ska identifiera och reducera eventuella felkällor.

6.   Företagen ska se till att det är möjligt att med rimlig säkerhet fastställa integriteten av de koldioxidutsläppsdata som ska övervakas och rapporteras.

7.   Företagen ska sträva efter att beakta de rekommendationer som ges i de verifieringsrapporter som utfärdas enligt artikel 13.3 eller 13.4 i sin efterföljande övervakning och rapportering.

Artikel 5

Metoder för övervakning av koldioxidutsläpp och annan relevant information

1.   Vid tillämpningen av artikel 4.1, 4.2 och 4.3 ska företag, för vart och ett av sina fartyg, fastställa koldioxidutsläpp i enlighet med någon av de metoder som anges i bilaga I, och övervaka annan relevant information i enlighet med de regler som anges i bilaga II, eller som antagits enligt den bilagan.

2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 med avseende på att ändra de metoder som anges i bilaga I och de regler som anges i bilaga II för att beakta relevanta internationella regler och internationella samt europeiska normer. Kommissionen ska också ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 för att ändra bilagorna I och II i syfte att förfina de aspekter i övervakningsmetoderna som anges där, mot bakgrund av den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.

Avsnitt 2

ÖVERVAKNINGSPLAN

Artikel 6

Övervakningsplanens innehåll och inlämnande

1.   Företagen ska senast den 31 augusti 2017 till kontrollörerna lämna in en övervakningsplan för vart och ett av sina fartyg och däri ange den metod som valts för att övervaka och rapportera koldioxidutsläpp och annan relevant information.

2.   Utan hinder av punkt 1 ska företagen för fartyg som omfattas av denna förordning för första gången efter den 31 augusti 2017 utan onödigt dröjsmål och senast två månader efter varje fartygs första anlöp av en hamn inom en medlemsstats jurisdiktion lämna in en övervakningsplan till kontrollören.

3.   Övervakningsplanen ska fullständigt, och på ett överblickbart sätt, dokumentera övervakningsmetoden för ett visst fartyg och minst omfatta följande uppgifter:

| a) | Identifiering och typ av fartyg, inbegripet dess namn, IMO-identifieringsnummer, registreringshamn eller hemmahamn och fartygsägarens namn. |
| --- | --- |

a)

Identifiering och typ av fartyg, inbegripet dess namn, IMO-identifieringsnummer, registreringshamn eller hemmahamn och fartygsägarens namn.

| b) | Företagets namn samt adress, telefonnummer och e-postadress till en kontaktperson. |
| --- | --- |

b)

Företagets namn samt adress, telefonnummer och e-postadress till en kontaktperson.

| c) | En beskrivning av följande koldioxidutsläppskällor ombord på fartyget: huvudmotorer, hjälpmotorer, gasturbiner, pannor och inertgasgeneratorer samt de bränsletyper som används. |
| --- | --- |

c)

En beskrivning av följande koldioxidutsläppskällor ombord på fartyget: huvudmotorer, hjälpmotorer, gasturbiner, pannor och inertgasgeneratorer samt de bränsletyper som används.

| d) | En beskrivning av de förfaranden, system och ansvarsområden som används vid uppdateringen av förteckningen över koldioxidutsläppskällor under rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

d)

En beskrivning av de förfaranden, system och ansvarsområden som används vid uppdateringen av förteckningen över koldioxidutsläppskällor under rapporteringsperioden.

| e) | En beskrivning av de förfaranden som används för att kontrollera att förteckningen över resor är fullständig. |
| --- | --- |

e)

En beskrivning av de förfaranden som används för att kontrollera att förteckningen över resor är fullständig.

| f) | En beskrivning av förfarandena för övervakning av fartygets bränsleförbrukning, inbegripet






  i) | den metod som valts bland dem som anges i bilaga I för att beräkna bränsleförbrukningen för varje koldioxidutsläppskälla, inbegripet, i tillämpliga fall, en beskrivning av den mätutrustning som används, |
| --- | --- | --- |

f)

En beskrivning av förfarandena för övervakning av fartygets bränsleförbrukning, inbegripet

i)

den metod som valts bland dem som anges i bilaga I för att beräkna bränsleförbrukningen för varje koldioxidutsläppskälla, inbegripet, i tillämpliga fall, en beskrivning av den mätutrustning som används,

| ii) | förfarandena för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, en beskrivning av den mätutrustning som används och förfarandena för att registrera, hämta, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som är tillämpligt, |
| --- | --- |

ii)

förfarandena för att mäta tankad bränslemängd och bränslemängd i tankarna, en beskrivning av den mätutrustning som används och förfarandena för att registrera, hämta, överföra och lagra mätuppgifter, beroende på vad som är tillämpligt,

| iii) | den metod som valts för fastställande av densitet, i tillämpliga fall, |
| --- | --- |

iii)

den metod som valts för fastställande av densitet, i tillämpliga fall,

| iv) | ett förfarande för att säkerställa att den totala osäkerheten för bränslemätningar överensstämmer med kraven i denna förordning, om möjligt med beaktande av nationell lagstiftning, klausuler i kundavtal eller bränsleleverantörers standarder för noggrannhet. |
| --- | --- |

iv)

ett förfarande för att säkerställa att den totala osäkerheten för bränslemätningar överensstämmer med kraven i denna förordning, om möjligt med beaktande av nationell lagstiftning, klausuler i kundavtal eller bränsleleverantörers standarder för noggrannhet.

| g) | De enskilda emissionsfaktorer som används för varje bränsletyp eller, när det gäller alternativa bränslen, metoderna för att fastställa emissionsfaktorer, inbegripet metoder för provtagning och analys, och en beskrivning av de laboratorier som används, med dessa laboratoriers eventuella ackreditering enligt ISO 17025. |
| --- | --- |

g)

De enskilda emissionsfaktorer som används för varje bränsletyp eller, när det gäller alternativa bränslen, metoderna för att fastställa emissionsfaktorer, inbegripet metoder för provtagning och analys, och en beskrivning av de laboratorier som används, med dessa laboratoriers eventuella ackreditering enligt ISO 17025.

| h) | En beskrivning av de förfaranden som används för att fastställa aktivitetsdata per resa, inbegripet






  i) | de förfaranden, ansvarsområden och datakällor som används för fastställande och registrering av sträcka, |
| --- | --- | --- |

h)

En beskrivning av de förfaranden som används för att fastställa aktivitetsdata per resa, inbegripet

i)

de förfaranden, ansvarsområden och datakällor som används för fastställande och registrering av sträcka,

| ii) | de förfaranden, ansvarsområden, formler och datakällor som används för att fastställande och registrering av den last som transporteras och av antalet passagerare, beroende på vad som är tillämpligt, |
| --- | --- |

ii)

de förfaranden, ansvarsområden, formler och datakällor som används för att fastställande och registrering av den last som transporteras och av antalet passagerare, beroende på vad som är tillämpligt,

| iii) | de förfaranden, ansvarsområden, formler och datakällor som används för att fastställa och registrera tidsåtgång till sjöss mellan avresehamnen och ankomsthamnen. |
| --- | --- |

iii)

de förfaranden, ansvarsområden, formler och datakällor som används för att fastställa och registrera tidsåtgång till sjöss mellan avresehamnen och ankomsthamnen.

| i) | En beskrivning av den metod som ska användas för att fastställa ersättningsdata för att komma tillrätta med luckor i uppgifterna. |
| --- | --- |

i)

En beskrivning av den metod som ska användas för att fastställa ersättningsdata för att komma tillrätta med luckor i uppgifterna.

| j) | Ett besiktningsregister i vilket alla uppgifter i besiktningshistoriken ska registreras. |
| --- | --- |

j)

Ett besiktningsregister i vilket alla uppgifter i besiktningshistoriken ska registreras.

4.   Övervakningsplanen kan också innehålla information om företagets isklass och/eller de förfaranden, ansvarsområden, formler och datakällor som används för att fastställa och registrera tillryggalagd sträcka och tidsåtgång till sjöss då fartyget går genom is.

5.   Företagen ska använda standardiserade övervakningsplaner som baseras på mallar. Dessa mallar, inbegripet de tekniska reglerna för en enhetlig tillämpning av mallarna, ska fastställas av kommissionen genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.

Artikel 7

Ändringar av övervakningsplanen

1.   Företagen ska regelbundet och minst en gång per år kontrollera om fartygets övervakningsplan återspeglar fartygets art och sätt att fungera och om övervakningsmetoden kan förbättras.

2.   Företagen ska ändra övervakningsplanen om någon av följande situationer föreligger:

| a) | Ett företagsbyte sker. |
| --- | --- |

a)

Ett företagsbyte sker.

| b) | Nya utsläpp uppstår på grund av nya koldioxidutsläppskällor eller på grund av användning av nya bränslen som ännu inte omfattas av övervakningsplanen. |
| --- | --- |

b)

Nya utsläpp uppstår på grund av nya koldioxidutsläppskällor eller på grund av användning av nya bränslen som ännu inte omfattas av övervakningsplanen.

| c) | Tillgången till uppgifter ändras på grund av att nya typer av mätutrustning, nya provtagningsmetoder eller analysmetoder används, eller av andra skäl, och detta kan påverka noggrannheten vid fastställande av koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

c)

Tillgången till uppgifter ändras på grund av att nya typer av mätutrustning, nya provtagningsmetoder eller analysmetoder används, eller av andra skäl, och detta kan påverka noggrannheten vid fastställande av koldioxidutsläpp.

| d) | Uppgifter som tagits fram genom den övervakningsmetod som tillämpats har befunnits vara felaktiga. |
| --- | --- |

d)

Uppgifter som tagits fram genom den övervakningsmetod som tillämpats har befunnits vara felaktiga.

| e) | Någon del av övervakningsplanen befinns inte uppfylla kraven i denna förordning och företaget ska revidera den i enlighet med artikel 13.1. |
| --- | --- |

e)

Någon del av övervakningsplanen befinns inte uppfylla kraven i denna förordning och företaget ska revidera den i enlighet med artikel 13.1.

3.   Företagen ska utan onödigt dröjsmål meddela kontrollörerna om eventuella förslag till ändringar av övervakningsplanen.

4.   Ändringar av övervakningsplanen enligt punkt 2 b, c och d i den här artikeln ska bedömas av kontrollören i enlighet med artikel 13.1. Efter bedömningen ska kontrollören meddela företaget om ändringarna uppfyller kraven.

Avsnitt 3

ÖVERVAKNING AV KOLDIOXIDUTSLÄPPOCH ANNAN RELEVANT INFORMATION

Artikel 8

Övervakning av verksamhet inom en rapporteringsperiod

Från och med den 1 januari 2018 ska företagen, baserat på den övervakningsplan som har bedömts i enlighet med artikel 13.1, övervaka koldioxidutsläpp för varje fartyg per resa och på årlig basis genom att tillämpa den lämpliga metoden för att fastställa koldioxidutsläpp bland de metoder som anges i del B i bilaga I och genom att beräkna koldioxidutsläpp i enlighet med del A i bilaga I.

Artikel 9

Övervakning per resa

1.   På grundval av den övervakningsplan som har bedömts i enlighet med artikel 13.1 ska företagen, för varje fartyg som ankommer till och avreser från, och för varje resa till eller från, en hamn inom en medlemsstats jurisdiktion, övervaka följande uppgifter i enlighet med del A i bilaga I och del A i bilaga II:

| a) | Avresehamn och ankomsthamn samt datum och klockslag för avresa och ankomst. |
| --- | --- |

a)

Avresehamn och ankomsthamn samt datum och klockslag för avresa och ankomst.

| b) | Mängd och emissionsfaktor för varje typ av bränsle som förbrukas totalt. |
| --- | --- |

b)

Mängd och emissionsfaktor för varje typ av bränsle som förbrukas totalt.

| c) | Utsläppt koldioxid. |
| --- | --- |

c)

Utsläppt koldioxid.

| d) | Tillryggalagd sträcka. |
| --- | --- |

d)

Tillryggalagd sträcka.

| e) | Tidsåtgång till sjöss. |
| --- | --- |

e)

Tidsåtgång till sjöss.

| f) | Transporterad last. |
| --- | --- |

f)

Transporterad last.

| g) | Transportarbete. |
| --- | --- |

g)

Transportarbete.

Företagen kan i förekommande fall även övervaka information om fartygets isklass och framförande genom is.

2.   Genom undantag från punkt 1 i den här artikeln, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10, ska ett företag vara undantaget från skyldigheten att övervaka den information som avses i punkt 1 i den här artikeln per resa för ett specifikt fartyg, om

| a) | alla fartygets resor under rapporteringsperioden antingen påbörjas eller avslutas i en hamn som är belägen inom en medlemsstats jurisdiktion, och |
| --- | --- |

a)

alla fartygets resor under rapporteringsperioden antingen påbörjas eller avslutas i en hamn som är belägen inom en medlemsstats jurisdiktion, och

| b) | fartyget enligt sin tidsplan gör över 300 resor under rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

b)

fartyget enligt sin tidsplan gör över 300 resor under rapporteringsperioden.

Artikel 10

Övervakning på årsbasis

På grundval av den övervakningsplan som har bedömts i enlighet med artikel 13.1 ska företaget för varje fartyg och kalenderår övervaka följande parametrar i enlighet med del A i bilaga I och del B i bilaga II:

| a) | Mängd och emissionsfaktor för varje typ av bränsle som förbrukas totalt. |
| --- | --- |

a)

Mängd och emissionsfaktor för varje typ av bränsle som förbrukas totalt.

| b) | Total aggregerad mängd koldioxidutsläpp inom denna förordnings tillämpningsområde. |
| --- | --- |

b)

Total aggregerad mängd koldioxidutsläpp inom denna förordnings tillämpningsområde.

| c) | Aggregerade koldioxidutsläpp från alla resor mellan hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion. |
| --- | --- |

c)

Aggregerade koldioxidutsläpp från alla resor mellan hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion.

| d) | Aggregerade koldioxidutsläpp från alla resor med avgång från hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion. |
| --- | --- |

d)

Aggregerade koldioxidutsläpp från alla resor med avgång från hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion.

| e) | Samlade koldioxidutsläpp från alla resor till hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion. |
| --- | --- |

e)

Samlade koldioxidutsläpp från alla resor till hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion.

| f) | Koldioxidutsläpp som uppstått inom hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion då fartygen legat i hamn. |
| --- | --- |

f)

Koldioxidutsläpp som uppstått inom hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion då fartygen legat i hamn.

| g) | Totalt tillryggalagd sträcka. |
| --- | --- |

g)

Totalt tillryggalagd sträcka.

| h) | Total tidsåtgång till sjöss. |
| --- | --- |

h)

Total tidsåtgång till sjöss.

| i) | Totalt transportarbete. |
| --- | --- |

i)

Totalt transportarbete.

| j) | Genomsnittlig energieffektivitet. |
| --- | --- |

j)

Genomsnittlig energieffektivitet.

Företagen kan i förekommande fall övervaka information om fartygets isklass och framförande genom is.

Företagen kan också övervaka bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp med differentiering på grundval av andra kriterier som definieras i övervakningsplanen.

Avsnitt 4

RAPPORTERING

Artikel 11

Utsläppsrapportens innehåll

1.   Från och med 2019 ska företagen senast den 30 april varje år till kommissionen och myndigheterna i de berörda flaggstaterna lämna in en utsläppsrapport avseende koldioxidutsläpp och annan relevant information för hela rapporteringsperioden för varje fartyg under deras ansvar, som har verifierats av en kontrollör i enlighet med artikel 13.

2.   Vid företagsbyte ska det nya företaget se till att varje fartyg under dess ansvar uppfyller kraven i denna förordning avseende hela den rapporteringsperiod under vilken det ansvarar för det berörda fartyget.

3.   Företagen ska ange följande information i utsläppsrapporten:

| a) | Uppgifter genom vilka fartyget och företaget identifieras, inbegripet






  i) | fartygets namn, |
| --- | --- | --- |

a)

Uppgifter genom vilka fartyget och företaget identifieras, inbegripet

i)

fartygets namn,

| ii) | IMO-identifieringsnummer, |
| --- | --- |

ii)

IMO-identifieringsnummer,

| iii) | registreringshamn eller hemmahamn, |
| --- | --- |

iii)

registreringshamn eller hemmahamn,

| iv) | fartygets isklass, om den anges i övervakningsplanen, |
| --- | --- |

iv)

fartygets isklass, om den anges i övervakningsplanen,

| v) | fartygets tekniska effektivitet (energieffektivitetsindex (EEDI) eller Estimated Index Value (EIV) i enlighet med IMO:s resolution MEPC.215 (63), i tillämpliga fall), |
| --- | --- |

v)

fartygets tekniska effektivitet (energieffektivitetsindex (EEDI) eller Estimated Index Value (EIV) i enlighet med IMO:s resolution MEPC.215 (63), i tillämpliga fall),

| vi) | fartygsägarens namn, |
| --- | --- |

vi)

fartygsägarens namn,

| vii) | fartygsägarens adress och huvudsakliga verksamhetsort, |
| --- | --- |

vii)

fartygsägarens adress och huvudsakliga verksamhetsort,

| viii) | företagets namn (om det inte är fartygsägaren), |
| --- | --- |

viii)

företagets namn (om det inte är fartygsägaren),

| ix) | företagets adress (om det inte är fartygsägaren) och huvudsakliga verksamhetsort, |
| --- | --- |

ix)

företagets adress (om det inte är fartygsägaren) och huvudsakliga verksamhetsort,

| x) | adress, telefonnummer och e-postadress till en kontaktperson, |
| --- | --- |

x)

adress, telefonnummer och e-postadress till en kontaktperson,

| b) | identitet för den kontrollör som bedömde utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

b)

identitet för den kontrollör som bedömde utsläppsrapporten.

| c) | Information om den övervakningsmetod som används och relevant osäkerhetsnivå. |
| --- | --- |

c)

Information om den övervakningsmetod som används och relevant osäkerhetsnivå.

| d) | Resultatet av den årliga övervakningen av parametrarna i enlighet med artikel 10. |
| --- | --- |

d)

Resultatet av den årliga övervakningen av parametrarna i enlighet med artikel 10.

Artikel 12

Utsläppsrapportens format

1.   Utsläppsrapporten ska lämnas in med hjälp av automatiserade system och format för datautbyte, inbegripet elektroniska mallar.

2.   Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa tekniska regler för formaten för datautbyte, inbegripet de elektroniska mallarna. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.

KAPITEL III

VERIFIERING OCH ACKREDITERING

Artikel 13

Verifieringsverksamhetens och verifieringsrapportens omfattning

1.   Kontrollören ska bedöma huruvida övervakningsplanen överensstämmer med de krav som fastställs i artiklarna 6 och 7. Om kontrollörens bedömning påvisar avvikelser från dessa krav, ska det berörda företaget revidera sin övervakningsplan i enlighet med detta och lämna in den reviderade planen för kontrollörens slutliga bedömning innan rapporteringsperioden inleds. Företaget ska komma överens med kontrollören om vilken tidsram som behövs för att införa dessa revideringar. Den tidsramen får under inga omständigheter sträcka sig förbi rapporteringsperiodens början.

2.   Kontrollören ska bedöma huruvida utsläppsrapporten överensstämmer med kraven i artiklarna 8–12 och bilagorna I och II.

Kontrollören ska särskilt bedöma om koldioxidutsläppen och annan relevant information i utsläppsrapporten har fastställts i enlighet med artiklarna 8, 9 och 10 och övervakningsplanen.

3.   Om slutsatsen av verifieringsbedömningen är att utsläppsrapporten, enligt rimliga garantier från kontrollören, inte innehåller väsentliga felaktigheter, ska kontrollören utfärda en verifieringsrapport där det anges att utsläppsrapporten har verifierats och befunnits vara tillfredsställande. I verifieringsrapporten ska alla frågor som är relevanta för det arbete som kontrollören utfört anges.

4.   Om slutsatsen av verifieringsbedömningen är att utsläppsrapporten innehåller felaktigheter eller avvikelser från kraven i denna förordning, ska kontrollören informera företaget om detta i god tid. Företaget ska då korrigera felaktigheterna eller avvikelserna, så att verifieringsprocessen kan slutföras i tid, och till kontrollören lämna in den reviderade utsläppsrapporten och annan information som var nödvändig för att korrigera avvikelserna till kontrollören. I sin verifieringsrapport ska kontrollören ange om företaget har korrigerat de felaktigheter eller avvikelser som framkom under verifieringsbedömningen. Om de meddelade felaktigheterna eller avvikelserna inte har korrigerats och var för sig eller tillsammans leder till väsentliga felaktigheter, ska kontrollören utfärda en verifieringsrapport där det anges att utsläppsrapporten inte uppfyller denna förordning.

Artikel 14

Allmänna skyldigheter och principer för kontrollörer

1.   Kontrollören ska vara oberoende i förhållande till företaget eller fartygsoperatören och ska bedriva den verksamhet som krävs enligt denna förordning i allmänhetens intresse. Varken kontrollören eller någon annan del av samma rättsliga enhet får därför vara ett företag eller en fartygsoperatör, fartygsägare, eller vara ägd av ett sådant, och kontrollören får inte heller ha förbindelser med företaget som kan inverka på dennes oberoende och opartiskhet.

2.   Vid verifieringen av utsläppsrapporten och de övervakningsförfaranden som företaget tillämpar ska kontrollören bedöma tillförlitlighet, trovärdighet och exaktheten hos övervakningssystemen samt i de rapporterade uppgifterna samt den information som avser koldioxidutsläpp, i synnerhet följande:

| a) | Hur bränsleförbrukning tillskrivs resor. |
| --- | --- |

a)

Hur bränsleförbrukning tillskrivs resor.

| b) | Rapporterade uppgifter om bränsleförbrukning samt mätningar och beräkningar kopplade till dessa. |
| --- | --- |

b)

Rapporterade uppgifter om bränsleförbrukning samt mätningar och beräkningar kopplade till dessa.

| c) | Val och tillämpning av emissionsfaktorer. |
| --- | --- |

c)

Val och tillämpning av emissionsfaktorer.

| d) | De beräkningar som ligger till grund för fastställandet av de totala koldioxidutsläppen. |
| --- | --- |

d)

De beräkningar som ligger till grund för fastställandet av de totala koldioxidutsläppen.

| e) | De beräkningar som ligger till grund för fastställandet av energieffektiviteten. |
| --- | --- |

e)

De beräkningar som ligger till grund för fastställandet av energieffektiviteten.

3.   Kontrollören ska endast beakta utsläppsrapporter som lämnas in i enlighet med artikel 12, om tillförlitliga och trovärdiga uppgifter och information gör det möjligt att fastställa koldioxidutsläppen med en rimlig grad av säkerhet och under förutsättning att följande säkerställs:

| a) | De rapporterade uppgifterna överensstämmer med uppskattade uppgifter som är baserade på fartygets spårningsuppgifter och egenskaper, såsom fartygets maskinstyrka. |
| --- | --- |

a)

De rapporterade uppgifterna överensstämmer med uppskattade uppgifter som är baserade på fartygets spårningsuppgifter och egenskaper, såsom fartygets maskinstyrka.

| b) | De rapporterade uppgifterna innehåller inga inkonsekvenser, särskilt inte vid jämförelse av den totala volym bränsle som köps årligen av varje fartyg och den sammanlagda bränsleförbrukningen under resor. |
| --- | --- |

b)

De rapporterade uppgifterna innehåller inga inkonsekvenser, särskilt inte vid jämförelse av den totala volym bränsle som köps årligen av varje fartyg och den sammanlagda bränsleförbrukningen under resor.

| c) | Sammanställningen av uppgifter har utförts i enlighet med tillämpliga regler. |
| --- | --- |

c)

Sammanställningen av uppgifter har utförts i enlighet med tillämpliga regler.

| d) | Fartygets relevanta register är fullständiga och konsekventa. |
| --- | --- |

d)

Fartygets relevanta register är fullständiga och konsekventa.

Artikel 15

Verifieringsförfaranden

1.   Kontrollören ska identifiera potentiella risker kopplade till övervaknings- och rapporteringsprocessen genom att jämföra rapporterade koldioxidutsläpp med uppskattade uppgifter baserade på fartygets spårningsuppgifter och egenskaper, såsom fartygets maskinstyrka. Om betydande avvikelser konstateras, ska kontrollören genomföra ytterligare analyser.

2.   Kontrollören ska identifiera potentiella risker kopplade till de olika beräkningsstegen genom att se över alla datakällor och metoder som används.

3.   Kontrollören ska beakta eventuella effektiva riskkontrollmetoder som företaget tillämpar för att minska graden av osäkerhet förknippad med den noggrannhet som är specifik för de övervakningsmetoder som används.

4.   Företaget ska förse kontrollören med all ytterligare information som gör det möjligt att utföra verifieringsförfarandena. Under verifieringsprocessen kan kontrollören göra stickprov för att fastställa tillförlitligheten hos rapporterade uppgifter och information.

5.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 med avseende på att närmare fastställa reglerna för den verifieringsverksamhet som avses i denna förordning. När kommissionen antar dessa akter ska den ta hänsyn till de faktorer som anges i del A i bilaga III. De regler som fastställs i dessa delegerade akter ska baseras på de principer för verifiering som anges i artikel 14 och på relevanta internationellt vedertagna normer.

Artikel 16

Ackreditering av kontrollörer

1.   Kontrollörer som bedömer övervakningsplaner och utsläppsrapporter samt utfärdar sådana verifieringsrapporter och dokument om överensstämmelse som avses i den här förordningen ska vara ackrediterade av ett nationellt ackrediteringsorgan i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 för den verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för den här förordningen.

2.   Om inga särskilda bestämmelser om ackrediteringen av kontrollörer föreskrivs i den här förordningen, ska de relevanta bestämmelserna i förordning (EG) nr 765/2008 gälla.

3.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 med avseende på att närmare fastställa metoderna för ackreditering av kontrollörer. När kommissionen antar dessa akter, ska den ta hänsyn till de faktorer som anges i del B i bilaga III. De metoder som fastställs i dessa delegerade akter ska baseras på de principer för verifiering som anges i artikel 14 och relevanta internationellt vedertagna normer.

KAPITEL IV

ÖVERENSSTÄMMELSE OCH OFFENTLIGGÖRANDE AV INFORMATION

Artikel 17

Dokument om överensstämmelse

1.   Om utsläppsrapporten uppfyller kraven i artiklarna 11–15 och i bilagorna I och II, ska kontrollören, på basis av verifieringsrapporten, utfärda ett dokument om överensstämmelse för det berörda fartyget.

2.   Dokumentet om överensstämmelse ska innehålla följande information:

| a) | Fartygets identitet (namn, IMO-identifieringsnummer och registreringshamn eller hemmahamn). |
| --- | --- |

a)

Fartygets identitet (namn, IMO-identifieringsnummer och registreringshamn eller hemmahamn).

| b) | Namn, adress och huvudsaklig verksamhetsort för fartygsägaren. |
| --- | --- |

b)

Namn, adress och huvudsaklig verksamhetsort för fartygsägaren.

| c) | Kontrollörens identitet. |
| --- | --- |

c)

Kontrollörens identitet.

| d) | Datum för utfärdande av dokumentet om överensstämmelse, dess giltighetstid och den rapporteringsperiod som det avser. |
| --- | --- |

d)

Datum för utfärdande av dokumentet om överensstämmelse, dess giltighetstid och den rapporteringsperiod som det avser.

3.   Dokumentet om överensstämmelse ska vara giltiga under perioden om 18 månader från rapporteringsperiodens slut.

4.   Kontrollören ska utan dröjsmål informera kommissionen och flaggstatens myndighet om utfärdandet av dokumentet om överensstämmelse. Kontrollören ska överföra den information som avses i punkt 2 med hjälp av automatiserade system och format för datautbyte, inbegripet elektroniska mallar.

5.   Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa tekniska regler avseende formatet för datautbyte, inbegripet elektroniska mallar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.

Artikel 18

Skyldighet att ha ett giltigt dokument om överensstämmelse ombord

Senast den 30 juni året efter en rapporteringsperiods slut ska fartyg som ankommer till, befinner sig i eller avgår från en hamn som är belägen inom en medlemsstats jurisdiktion, och som har gjort resor under denna rapporteringsperiod, ha ett giltigt dokument om överensstämmelse ombord.

Artikel 19

Efterlevnad av övervaknings- och rapporteringskrav och inspektioner

1.   Varje medlemsstat ska på grundval av den information som offentliggörs i enlighet med artikel 21.1 vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att de övervaknings- och rapporteringskrav som anges i artiklarna 8–12 efterlevs av fartyg som för dess flagg. Medlemsstaterna ska betrakta det faktum att ett dokument om överensstämmelse har utfärdats för det berörda fartyget, i enlighet med artikel 17.4, som belägg för sådan överensstämmelse.

2.   Varje medlemsstat ska se till att varje inspektion av ett fartyg i en hamn inom dess jurisdiktion, som utförs i enlighet med direktiv 2009/16/EG, inbegriper en kontroll av att ett giltigt dokument om överensstämmelse medförs ombord.

3.   För varje fartyg avseende vilket den information som avses i artikel 21.2 i och j inte är tillgänglig vid den tidpunkt när det anlöper en hamn inom en medlemsstats jurisdiktion, får den berörda medlemsstaten kontrollera att ett giltigt dokument om överensstämmelse medförs ombord.

Artikel 20

Sanktioner, informationsutbyte och avvisningsbeslut

1.   Medlemsstaterna ska inrätta ett system för sanktioner vid underlåtelse att uppfylla de övervaknings- och rapporteringsskyldigheter som fastställs i artiklarna 8–12 och vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att sanktionerna påförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 1 juli 2017, och utan dröjsmål anmäla eventuella ändringar till kommissionen.

2.   Medlemsstaterna ska upprätta effektivt informationsutbyte och ett effektivt samarbete mellan de nationella myndigheter som är ansvariga för att säkerställa efterlevnaden av övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna eller i tillämpliga fall med de myndigheter som handhar sanktionsförfarandena. Nationella sanktionsförfaranden mot ett visst fartyg från en medlemsstats sida ska anmälas till kommissionen, Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), övriga medlemsstater och den berörda flaggstaten.

3.   Om fartyg har underlåtit att uppfylla övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna under två eller fler på varandra följande rapporteringsperioder och om andra kontrollåtgärder inte har lett till att kraven uppfylls, kan den berörda myndigheten i ankomsthamnens medlemsstat utfärda ett avvisningsbeslut, vilket ska anmälas till kommissionen, Emsa, övriga medlemsstater och den berörda flaggstaten. Om ett avvisningsbeslut utfärdas, ska varje medlemsstat neka det berörda fartyget tillträde till sina hamnar till dess att företaget uppfyller övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna i enlighet med artiklarna 11 och 18. Fullgörandet av dessa skyldigheter ska intygas genom att ett giltigt dokument om överensstämmelse delges den behöriga nationella myndighet som utfärdade avvisningsbeslutet. Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av internationella sjörättsliga regler för fartyg i nödsituationer.

4.   Fartygsägaren eller operatören eller dennes representant i medlemsstaterna ska ha rätt till ett effektivt rättsmedel inför domstol mot ett avvisningsbeslut och ska på lämpligt sätt informeras om detta av den behöriga myndigheten i ankomsthamnens medlemsstat. Medlemsstaterna ska inrätta och vidmakthålla lämpliga förfaranden för detta ändamål.

5.   En medlemsstat utan kusthamnar på sitt territorium och som har stängt sitt nationella fartygsregister eller inte är flaggstat för fartyg som faller inom denna förordnings tillämpningsområde, får avvika från bestämmelserna i den här artikeln, så länge den inte är flaggstat för sådana fartyg. En medlemsstat som har för avsikt att utnyttja detta undantag ska meddela kommissionen senast den 1 juli 2015. Kommissionen ska även underrättas om eventuella senare ändringar.

Artikel 21

Offentliggörande av information och kommissionens rapport

1.   Senast den 30 juni varje år ska kommissionen offentliggöra information om de koldioxidutsläpp som rapporteras i enlighet med artikel 11 samt den information som fastställs i punkt 2 i den här artikeln.

2.   Kommissionen ska inkludera följande i informationen som ska offentliggöras:

| a) | Fartygets identitet (namn, IMO-identifieringsnummer och registreringshamn eller hemmahamn). |
| --- | --- |

a)

Fartygets identitet (namn, IMO-identifieringsnummer och registreringshamn eller hemmahamn).

| b) | Fartygets tekniska effektivitet (EEDI eller EIV där så är tillämpligt). |
| --- | --- |

b)

Fartygets tekniska effektivitet (EEDI eller EIV där så är tillämpligt).

| c) | Årliga koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

c)

Årliga koldioxidutsläpp.

| d) | Total bränsleförbrukning per år för resor. |
| --- | --- |

d)

Total bränsleförbrukning per år för resor.

| e) | Genomsnittlig årlig bränsleförbrukning och genomsnittliga årliga koldioxidutsläpp per tillryggalagd sträcka för resor. |
| --- | --- |

e)

Genomsnittlig årlig bränsleförbrukning och genomsnittliga årliga koldioxidutsläpp per tillryggalagd sträcka för resor.

| f) | Genomsnittlig årlig bränsleförbrukning och genomsnittliga årliga koldioxidutsläpp per tillryggalagd sträcka och last som transporteras under resor. |
| --- | --- |

f)

Genomsnittlig årlig bränsleförbrukning och genomsnittliga årliga koldioxidutsläpp per tillryggalagd sträcka och last som transporteras under resor.

| g) | Sammanlagd tid till sjöss per år för resor. |
| --- | --- |

g)

Sammanlagd tid till sjöss per år för resor.

| h) | Tillämpad övervakningsmetod. |
| --- | --- |

h)

Tillämpad övervakningsmetod.

| i) | Utfärdandedatum och utgångsdatum för dokumentet om överensstämmelse. |
| --- | --- |

i)

Utfärdandedatum och utgångsdatum för dokumentet om överensstämmelse.

| j) | Identitet för den kontrollör som bedömde utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

j)

Identitet för den kontrollör som bedömde utsläppsrapporten.

| k) | Annan information som övervakas och rapporteras på frivillig basis i enlighet med artikel 10. |
| --- | --- |

k)

Annan information som övervakas och rapporteras på frivillig basis i enlighet med artikel 10.

3.   Om, på grund av särskilda omständigheter, offentliggörande enligt punkt 2 av en kategori av aggregerade data, som inte är kopplade till koldioxidutsläpp, i undantagsfall skulle undergräva skyddet av kommersiella intressen som förtjänar skydd i egenskap av ett legitimt ekonomiskt intresse som har företräde framför allmänintresset av offentliggörande i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1367/2006 (13), ska en annan aggregeringsnivå för just dessa data tillämpas på begäran av företaget i syfte att skydda sådana intressen. Om det inte är möjligt att tillämpa en annan aggregeringsnivå, ska kommissionen inte göra dessa data offentligt tillgängliga.

4.   Kommissionen ska offentliggöra en årlig rapport om koldioxidutsläpp och annan relevant information från sjötransporter, inbegripet aggregerade och förklarade resultat, i syfte att informera allmänheten och möjliggöra en bedömning av koldioxidutsläppen från och energieffektiviteten hos sjötransporter per storlek, fartygstyp, verksamhet eller annan kategori som bedöms vara relevant.

5.   Kommissionen ska vartannat år bedöma sjöfartssektorns totala inverkan på det globala klimatet, inbegripet genom icke koldioxidrelaterade utsläpp eller effekter.

6.   Inom ramen för sitt mandat ska Emsa bistå kommissionen i dess arbete för att uppfylla villkoren i den här artikeln och artiklarna 12 och 17 i den här förordningen, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 (14).

KAPITEL V

INTERNATIONELLT SAMARBETE

Artikel 22

Internationellt samarbete

1.   Kommissionen ska regelbundet informera IMO och andra berörda internationella organ om genomförandet av denna förordning utan att detta påverkar tillämpningen av behörighetsfördelningen eller beslutsfattandet enligt vad som föreskrivs i fördragen.

2.   Kommissionen och, där detta är relevant, medlemsstaterna ska upprätthålla ett tekniskt utbyte med tredjeländer, i synnerhet när det gäller vidareutveckling av övervakningsmetoder, organisering av rapportering och verifiering av utsläppsrapporter.

3.   Om en internationell överenskommelse om ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering av växthusgasutsläpp eller globala åtgärder för att minska växthusgasutsläppen från sjötransporter ingås, ska kommissionen se över denna förordning och om lämpligt föreslå ändringar för att anpassa den till den internationella överenskommelsen.

KAPITEL VI

DELEGERADE BEFOGENHETER OCH GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER SAMT SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 23

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin praxis och genomför samråd med experter, inbegripet experter från medlemsstaterna, innan dessa delegerade akter antas.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 5.2, 15.5 och 16.3 ska tilldelas kommissionen för en period av fem år från och med den 1 juli 2015. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden om fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, om inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 5.2, 15.5 och 16.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 5.2, 15.5 och 16.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 24

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 26 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (15). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

Artikel 25

Ändringar av direktiv 2009/16/EG

Följande punkt ska läggas till i förteckningen i bilaga IV till direktiv 2009/16/EG:

| ”50. | Dokument om överensstämmelse utfärdat enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/... (16)
   (17) av den ... om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG. |
| --- | --- |

”50.

Dokument om överensstämmelse utfärdat enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/... (16)
   (17) av den ... om övervakning, rapportering och verifiering av koldioxidutsläpp från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG.

Artikel 26

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2015.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 67, 6.3.2014, s. 170.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 5 mars 2015. Europaparlamentets ståndpunkt av den ....

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/29/EG av den 23 april 2009 om ändring av direktiv 2003/87/EG i avsikt att förbättra och utvidga gemenskapssystemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser (EUT L 140, 5.6.2009, s. 63).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 136).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1386/2013/EU av den 20 november 2013 om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 – Att leva gott inom planetens gränser (EUT L 354, 28.12.2013, s. 171).

5

(6)  Kommissionens beslut 2012/504/EU av den 17 september 2012 om Eurostat (EUT L 251, 18.9.2012, s. 49).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG av den 23 april 2009 om hamnstatskontroll (EUT L 131, 28.5.2009, s. 57).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/21/EG av den 23 april 2009 om fullgörande av flaggstatsförpliktelser (EUT L 131, 28.5.2009, s. 132).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1367/2006 av den 6 september 2006 om tillämpning av bestämmelserna i Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ (EUT L 264, 25.9.2006, s. 13).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 av den 27 juni 2002 om inrättande av en europeisk sjösäkerhetsbyrå (EGT L 208, 5.8.2002, s. 1).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).

15

(16)  EUT ...”.

16

(17)  Nummer och datum för denna förordning i texten och kompletterande fotnot.

17

---

BILAGA I

Metoder för övervakning av koldioxidutsläpp

A.   BERÄKNING av KOLDIOXIDUTSLÄPP (ARTIKEL 9)

Vid beräkning av koldioxidutsläpp ska företagen använda följande formel:

| | Bränsleförbrukning × emissionsfaktor |
| --- | --- |

Bränsleförbrukning × emissionsfaktor

| | Bränsleförbrukningen ska omfatta det bränsle som huvudmotorer, hjälpmotorer, gasturbiner, pannor och inertgasgeneratorer förbrukar. |
| --- | --- |

Bränsleförbrukningen ska omfatta det bränsle som huvudmotorer, hjälpmotorer, gasturbiner, pannor och inertgasgeneratorer förbrukar.

| | Bränsleförbrukning inom hamnar när fartyg ligger i hamn ska beräknas separat. |
| --- | --- |

Bränsleförbrukning inom hamnar när fartyg ligger i hamn ska beräknas separat.

I princip ska standardvärden för emissionsfaktorer för bränslen användas, såvida inte företaget bestämmer sig för att använda de uppgifter om bränslekvalitet som anges på leveranssedlar för bunkerbränsle (BDN), vilka används för att visa att gällande bestämmelser om svavelutsläpp efterlevs.

Dessa standardvärden för emissionsfaktorer ska baseras på de senaste värdena från den Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC). Dessa värden kan härledas från bilaga VI till kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 (1).

Lämpliga emissionsfaktorer för biobränslen och alternativa icke-fossila bränslen ska tillämpas.

B.   METODER FÖR FASTSTÄLLANDE AV KOLDIOXIDUTSLÄPP

Företaget ska i övervakningsplanen ange vilken övervakningsmetod som används för att beräkna bränsleförbrukning för varje fartyg som det ansvarar för och säkerställa att den metod som väljs tillämpas konsekvent.

Faktisk bränsleförbrukning för varje resa ska användas och beräknas med någon av följande metoder:

| a) | Leveranssedel för bunkerbränsle (BDN) och periodiska avstämningar av bränsletankar. |
| --- | --- |

a)

Leveranssedel för bunkerbränsle (BDN) och periodiska avstämningar av bränsletankar.

| b) | Övervakning av tank för bunkerbränsle ombord. |
| --- | --- |

b)

Övervakning av tank för bunkerbränsle ombord.

| c) | Flödesmätare för tillämpliga förbränningsprocesser. |
| --- | --- |

c)

Flödesmätare för tillämpliga förbränningsprocesser.

| d) | Direkta koldioxidutsläppsmätningar. |
| --- | --- |

d)

Direkta koldioxidutsläppsmätningar.

Alla kombinationer av ovanstående metoder som godkänns av kontrollören får användas, om de ökar mätningens totala exakthet.

1.   Metod A: BDN och periodiska avstämningar av bränsletankar

Denna metod baseras på kvantitet och typ av bränsle enligt definition i en BDN i kombination med periodiska avstämningar av bränsletankar baserat på avläsningar av tankar. Periodens samlade bränsleförbrukning utgörs av bränslet vid periodens början, plus leveranser och minus bränslet vid periodens slut och avlägsnat bränsle mellan periodens början och periodens slut.

Med period avses tidsåtgången mellan två anlöpningar eller tidsåtgången inom en hamn. För det bränsle som används under en period måste bränsletyp och svavelhalt anges.

Denna metod ska inte användas om BDN inte finns tillgänglig ombord, framför allt när last används som bränsle, exempelvis förångad flytande naturgas.

Enligt befintliga bestämmelser i bilaga VI till Marpol är BDN obligatorisk, och relevanta register ska sparas ombord i tre år efter leveransen av bunkerbränslet och ska vara lättillgängliga. Den periodiska avstämningen av bränsletankar ombord baseras på avläsningen av bränsletanken. Vid genomgången används tanktabeller med relevans för varje bränsletank för att fastställa volymen vid tidpunkten för avläsningen av bränsletanken. Den osäkerhet som är kopplad till BDN ska anges i övervakningsplanen. Avläsningar av bränsletank ska utföras med lämpliga metoder, såsom automatiserade system, pejling och mätstickor. Metoden för tankpejling och därtill kopplad osäkerhet ska anges i övervakningsplanen.

Om tankad bränslemängd eller återstående bränsle i tankarna fastställs i volymenheter, uttryckt i liter, ska företaget omvandla denna mängd från volym till massa genom att använda faktiska densitetsvärden. Företaget ska fastställa faktisk densitet med hjälp av någon av följande metoder:

| a) | Mätsystem ombord. |
| --- | --- |

a)

Mätsystem ombord.

| b) | Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN. |
| --- | --- |

b)

Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN.

Den faktiska densiteten ska uttryckas i kg/liter och fastställas för tillämplig temperatur för en specifik mätning. Om faktiska densitetsvärden inte finns tillgängliga, ska en standarddensitetsfaktor för den aktuella bränsletypen tillämpas efter bedömning av kontrollören.

2.   Metod B: Övervakning av tank för bunkerbränsle ombord

Denna metod baseras på avläsningar av bränsletankar för alla bränsletankar ombord. Avläsningarna ska göras dagligen när fartyget är till sjöss och varje gång bränsle fylls på eller avlägsnas.

De totala variationerna av bränsletanknivån mellan två avläsningar utgör det bränsle som förbrukas under perioden.

Perioden omfattar tidsåtgången mellan två anlöpningar eller tidsåtgången inom en hamn. För det bränsle som används under en period måste bränsletyp och svavelhalt anges.

Avläsningar av bränsletank ska utföras med lämpliga metoder, såsom automatiserade system, pejling och mätstickor. Metoden för tankpejling och därtill kopplad osäkerhet ska anges i övervakningsplanen.

Om tankad bränslemängd eller återstående bränsle i tankarna fastställs i volymenheter, uttryckt i liter, ska företaget omvandla denna mängd från volym till massa genom att använda faktiska densitetsvärden. Företaget ska fastställa faktisk densitet med hjälp av någon av följande metoder:

| a) | Mätsystem ombord. |
| --- | --- |

a)

Mätsystem ombord.

| b) | Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN. |
| --- | --- |

b)

Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN.

| c) | Den densitet som uppmäts i en provanalys som utförs av ett ackrediterat bränsletestlaboratorium, i förekommande fall. |
| --- | --- |

c)

Den densitet som uppmäts i en provanalys som utförs av ett ackrediterat bränsletestlaboratorium, i förekommande fall.

Den faktiska densiteten ska uttryckas i kg/liter och fastställas för tillämplig temperatur för en specifik mätning. Om faktiska densitetsvärden inte finns tillgängliga, ska en standarddensitetsfaktor för den aktuella bränsletypen tillämpas efter bedömning av kontrollören.

3.   Metod C: Flödesmätare för tillämpliga förbränningsprocesser

Denna metod baseras på uppmätta bränsleflöden ombord. Data från alla flödesmätare kopplade till relevanta koldioxidutsläppskällor ska sammanställas för att fastställa all bränsleförbrukning för en specifik period.

Perioden omfattar tidsåtgången mellan två anlöpningar eller tidsåtgången inom en hamn. För det bränsle som används under en period måste bränsletyp och svavelhalt övervakas.

De kalibreringsmetoder som används och den osäkerhet som är kopplad till flödesmätarna som används ska anges i övervakningsplanen.

Om mängden förbrukat bränsle fastställs i volymenheter, uttryckt i liter, ska företaget omvandla denna mängd från volym till massa genom att använda faktiska densitetsvärden. Företaget ska fastställa faktisk densitet med hjälp av någon av följande metoder:

| a) | Mätsystem ombord. |
| --- | --- |

a)

Mätsystem ombord.

| b) | Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN. |
| --- | --- |

b)

Den densitet som uppmäts av bränsleleverantören vid tankning av bränsle och anges på bränslefakturan eller BDN.

Den faktiska densiteten ska uttryckas i kg/liter och fastställas för tillämplig temperatur för en specifik mätning. Om faktiska densitetsvärden inte finns tillgängliga, ska en standarddensitetsfaktor för den aktuella bränsletypen tillämpas efter bedömning av kontrollören.

4.   Metod D: Direkta koldioxidutsläppsmätningar

De direkta koldioxidutsläppsmätningarna kan användas för resor och för koldioxidutsläpp som uppkommer i hamnar inom en medlemsstats jurisdiktion. Koldioxidutsläpp ska omfatta den koldioxid som huvudmotorer, hjälpmotorer, gasturbiner, pannor och inertgasgeneratorer släpper ut. För fartyg vars rapportering baseras på denna metod ska bränsleförbrukningen beräknas med hjälp av de uppmätta koldioxidutsläppen och den tillämpliga emissionsfaktorn för de berörda bränslena.

Denna metod baseras på fastställande av koldioxidutsläpp i avgastrattar genom att koldioxidhalten i avgaserna multipliceras med avgasflödet.

De kalibreringsmetoder som används och den osäkerhet som är kopplad till de enheter som används ska anges i övervakningsplanen.

---

(1)  Kommissionens förordning (EU) nr 601/2012 av den 21 juni 2012 om övervakning och rapportering av växthusgasutsläpp i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 181, 12.7.2012, s. 30).

---

BILAGA II

Övervakning av annan relevant information

A.   ÖVERVAKNING PER RESA (ARTIKEL 9)

| 1. | I syfte att övervaka annan relevant information per resa (artikel 9.1) ska företagen följa följande regler:






  a) | Datum och klockslag för avgång och ankomst ska anges med användning av Greenwichtid (GMT). Tidsåtgången till sjöss ska beräknas baserad på avgångs- och ankomstinformation och ska inte omfatta ankring. |
| --- | --- | --- |

1.

I syfte att övervaka annan relevant information per resa (artikel 9.1) ska företagen följa följande regler:

a)

Datum och klockslag för avgång och ankomst ska anges med användning av Greenwichtid (GMT). Tidsåtgången till sjöss ska beräknas baserad på avgångs- och ankomstinformation och ska inte omfatta ankring.

| b) | Tillryggalagd sträcka kan vara antingen avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen eller den faktiska tillryggalagda sträckan. Om avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen tillämpas, bör en konservativ korrigeringsfaktor beaktas för att säkerställa att tillryggalagd sträcka inte underskattas påtagligt. I övervakningsplanen ska den beräkning av sträcka och vid behov den korrigeringsfaktor som används anges. Tillryggalagd sträcka ska uttryckas i sjömil. |
| --- | --- |

b)

Tillryggalagd sträcka kan vara antingen avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen eller den faktiska tillryggalagda sträckan. Om avståndet vid den mest direkta rutten mellan avgångshamnen och ankomsthamnen tillämpas, bör en konservativ korrigeringsfaktor beaktas för att säkerställa att tillryggalagd sträcka inte underskattas påtagligt. I övervakningsplanen ska den beräkning av sträcka och vid behov den korrigeringsfaktor som används anges. Tillryggalagd sträcka ska uttryckas i sjömil.

| c) | Transportarbete ska fastställas genom att multiplicera tillryggalagd sträcka med mängden last ombord. |
| --- | --- |

c)

Transportarbete ska fastställas genom att multiplicera tillryggalagd sträcka med mängden last ombord.

| d) | För passagerarfartyg ska antalet passagerare användas för att uttrycka last ombord. För alla andra kategorier av fartyg ska mängden last ombord uttryckas antingen som ton eller som standardkubikmeter last, beroende på vilket som är lämpligt. |
| --- | --- |

d)

För passagerarfartyg ska antalet passagerare användas för att uttrycka last ombord. För alla andra kategorier av fartyg ska mängden last ombord uttryckas antingen som ton eller som standardkubikmeter last, beroende på vilket som är lämpligt.

| e) | För ro-ro-fartyg ska lasten ombord definieras som antalet lastenheter (lastbilar, personbilar osv.) eller filmeter multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ro-ro-fartyg definieras på grundval av bilaga B till CEN-standarden EN 16258 (2012), Methodology for calculation and declaration of energy consumption and GHG emissions of transport services (freight and passengers), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning.
  I denna förordning avses med ro-ro-fartyg ett fartyg som är konstruerat för befordran av transportenheter för ro-ro-last eller som har ro-ro-lastutrymmen. |
| --- | --- |

e)

För ro-ro-fartyg ska lasten ombord definieras som antalet lastenheter (lastbilar, personbilar osv.) eller filmeter multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ro-ro-fartyg definieras på grundval av bilaga B till CEN-standarden EN 16258 (2012), Methodology for calculation and declaration of energy consumption and GHG emissions of transport services (freight and passengers), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning.

I denna förordning avses med ro-ro-fartyg ett fartyg som är konstruerat för befordran av transportenheter för ro-ro-last eller som har ro-ro-lastutrymmen.

| f) | För containerfartyg ska last ombord definieras som den totala lastvikten i ton eller, om detta inte är möjligt, antalet tjugofotsenheter (TEU) multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ett fartyg definieras i enlighet med tillämpliga IMO-riktlinjer eller instrument enligt den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas-konventionen), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning.
  I denna förordning avses med containerfartyg ett fartyg som är konstruerat enbart för befordran av containrar i lastutrymmen och på däck. |
| --- | --- |

f)

För containerfartyg ska last ombord definieras som den totala lastvikten i ton eller, om detta inte är möjligt, antalet tjugofotsenheter (TEU) multiplicerat med standardvärden för deras vikt. Om last ombord på ett fartyg definieras i enlighet med tillämpliga IMO-riktlinjer eller instrument enligt den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas-konventionen), ska den definitionen bedömas överensstämma med denna förordning.

I denna förordning avses med containerfartyg ett fartyg som är konstruerat enbart för befordran av containrar i lastutrymmen och på däck.

| g) | Vid fastställande av last ombord för andra fartygskategorier än passagerarfartyg, ro-ro-fartyg och containerfartyg ska det i tillämpliga fall vara möjligt att beakta lastens vikt och volym och passagerarnas antal. Dessa kategorier ska bland annat omfatta tankfartyg, bulkfartyg, fartyg för styckegods, kyllastfartyg, biltransportfartyg och kombinationsfartyg. |
| --- | --- |

g)

Vid fastställande av last ombord för andra fartygskategorier än passagerarfartyg, ro-ro-fartyg och containerfartyg ska det i tillämpliga fall vara möjligt att beakta lastens vikt och volym och passagerarnas antal. Dessa kategorier ska bland annat omfatta tankfartyg, bulkfartyg, fartyg för styckegods, kyllastfartyg, biltransportfartyg och kombinationsfartyg.

| 2. | För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av bestämmelse i punkt 1 g ska kommissionen genom genomförandeakter anta tekniska regler där det närmare anges vilka parametrar som ska tillämpas på var och en av de andra fartygskategorier som avses i den punkten.
  Dessa genomförandeakter ska antas senast den 31 december 2016 i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.
  Kommissionen får i tillämpliga fall revidera de tillämpliga parametrar som avses i punkt 1 g genom genomförandeakter. I förekommande fall ska kommissionen också revidera parametrarna för att ta hänsyn till ändringar av denna bilaga i enlighet med artikel 5.2. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2. |
| --- | --- |

2.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av bestämmelse i punkt 1 g ska kommissionen genom genomförandeakter anta tekniska regler där det närmare anges vilka parametrar som ska tillämpas på var och en av de andra fartygskategorier som avses i den punkten.

Dessa genomförandeakter ska antas senast den 31 december 2016 i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.

Kommissionen får i tillämpliga fall revidera de tillämpliga parametrar som avses i punkt 1 g genom genomförandeakter. I förekommande fall ska kommissionen också revidera parametrarna för att ta hänsyn till ändringar av denna bilaga i enlighet med artikel 5.2. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2.

| 3. | Vid efterlevnaden av reglerna som avses i punkterna 1 och 2 kan företagen även välja att ta med specifik information om fartygets isklass och framförande genom is. |
| --- | --- |

3.

Vid efterlevnaden av reglerna som avses i punkterna 1 och 2 kan företagen även välja att ta med specifik information om fartygets isklass och framförande genom is.

B.   ÖVERVAKNING PÅ ÅRSBASIS (ARTIKEL 10)

I syfte att övervaka annan relevant information på årsbasis ska företagen följa följande regler:

De värden som ska övervakas enligt artikel 10 ska fastställas genom aggregering av de olika uppgifterna per resa.

Genomsnittlig energieffektivitet ska övervakas med användning av minst fyra indikatorer, bränsleförbrukning per sträcka, bränsleförbrukning per transportarbete, koldioxidutsläpp per sträcka och koldioxidutsläpp per transportarbete, vilka ska beräknas på följande sätt:

Formula.

Formula.

Formula.

Formula.

Vid efterlevnaden av dessa regler kan företagen även välja att ta med specifik information om fartygets isklass och framförande genom is samt annan information om bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp med differentiering på grundval av andra kriterier som fastställs i övervakningsplanen.

---

BILAGA III

Faktorer som ska beaktas för de delegerade akter som föreskrivs i artiklarna 15 och 16

A.   VERIFIERINGSFÖRFARANDEN

| — | Kontrollörens kompetens. |
| --- | --- |

—

Kontrollörens kompetens.

| — | Dokument som företagen ska överlämna till kontrollörerna. |
| --- | --- |

—

Dokument som företagen ska överlämna till kontrollörerna.

| — | Riskbedömning som kontrollören ska utföra. |
| --- | --- |

—

Riskbedömning som kontrollören ska utföra.

| — | Bedömning av övervakningsplanens överensstämmelse med kraven. |
| --- | --- |

—

Bedömning av övervakningsplanens överensstämmelse med kraven.

| — | Verifiering av utsläppsrapporten. |
| --- | --- |

—

Verifiering av utsläppsrapporten.

| — | Väsentlighetsnivå. |
| --- | --- |

—

Väsentlighetsnivå.

| — | Rimliga garantier från kontrollören. |
| --- | --- |

—

Rimliga garantier från kontrollören.

| — | Felaktigheter och avvikelser. |
| --- | --- |

—

Felaktigheter och avvikelser.

| — | Verifieringsrapportens innehåll. |
| --- | --- |

—

Verifieringsrapportens innehåll.

| — | Rekommendationer till förbättringar. |
| --- | --- |

—

Rekommendationer till förbättringar.

| — | Kommunikation mellan företaget, kontrollören och kommissionen. |
| --- | --- |

—

Kommunikation mellan företaget, kontrollören och kommissionen.

B.   ACKREDITERING AV KONTROLLÖRER

| — | Hur ackreditering för transportverksamhet kan begäras. |
| --- | --- |

—

Hur ackreditering för transportverksamhet kan begäras.

| — | Hur kontrollörerna kommer att bedömas av de nationella ackrediteringsorganen inför utfärdande av ett ackrediteringsintyg. |
| --- | --- |

—

Hur kontrollörerna kommer att bedömas av de nationella ackrediteringsorganen inför utfärdande av ett ackrediteringsintyg.

| — | Hur nationella ackrediteringsorgan kommer att utföra övervakningen för att bekräfta en fortsatt ackreditering. |
| --- | --- |

—

Hur nationella ackrediteringsorgan kommer att utföra övervakningen för att bekräfta en fortsatt ackreditering.

| — | Krav för nationella ackrediteringsorgan för att dessa ska vara behöriga att ackreditera kontrollörer för transportverksamhet, inbegripet hänvisningar till harmoniserade standarder. |
| --- | --- |

—

Krav för nationella ackrediteringsorgan för att dessa ska vara behöriga att ackreditera kontrollörer för transportverksamhet, inbegripet hänvisningar till harmoniserade standarder.

---

| 24.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 134/52 |
| --- | --- | --- | --- |

24.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 134/52

---

Rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 6/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp av koldioxid från sjötransporter och om ändring av direktiv 2009/16/EG

(2015/C 134/06)

I.   INLEDNING

| 1. | Den 1 juli 2013 förelade kommissionen rådet och Europaparlamentet ovannämnda förslag (1) och tillhörande konsekvensbedömning. |
| --- | --- |

1.

Den 1 juli 2013 förelade kommissionen rådet och Europaparlamentet ovannämnda förslag (1) och tillhörande konsekvensbedömning.

| 2. | Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 16 oktober 2013 (2).
  Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 16 april 2014 (3) och antog då 85 ändringar. |
| --- | --- |

2.

Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 16 oktober 2013 (2).

Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 16 april 2014 (3) och antog då 85 ändringar.

| 3. | Rådet och Europaparlamentet förde informella förhandlingar i syfte att nå en överenskommelse i samband med rådets ståndpunkt vid första behandlingen (”tidig överenskommelse vid andra behandlingen”). Dessa förhandlingar avslutades den 18 november 2014 då en överenskommelse nåtts. |
| --- | --- |

3.

Rådet och Europaparlamentet förde informella förhandlingar i syfte att nå en överenskommelse i samband med rådets ståndpunkt vid första behandlingen (”tidig överenskommelse vid andra behandlingen”). Dessa förhandlingar avslutades den 18 november 2014 då en överenskommelse nåtts.

| 4. | Den 3 december 2014 godkände Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (ENVI) resultatet av de informella trepartsförhandlingarna. Samma dag meddelade ordföranden för Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet i en skrivelse ordföranden för Coreper I att han om rådet formellt förelägger Europaparlamentet sin ståndpunkt enligt överenskommelsen, med förbehåll för juristlingvisternas granskning, tillsammans med föredraganden kommer att rekommendera kammaren att godkänna rådets ståndpunkt utan ändringar vid parlamentets andra behandling. |
| --- | --- |

4.

Den 3 december 2014 godkände Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (ENVI) resultatet av de informella trepartsförhandlingarna. Samma dag meddelade ordföranden för Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet i en skrivelse ordföranden för Coreper I att han om rådet formellt förelägger Europaparlamentet sin ståndpunkt enligt överenskommelsen, med förbehåll för juristlingvisternas granskning, tillsammans med föredraganden kommer att rekommendera kammaren att godkänna rådets ståndpunkt utan ändringar vid parlamentets andra behandling.

| 5. | På grundval av detta bekräftade rådet den 17 december 2014 sin politiska överenskommelse om texten till denna förordning (4) enligt överenskommelsen mellan de två institutionerna. |
| --- | --- |

5.

På grundval av detta bekräftade rådet den 17 december 2014 sin politiska överenskommelse om texten till denna förordning (4) enligt överenskommelsen mellan de två institutionerna.

II.   MÅL

Huvudsyftet med förslaget till förordning är att inrätta ett system för övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp av koldioxid från sjötransporter, som ett första steg mot ett globalt system för övervakning, rapportering och verifiering.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

A.   Allmänt

Efter omröstningen i kammaren förde Europaparlamentet och rådet förhandlingar i syfte att nå en överenskommelse vid andra behandlingen på grundval av rådets ståndpunkt vid första behandlingen, som parlamentet kunde godkänna som sådan. Rådets ståndpunkt vid första behandlingen återspeglar till fullo den kompromiss som nåddes av de båda medlagstiftarna.

B.   Huvudfrågor

De ändringar som gjorts i kommissionens förslag återspeglar i allmänhet behovet av att uppnå rätt balans när det gäller att inrätta ett system för övervakning, rapportering och verifiering (MRV) som är flexibelt, samtidigt som man garanterar liknande villkor och minskar den administrativa bördan.

Följande huvudpunkter krävde ändringar jämfört med kommissionens ursprungliga förslag:

| a) | Förteckningen över definitioner, som utökades med nya definitioner och närmare förklaringar av redan befintliga definitioner. |
| --- | --- |

a)

Förteckningen över definitioner, som utökades med nya definitioner och närmare förklaringar av redan befintliga definitioner.

| b) | Innehållet i och förfarandet för ändring av övervakningsplanen. |
| --- | --- |

b)

Innehållet i och förfarandet för ändring av övervakningsplanen.

| c) | Typerna av övervakning av utsläpp av koldioxid, där ett särskilt undantag infördes när det gäller övervakning per resa. Möjligheten att övervaka och rapportera frivilligt, både på årlig basis och per resa. Dessutom lade man till ytterligare en punkt, nämligen information som rör fartygets isklass och framförande genom is. |
| --- | --- |

c)

Typerna av övervakning av utsläpp av koldioxid, där ett särskilt undantag infördes när det gäller övervakning per resa. Möjligheten att övervaka och rapportera frivilligt, både på årlig basis och per resa. Dessutom lade man till ytterligare en punkt, nämligen information som rör fartygets isklass och framförande genom is.

| d) | Upplägget av verifieringsverksamheten, i syfte att förtydliga förloppet och förenkla förfarandet. |
| --- | --- |

d)

Upplägget av verifieringsverksamheten, i syfte att förtydliga förloppet och förenkla förfarandet.

| e) | Strukturen och innehållet när det gäller överensstämmelse samt systemet för påföljder tillsammans med eventuella kopplingar till direktiv 2009/16/EG om hamnstatskontroll. |
| --- | --- |

e)

Strukturen och innehållet när det gäller överensstämmelse samt systemet för påföljder tillsammans med eventuella kopplingar till direktiv 2009/16/EG om hamnstatskontroll.

| f) | Borttagningen av kopplingen till förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen. |
| --- | --- |

f)

Borttagningen av kopplingen till förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen.

| g) | De uppgifter som ska tillhandahållas av kommissionen, erkännandet av ett (begränsat) undantag från detta offentliggörande liksom olika typer av rapporter som kommissionen ska utarbeta enligt förordningen. |
| --- | --- |

g)

De uppgifter som ska tillhandahållas av kommissionen, erkännandet av ett (begränsat) undantag från detta offentliggörande liksom olika typer av rapporter som kommissionen ska utarbeta enligt förordningen.

| h) | Tillämpningsområdet för bilaga II, genom vilken man införde en möjlig differentiering mellan olika typer av fartyg och ytterligare specificering av tillämpliga parametrar för beräkning av lasten genom genomförandeakter. |
| --- | --- |

h)

Tillämpningsområdet för bilaga II, genom vilken man införde en möjlig differentiering mellan olika typer av fartyg och ytterligare specificering av tillämpliga parametrar för beräkning av lasten genom genomförandeakter.

| i) | Tillämpningsområdet för de delegerade akter som föreskrivs i förordningen. |
| --- | --- |

i)

Tillämpningsområdet för de delegerade akter som föreskrivs i förordningen.

IV.   SLUTSATSER

Rådets ståndpunkt återspeglar helt den kompromiss som med kommissionens stöd nåddes i de informella förhandlingarna mellan Europaparlamentet och rådet.

Kompromissen bekräftades genom en skrivelse av den 3 december 2014 från ordföranden för Europaparlamentets utskott för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet till ordförandeskapet. Kompromissförslaget godkändes därefter av miljörådet den 17 december 2014 genom antagandet av en politisk överenskommelse.

---

(1)  11851/13.

(2)  CESE 5340/2013.

(3)  8671/14.

(4)  16238/14.

---