# Uradni list C 141/2015

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 141 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5828. april 2015 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 141

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5828. april 2015

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | III   Pripravljalni akti |
| | SVET |
| 2015/C 141/01 | Stališče Sveta (EU) št. 7/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 12. marca 2015 | 1 |
| 2015/C 141/02 | Utemeljitev Sveta: Stališče Sveta (EU) št. 7/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev) | 55 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

III   Pripravljalni akti

SVET

2015/C 141/01

Stališče Sveta (EU) št. 7/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev)Sprejeto v Svetu dne 12. marca 2015

1

2015/C 141/02

Utemeljitev Sveta: Stališče Sveta (EU) št. 7/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev)

55

---

| | Popravki |
| --- | --- |
| 2015/C 141/03 | Popravek Resolucije Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, dne 21. maja 2014, o delovnem načrtu Evropske unije za šport (2014–2017) ( UL C 183, 14.6.2014 ) | 58 |

Popravki

2015/C 141/03

Popravek Resolucije Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, dne 21. maja 2014, o delovnem načrtu Evropske unije za šport (2014–2017) ( UL C 183, 14.6.2014 )

( UL C 183, 14.6.2014 )

58

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

III Pripravljalni akti

SVET

| 28.4.2015 | SL | Uradni list Evropske unije | C 141/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2015

SL

Uradni list Evropske unije

C 141/1

---

STALIŠČE SVETA (EU) št. 7/2015 V PRVI OBRAVNAVI

z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev)

Sprejeto v Svetu dne 12. marca 2015

(2015/C 141/01)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 81 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Komisija je 12. decembra 2012 sprejela poročilo o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 (3). V poročilu je bilo ugotovljeno, da Uredba na splošno sicer dobro deluje, vendar bi bilo zaželeno, da se izboljša uporaba določenih njenih določb, da bi tako okrepili učinkovito upravljanje čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti. Ker je bila navedena uredba večkrat spremenjena in so potrebne nove spremembe, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti. |
| --- | --- |

(1)

Komisija je 12. decembra 2012 sprejela poročilo o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 (3). V poročilu je bilo ugotovljeno, da Uredba na splošno sicer dobro deluje, vendar bi bilo zaželeno, da se izboljša uporaba določenih njenih določb, da bi tako okrepili učinkovito upravljanje čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti. Ker je bila navedena uredba večkrat spremenjena in so potrebne nove spremembe, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.

| (2) | Unija je zastavila cilj vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice. |
| --- | --- |

(2)

Unija je zastavila cilj vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice.

| (3) | Pravilno delovanje notranjega trga zahteva, da bi morali čezmejni postopki v primeru insolventnosti delovati učinkovito in uspešno. To uredbo je treba sprejeti zaradi uresničitve navedenega cilja, ki spada na področje pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah v smislu člena 81 Pogodbe. |
| --- | --- |

(3)

Pravilno delovanje notranjega trga zahteva, da bi morali čezmejni postopki v primeru insolventnosti delovati učinkovito in uspešno. To uredbo je treba sprejeti zaradi uresničitve navedenega cilja, ki spada na področje pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah v smislu člena 81 Pogodbe.

| (4) | Dejavnosti podjetij imajo vedno večje čezmejne učinke in jih zato v čedalje večji meri ureja pravo Unije. Insolventnost takih podjetij vpliva tudi na pravilno delovanje notranjega trga, zato je potreben akt Unije, ki bi zahteval koordiniranje ukrepov, ki jih je treba sprejeti glede premoženja insolventnega dolžnika. |
| --- | --- |

(4)

Dejavnosti podjetij imajo vedno večje čezmejne učinke in jih zato v čedalje večji meri ureja pravo Unije. Insolventnost takih podjetij vpliva tudi na pravilno delovanje notranjega trga, zato je potreben akt Unije, ki bi zahteval koordiniranje ukrepov, ki jih je treba sprejeti glede premoženja insolventnega dolžnika.

| (5) | Za pravilno delovanje notranjega trga se je treba izogibati spodbujanju strank k prenosu premoženja ali sodnih postopkov iz ene države članice v drugo, s čimer se skuša doseči ugodnejši pravni položaj v škodo vseh upnikov (t. i. izbiranje najugodnejšega sodišča). |
| --- | --- |

(5)

Za pravilno delovanje notranjega trga se je treba izogibati spodbujanju strank k prenosu premoženja ali sodnih postopkov iz ene države članice v drugo, s čimer se skuša doseči ugodnejši pravni položaj v škodo vseh upnikov (t. i. izbiranje najugodnejšega sodišča).

| (6) | Ta uredba bi morala vključevati določbe, ki urejajo pristojnost za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti ter za zahtevke, ki izhajajo neposredno iz postopkov v primeru insolventnosti in so tesno povezani z njimi. Ta uredba bi prav tako morala vsebovati določbe o priznavanju in izvrševanju odločb, izdanih v takšnih postopkih, ter določbe o pravu, ki se uporablja v postopkih v primeru insolventnosti. Poleg tega bi morala uredba določiti pravila o koordiniranju postopkov v primeru insolventnosti, ki so povezani z istim dolžnikom ali več člani iste skupine družb. |
| --- | --- |

(6)

Ta uredba bi morala vključevati določbe, ki urejajo pristojnost za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti ter za zahtevke, ki izhajajo neposredno iz postopkov v primeru insolventnosti in so tesno povezani z njimi. Ta uredba bi prav tako morala vsebovati določbe o priznavanju in izvrševanju odločb, izdanih v takšnih postopkih, ter določbe o pravu, ki se uporablja v postopkih v primeru insolventnosti. Poleg tega bi morala uredba določiti pravila o koordiniranju postopkov v primeru insolventnosti, ki so povezani z istim dolžnikom ali več člani iste skupine družb.

| (7) | Stečaji, postopki v zvezi z likvidacijo insolventnih podjetij ali drugih pravnih oseb, postopki prisilne poravnave, dogovori ali drugi podobni postopki in zahtevki, povezani s takšnimi postopki, so izključeni iz področja uporabe Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Ti postopki bi morali biti zajeti s to uredbo. Pri razlagi te uredbe bi se bilo treba čim bolj izogibati zakonodajnim vrzelim med tema dvema instrumentoma. Vendar pa samo dejstvo, da nacionalni postopek ni naveden na seznamu v Prilogi A k tej uredbi, ne bi smelo pomeniti, da ga zajema Uredba (EU) št. 1215/2012. |
| --- | --- |

(7)

Stečaji, postopki v zvezi z likvidacijo insolventnih podjetij ali drugih pravnih oseb, postopki prisilne poravnave, dogovori ali drugi podobni postopki in zahtevki, povezani s takšnimi postopki, so izključeni iz področja uporabe Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Ti postopki bi morali biti zajeti s to uredbo. Pri razlagi te uredbe bi se bilo treba čim bolj izogibati zakonodajnim vrzelim med tema dvema instrumentoma. Vendar pa samo dejstvo, da nacionalni postopek ni naveden na seznamu v Prilogi A k tej uredbi, ne bi smelo pomeniti, da ga zajema Uredba (EU) št. 1215/2012.

| (8) | Za dosego cilja izboljšati učinkovitost in uspešnost postopkov v primeru insolventnosti, ki imajo čezmejne učinke, je potrebno in primerno, da bi ukrep Unije, ki je zavezujoč in se neposredno uporablja v državah članicah, vseboval določbe o pristojnosti, priznavanju in pravu, ki se uporablja na tem področju. |
| --- | --- |

(8)

Za dosego cilja izboljšati učinkovitost in uspešnost postopkov v primeru insolventnosti, ki imajo čezmejne učinke, je potrebno in primerno, da bi ukrep Unije, ki je zavezujoč in se neposredno uporablja v državah članicah, vseboval določbe o pristojnosti, priznavanju in pravu, ki se uporablja na tem področju.

| (9) | Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke v primeru insolventnosti, ki izpolnjujejo pogoje, določene v njej, ne glede na to, ali je dolžnik fizična ali pravna oseba, gospodarski subjekt ali posameznik. Ti postopki v primeru insolventnosti so izčrpno navedeni v Prilogi A. Za nacionalne postopke, vsebovane v Prilogi A, bi se morala ta uredba uporabljati brez nadaljnjega preverjanja s strani sodišč drugih držav članic, ali so izpolnjeni pogoji iz te uredbe. Nacionalni postopki v primeru insolventnosti, ki niso navedeni v Prilogi A, ne bi smeli biti zajeti s to uredbo. |
| --- | --- |

(9)

Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke v primeru insolventnosti, ki izpolnjujejo pogoje, določene v njej, ne glede na to, ali je dolžnik fizična ali pravna oseba, gospodarski subjekt ali posameznik. Ti postopki v primeru insolventnosti so izčrpno navedeni v Prilogi A. Za nacionalne postopke, vsebovane v Prilogi A, bi se morala ta uredba uporabljati brez nadaljnjega preverjanja s strani sodišč drugih držav članic, ali so izpolnjeni pogoji iz te uredbe. Nacionalni postopki v primeru insolventnosti, ki niso navedeni v Prilogi A, ne bi smeli biti zajeti s to uredbo.

| (10) | Področje uporabe te uredbe bi bilo treba razširiti na postopke, ki spodbujajo sanacijo sicer ekonomsko učinkovitega poslovanja, ki pa je v težavah, in ki dajejo ponovno priložnost podjetnikom. Zlasti bi bilo področje uporabe treba razširiti na postopke, ki predvidevajo prestrukturiranje dolžnika v fazi, ko obstaja samo verjetnost insolventnosti, in na postopke, pri katerih lahko dolžnik v celoti ali delno upravlja s svojim premoženjem in posli. Področje uporabe bi bilo prav tako treba razširiti na postopke, ki predvidevajo odpust dolga ali prilagoditev dolga v zvezi s potrošniki in samozaposlenimi, na primer z znižanjem zneska, ki ga mora plačati dolžnik, ali s podaljšanjem obdobja odplačevanja, ki se odobri dolžniku. Ker takšni postopki ne zahtevajo nujno imenovanja stečajnega upravitelja, bi morali biti zajeti v tej uredbi, če potekajo pod kontrolo ali nadzorom sodišča. V tem okviru bi moral izraz „kontrola“ vključevati primere, ko sodišče ukrepa le na pritožbo upnika ali drugih zainteresiranih strani. |
| --- | --- |

(10)

Področje uporabe te uredbe bi bilo treba razširiti na postopke, ki spodbujajo sanacijo sicer ekonomsko učinkovitega poslovanja, ki pa je v težavah, in ki dajejo ponovno priložnost podjetnikom. Zlasti bi bilo področje uporabe treba razširiti na postopke, ki predvidevajo prestrukturiranje dolžnika v fazi, ko obstaja samo verjetnost insolventnosti, in na postopke, pri katerih lahko dolžnik v celoti ali delno upravlja s svojim premoženjem in posli. Področje uporabe bi bilo prav tako treba razširiti na postopke, ki predvidevajo odpust dolga ali prilagoditev dolga v zvezi s potrošniki in samozaposlenimi, na primer z znižanjem zneska, ki ga mora plačati dolžnik, ali s podaljšanjem obdobja odplačevanja, ki se odobri dolžniku. Ker takšni postopki ne zahtevajo nujno imenovanja stečajnega upravitelja, bi morali biti zajeti v tej uredbi, če potekajo pod kontrolo ali nadzorom sodišča. V tem okviru bi moral izraz „kontrola“ vključevati primere, ko sodišče ukrepa le na pritožbo upnika ali drugih zainteresiranih strani.

| (11) | Ta uredba bi se morala uporabljati tudi za postopke, s katerimi se odobri začasna prekinitev izvršitve zahtevkov, ki so jih vložili posamezni upniki, kadar bi takšni zahtevki lahko negativno vplivali na pogajanja in ovirali možnosti za prestrukturiranje dolžnikovega poslovanja. Takšni postopki ne bi smeli škodovati upnikom in bi morali biti izvedeni predhodno, pred drugimi postopki, ki so zajeti s to uredbo, če ni mogoče doseči dogovora o načrtu prestrukturiranja. |
| --- | --- |

(11)

Ta uredba bi se morala uporabljati tudi za postopke, s katerimi se odobri začasna prekinitev izvršitve zahtevkov, ki so jih vložili posamezni upniki, kadar bi takšni zahtevki lahko negativno vplivali na pogajanja in ovirali možnosti za prestrukturiranje dolžnikovega poslovanja. Takšni postopki ne bi smeli škodovati upnikom in bi morali biti izvedeni predhodno, pred drugimi postopki, ki so zajeti s to uredbo, če ni mogoče doseči dogovora o načrtu prestrukturiranja.

| (12) | Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke, katerih uvedba je javna, da se upnikom omogoči seznanitev s postopki in prijavo njihovih terjatev, s čimer se zagotovi kolektivnost postopkov, ter se upnikom da priložnost, da izpodbijajo pristojnost sodišča, ki je uvedlo postopke. |
| --- | --- |

(12)

Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke, katerih uvedba je javna, da se upnikom omogoči seznanitev s postopki in prijavo njihovih terjatev, s čimer se zagotovi kolektivnost postopkov, ter se upnikom da priložnost, da izpodbijajo pristojnost sodišča, ki je uvedlo postopke.

| (13) | Temu ustrezno bi morali biti zaupni postopki v primeru insolventnosti izključeni iz področja uporabe te uredbe. Medtem ko lahko imajo takšni postopki pomembno vlogo v nekaterih državah članicah, pa njihova zaupna narava upniku ali sodišču, ki se nahaja v drugi državi članici, preprečuje, da bi bil obveščen o uvedbi takšnih postopkov, zaradi česar je težko zagotoviti priznavanje njihovih učinkov po vsej Uniji. |
| --- | --- |

(13)

Temu ustrezno bi morali biti zaupni postopki v primeru insolventnosti izključeni iz področja uporabe te uredbe. Medtem ko lahko imajo takšni postopki pomembno vlogo v nekaterih državah članicah, pa njihova zaupna narava upniku ali sodišču, ki se nahaja v drugi državi članici, preprečuje, da bi bil obveščen o uvedbi takšnih postopkov, zaradi česar je težko zagotoviti priznavanje njihovih učinkov po vsej Uniji.

| (14) | Kolektivni postopki, zajeti s to uredbo, bi morali vključevati vse ali pomemben del upnikov, ki jim dolžnik dolguje vse svoje neporavnane dolgove ali precejšnji del neporavnanih dolgov, pod pogojem, da to ne vpliva na terjatve tistih upnikov, ki niso vključeni v takšne postopke. Zajeti bi morali biti tudi postopki, ki vključujejo samo finančne upnike dolžnika. Postopki, ki ne vključujejo vseh upnikov dolžnika, bi morali biti postopki, katerih cilj je sanacija dolžnika. Postopki, ki vodijo do dokončnega prenehanja dejavnosti dolžnika ali do likvidacije njegovega premoženja, bi morali vključevati vse upnike dolžnika. Poleg tega dejstvo, da nekateri postopki v primeru insolventnosti za fizične osebe izključujejo specifične vrste terjatev, kot so preživninske terjatve, iz možnosti odpusta dolga, ne bi smelo pomeniti, da takšni postopki niso kolektivni. |
| --- | --- |

(14)

Kolektivni postopki, zajeti s to uredbo, bi morali vključevati vse ali pomemben del upnikov, ki jim dolžnik dolguje vse svoje neporavnane dolgove ali precejšnji del neporavnanih dolgov, pod pogojem, da to ne vpliva na terjatve tistih upnikov, ki niso vključeni v takšne postopke. Zajeti bi morali biti tudi postopki, ki vključujejo samo finančne upnike dolžnika. Postopki, ki ne vključujejo vseh upnikov dolžnika, bi morali biti postopki, katerih cilj je sanacija dolžnika. Postopki, ki vodijo do dokončnega prenehanja dejavnosti dolžnika ali do likvidacije njegovega premoženja, bi morali vključevati vse upnike dolžnika. Poleg tega dejstvo, da nekateri postopki v primeru insolventnosti za fizične osebe izključujejo specifične vrste terjatev, kot so preživninske terjatve, iz možnosti odpusta dolga, ne bi smelo pomeniti, da takšni postopki niso kolektivni.

| (15) | Ta uredba bi se morala uporabljati tudi za postopke, ki se v skladu s pravom nekaterih držav članic uvedejo in vodijo za določeno obdobje na začasni ali prehodni osnovi, preden sodišče izda odredbo, ki potrjuje nadaljevanje postopkov na nezačasni osnovi. Kljub temu da so označeni kot „začasni“, bi morali takšni postopki ustrezati vsem ostalim zahtevam iz te uredbe. |
| --- | --- |

(15)

Ta uredba bi se morala uporabljati tudi za postopke, ki se v skladu s pravom nekaterih držav članic uvedejo in vodijo za določeno obdobje na začasni ali prehodni osnovi, preden sodišče izda odredbo, ki potrjuje nadaljevanje postopkov na nezačasni osnovi. Kljub temu da so označeni kot „začasni“, bi morali takšni postopki ustrezati vsem ostalim zahtevam iz te uredbe.

| (16) | Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke, ki temeljijo na zakonih v zvezi z insolventnostjo. Vendar se postopki, ki temeljijo na splošnem pravu družb, ki ne obravnava izključno primerov v zvezi z insolventnostjo, ne bi smeli šteti, kot da temeljijo na zakonih v zvezi z insolventnostjo. Podobno se za namen prilagoditve dolga ne bi smeli vključevati posebni postopki, v katerih se odpišejo dolgovi fizične osebe z zelo nizkim dohodkom in zelo nizko vrednostjo premoženja, pod pogojem, da tovrstni postopki nikoli ne predvidevajo plačila upnikom. |
| --- | --- |

(16)

Ta uredba bi se morala uporabljati za postopke, ki temeljijo na zakonih v zvezi z insolventnostjo. Vendar se postopki, ki temeljijo na splošnem pravu družb, ki ne obravnava izključno primerov v zvezi z insolventnostjo, ne bi smeli šteti, kot da temeljijo na zakonih v zvezi z insolventnostjo. Podobno se za namen prilagoditve dolga ne bi smeli vključevati posebni postopki, v katerih se odpišejo dolgovi fizične osebe z zelo nizkim dohodkom in zelo nizko vrednostjo premoženja, pod pogojem, da tovrstni postopki nikoli ne predvidevajo plačila upnikom.

| (17) | Področje uporabe te uredbe bi bilo treba razširiti na postopke, ki se sprožijo v primerih, ko ima dolžnik nefinančne težave, pod pogojem, da takšne težave dejansko in resno ogrožajo dolžnikovo dejansko ali bodočo sposobnost, da plača svoje dolgove, ko zapadejo v plačilo. Časovni okvir, pomemben za ugotavljanje takšne ogroženosti, se lahko razširi na obdobje nekaj mesecev ali celo več, da bi se lahko upoštevali primeri, v katerih se dolžnik sooča z nefinančnimi težavami, ki ogrožajo nadaljevanje njegovega delovanja in, srednjeročno, njegovo likvidnost. To se na primer lahko zgodi, kadar dolžnik izgubi pogodbo, ki je zanj ključnega pomena. |
| --- | --- |

(17)

Področje uporabe te uredbe bi bilo treba razširiti na postopke, ki se sprožijo v primerih, ko ima dolžnik nefinančne težave, pod pogojem, da takšne težave dejansko in resno ogrožajo dolžnikovo dejansko ali bodočo sposobnost, da plača svoje dolgove, ko zapadejo v plačilo. Časovni okvir, pomemben za ugotavljanje takšne ogroženosti, se lahko razširi na obdobje nekaj mesecev ali celo več, da bi se lahko upoštevali primeri, v katerih se dolžnik sooča z nefinančnimi težavami, ki ogrožajo nadaljevanje njegovega delovanja in, srednjeročno, njegovo likvidnost. To se na primer lahko zgodi, kadar dolžnik izgubi pogodbo, ki je zanj ključnega pomena.

| (18) | Ta uredba ne bi smela posegati v pravila o izterjavi državne pomoči od insolventnih podjetij, kot jih razlaga sodna praksa Sodišča Evropske unije. |
| --- | --- |

(18)

Ta uredba ne bi smela posegati v pravila o izterjavi državne pomoči od insolventnih podjetij, kot jih razlaga sodna praksa Sodišča Evropske unije.

| (19) | Postopke v primeru insolventnosti v zvezi z zavarovalnicami, kreditnimi institucijami, investicijskimi družbami ali drugimi družbami, institucijami in podjetji, zajete v Direktivi 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), in v zvezi s kolektivnimi naložbenimi podjemi, bi bilo treba izključiti iz področja uporabe te uredbe, saj za vse veljajo posebne ureditve in ker imajo nacionalni nadzorni organi široka pooblastila za posredovanje. |
| --- | --- |

(19)

Postopke v primeru insolventnosti v zvezi z zavarovalnicami, kreditnimi institucijami, investicijskimi družbami ali drugimi družbami, institucijami in podjetji, zajete v Direktivi 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), in v zvezi s kolektivnimi naložbenimi podjemi, bi bilo treba izključiti iz področja uporabe te uredbe, saj za vse veljajo posebne ureditve in ker imajo nacionalni nadzorni organi široka pooblastila za posredovanje.

| (20) | Postopki v primeru insolventnosti ne vključujejo nujno posega sodnega organa. Zato bi moral imeti izraz „sodišče“ v tej uredbi v nekaterih določbah širši pomen in bi moral vključevati osebo ali organ, ki je po nacionalnem pravu pooblaščen(-a) za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti. Zaradi uporabe te uredbe bi morali biti postopki (vključno s pravnimi dejanji in predpisanimi formalnostmi) ne le skladni z določbami te uredbe, temveč tudi uradno priznani in pravno učinkoviti v državi članici, v kateri se uvedenjo postopki v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(20)

Postopki v primeru insolventnosti ne vključujejo nujno posega sodnega organa. Zato bi moral imeti izraz „sodišče“ v tej uredbi v nekaterih določbah širši pomen in bi moral vključevati osebo ali organ, ki je po nacionalnem pravu pooblaščen(-a) za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti. Zaradi uporabe te uredbe bi morali biti postopki (vključno s pravnimi dejanji in predpisanimi formalnostmi) ne le skladni z določbami te uredbe, temveč tudi uradno priznani in pravno učinkoviti v državi članici, v kateri se uvedenjo postopki v primeru insolventnosti.

| (21) | Stečajni upravitelji so opredeljeni v tej uredbi in navedeni v Prilogi B. Za stečajne upravitelje, ki so imenovani brez posredovanja sodnega organa, bi morali v skladu z nacionalnim pravom veljati ustrezni predpisi in bi morali biti pooblaščeni za delovanje v postopkih v primeru insolventnosti. V nacionalnem regulativnem okviru bi morale biti zagotovljene primerne ureditve za obvladovanje morebitnih nasprotij interesov. |
| --- | --- |

(21)

Stečajni upravitelji so opredeljeni v tej uredbi in navedeni v Prilogi B. Za stečajne upravitelje, ki so imenovani brez posredovanja sodnega organa, bi morali v skladu z nacionalnim pravom veljati ustrezni predpisi in bi morali biti pooblaščeni za delovanje v postopkih v primeru insolventnosti. V nacionalnem regulativnem okviru bi morale biti zagotovljene primerne ureditve za obvladovanje morebitnih nasprotij interesov.

| (22) | Ta uredba priznava dejstvo, da na podlagi zelo različnega materialnega prava uvedba postopkov v primeru insolventnosti z univerzalnim področjem uporabe znotraj Unije ni praktična. Uporaba prava države, v kateri so bili postopki uvedeni, brez kakršne koli izjeme, bi zaradi tega ozadja pogosto povzročala težave. To velja, na primer, za velike razlike v nacionalnih zakonih na področju pravic zavarovanja terjatev, ki obstajajo v državah članicah. Nadalje so v nekaterih primerih prednostne pravice posameznih upnikov v postopkih v primeru insolventnosti popolnoma različne. Ob naslednjem pregledu te uredbe bo treba identificirati nadaljnje ukrepe, s katerimi bi na evropski ravni izboljšali prednostne pravice zaposlenih. Ta uredba bi morala upoštevati takšne različne nacionalne zakone na dva različna načina. Po eni strani bi bilo treba predvideti posebna pravila o pravu, ki se uporablja v primeru posebno pomembnih pravic in pravnih razmerij (npr. stvarnih pravic in pogodb o zaposlitvi). Po drugi strani pa bi bilo treba poleg glavnih postopkov v primeru insolventnosti z univerzalnim področjem uporabe dovoliti tudi nacionalne postopke, ki zajemajo samo premoženje, ki se nahaja v državi, v kateri so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(22)

Ta uredba priznava dejstvo, da na podlagi zelo različnega materialnega prava uvedba postopkov v primeru insolventnosti z univerzalnim področjem uporabe znotraj Unije ni praktična. Uporaba prava države, v kateri so bili postopki uvedeni, brez kakršne koli izjeme, bi zaradi tega ozadja pogosto povzročala težave. To velja, na primer, za velike razlike v nacionalnih zakonih na področju pravic zavarovanja terjatev, ki obstajajo v državah članicah. Nadalje so v nekaterih primerih prednostne pravice posameznih upnikov v postopkih v primeru insolventnosti popolnoma različne. Ob naslednjem pregledu te uredbe bo treba identificirati nadaljnje ukrepe, s katerimi bi na evropski ravni izboljšali prednostne pravice zaposlenih. Ta uredba bi morala upoštevati takšne različne nacionalne zakone na dva različna načina. Po eni strani bi bilo treba predvideti posebna pravila o pravu, ki se uporablja v primeru posebno pomembnih pravic in pravnih razmerij (npr. stvarnih pravic in pogodb o zaposlitvi). Po drugi strani pa bi bilo treba poleg glavnih postopkov v primeru insolventnosti z univerzalnim področjem uporabe dovoliti tudi nacionalne postopke, ki zajemajo samo premoženje, ki se nahaja v državi, v kateri so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti.

| (23) | Ta uredba omogoča uvedbo glavnih postopkov v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri je središče dolžnikovih glavnih interesov. Ti postopki imajo univerzalno področje uporabe in so usmerjeni v vključevanje celotnega dolžnikovega premoženja. Zaradi zaščite raznolikosti interesov ta uredba omogoča uvedbo sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti, ki tečejo vzporedno z glavnimi postopki v primeru insolventnosti. Sekundarni postopki v primeru insolventnosti se lahko uvedejo v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico. Učinki sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti so omejeni na premoženje, ki se nahaja v tej državi. Obvezna pravila o koordinaciji z glavnimi postopki v primeru insolventnosti izpolnjujejo zahtevo po zagotavljanju enotnosti v Uniji. |
| --- | --- |

(23)

Ta uredba omogoča uvedbo glavnih postopkov v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri je središče dolžnikovih glavnih interesov. Ti postopki imajo univerzalno področje uporabe in so usmerjeni v vključevanje celotnega dolžnikovega premoženja. Zaradi zaščite raznolikosti interesov ta uredba omogoča uvedbo sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti, ki tečejo vzporedno z glavnimi postopki v primeru insolventnosti. Sekundarni postopki v primeru insolventnosti se lahko uvedejo v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico. Učinki sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti so omejeni na premoženje, ki se nahaja v tej državi. Obvezna pravila o koordinaciji z glavnimi postopki v primeru insolventnosti izpolnjujejo zahtevo po zagotavljanju enotnosti v Uniji.

| (24) | V primeru, da se glavni postopki v primeru insolventnosti v zvezi s pravno osebo ali družbo uvedejo v državi članici, ki ni država članica, v kateri ima ta pravna oseba ali družba registriran sedež, bi moralo biti mogoče, da se sekundarni postopki v primeru insolventnosti uvedejo v državi članici, v kateri je registrirani sedež, pod pogojem, da dolžnik opravlja gospodarsko dejavnost, ki predpostavlja udeležbo ljudi in premoženja v tej državi, v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije. |
| --- | --- |

(24)

V primeru, da se glavni postopki v primeru insolventnosti v zvezi s pravno osebo ali družbo uvedejo v državi članici, ki ni država članica, v kateri ima ta pravna oseba ali družba registriran sedež, bi moralo biti mogoče, da se sekundarni postopki v primeru insolventnosti uvedejo v državi članici, v kateri je registrirani sedež, pod pogojem, da dolžnik opravlja gospodarsko dejavnost, ki predpostavlja udeležbo ljudi in premoženja v tej državi, v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije.

| (25) | Ta uredba se uporablja samo za postopke v zvezi z dolžnikom, katerega središče glavnih interesov se nahaja v Uniji. |
| --- | --- |

(25)

Ta uredba se uporablja samo za postopke v zvezi z dolžnikom, katerega središče glavnih interesov se nahaja v Uniji.

| (26) | Pravila o pristojnosti, določena v tej uredbi, vzpostavljajo samo mednarodno pristojnost, kar pomeni, da določajo državo članico, katere sodišča lahko uvedejo postopke v primeru insolventnosti. Krajevna pristojnost znotraj te države članice bi morala biti vzpostavljena z nacionalnim pravom zadevne države članice. |
| --- | --- |

(26)

Pravila o pristojnosti, določena v tej uredbi, vzpostavljajo samo mednarodno pristojnost, kar pomeni, da določajo državo članico, katere sodišča lahko uvedejo postopke v primeru insolventnosti. Krajevna pristojnost znotraj te države članice bi morala biti vzpostavljena z nacionalnim pravom zadevne države članice.

| (27) | Pred uvedbo postopkov v primeru insolventnosti bi moralo pristojno sodišče po uradni dolžnosti preučiti, ali se središče dolžnikovih glavnih interesov ali poslovalnica dolžnika dejansko nahaja na območju njegove pristojnosti. |
| --- | --- |

(27)

Pred uvedbo postopkov v primeru insolventnosti bi moralo pristojno sodišče po uradni dolžnosti preučiti, ali se središče dolžnikovih glavnih interesov ali poslovalnica dolžnika dejansko nahaja na območju njegove pristojnosti.

| (28) | Pri določanju, ali tretje osebe lahko preverijo, kje je središče dolžnikovih glavnih interesov, bi bilo treba nameniti posebno pozornost upnikom in njihovemu dojemanju kraja, kjer dolžnik posluje. To v primeru prenosa središča dolžnikovih glavnih interesov lahko zahteva, da se upnike pravočasno obvesti o novi lokaciji, s katere dolžnik izvaja svoje dejavnosti, na primer z opozorilom na spremembo naslova v poslovni korespondenci ali z javno objavo nove lokacije prek drugih ustreznih sredstev. |
| --- | --- |

(28)

Pri določanju, ali tretje osebe lahko preverijo, kje je središče dolžnikovih glavnih interesov, bi bilo treba nameniti posebno pozornost upnikom in njihovemu dojemanju kraja, kjer dolžnik posluje. To v primeru prenosa središča dolžnikovih glavnih interesov lahko zahteva, da se upnike pravočasno obvesti o novi lokaciji, s katere dolžnik izvaja svoje dejavnosti, na primer z opozorilom na spremembo naslova v poslovni korespondenci ali z javno objavo nove lokacije prek drugih ustreznih sredstev.

| (29) | Ta uredba bi morala vsebovati več zaščitnih ukrepov za preprečevanje goljufanja ali zlorabe v smislu izbiranja najugodnejšega sodišča. |
| --- | --- |

(29)

Ta uredba bi morala vsebovati več zaščitnih ukrepov za preprečevanje goljufanja ali zlorabe v smislu izbiranja najugodnejšega sodišča.

| (30) | Zato bi morale biti domneve, da so registrirani sedež, glavni kraj poslovanja in običajno prebivališče središče glavnih interesov, izpodbojne, pristojno sodišče države članice pa bi moralo skrbno oceniti, ali se središče dolžnikovih glavnih interesov dejansko nahaja v tej državi članici. V primeru družb bi moralo biti mogoče izpodbiti to domnevo, kadar se glavna uprava družbe nahaja v državi članici, ki ni država članica, v kateri ima družba registriran sedež, in kadar celovita ocena vseh relevantnih dejavnikov, na način, ugotovljiv s strani tretjih oseb, pokaže, da se dejansko središče upravljanja in nadzora družbe ter upravljanja njenih interesov nahaja v tej drugi državi članici. V primeru posameznikov, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, bi moralo biti mogoče izpodbiti to domnevo na primer, kadar se večji del dolžnikovega premoženja nahaja zunaj države članice dolžnikovega običajnega prebivališča ali kadar je mogoče ugotoviti, da je bil glavni razlog za selitev dolžnikovega premoženja vložitev zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti pod novo pristojnostjo in kadar bi takšna vložitev zahteve bistveno škodovala interesom upnikov, katerih posli z dolžnikom so potekali pred premestitvijo. |
| --- | --- |

(30)

Zato bi morale biti domneve, da so registrirani sedež, glavni kraj poslovanja in običajno prebivališče središče glavnih interesov, izpodbojne, pristojno sodišče države članice pa bi moralo skrbno oceniti, ali se središče dolžnikovih glavnih interesov dejansko nahaja v tej državi članici. V primeru družb bi moralo biti mogoče izpodbiti to domnevo, kadar se glavna uprava družbe nahaja v državi članici, ki ni država članica, v kateri ima družba registriran sedež, in kadar celovita ocena vseh relevantnih dejavnikov, na način, ugotovljiv s strani tretjih oseb, pokaže, da se dejansko središče upravljanja in nadzora družbe ter upravljanja njenih interesov nahaja v tej drugi državi članici. V primeru posameznikov, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, bi moralo biti mogoče izpodbiti to domnevo na primer, kadar se večji del dolžnikovega premoženja nahaja zunaj države članice dolžnikovega običajnega prebivališča ali kadar je mogoče ugotoviti, da je bil glavni razlog za selitev dolžnikovega premoženja vložitev zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti pod novo pristojnostjo in kadar bi takšna vložitev zahteve bistveno škodovala interesom upnikov, katerih posli z dolžnikom so potekali pred premestitvijo.

| (31) | Z istim ciljem preprečevanja goljufanja ali zlorabe v smislu izbiranja najugodnejšega sodišča, se ne bi smelo domnevati, da je središče glavnih interesov v kraju registriranega sedeža, v posameznikovem glavnem kraju poslovanja ali kraju njegovega običajnega prebivališča, kadar je dolžnik, ki je družba, pravna oseba ali posameznik, ki opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, svoj registrirani sedež ali glavni kraj poslovanja premestil v drugo državo članico v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, oziroma je dolžnik, ki je posameznik, ki ne opravlja samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, svoje običajno prebivališče premestil v drugo državo članico v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(31)

Z istim ciljem preprečevanja goljufanja ali zlorabe v smislu izbiranja najugodnejšega sodišča, se ne bi smelo domnevati, da je središče glavnih interesov v kraju registriranega sedeža, v posameznikovem glavnem kraju poslovanja ali kraju njegovega običajnega prebivališča, kadar je dolžnik, ki je družba, pravna oseba ali posameznik, ki opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, svoj registrirani sedež ali glavni kraj poslovanja premestil v drugo državo članico v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, oziroma je dolžnik, ki je posameznik, ki ne opravlja samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, svoje običajno prebivališče premestil v drugo državo članico v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

| (32) | V vseh primerih, kadar okoliščine zadeve zbujajo dvome glede pristojnosti sodišča, bi moralo sodišče zahtevati, da dolžnik predloži dodatna dokazila, s katerimi podpre svoje trditve, in kadar pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti, to omogoča, dati dolžnikovim upnikom priložnost, da predstavijo svoja stališča glede pristojnosti. |
| --- | --- |

(32)

V vseh primerih, kadar okoliščine zadeve zbujajo dvome glede pristojnosti sodišča, bi moralo sodišče zahtevati, da dolžnik predloži dodatna dokazila, s katerimi podpre svoje trditve, in kadar pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti, to omogoča, dati dolžnikovim upnikom priložnost, da predstavijo svoja stališča glede pristojnosti.

| (33) | V primeru, da sodišče, ki odloča o zahtevi za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, ugotovi, da se središče glavnih interesov ne nahaja na ozemlju njegove pristojnosti, ne bi smelo uvesti glavnega postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(33)

V primeru, da sodišče, ki odloča o zahtevi za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, ugotovi, da se središče glavnih interesov ne nahaja na ozemlju njegove pristojnosti, ne bi smelo uvesti glavnega postopka v primeru insolventnosti.

| (34) | Poleg tega bi moral imeti vsak upnik dolžnika na voljo učinkovito pravno sredstvo zoper odločitev, da se uvede postopek v primeru insolventnosti. Posledice vsakršnega izpodbijanja odločitve, da se uvede postopek v primeru insolventnosti, bi moralo urejati nacionalno pravo. |
| --- | --- |

(34)

Poleg tega bi moral imeti vsak upnik dolžnika na voljo učinkovito pravno sredstvo zoper odločitev, da se uvede postopek v primeru insolventnosti. Posledice vsakršnega izpodbijanja odločitve, da se uvede postopek v primeru insolventnosti, bi moralo urejati nacionalno pravo.

| (35) | Sodišča države članice, na ozemlju katere so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti, bi morala biti pristojna tudi za zahtevke, ki neposredno izhajajo iz postopkov v primeru insolventnosti in so z njimi tesno povezani. Takšni zahtevki bi morali vključevati zahtevke za izpodbijanje pravnih dejanj, vložene proti toženim strankam v drugih državah članicah, in zahtevke v zvezi z obveznostmi, ki nastanejo tekom postopkov v primeru insolventnosti, kot je predplačilo za stroške postopkov. V nasprotju s tem zahtevki za izpolnitev obveznosti iz pogodbe, ki jo je dolžnik sklenil pred začetkom postopkov, ne izhajajo neposredno iz postopkov. Kadar je takšen zahtevek povezan z drugim zahtevkom, ki temelji na splošnem civilnem ali gospodarskem pravu, bi moral imeti stečajni upravitelj možnost, da oba zahtevka vloži pred sodišči v državi stalnega prebivališča tožene stranke, če meni, da je bolj učinkovito zahtevek vložiti pred temi sodišči. To se denimo lahko zgodi, kadar želi stečajni upravitelj zahtevek za ugotavljanje odgovornosti direktorja na podlagi insolvenčnega prava združiti z zahtevkom na podlagi prava družb ali splošnega odškodninskega prava. |
| --- | --- |

(35)

Sodišča države članice, na ozemlju katere so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti, bi morala biti pristojna tudi za zahtevke, ki neposredno izhajajo iz postopkov v primeru insolventnosti in so z njimi tesno povezani. Takšni zahtevki bi morali vključevati zahtevke za izpodbijanje pravnih dejanj, vložene proti toženim strankam v drugih državah članicah, in zahtevke v zvezi z obveznostmi, ki nastanejo tekom postopkov v primeru insolventnosti, kot je predplačilo za stroške postopkov. V nasprotju s tem zahtevki za izpolnitev obveznosti iz pogodbe, ki jo je dolžnik sklenil pred začetkom postopkov, ne izhajajo neposredno iz postopkov. Kadar je takšen zahtevek povezan z drugim zahtevkom, ki temelji na splošnem civilnem ali gospodarskem pravu, bi moral imeti stečajni upravitelj možnost, da oba zahtevka vloži pred sodišči v državi stalnega prebivališča tožene stranke, če meni, da je bolj učinkovito zahtevek vložiti pred temi sodišči. To se denimo lahko zgodi, kadar želi stečajni upravitelj zahtevek za ugotavljanje odgovornosti direktorja na podlagi insolvenčnega prava združiti z zahtevkom na podlagi prava družb ali splošnega odškodninskega prava.

| (36) | Sodišču, pristojnemu za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, bi moralo biti omogočeno, da odredi začasne in zaščitne ukrepe od zahteve za uvedbo postopka. Varovalni ukrepi, sprejeti tako pred kot po uvedbi postopkov v primeru insolventnosti, so pomembni za jamstvo učinkovitosti postopkov v primeru insolventnosti. V zvezi z navedenim bi ta uredba morala predvideti različne možnosti. Po eni strani bi moralo biti sodišču, ki je pristojno za glavni postopek v primeru insolventnosti, omogočeno, da odredi začasne zaščitne ukrepe, ki zajemajo premoženje, ki se nahaja na ozemlju drugih držav članic. Po drugi strani pa bi moralo biti stečajnemu upravitelju, ki je bil začasno imenovan pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da v državah članicah, v katerih ima dolžnik poslovalnico, zaprosi za varovalne ukrepe, ki so mogoči po pravu teh držav članic. |
| --- | --- |

(36)

Sodišču, pristojnemu za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, bi moralo biti omogočeno, da odredi začasne in zaščitne ukrepe od zahteve za uvedbo postopka. Varovalni ukrepi, sprejeti tako pred kot po uvedbi postopkov v primeru insolventnosti, so pomembni za jamstvo učinkovitosti postopkov v primeru insolventnosti. V zvezi z navedenim bi ta uredba morala predvideti različne možnosti. Po eni strani bi moralo biti sodišču, ki je pristojno za glavni postopek v primeru insolventnosti, omogočeno, da odredi začasne zaščitne ukrepe, ki zajemajo premoženje, ki se nahaja na ozemlju drugih držav članic. Po drugi strani pa bi moralo biti stečajnemu upravitelju, ki je bil začasno imenovan pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da v državah članicah, v katerih ima dolžnik poslovalnico, zaprosi za varovalne ukrepe, ki so mogoči po pravu teh držav članic.

| (37) | Pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti bi morala biti pravica zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, omejena na domače upnike in državne organe ali na primere, v katerih glavni postopek v primeru insolventnosti ne more biti uveden po pravu države članice, v kateri je središče dolžnikovih glavnih interesov. Razlog za to omejitev je, da naj bi bili primeri, v katerih se uvedba krajevnih postopkov v primeru insolventnosti zahteva pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, omejeni na tisto, kar je nujno potrebno. |
| --- | --- |

(37)

Pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti bi morala biti pravica zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, omejena na domače upnike in državne organe ali na primere, v katerih glavni postopek v primeru insolventnosti ne more biti uveden po pravu države članice, v kateri je središče dolžnikovih glavnih interesov. Razlog za to omejitev je, da naj bi bili primeri, v katerih se uvedba krajevnih postopkov v primeru insolventnosti zahteva pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, omejeni na tisto, kar je nujno potrebno.

| (38) | Ta uredba ne omejuje pravice zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, po uvedbi glavnega postopka v primeru insolventnosti. Stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti ali katera koli druga oseba, pooblaščena po nacionalnem pravu navedene države članice, lahko zahteva uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(38)

Ta uredba ne omejuje pravice zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, po uvedbi glavnega postopka v primeru insolventnosti. Stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti ali katera koli druga oseba, pooblaščena po nacionalnem pravu navedene države članice, lahko zahteva uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti.

| (39) | Ta uredba bi morala predvideti pravila o opredelitvi lokacije dolžnikovega premoženja, ki bi se morala uporabljati pri opredeljevanju, katero premoženje se obravnava v glavnem in katero v sekundarnih postopkih, ali za primere, ki zadevajo stvarne pravice tretjih oseb. Zlasti bi morala ta uredba predvideti, da bi morali biti evropski patenti z enotnim učinkom, blagovna znamka Skupnosti ali katere koli druge podobne pravice, kot so na primer žlahtniteljske pravice v Skupnosti ali modeli Skupnosti, vključeni le v glavni postopek v prmeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(39)

Ta uredba bi morala predvideti pravila o opredelitvi lokacije dolžnikovega premoženja, ki bi se morala uporabljati pri opredeljevanju, katero premoženje se obravnava v glavnem in katero v sekundarnih postopkih, ali za primere, ki zadevajo stvarne pravice tretjih oseb. Zlasti bi morala ta uredba predvideti, da bi morali biti evropski patenti z enotnim učinkom, blagovna znamka Skupnosti ali katere koli druge podobne pravice, kot so na primer žlahtniteljske pravice v Skupnosti ali modeli Skupnosti, vključeni le v glavni postopek v prmeru insolventnosti.

| (40) | Sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko imajo poleg zaščite domačih interesov različne namene. Lahko se pojavijo primeri, v katerih je dolžnikova stečajna masa preveč kompleksna, da bi se upravljala kot celota, ali so razlike v zadevnih pravnih sistemih tako velike, da bi razširitev učinkov, ki izvirajo iz prava države, v kateri je bil uveden postopek, v druge države članice, v katerih se nahaja premoženje, lahko povzročila težave. Iz tega razloga lahko stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti zahteva uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, kadar je to potrebno zaradi uspešnega upravljanja stečajne mase. |
| --- | --- |

(40)

Sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko imajo poleg zaščite domačih interesov različne namene. Lahko se pojavijo primeri, v katerih je dolžnikova stečajna masa preveč kompleksna, da bi se upravljala kot celota, ali so razlike v zadevnih pravnih sistemih tako velike, da bi razširitev učinkov, ki izvirajo iz prava države, v kateri je bil uveden postopek, v druge države članice, v katerih se nahaja premoženje, lahko povzročila težave. Iz tega razloga lahko stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti zahteva uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, kadar je to potrebno zaradi uspešnega upravljanja stečajne mase.

| (41) | Sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko prav tako ovirajo učinkovito upravljanje stečajne mase. Zato ta uredba določa dva posebna primera, v katerih bi moralo biti sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti, odloži ali zavrne uvedbo sekundarnega postopka. |
| --- | --- |

(41)

Sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko prav tako ovirajo učinkovito upravljanje stečajne mase. Zato ta uredba določa dva posebna primera, v katerih bi moralo biti sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti, odloži ali zavrne uvedbo sekundarnega postopka.

| (42) | Prvič, s to uredbo se na stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti prenese možnost dati zavezo domačim upnikom, da bodo obravnavani tako, kot bi bili, če bi bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti. Ta zaveza mora izpolnjevati vrsto pogojev iz te uredbe, zlasti jo mora odobriti kvalificirana večina domačih upnikov. Kadar je bila dana takšna zaveza, bi moralo biti sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da to zahtevo zavrne, če je prepričano, da ta zaveza ustrezno ščiti splošne interese domačih upnikov. Sodišče bi pri ocenjevanju teh interesov moralo upoštevati dejstvo, da je zavezo odobrila kvalificirana večina domačih upnikov. |
| --- | --- |

(42)

Prvič, s to uredbo se na stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti prenese možnost dati zavezo domačim upnikom, da bodo obravnavani tako, kot bi bili, če bi bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti. Ta zaveza mora izpolnjevati vrsto pogojev iz te uredbe, zlasti jo mora odobriti kvalificirana večina domačih upnikov. Kadar je bila dana takšna zaveza, bi moralo biti sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, omogočeno, da to zahtevo zavrne, če je prepričano, da ta zaveza ustrezno ščiti splošne interese domačih upnikov. Sodišče bi pri ocenjevanju teh interesov moralo upoštevati dejstvo, da je zavezo odobrila kvalificirana večina domačih upnikov.

| (43) | Za namene dajanja zaveze domačim upnikom bi morali premoženje in pravice, ki se nahajajo v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, tvoriti podkategorijo stečajne mase in stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti bi moral pri razdelitvi tega premoženja in pravic ali iztržka od njihovega unovčenja, spoštovati prednostne pravice, ki bi jih imeli upniki, če bi bil v tej državi članici uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(43)

Za namene dajanja zaveze domačim upnikom bi morali premoženje in pravice, ki se nahajajo v državi članici, v kateri ima dolžnik poslovalnico, tvoriti podkategorijo stečajne mase in stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti bi moral pri razdelitvi tega premoženja in pravic ali iztržka od njihovega unovčenja, spoštovati prednostne pravice, ki bi jih imeli upniki, če bi bil v tej državi članici uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti.

| (44) | V zvezi z odobritvijo zaveze bi se moralo, če je to primerno, uporabljati nacionalno pravo. Zlasti če se za pravila glasovanja, ki se uporabljajo za sprejetje načrtov prestrukturiranja, po nacionalnem pravu zahteva predhodna odobritev terjatev upnikov, bi bilo treba te terjatve za namene glasovanja o zavezi šteti za odobrene. Kadar po nacionalnem pravu obstajajo različni postopki za sprejetje načrtov prestrukturiranja, bi morale države članice določiti poseben postopek, ki bi ga bilo treba uporabljati v tem kontekstu. |
| --- | --- |

(44)

V zvezi z odobritvijo zaveze bi se moralo, če je to primerno, uporabljati nacionalno pravo. Zlasti če se za pravila glasovanja, ki se uporabljajo za sprejetje načrtov prestrukturiranja, po nacionalnem pravu zahteva predhodna odobritev terjatev upnikov, bi bilo treba te terjatve za namene glasovanja o zavezi šteti za odobrene. Kadar po nacionalnem pravu obstajajo različni postopki za sprejetje načrtov prestrukturiranja, bi morale države članice določiti poseben postopek, ki bi ga bilo treba uporabljati v tem kontekstu.

| (45) | Drugič, ta uredba bi morala predvideti možnost, da sodišče začasno prekine uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, kadar je bila v glavnem postopku v primeru insolventnosti odobrena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe, da se ohrani učinkovitost prekinitve, odobrene v glavnem postopku v primeru insolventnosti. Sodišču bi moralo biti omogočeno, da odobri začasno prekinitev, če je prepričano, da so uvedeni ustrezni ukrepi za zaščito splošnega interesa domačih upnikov. V takšnem primeru bi bilo treba vse upnike, na katere bi lahko vplival izid pogajanj o načrtu prestrukturiranja, obvestiti o pogajanjih in jim dovoliti, da v njih sodelujejo. |
| --- | --- |

(45)

Drugič, ta uredba bi morala predvideti možnost, da sodišče začasno prekine uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, kadar je bila v glavnem postopku v primeru insolventnosti odobrena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe, da se ohrani učinkovitost prekinitve, odobrene v glavnem postopku v primeru insolventnosti. Sodišču bi moralo biti omogočeno, da odobri začasno prekinitev, če je prepričano, da so uvedeni ustrezni ukrepi za zaščito splošnega interesa domačih upnikov. V takšnem primeru bi bilo treba vse upnike, na katere bi lahko vplival izid pogajanj o načrtu prestrukturiranja, obvestiti o pogajanjih in jim dovoliti, da v njih sodelujejo.

| (46) | Da bi zagotovili učinkovito zaščito domačih interesov, stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti ne bi smelo biti omogočeno, da na način, ki pomeni zlorabo, unovči ali premeseti premoženje, ki se nahaja v državi članici, v kateri je poslovalnica, zlasti z namenom oviranja možnosti, da so takšni interesi lahko učinkovito zadovoljeni, če se pozneje uvede sekundarni postopek v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(46)

Da bi zagotovili učinkovito zaščito domačih interesov, stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti ne bi smelo biti omogočeno, da na način, ki pomeni zlorabo, unovči ali premeseti premoženje, ki se nahaja v državi članici, v kateri je poslovalnica, zlasti z namenom oviranja možnosti, da so takšni interesi lahko učinkovito zadovoljeni, če se pozneje uvede sekundarni postopek v primeru insolventnosti.

| (47) | Ta uredba ne bi smela preprečevati sodiščem države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti, da sankcionirajo dolžnikove direktorje za kršitev njihovih dolžnosti, pod pogojem, da imajo ta sodišča po nacionalnem pravu pristojnost za reševanje takšnih sporov. |
| --- | --- |

(47)

Ta uredba ne bi smela preprečevati sodiščem države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti, da sankcionirajo dolžnikove direktorje za kršitev njihovih dolžnosti, pod pogojem, da imajo ta sodišča po nacionalnem pravu pristojnost za reševanje takšnih sporov.

| (48) | Glavni in sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko prispevajo k učinkovitemu upravljanju dolžnikove stečajne mase ali k učinkovitemu unovčenju celotnega premoženja, če akterji, udeleženi v vseh vzporednih postopkih, ustrezno medsebojno sodelujejo. Ustrezno sodelovanje obsega različne udeležene stečajne upravitelje in sodišča, ki tesno medsebojno sodelujejo, zlasti z izmenjavo zadostnega števila informacij. Za zagotovitev vodilne vloge glavnega postopka v primeru insolventnosti bi moral imeti stečajni upravitelj v takšnem postopku na voljo več možnosti za ukrepanje v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti, ki potekajo sočasno. Zlasti bi mu moralo biti omogočeno, da predlaga načrt prestrukturiranja ali poravnave ali zaprositi za odložitev unovčenja premoženja v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti. Tekom sodelovanja bi morali stečajni upravitelji in sodišča upoštevati najboljše prakse za sodelovanje v čezmejnih primerih insolventnosti, navedene v načelih in smernicah o obveščanju in sodelovanju, ki so jih sprejele evropske in mednarodne organizacije, dejavne na področju insolvenčnega prava, ter zlasti v ustreznih smernicah, ki jih je pripravila Komisija Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo (UNCITRAL). |
| --- | --- |

(48)

Glavni in sekundarni postopki v primeru insolventnosti lahko prispevajo k učinkovitemu upravljanju dolžnikove stečajne mase ali k učinkovitemu unovčenju celotnega premoženja, če akterji, udeleženi v vseh vzporednih postopkih, ustrezno medsebojno sodelujejo. Ustrezno sodelovanje obsega različne udeležene stečajne upravitelje in sodišča, ki tesno medsebojno sodelujejo, zlasti z izmenjavo zadostnega števila informacij. Za zagotovitev vodilne vloge glavnega postopka v primeru insolventnosti bi moral imeti stečajni upravitelj v takšnem postopku na voljo več možnosti za ukrepanje v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti, ki potekajo sočasno. Zlasti bi mu moralo biti omogočeno, da predlaga načrt prestrukturiranja ali poravnave ali zaprositi za odložitev unovčenja premoženja v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti. Tekom sodelovanja bi morali stečajni upravitelji in sodišča upoštevati najboljše prakse za sodelovanje v čezmejnih primerih insolventnosti, navedene v načelih in smernicah o obveščanju in sodelovanju, ki so jih sprejele evropske in mednarodne organizacije, dejavne na področju insolvenčnega prava, ter zlasti v ustreznih smernicah, ki jih je pripravila Komisija Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo (UNCITRAL).

| (49) | Zaradi takšnega sodelovanja, bi moralo biti stečajnim upraviteljem in sodiščem omogočeno, da sklepajo dogovore in protokole zaradi lažjega čezmejnega sodelovanja pri več postopkih v primeru insolventnosti v različnih državah članicah, ki zadevajo istega dolžnika ali člane iste skupine družb, kadar je to združljivo s pravili, ki se uporabljajo v vsakem posameznem postopku. Takšni dogovori in protokoli lahko imajo različne oblike, pri čemer so lahko pisni ali ustni, in različna področja uporabe, pri čemer so lahko splošni ali specifični, ter jih lahko sklenejo različne stranke. Enostavni splošni dogovori lahko poudarijo potrebno po tesnem sodelovanju med strankami, brez da bi obravnavali specifična vprašanja, med tem ko lahko podrobnejši, bolj specifični dogovori vzpostavijo okvir načel za upravljanje več postopkov v primeru insolventnosti in jih lahko odobrijo udeležena sodišča, kadar je tako določeno v nacionalnem pravu. Odražajo lahko dogovor med strankami o sprejetju določenih korakov ali zahtevkov ali vzdržanju od njih. |
| --- | --- |

(49)

Zaradi takšnega sodelovanja, bi moralo biti stečajnim upraviteljem in sodiščem omogočeno, da sklepajo dogovore in protokole zaradi lažjega čezmejnega sodelovanja pri več postopkih v primeru insolventnosti v različnih državah članicah, ki zadevajo istega dolžnika ali člane iste skupine družb, kadar je to združljivo s pravili, ki se uporabljajo v vsakem posameznem postopku. Takšni dogovori in protokoli lahko imajo različne oblike, pri čemer so lahko pisni ali ustni, in različna področja uporabe, pri čemer so lahko splošni ali specifični, ter jih lahko sklenejo različne stranke. Enostavni splošni dogovori lahko poudarijo potrebno po tesnem sodelovanju med strankami, brez da bi obravnavali specifična vprašanja, med tem ko lahko podrobnejši, bolj specifični dogovori vzpostavijo okvir načel za upravljanje več postopkov v primeru insolventnosti in jih lahko odobrijo udeležena sodišča, kadar je tako določeno v nacionalnem pravu. Odražajo lahko dogovor med strankami o sprejetju določenih korakov ali zahtevkov ali vzdržanju od njih.

| (50) | Podobno lahko sodišča različnih držav članic sodelujejo tako, da usklajujejo imenovanje stečajnih upraviteljev. V tem okviru lahko imenujejo enega samega stečajnega upravitelja za več postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom ali za različne člane skupine družb, pod pogojem, da je to združljivo s pravili, ki se uporabljajo za vsakega od postopkov, zlasti s kakršnimi koli zahtevami v zvezi s kvalifikacijami in podeljevanjem licence stečajnega upravitelja. |
| --- | --- |

(50)

Podobno lahko sodišča različnih držav članic sodelujejo tako, da usklajujejo imenovanje stečajnih upraviteljev. V tem okviru lahko imenujejo enega samega stečajnega upravitelja za več postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom ali za različne člane skupine družb, pod pogojem, da je to združljivo s pravili, ki se uporabljajo za vsakega od postopkov, zlasti s kakršnimi koli zahtevami v zvezi s kvalifikacijami in podeljevanjem licence stečajnega upravitelja.

| (51) | Ta uredba bi morala zagotoviti učinkovito upravljanje postopkov v primeru insolventnosti za različne družbe, ki so del skupine družb. |
| --- | --- |

(51)

Ta uredba bi morala zagotoviti učinkovito upravljanje postopkov v primeru insolventnosti za različne družbe, ki so del skupine družb.

| (52) | Če so postopki v primeru insolventnosti uvedeni za več družb iste skupine, bi morali akterji, udeleženi v teh postopkih, ustrezno sodelovati. Za različne udeležene stečajne upravitelje in sodišča bi zato morala veljati podobna obveznost medsebojnega sodelovanja in obveščanja kot za tiste, ki so udeleženi v glavnem in sekundarnem postopku v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom. Sodelovanje med stečajnimi upravitelji ne bi smelo biti v nasprotju z interesi upnikov v nobenem postopku in bi moralo biti usmerjeno k iskanju rešitev, ki bi spodbujale sinergije znotraj skupine. |
| --- | --- |

(52)

Če so postopki v primeru insolventnosti uvedeni za več družb iste skupine, bi morali akterji, udeleženi v teh postopkih, ustrezno sodelovati. Za različne udeležene stečajne upravitelje in sodišča bi zato morala veljati podobna obveznost medsebojnega sodelovanja in obveščanja kot za tiste, ki so udeleženi v glavnem in sekundarnem postopku v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom. Sodelovanje med stečajnimi upravitelji ne bi smelo biti v nasprotju z interesi upnikov v nobenem postopku in bi moralo biti usmerjeno k iskanju rešitev, ki bi spodbujale sinergije znotraj skupine.

| (53) | Uvedba pravil o postopkih v primeru insolventnosti skupine družb ne bi smela omejevati možnosti sodišča, da uvede postopek v primeru insolventnosti za več družb iz iste skupine na enem samem območju pristojnosti, če sodišče ugotovi, da se središče glavnih interesov teh družb nahaja v eni sami državi članici. V takšnih primerih bi moralo sodišče imeti tudi možnost imenovati, če je primerno, istega stečajnega upravitelja v vseh zadevnih postopkih, pod pogojem, da to ni nezdružljivo s pravili, ki se zanje uporabljajo. |
| --- | --- |

(53)

Uvedba pravil o postopkih v primeru insolventnosti skupine družb ne bi smela omejevati možnosti sodišča, da uvede postopek v primeru insolventnosti za več družb iz iste skupine na enem samem območju pristojnosti, če sodišče ugotovi, da se središče glavnih interesov teh družb nahaja v eni sami državi članici. V takšnih primerih bi moralo sodišče imeti tudi možnost imenovati, če je primerno, istega stečajnega upravitelja v vseh zadevnih postopkih, pod pogojem, da to ni nezdružljivo s pravili, ki se zanje uporabljajo.

| (54) | Ta uredba bi morala zaradi nadaljnjega izboljšanja usklajevanja postopkov v primeru insolventnosti članov skupine družb in zato, da se omogoči usklajeno prestrukturiranje skupine, uvesti postopkovna pravila o usklajevanju postopkov v primeru insolventnosti članov skupine družb. Namen takšnega usklajevanja bi moralo biti zagotavljanje učinkovitosti usklajevanja in hkratno upoštevanje ločenosti pravne osebnosti posameznih članov skupine. |
| --- | --- |

(54)

Ta uredba bi morala zaradi nadaljnjega izboljšanja usklajevanja postopkov v primeru insolventnosti članov skupine družb in zato, da se omogoči usklajeno prestrukturiranje skupine, uvesti postopkovna pravila o usklajevanju postopkov v primeru insolventnosti članov skupine družb. Namen takšnega usklajevanja bi moralo biti zagotavljanje učinkovitosti usklajevanja in hkratno upoštevanje ločenosti pravne osebnosti posameznih članov skupine.

| (55) | Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v primeru insolventnosti, uvedenem v zvezi s članom skupine družb, bi moral imeti možnost zahtevati uvedbo postopka za usklajevanje skupine. Vendar pa bi moral ta stečajni upravitelj pred vložitvijo takšne zahteve pridobiti potrebno dovoljenje, kadar to zahteva pravo, ki se uporablja v primeru insolventnosti. V zahtevi bi morali biti navedeni bistveni elementi usklajevanja, zlasti povzetek načrta usklajevanja, predlog, kdo naj bi bil imenovan za usklajevalca, in povzetek predvidenih stroškov usklajevanja. |
| --- | --- |

(55)

Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v primeru insolventnosti, uvedenem v zvezi s članom skupine družb, bi moral imeti možnost zahtevati uvedbo postopka za usklajevanje skupine. Vendar pa bi moral ta stečajni upravitelj pred vložitvijo takšne zahteve pridobiti potrebno dovoljenje, kadar to zahteva pravo, ki se uporablja v primeru insolventnosti. V zahtevi bi morali biti navedeni bistveni elementi usklajevanja, zlasti povzetek načrta usklajevanja, predlog, kdo naj bi bil imenovan za usklajevalca, in povzetek predvidenih stroškov usklajevanja.

| (56) | Za zagotovitev prostovoljne narave postopkov za usklajevanje skupine bi morali zadevni stečajni upravitelji imeti možnost, da v določenem roku izrazijo nestrinjanje s svojo udeležbo v postopkih. Da bi zadevnim stečajnim upraviteljem omogočili, da se na podlagi ustreznih informacij odločijo o udeležbi v postopku za usklajevanje skupine, bi morali biti v zgodnji fazi obveščeni o bistvenih elementih usklajevanja. Kljub temu bi moral vsak stečajni upravitelj, ki najprej nasprotuje vključitvi v postopek za usklajevanje skupine, imeti možnost, da pozneje zahteva sodelovanje v njem. V takšnem primeru bi moral usklajevalec sprejeti odločitev o tem, ali je ta zahteva sprejemljiva. Vsi stečajni upravitelji, vključno s stečajnim upraviteljem, ki je vložil zahtevo, bi morali biti obveščeni o odločitvi usklajevalca in bi morali imeti priložnost izpodbijati to odločitev na sodišču, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine. |
| --- | --- |

(56)

Za zagotovitev prostovoljne narave postopkov za usklajevanje skupine bi morali zadevni stečajni upravitelji imeti možnost, da v določenem roku izrazijo nestrinjanje s svojo udeležbo v postopkih. Da bi zadevnim stečajnim upraviteljem omogočili, da se na podlagi ustreznih informacij odločijo o udeležbi v postopku za usklajevanje skupine, bi morali biti v zgodnji fazi obveščeni o bistvenih elementih usklajevanja. Kljub temu bi moral vsak stečajni upravitelj, ki najprej nasprotuje vključitvi v postopek za usklajevanje skupine, imeti možnost, da pozneje zahteva sodelovanje v njem. V takšnem primeru bi moral usklajevalec sprejeti odločitev o tem, ali je ta zahteva sprejemljiva. Vsi stečajni upravitelji, vključno s stečajnim upraviteljem, ki je vložil zahtevo, bi morali biti obveščeni o odločitvi usklajevalca in bi morali imeti priložnost izpodbijati to odločitev na sodišču, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine.

| (57) | Namen postopka za usklajevanje skupine bi vedno moral biti pospeševanje učinkovitega upravljanja postopa v primeru insolventnosti za člane skupine in na splošno pozitiven vpliv na upnike. Zato bi se moralo s to uredbo zagotoviti, da sodišče, pri katerem je bil vložen zahtevek za postopek za usklajevanje skupine, oceni ta merila še pred uvedbo postopka za usklajevanje skupine. |
| --- | --- |

(57)

Namen postopka za usklajevanje skupine bi vedno moral biti pospeševanje učinkovitega upravljanja postopa v primeru insolventnosti za člane skupine in na splošno pozitiven vpliv na upnike. Zato bi se moralo s to uredbo zagotoviti, da sodišče, pri katerem je bil vložen zahtevek za postopek za usklajevanje skupine, oceni ta merila še pred uvedbo postopka za usklajevanje skupine.

| (58) | Prednosti postopkov za usklajevanje skupine ne bi smele presegati stroškov teh postopkov. Zato je treba zagotoviti, da so stroški usklajevanja in delež teh stroškov, ki ga bo nosil vsak član skupine, ustrezni, sorazmerni in razumni ter da se jih določi v skladu z nacionalnim pravom države članice, v kateri je bil uveden postopek za usklajevanje skupine. Udeleženi stečajni upravitelji bi prav tako morali imeti možnost nadzirati te stroške že od zgodnje faze naprej. Kadar tako zahteva nacionalno pravo, lahko nadziranje stroškov od zgodnje faze postopka naprej vključuje, da stečajni upravitelj zaprositi za odobritev sodišča ali odbora upnikov. |
| --- | --- |

(58)

Prednosti postopkov za usklajevanje skupine ne bi smele presegati stroškov teh postopkov. Zato je treba zagotoviti, da so stroški usklajevanja in delež teh stroškov, ki ga bo nosil vsak član skupine, ustrezni, sorazmerni in razumni ter da se jih določi v skladu z nacionalnim pravom države članice, v kateri je bil uveden postopek za usklajevanje skupine. Udeleženi stečajni upravitelji bi prav tako morali imeti možnost nadzirati te stroške že od zgodnje faze naprej. Kadar tako zahteva nacionalno pravo, lahko nadziranje stroškov od zgodnje faze postopka naprej vključuje, da stečajni upravitelj zaprositi za odobritev sodišča ali odbora upnikov.

| (59) | Kadar usklajevalec meni, da bi izpolnjevanje teh nalog bistveno povečalo stroške v primerjavi s prvotno ocenjenimi stroški, v vsakem primeru pa, kadar stroški presegajo 10 % predvidenih stroškov, bi moralo sodišče, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine, usklajevalcu odobriti, da takšne stroške preseže. Pred sprejetjem takšne odločitve bi moralo sodišče, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine, udeleženim stečajnim upraviteljem omogočiti zaslišanje, da bi lahko sporočili svoje pripombe v zvezi s primernostjo usklajevalčeve zahteve. |
| --- | --- |

(59)

Kadar usklajevalec meni, da bi izpolnjevanje teh nalog bistveno povečalo stroške v primerjavi s prvotno ocenjenimi stroški, v vsakem primeru pa, kadar stroški presegajo 10 % predvidenih stroškov, bi moralo sodišče, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine, usklajevalcu odobriti, da takšne stroške preseže. Pred sprejetjem takšne odločitve bi moralo sodišče, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine, udeleženim stečajnim upraviteljem omogočiti zaslišanje, da bi lahko sporočili svoje pripombe v zvezi s primernostjo usklajevalčeve zahteve.

| (60) | V tej uredbi bi bilo poleg tega treba predvideti alternativni mehanizem za usklajeno prestrukturiranje skupine za tiste člane skupine družb, ki ne sodelujejo v postopku za usklajevanje skupine. Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v zvezi s članom skupine družb, bi moral imeti procesno sposobnost zahtevati prekinitev vseh ukrepov, povezanih z unovčenjem premoženja v postopku, uvedenem proti drugim članom skupine, za katere ne velja postopek usklajevanja skupine. Takšno prekinitev bi moralo biti mogoče zahtevati le, če je načrt prestrukturiranja predstavljen članom zadevne skupine, če je ta načrt v korist upnikov v postopku, za katerega se zahteva prekinitev, ter če je prekinitev potrebna, da se zagotovi pravilno izvajanje načrta. |
| --- | --- |

(60)

V tej uredbi bi bilo poleg tega treba predvideti alternativni mehanizem za usklajeno prestrukturiranje skupine za tiste člane skupine družb, ki ne sodelujejo v postopku za usklajevanje skupine. Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v zvezi s članom skupine družb, bi moral imeti procesno sposobnost zahtevati prekinitev vseh ukrepov, povezanih z unovčenjem premoženja v postopku, uvedenem proti drugim članom skupine, za katere ne velja postopek usklajevanja skupine. Takšno prekinitev bi moralo biti mogoče zahtevati le, če je načrt prestrukturiranja predstavljen članom zadevne skupine, če je ta načrt v korist upnikov v postopku, za katerega se zahteva prekinitev, ter če je prekinitev potrebna, da se zagotovi pravilno izvajanje načrta.

| (61) | Ta uredba državam članicam ne bi smela preprečevati, da določijo nacionalna pravila, ki bi dopolnila pravila o sodelovanju, obveščanju in usklajevanju v zvezi z insolventnostjo članov skupin družb iz te uredbe, pod pogojem, da je področje uporabe navedenih nacionalnih pravil omejeno na nacionalno pristojnost in da njihova uporaba ne bi škodovala učinkovitosti pravil, določenih s to uredbo. |
| --- | --- |

(61)

Ta uredba državam članicam ne bi smela preprečevati, da določijo nacionalna pravila, ki bi dopolnila pravila o sodelovanju, obveščanju in usklajevanju v zvezi z insolventnostjo članov skupin družb iz te uredbe, pod pogojem, da je področje uporabe navedenih nacionalnih pravil omejeno na nacionalno pristojnost in da njihova uporaba ne bi škodovala učinkovitosti pravil, določenih s to uredbo.

| (62) | Pravila o sodelovanju, obveščanju in usklajevanju v okviru insolventnosti članov skupine družb, določena v tej uredbi, bi se morala uporabljati le, kadar so postopki v zvezi z različnimi člani iste skupine družb uvedeni v več kot eni državi članici. |
| --- | --- |

(62)

Pravila o sodelovanju, obveščanju in usklajevanju v okviru insolventnosti članov skupine družb, določena v tej uredbi, bi se morala uporabljati le, kadar so postopki v zvezi z različnimi člani iste skupine družb uvedeni v več kot eni državi članici.

| (63) | Vsak upnik, ki ima običajno ali stalno prebivališče ali registrirani sedež v Uniji, bi morali imeti pravico do prijave terjatev v vsakem postopku v primeru insolventnosti, ki teče znotraj Unije in se nanaša na premoženje dolžnika. To bi moralo veljati tudi za davčne organe in ustanove socialnega zavarovanja. Ta uredba ne bi smela stečajnemu upravitelju preprečevati prijave terjatve v imenu določene skupine upnikov, na primer zaposlenih, če tako določa nacionalno pravo. Vendar bi za zagotovitev enake obravnave upnikov razdelitev iztržkov od unovčenja premoženja morala biti koordinirana. Vsakemu upniku bi moralo biti omogočeno, da obdrži tisto, kar je prejel v okviru postopka v primeru insolventnosti, vendar bi moral imeti pravico sodelovati v razdelitvi skupnega premoženja v drugem postopku le, če so upniki z enakim položajem pridobili enak delež svojih terjatev. |
| --- | --- |

(63)

Vsak upnik, ki ima običajno ali stalno prebivališče ali registrirani sedež v Uniji, bi morali imeti pravico do prijave terjatev v vsakem postopku v primeru insolventnosti, ki teče znotraj Unije in se nanaša na premoženje dolžnika. To bi moralo veljati tudi za davčne organe in ustanove socialnega zavarovanja. Ta uredba ne bi smela stečajnemu upravitelju preprečevati prijave terjatve v imenu določene skupine upnikov, na primer zaposlenih, če tako določa nacionalno pravo. Vendar bi za zagotovitev enake obravnave upnikov razdelitev iztržkov od unovčenja premoženja morala biti koordinirana. Vsakemu upniku bi moralo biti omogočeno, da obdrži tisto, kar je prejel v okviru postopka v primeru insolventnosti, vendar bi moral imeti pravico sodelovati v razdelitvi skupnega premoženja v drugem postopku le, če so upniki z enakim položajem pridobili enak delež svojih terjatev.

| (64) | Bistvenega pomena je, da so upniki, ki imajo običajno ali stalno prebivališče ali registrirani sedež v Uniji, obveščeni o uvedbi postopka v primeru insolventnosti v zvezi s premoženjem dolžnika. Da bi zagotovili hiter prenos informacij upnikom, se Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (6) ne bi smela uporabljati v primerih, ko se ta uredba nanaša na obveznost obveščanja upnikov. Uporaba standardnih obrazcev, ki so na voljo v vseh uradnih jezikih institucij Unije, bi morala upnikom olajšati prijavo terjatev v postopkih, uvedenih v drugi državi članici. Posledice nepopolne vložitve standardnih obrazcev bi morale biti zadeva nacionalnega prava. |
| --- | --- |

(64)

Bistvenega pomena je, da so upniki, ki imajo običajno ali stalno prebivališče ali registrirani sedež v Uniji, obveščeni o uvedbi postopka v primeru insolventnosti v zvezi s premoženjem dolžnika. Da bi zagotovili hiter prenos informacij upnikom, se Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (6) ne bi smela uporabljati v primerih, ko se ta uredba nanaša na obveznost obveščanja upnikov. Uporaba standardnih obrazcev, ki so na voljo v vseh uradnih jezikih institucij Unije, bi morala upnikom olajšati prijavo terjatev v postopkih, uvedenih v drugi državi članici. Posledice nepopolne vložitve standardnih obrazcev bi morale biti zadeva nacionalnega prava.

| (65) | Ta uredba bi morala zagotoviti takojšnje priznanje odločb o uvedbi, vodenju in končanju postopkov v primeru insolventnosti, ki spadajo v njeno področje uporabe, ter odločb, sprejetih v neposredni povezavi s takšnimi postopki v primeru insolventnosti. Avtomatično priznanje bi zato moralo pomeniti, da se učinki, ki se pripisujejo postopkom po pravu države članice, v kateri so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti, razširijo na vse druge države članice. Priznavanje odločb sodišča držav članic bi moralo temeljiti na načelu medsebojnega zaupanja. Zato bi bilo treba vzroke za nepriznavanje zmanjšati na najmanjšo potrebno mero. Na tej podlagi bi bilo treba reševati tudi spore, kadar bi se sodišči dveh držav članic izrekli za pristojna za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti. Odločbo sodišča, ki prvo uvede postopek, bi morale priznati druge države članice, pri čemer te ne bi bile pooblaščene za pregledovanje te sodne odločbe. |
| --- | --- |

(65)

Ta uredba bi morala zagotoviti takojšnje priznanje odločb o uvedbi, vodenju in končanju postopkov v primeru insolventnosti, ki spadajo v njeno področje uporabe, ter odločb, sprejetih v neposredni povezavi s takšnimi postopki v primeru insolventnosti. Avtomatično priznanje bi zato moralo pomeniti, da se učinki, ki se pripisujejo postopkom po pravu države članice, v kateri so bili uvedeni postopki v primeru insolventnosti, razširijo na vse druge države članice. Priznavanje odločb sodišča držav članic bi moralo temeljiti na načelu medsebojnega zaupanja. Zato bi bilo treba vzroke za nepriznavanje zmanjšati na najmanjšo potrebno mero. Na tej podlagi bi bilo treba reševati tudi spore, kadar bi se sodišči dveh držav članic izrekli za pristojna za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti. Odločbo sodišča, ki prvo uvede postopek, bi morale priznati druge države članice, pri čemer te ne bi bile pooblaščene za pregledovanje te sodne odločbe.

| (66) | Ta uredba bi morala za zadeve, ki jih zajema, določiti enotne kolizijske norme, ki v okviru zadevnega področja uporabe nadomeščajo nacionalna pravila mednarodnega zasebnega prava. Če ni določeno drugače, bi se moralo uporabiti pravo države članice, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti (lex concursus). Ta kolizijska norma bi morala veljati tako za glavni postopek v primeru insolventnosti kot tudi za domče postopke. Lex concursus določa vse procesne in materialne učinke postopka v primeru insolventnosti, za zadevne osebe in zadevna pravna razmerja. Ureja vse pogoje za uvedbo, vodenje in končanje postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(66)

Ta uredba bi morala za zadeve, ki jih zajema, določiti enotne kolizijske norme, ki v okviru zadevnega področja uporabe nadomeščajo nacionalna pravila mednarodnega zasebnega prava. Če ni določeno drugače, bi se moralo uporabiti pravo države članice, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti (lex concursus). Ta kolizijska norma bi morala veljati tako za glavni postopek v primeru insolventnosti kot tudi za domče postopke. Lex concursus določa vse procesne in materialne učinke postopka v primeru insolventnosti, za zadevne osebe in zadevna pravna razmerja. Ureja vse pogoje za uvedbo, vodenje in končanje postopka v primeru insolventnosti.

| (67) | Avtomatično priznanje postopka v primeru insolventnosti, za katerega se praviloma uporablja pravo države, v kateri je bil postopek uveden, lahko kolidira s pravili drugih držav članic o izvajanju pravnih dejanj. Za zagotovitev zaščite zakonitih pričakovanj in pravne varnosti v državah članicah, ki niso tista, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, bi bilo treba predvideti številne izjeme od splošnega pravila. |
| --- | --- |

(67)

Avtomatično priznanje postopka v primeru insolventnosti, za katerega se praviloma uporablja pravo države, v kateri je bil postopek uveden, lahko kolidira s pravili drugih držav članic o izvajanju pravnih dejanj. Za zagotovitev zaščite zakonitih pričakovanj in pravne varnosti v državah članicah, ki niso tista, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, bi bilo treba predvideti številne izjeme od splošnega pravila.

| (68) | Obstaja zlasti potreba po posebni navedbi odstopanja od prava države, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, v primeru stvarnih pravic, saj so te pravice precejšnjega pomena pri odobritvi kreditov. Podlago, veljavnost in učinkovanje stvarnih pravic bi bilo zato treba praviloma določiti po pravu kraja (lex situs) in nanje ne bi smela vplivati uvedba postopka v primeru insolventnosti. Imetniku stvarnih pravic bi zato moralo biti še naprej omogočeno dodatno jamstvo pri uveljavljanju izločitvenih in ločitvenih pravic. Kadar za premoženje v eni državi članici veljajo stvarne pravice po pravu kraja, v katerem se nahaja premoženje dolžnika, glavni postopek v primeru insolventnosti pa teče v drugi državi članici, bi moral imeti stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti možnost zahtevati uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti na območju pristojnosti nastanka stvarnih pravic, če ima dolžnik tam poslovalnico. Če sekundarni postopek v primeru insolventnosti ni uveden, bi se moral presežek od prodaje premoženja, za katero veljajo stvarne pravice, izplačati stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(68)

Obstaja zlasti potreba po posebni navedbi odstopanja od prava države, v kateri je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, v primeru stvarnih pravic, saj so te pravice precejšnjega pomena pri odobritvi kreditov. Podlago, veljavnost in učinkovanje stvarnih pravic bi bilo zato treba praviloma določiti po pravu kraja (lex situs) in nanje ne bi smela vplivati uvedba postopka v primeru insolventnosti. Imetniku stvarnih pravic bi zato moralo biti še naprej omogočeno dodatno jamstvo pri uveljavljanju izločitvenih in ločitvenih pravic. Kadar za premoženje v eni državi članici veljajo stvarne pravice po pravu kraja, v katerem se nahaja premoženje dolžnika, glavni postopek v primeru insolventnosti pa teče v drugi državi članici, bi moral imeti stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti možnost zahtevati uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti na območju pristojnosti nastanka stvarnih pravic, če ima dolžnik tam poslovalnico. Če sekundarni postopek v primeru insolventnosti ni uveden, bi se moral presežek od prodaje premoženja, za katero veljajo stvarne pravice, izplačati stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti.

| (69) | Ta uredba dolča več določb v zvezi z možnostjo, da sodišče prekine uvedbo postopka ali prekine postopek izvršbe. Takšna morebitna prekinitev ne bi smela vplivati na stvarne pravice upnikov ali tretjih oseb. |
| --- | --- |

(69)

Ta uredba dolča več določb v zvezi z možnostjo, da sodišče prekine uvedbo postopka ali prekine postopek izvršbe. Takšna morebitna prekinitev ne bi smela vplivati na stvarne pravice upnikov ali tretjih oseb.

| (70) | Če pravo države, v kateri je bil uveden postopek, ne dovoljuje pobota terjatev, bi moral biti upnik kljub temu upravičen do pobota, če je ta mogoč po pravu, ki se uporablja za terjatev insolventnega dolžnika. S tem bi pobot dobil neke vrste garancijsko funkcijo, ki temelji na predpisih in na katero se zadevni upnik lahko zanese v času nastanka terjatve. |
| --- | --- |

(70)

Če pravo države, v kateri je bil uveden postopek, ne dovoljuje pobota terjatev, bi moral biti upnik kljub temu upravičen do pobota, če je ta mogoč po pravu, ki se uporablja za terjatev insolventnega dolžnika. S tem bi pobot dobil neke vrste garancijsko funkcijo, ki temelji na predpisih in na katero se zadevni upnik lahko zanese v času nastanka terjatve.

| (71) | Potreba po posebni zaščiti obstaja tudi v primeru plačilnih sistemov in finančnih trgov, na primer v zvezi z dogovori o izravnavi in o poravnavanju neto saldov v okviru teh sistemov, kot tudi za prodajo vrednostnih papirjev in za garancije, odobrene za take posle, kar posebej ureja Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7). Edino relevantno pravo za take posle bi moralo biti tisto, ki se uporablja za zadevni sistem ali trg. Namen tega prava je, da se v primeru insolventnosti poslovnega partnerja v okviru sistemov plačil in poravnav ali na urejenih finančnih trgih držav članic prepreči možnost spreminjanja mehanizmov plačil in poravnave poslov. Direktiva 98/26/ES vsebuje posebne določbe, ki bi morale imeti prednost pred splošnimi pravili, določenimi v tej uredbi. |
| --- | --- |

(71)

Potreba po posebni zaščiti obstaja tudi v primeru plačilnih sistemov in finančnih trgov, na primer v zvezi z dogovori o izravnavi in o poravnavanju neto saldov v okviru teh sistemov, kot tudi za prodajo vrednostnih papirjev in za garancije, odobrene za take posle, kar posebej ureja Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7). Edino relevantno pravo za take posle bi moralo biti tisto, ki se uporablja za zadevni sistem ali trg. Namen tega prava je, da se v primeru insolventnosti poslovnega partnerja v okviru sistemov plačil in poravnav ali na urejenih finančnih trgih držav članic prepreči možnost spreminjanja mehanizmov plačil in poravnave poslov. Direktiva 98/26/ES vsebuje posebne določbe, ki bi morale imeti prednost pred splošnimi pravili, določenimi v tej uredbi.

| (72) | Da bi zaščitili zaposlene in delovna mesta, bi bilo treba učinke postopkov v primeru insolventnosti na nadaljevanje ali prenehanje delovnega razmerja ter na pravice in obveznosti vseh strank v delovnem razmerju določiti s pravom, ki se v skladu s splošnimi kolizijskimi normami uporablja za relevantno pogodbo o zaposlitvi. Poleg tega bi morala država članica, v kateri se nahaja poslovalnica dolžnika, v primerih, ko je za prenehanje delovnega razmerja potrebna odobritev sodišča ali upravnega organa, ohraniti pristojnost za takšno odobritev, tudi če v tej državi članici ni bil uveden noben postopek v primeru insolventnosti. Vsa druga vprašanja v zvezi z insolvenčnim pravom, kot je vprašanje, ali so terjatve zaposlenih zavarovane s prednostnimi pravicami in o statusu, ki ga lahko imajo takšne prednostne pravice, bi bilo treba reševati na podlagi prava države članice, v kateri je bil uveden (glavni ali sekundarni) postopek v primeru insolventnosti, razen v primerih, ko je bila v skladu s to uredbo dana zaveza za izogib sekundarnemu postopku v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(72)

Da bi zaščitili zaposlene in delovna mesta, bi bilo treba učinke postopkov v primeru insolventnosti na nadaljevanje ali prenehanje delovnega razmerja ter na pravice in obveznosti vseh strank v delovnem razmerju določiti s pravom, ki se v skladu s splošnimi kolizijskimi normami uporablja za relevantno pogodbo o zaposlitvi. Poleg tega bi morala država članica, v kateri se nahaja poslovalnica dolžnika, v primerih, ko je za prenehanje delovnega razmerja potrebna odobritev sodišča ali upravnega organa, ohraniti pristojnost za takšno odobritev, tudi če v tej državi članici ni bil uveden noben postopek v primeru insolventnosti. Vsa druga vprašanja v zvezi z insolvenčnim pravom, kot je vprašanje, ali so terjatve zaposlenih zavarovane s prednostnimi pravicami in o statusu, ki ga lahko imajo takšne prednostne pravice, bi bilo treba reševati na podlagi prava države članice, v kateri je bil uveden (glavni ali sekundarni) postopek v primeru insolventnosti, razen v primerih, ko je bila v skladu s to uredbo dana zaveza za izogib sekundarnemu postopku v primeru insolventnosti.

| (73) | Pravo, ki se uporablja za učinke postopkov v primeru insolventnosti na vsako pravdo v teku ali arbitražne postopke v teku, ki se nanašajo na premoženje ali pravico, ki je del dolžnikove stečajne mase, bi moralo biti pravo države članice, v kateri potekajo pravde ali v kateri je sedež arbitražnega postopka. Vendar to pravilo ne bi smelo vplivati na nacionalna pravila o priznavanju in izvrševanju arbitražnih odločb. |
| --- | --- |

(73)

Pravo, ki se uporablja za učinke postopkov v primeru insolventnosti na vsako pravdo v teku ali arbitražne postopke v teku, ki se nanašajo na premoženje ali pravico, ki je del dolžnikove stečajne mase, bi moralo biti pravo države članice, v kateri potekajo pravde ali v kateri je sedež arbitražnega postopka. Vendar to pravilo ne bi smelo vplivati na nacionalna pravila o priznavanju in izvrševanju arbitražnih odločb.

| (74) | Da se omogoči upoštevanje posebnih postopkovnih pravil sodnih sistemov v določenih državah članicah, bi bilo treba določiti prilagodljivost v zvezi z določenimi pravili te uredbe. Zato bi morale navedbe v tej uredbi v zvezi z obvestilom, ki ga izda sodni organ države članice, kadar tako zahtevajo postopkovna pravila države članice, vključevati odredbo tega sodnega organa, da se izda takšno obvestilo. |
| --- | --- |

(74)

Da se omogoči upoštevanje posebnih postopkovnih pravil sodnih sistemov v določenih državah članicah, bi bilo treba določiti prilagodljivost v zvezi z določenimi pravili te uredbe. Zato bi morale navedbe v tej uredbi v zvezi z obvestilom, ki ga izda sodni organ države članice, kadar tako zahtevajo postopkovna pravila države članice, vključevati odredbo tega sodnega organa, da se izda takšno obvestilo.

| (75) | Iz poslovnih razlogov bi bilo treba glavno vsebino odločitve o uvedbi postopka na zahtevo stečajnega upravitelja objaviti v državi članici, ki ni država članica, v kateri je sodišče, ki je sprejelo to odločitev. Če se v zadevni državi članici nahaja kakšna poslovalnica, bi morala biti takšna objava obvezna. V nobenem primeru pa objava ne bi smela biti predpogoj za priznanje tujih postopkov. |
| --- | --- |

(75)

Iz poslovnih razlogov bi bilo treba glavno vsebino odločitve o uvedbi postopka na zahtevo stečajnega upravitelja objaviti v državi članici, ki ni država članica, v kateri je sodišče, ki je sprejelo to odločitev. Če se v zadevni državi članici nahaja kakšna poslovalnica, bi morala biti takšna objava obvezna. V nobenem primeru pa objava ne bi smela biti predpogoj za priznanje tujih postopkov.

| (76) | Zaradi boljšega zagotavljanja informacij zadevnim upnikom in sodiščem ter preprečevanja uvedbe vzporednih postopkov v primeru insolventnosti bi bilo treba zahtevati, da države članice v čezmejnih postopkih v primeru insolventnosti objavijo ustrezne informacije v javno dostopnem elektronskem registru. Da se upnikom in sodiščem, ki imajo stalno prebivališče oziroma se nahajajo v drugih državah članicah, omogoči dostop do teh informacij, bi v tej uredbi morali predvideti medsebojno povezavo med temi registri insolventnosti prek evropskega portala e-pravosodje. Države članice bi morale imeti možnost objaviti ustrezne informacije v več registrih, moralo pa bi tudi biti mogoče medsebojno povezati več kot en register na državo članico. |
| --- | --- |

(76)

Zaradi boljšega zagotavljanja informacij zadevnim upnikom in sodiščem ter preprečevanja uvedbe vzporednih postopkov v primeru insolventnosti bi bilo treba zahtevati, da države članice v čezmejnih postopkih v primeru insolventnosti objavijo ustrezne informacije v javno dostopnem elektronskem registru. Da se upnikom in sodiščem, ki imajo stalno prebivališče oziroma se nahajajo v drugih državah članicah, omogoči dostop do teh informacij, bi v tej uredbi morali predvideti medsebojno povezavo med temi registri insolventnosti prek evropskega portala e-pravosodje. Države članice bi morale imeti možnost objaviti ustrezne informacije v več registrih, moralo pa bi tudi biti mogoče medsebojno povezati več kot en register na državo članico.

| (77) | V tej uredbi bi morala biti določena minimalna količina informacij za objavo v registrih insolventnosti. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da vključijo dodatne informacije. Kadar je dolžnik posameznik, bi morali registri insolventnosti prikazovati le registrsko številko, če dolžnik opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost. To registrsko številko bi bilo treba razumeti kot enotno registrsko številko dolžnikove samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, objavljeno v registru podjetij, če ta obstaja. |
| --- | --- |

(77)

V tej uredbi bi morala biti določena minimalna količina informacij za objavo v registrih insolventnosti. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da vključijo dodatne informacije. Kadar je dolžnik posameznik, bi morali registri insolventnosti prikazovati le registrsko številko, če dolžnik opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost. To registrsko številko bi bilo treba razumeti kot enotno registrsko številko dolžnikove samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, objavljeno v registru podjetij, če ta obstaja.

| (78) | Informacije o nekaterih vidikih postopkov v primeru insolventnosti so za upnike bistvenega pomena, kot na primer informacije o rokih za prijavo terjatev ali za izpodbijanje odločitev. Vendar pa se na podlagi te uredbe od držav članic ne bi smelo zahtevati, da izračunajo te roke za vsak primer posebej. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da izpolnijo svoje obveznosti tako, da dodajo spletne povezave na evropskem portalu e-pravosodje, kjer naj bodo zagotovljene nazorne informacije o merilih za izračun teh rokov. |
| --- | --- |

(78)

Informacije o nekaterih vidikih postopkov v primeru insolventnosti so za upnike bistvenega pomena, kot na primer informacije o rokih za prijavo terjatev ali za izpodbijanje odločitev. Vendar pa se na podlagi te uredbe od držav članic ne bi smelo zahtevati, da izračunajo te roke za vsak primer posebej. Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da izpolnijo svoje obveznosti tako, da dodajo spletne povezave na evropskem portalu e-pravosodje, kjer naj bodo zagotovljene nazorne informacije o merilih za izračun teh rokov.

| (79) | Da bi v zadostni meri zaščitili informacije o posameznikih, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, bi države članice morale imeti možnost določiti, da za dostop do navedenih informacij veljajo dopolnilna merila za iskanje, kot so enotna matična številka dolžnika, naslov, datum rojstva ali okrožje pristojnega sodišča, ali da se dostop do informacij omogoči pod pogojem, da se zanj vloži zahtevek pri pristojnem organu ali da se ugotovi obstoj legitimnega interesa za dostop do takšnih informacij. |
| --- | --- |

(79)

Da bi v zadostni meri zaščitili informacije o posameznikih, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, bi države članice morale imeti možnost določiti, da za dostop do navedenih informacij veljajo dopolnilna merila za iskanje, kot so enotna matična številka dolžnika, naslov, datum rojstva ali okrožje pristojnega sodišča, ali da se dostop do informacij omogoči pod pogojem, da se zanj vloži zahtevek pri pristojnem organu ali da se ugotovi obstoj legitimnega interesa za dostop do takšnih informacij.

| (80) | Državam članicam bi prav tako moralo biti omogočeno, da v svoje registre insolventnosti ne vključijo informacij o posameznikih, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti. V takšnih primerih bi morale države članice poskrbeti za to, da se ustrezne informacije upnikom zagotovijo z individualnim obvestilom in da zadevni postopki ne vplivajo na terjatve upnikov, ki niso prejeli zadevnih informacij. |
| --- | --- |

(80)

Državam članicam bi prav tako moralo biti omogočeno, da v svoje registre insolventnosti ne vključijo informacij o posameznikih, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti. V takšnih primerih bi morale države članice poskrbeti za to, da se ustrezne informacije upnikom zagotovijo z individualnim obvestilom in da zadevni postopki ne vplivajo na terjatve upnikov, ki niso prejeli zadevnih informacij.

| (81) | Lahko se zgodi, da nekatere zadevne osebe niso seznanjene z uvedbo postopka v primeru insolventnosti in v dobri veri ravnajo v nasprotju z novimi okoliščinami. Za zaščito teh oseb, ki ne vedo, da je bil uveden tuj postopek in opravijo plačilo dolžniku, namesto tujemu stečajnemu upravitelju, bi bilo treba uvesti določbe, da ima tako plačilo učinek pokritja dolga. |
| --- | --- |

(81)

Lahko se zgodi, da nekatere zadevne osebe niso seznanjene z uvedbo postopka v primeru insolventnosti in v dobri veri ravnajo v nasprotju z novimi okoliščinami. Za zaščito teh oseb, ki ne vedo, da je bil uveden tuj postopek in opravijo plačilo dolžniku, namesto tujemu stečajnemu upravitelju, bi bilo treba uvesti določbe, da ima tako plačilo učinek pokritja dolga.

| (82) | Za zagotavljanje enakih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (8). |
| --- | --- |

(82)

Za zagotavljanje enakih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (8).

| (83) | Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Namen te uredbe je zlasti spodbujati uporabo členov 8, 17 in 47 o varstvu osebnih podatkov, lastninski pravici oziroma pravici do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča. |
| --- | --- |

(83)

Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Namen te uredbe je zlasti spodbujati uporabo členov 8, 17 in 47 o varstvu osebnih podatkov, lastninski pravici oziroma pravici do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča.

| (84) | Za obdelavo osebnih podatkov v okviru te uredbe se uporabljata Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (9) ter Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (10). |
| --- | --- |

(84)

Za obdelavo osebnih podatkov v okviru te uredbe se uporabljata Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (9) ter Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (10).

| (85) | Ta uredba ne posega v Uredbo (EGS, Euratom) št. 1182/71 Sveta (11). |
| --- | --- |

(85)

Ta uredba ne posega v Uredbo (EGS, Euratom) št. 1182/71 Sveta (11).

| (86) | Ker cilja te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi oblikovanja pravnega okvira za ustrezno upravljanje čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja. |
| --- | --- |

(86)

Ker cilja te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi oblikovanja pravnega okvira za ustrezno upravljanje čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.

| (87) | V skladu s členom 3 ter členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, sta Združeno kraljestvo in Irska podali uradno obvestilo, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe. |
| --- | --- |

(87)

V skladu s členom 3 ter členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, sta Združeno kraljestvo in Irska podali uradno obvestilo, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.

| (88) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. |
| --- | --- |

(88)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

| (89) | Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal 27. marca 2013 (12) – |
| --- | --- |

(89)

Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal 27. marca 2013 (12) –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Področje uporabe

1.   Ta uredba se uporablja za javne kolektivne postopke, vključno s postopki za izdajo začasne odredbe, ki temeljijo na pravu v zvezi z insolventnostjo in v katerih je z namenom sanacije, prilagoditve dolga, reorganizacije ali likvidacije:

| (a) | dolžniku v celoti ali deloma odvzeto njegovo premoženje in je imenovan stečajni upravitelj; |
| --- | --- |

(a)

dolžniku v celoti ali deloma odvzeto njegovo premoženje in je imenovan stečajni upravitelj;

| (b) | za premoženje in posle dolžnika postavljena kontrola ali nadzor sodišča ali |
| --- | --- |

(b)

za premoženje in posle dolžnika postavljena kontrola ali nadzor sodišča ali

| (c) | s strani sodišča ali po zakonu odrejena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe, da bi se omogočila pogajanja med dolžnikom in njegovimi upniki, pod pogojem, da postopki, v katerih je odrejena prekinitev, določajo primerne ukrepe za zaščito vseh upnikov in, kadar dogovor ni dosežen, potekajo pred enim od postopkov iz točke (a) ali (b). |
| --- | --- |

(c)

s strani sodišča ali po zakonu odrejena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe, da bi se omogočila pogajanja med dolžnikom in njegovimi upniki, pod pogojem, da postopki, v katerih je odrejena prekinitev, določajo primerne ukrepe za zaščito vseh upnikov in, kadar dogovor ni dosežen, potekajo pred enim od postopkov iz točke (a) ali (b).

Kadar se postopki iz tega odstavka lahko začnejo v primerih, ko obstaja samo verjetnost insolventnosti, je njihov namen preprečiti insolventnost dolžnika ali prenehanje dolžnikovih poslovnih dejavnosti.

Postopki iz tega odstavka so navedeni v Prilogi A.

2.   Ta uredba se ne uporablja za postopke iz odstavka 1, ki zadevajo:

| (a) | zavarovalnice; |
| --- | --- |

(a)

zavarovalnice;

| (b) | kreditne institucije; |
| --- | --- |

(b)

kreditne institucije;

| (c) | investicijska podjetja in druga podjetja, institucije in podjeme, v kolikor so zajeti z Direktivo 2001/24/ES, ali |
| --- | --- |

(c)

investicijska podjetja in druga podjetja, institucije in podjeme, v kolikor so zajeti z Direktivo 2001/24/ES, ali

| (d) | kolektivne naložbene podjeme. |
| --- | --- |

(d)

kolektivne naložbene podjeme.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi:

| 1. | „kolektivni postopki“ pomeni postopke, ki vključujejo vse dolžnikove upnike ali njihov znaten del, pod pogojem, da v slednjem primeru postopki ne vplivajo na terjatve upnikov, ki niso vključeni vanje; |
| --- | --- |

1.

„kolektivni postopki“ pomeni postopke, ki vključujejo vse dolžnikove upnike ali njihov znaten del, pod pogojem, da v slednjem primeru postopki ne vplivajo na terjatve upnikov, ki niso vključeni vanje;

| 2. | „kolektivni naložbeni podjemi“ pomeni kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), kot so opredeljeni v Direktivi 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13), in alternativne investicijske sklade (AIS), kot so opredeljeni v Direktivi 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14); |
| --- | --- |

2.

„kolektivni naložbeni podjemi“ pomeni kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), kot so opredeljeni v Direktivi 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13), in alternativne investicijske sklade (AIS), kot so opredeljeni v Direktivi 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14);

| 3. | „dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov“ pomeni dolžnika, glede katerega je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, za katerega ni nujno, da vključuje imenovanje stečajnega upravitelja ali celotni prenos pravic in dolžnosti upravljanja dolžnikovega premoženja na stečajnega upravitelja, in pri katerem zato dolžnik ohrani celoten ali vsaj delen nadzor nad svojim premoženjem in posli; |
| --- | --- |

3.

„dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov“ pomeni dolžnika, glede katerega je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, za katerega ni nujno, da vključuje imenovanje stečajnega upravitelja ali celotni prenos pravic in dolžnosti upravljanja dolžnikovega premoženja na stečajnega upravitelja, in pri katerem zato dolžnik ohrani celoten ali vsaj delen nadzor nad svojim premoženjem in posli;

| 4. | „postopek v primeru insolventnosti“ pomeni postopek, naveden v Prilogi A; |
| --- | --- |

4.

„postopek v primeru insolventnosti“ pomeni postopek, naveden v Prilogi A;

| 5. | „stečajni upravitelj“ pomeni katero koli osebo ali organ, katerega naloga, tudi začasno, je:






  (i) | preveriti in priznati terjatve, predložene v postopku v primeru insolventnosti; |
| --- | --- | --- |

5.

„stečajni upravitelj“ pomeni katero koli osebo ali organ, katerega naloga, tudi začasno, je:

(i)

preveriti in priznati terjatve, predložene v postopku v primeru insolventnosti;

| (ii) | zastopati kolektivni interes upnikov; |
| --- | --- |

(ii)

zastopati kolektivni interes upnikov;

| (iii) | upravljati, v celoti ali deloma, premoženje, ki je bilo dolžniku odvzeto; |
| --- | --- |

(iii)

upravljati, v celoti ali deloma, premoženje, ki je bilo dolžniku odvzeto;

| (iv) | unovčiti premoženje iz točke (iii) ali |
| --- | --- |

(iv)

unovčiti premoženje iz točke (iii) ali

| (v) | nadzorovati upravljanje dolžnikovih poslov. |
| --- | --- |

(v)

nadzorovati upravljanje dolžnikovih poslov.

Osebe in organi iz prvega pododstavka so navedeni v Prilogi B;

| 6. | „sodišče“ pomeni






  (i) | v točkah (b) in (c) člena 1(1), v členu 4(2), v členih 5 in 6, v členu 21(3), v točki (j) člena 24(2), v členih 36 in 39 ter v členih 61 do 77 sodni organ države članice; |
| --- | --- | --- |

6.

„sodišče“ pomeni

(i)

v točkah (b) in (c) člena 1(1), v členu 4(2), v členih 5 in 6, v členu 21(3), v točki (j) člena 24(2), v členih 36 in 39 ter v členih 61 do 77 sodni organ države članice;

| (ii) | v vseh drugih členih sodni organ ali kateri koli drugi pristojni organ države članice, ki je pooblaščen za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti, za potrditev takšne uvedbe ali za sprejemanje odločitev tekom takšnih postopkov; |
| --- | --- |

(ii)

v vseh drugih členih sodni organ ali kateri koli drugi pristojni organ države članice, ki je pooblaščen za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti, za potrditev takšne uvedbe ali za sprejemanje odločitev tekom takšnih postopkov;

| 7. | „odločba o uvedbi postopka v primeru insolventnosti“ vključuje:






  (i) | odločitev katerega koli sodišča, da se uvede postopek v primeru insolventnosti ali da se potrdi uvedba takšnega postopka, in |
| --- | --- | --- |

7.

„odločba o uvedbi postopka v primeru insolventnosti“ vključuje:

(i)

odločitev katerega koli sodišča, da se uvede postopek v primeru insolventnosti ali da se potrdi uvedba takšnega postopka, in

| (ii) | odločitev sodišča o imenovanju stečajnega upravitelja; |
| --- | --- |

(ii)

odločitev sodišča o imenovanju stečajnega upravitelja;

| 8. | „čas uvedbe postopka“ pomeni čas začetka učinkovanja odločbe o uvedbi postopka v primeru insolventnosti, ne glede na to, ali je odločba dokončna ali ne; |
| --- | --- |

8.

„čas uvedbe postopka“ pomeni čas začetka učinkovanja odločbe o uvedbi postopka v primeru insolventnosti, ne glede na to, ali je odločba dokončna ali ne;

| 9. | „država članica, v kateri se nahaja premoženje“ pomeni, v primeru:






  (i) | imenskih delnic v družbah, razen tistih iz točke (ii), državo članico, na katere ozemlju ima družba, ki je delnice izdala, registrirani sedež; |
| --- | --- | --- |

9.

„država članica, v kateri se nahaja premoženje“ pomeni, v primeru:

(i)

imenskih delnic v družbah, razen tistih iz točke (ii), državo članico, na katere ozemlju ima družba, ki je delnice izdala, registrirani sedež;

| (ii) | finančnih instrumentov, lastništvo katerih se izkaže z vpisom v register ali na račun, ki ga vodi posrednik ali ki se zanj vodi („nematerializirani vrednostni papirji“), državo članico, v kateri se vodi register ali račun, na katerem so vpisi; |
| --- | --- |

(ii)

finančnih instrumentov, lastništvo katerih se izkaže z vpisom v register ali na račun, ki ga vodi posrednik ali ki se zanj vodi („nematerializirani vrednostni papirji“), državo članico, v kateri se vodi register ali račun, na katerem so vpisi;

| (iii) | denarja na računih pri kreditni instituciji, državo članico, ki je navedena v mednarodni številki bančnega računa (IBAN), ali v primeru denarja na računih pri kreditni instituciji, ki nima številke IBAN, državo članico, v kateri ima kreditna institucija, pri kateri je odprt račun, osrednjo upravo, ali v primeru, da je račun odprt pri podružnici, predstavništvu ali drugi poslovalnici, državo članico, v kateri se nahaja podružnica, predstavništvo ali druga poslovalnica; |
| --- | --- |

(iii)

denarja na računih pri kreditni instituciji, državo članico, ki je navedena v mednarodni številki bančnega računa (IBAN), ali v primeru denarja na računih pri kreditni instituciji, ki nima številke IBAN, državo članico, v kateri ima kreditna institucija, pri kateri je odprt račun, osrednjo upravo, ali v primeru, da je račun odprt pri podružnici, predstavništvu ali drugi poslovalnici, državo članico, v kateri se nahaja podružnica, predstavništvo ali druga poslovalnica;

| (iv) | v javni register vpisanega lastništva ali upravičenja do lastnine in pravic, razen tistih iz točke (i), državo članico, ki vodi register; |
| --- | --- |

(iv)

v javni register vpisanega lastništva ali upravičenja do lastnine in pravic, razen tistih iz točke (i), državo članico, ki vodi register;

| (v) | evropskih patentov, državo članico, za katero se podeli evropski patent; |
| --- | --- |

(v)

evropskih patentov, državo članico, za katero se podeli evropski patent;

| (vi) | avtorskih in sorodnih pravic, državo članico, na katere ozemlju ima imetnik takšnih pravic običajno prebivališče ali registrirani sedež; |
| --- | --- |

(vi)

avtorskih in sorodnih pravic, državo članico, na katere ozemlju ima imetnik takšnih pravic običajno prebivališče ali registrirani sedež;

| (vii) | stvarnega premoženja, razen tistega iz točk (i) do (iv), državo članico, na ozemlju katere se nahaja to premoženje; |
| --- | --- |

(vii)

stvarnega premoženja, razen tistega iz točk (i) do (iv), državo članico, na ozemlju katere se nahaja to premoženje;

| (viii) | terjatev do tretjih oseb, razen tistih v zvezi s premoženjem, navedenim v točki (iii), državo članico, na katere ozemlju ima tretja oseba, ki bi terjatve morala izpolniti, središče svojih glavnih interesov, kot je določeno v skladu s členom 3(1); |
| --- | --- |

(viii)

terjatev do tretjih oseb, razen tistih v zvezi s premoženjem, navedenim v točki (iii), državo članico, na katere ozemlju ima tretja oseba, ki bi terjatve morala izpolniti, središče svojih glavnih interesov, kot je določeno v skladu s členom 3(1);

| 10. | „poslovalnica“ pomeni kateri koli kraj poslovanja, v katerem dolžnik opravlja ali je v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, opravljal stalno gospodarsko dejavnost, ki predpostavlja udeležbo ljudi in premoženja; |
| --- | --- |

10.

„poslovalnica“ pomeni kateri koli kraj poslovanja, v katerem dolžnik opravlja ali je v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti, opravljal stalno gospodarsko dejavnost, ki predpostavlja udeležbo ljudi in premoženja;

| 11. | „domač upnik“ pomeni upnika, katerega terjatve do dolžnika so nastale pri poslovanju ali v zvezi s poslovanjem poslovalnice, ki se nahaja v državi članici, ki ni država članica, v kateri se nahaja središče dolžnikovih glavnih interesov; |
| --- | --- |

11.

„domač upnik“ pomeni upnika, katerega terjatve do dolžnika so nastale pri poslovanju ali v zvezi s poslovanjem poslovalnice, ki se nahaja v državi članici, ki ni država članica, v kateri se nahaja središče dolžnikovih glavnih interesov;

| 12. | „tuj upnik“ pomeni upnika, ki ima običajno ali stalno prebivališče ali registriran sedež v državi članici, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek, vključno z davčnimi organi in organi socialne varnosti držav članic; |
| --- | --- |

12.

„tuj upnik“ pomeni upnika, ki ima običajno ali stalno prebivališče ali registriran sedež v državi članici, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek, vključno z davčnimi organi in organi socialne varnosti držav članic;

| 13. | „skupina družb“ pomeni obvladujočo družbo in vse njene odvisne družbe; |
| --- | --- |

13.

„skupina družb“ pomeni obvladujočo družbo in vse njene odvisne družbe;

| 14. | „obvladujoča družba“ pomeni družbo, ki nadzira, bodisi posredno ali neposredno, eno ali več odvisnih družb ter vključuje družbo, ki pripravlja konsolidirane računovodske izkaze v skladu z Direktivo 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (15). |
| --- | --- |

14.

„obvladujoča družba“ pomeni družbo, ki nadzira, bodisi posredno ali neposredno, eno ali več odvisnih družb ter vključuje družbo, ki pripravlja konsolidirane računovodske izkaze v skladu z Direktivo 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (15).

Člen 3

Mednarodna pristojnost

1.   Sodišča države članice, na katere ozemlju je središče dolžnikovih glavnih interesov, so pristojna za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: glavni postopki v primeru insolventnosti). Središče glavnih interesov je kraj, v katerem dolžnik redno posluje in ki ga tretje osebe lahko preverijo.

V primeru družbe ali pravne osebe se domneva, če ni dokazano nasprotno, da je kraj registriranega sedeža središče dolžnikovih glavnih interesov. Tako se domneva le, če registrirani sedež ni bil preseljen v drugo državo članico v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

V primeru posameznika, ki opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, se domneva, če ni dokazano nasproto, da je središče njegovih glavnih interesov glavni kraj njegovega poslovanja. Tako se domneva le, če glavni kraj posameznikovega poslovanja ni bil preseljen v drugo državo članico v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

V primeru katerega koli drugega posameznika se domneva, če ni dokazano nasprotno, da je središče njegovih glavnih interesov kraj njegovega običajnega prebivališča. Tako se domneva le, če običajno prebivališče ni bilo preseljeno v drugo državo članico v obdobju šestih mesecev pred vložitvijo zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

2.   Kadar je središče dolžnikovih glavnih interesov na ozemlju države članice, so sodišča druge države članice pristojna za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti proti navedenemu dolžniku le, če ima ta poslovalnico na ozemlju te druge države članice. Učinki teh postopkov so omejeni na dolžnikovo premoženje, ki se nahaja na ozemlju te druge države članice.

3.   Kadar je bil postopek v primeru insolventnosti uveden v skladu z odstavkom 1, so vsi postopki, ki so bili uvedeni pozneje v skladu z odstavkom 2, sekundarni postopki v primeru insolventnosti.

4.   Teritorialni postopki v primeru insolventnosti, navedeni v odstavku 2, se lahko uvedejo le pred uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti v skladu z odstavkom 1, kadar:

| (a) | se postopek v primeru insolventnosti iz odstavka 1 ne more uvesti zaradi pogojev, ki jih določa pravo države članice, na katere ozemlju je središče dolžnikovih glavnih interesov, ali |
| --- | --- |

(a)

se postopek v primeru insolventnosti iz odstavka 1 ne more uvesti zaradi pogojev, ki jih določa pravo države članice, na katere ozemlju je središče dolžnikovih glavnih interesov, ali

| (b) | uvedbo teritorialnih postopkov v primeru insolventnosti zahteva:






  (i) | upnik, katerega terjatev izhaja ali je povezana s poslovanjem poslovalnice, ki se nahaja na ozemlju države članice, v kateri se zahteva uvedba teritorialnih postopkov, ali |
| --- | --- | --- |

(b)

uvedbo teritorialnih postopkov v primeru insolventnosti zahteva:

(i)

upnik, katerega terjatev izhaja ali je povezana s poslovanjem poslovalnice, ki se nahaja na ozemlju države članice, v kateri se zahteva uvedba teritorialnih postopkov, ali

| (ii) | javni organ, ki ima v skladu s pravom države članice, na katere ozemlju se poslovalnica nahaja, pravico, da zahteva uvedbo postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(ii)

javni organ, ki ima v skladu s pravom države članice, na katere ozemlju se poslovalnica nahaja, pravico, da zahteva uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

Ko je uveden glavni postopek v primeru insolventnosti, teritorialni postopki v primeru insolventnosti postanejo sekundarni postopki v primeru insolventnosti.

Člen 4

Preizkus pristojnosti

1.   Sodišče, ki odloča o zahtevi za uvedbo postopka v primeru insolventnosti, po uradni dolžnosti preveri, ali je pristojno na podlagi člena 3. V odločbi o uvedbi postopka v primeru insolventnosti se navede razloge za določitev pristojnosti sodišča, in zlasti, ali pristojnost temelji na členu 3(1) ali (2).

2.   Ne glede na odstavek 1, lahko države članice, če je postopek v primeru insolventnosti uveden v skladu z nacionalnim pravom brez odločitve sodišča, stečajnemu upravitelju, imenovanemu v takšnem postopku, poverijo, naj preveri, ali je država članica, v kateri se obravnava zahteva za uvedbo tega postopka, pristojna v skladu s členom 3. V tem primeru stečajni upravitelj v odločitvi o uvedbi postopka navede razloge za določitev pristojnosti, in zlasti, ali pristojnost temelji na členu 3(1) ali (2).

Člen 5

Sodna presoja odločitve o uvedbi glavnega postopka v primeru insolventnosti

1.   Dolžnik ali kateri koli upnik lahko pred sodiščem izpodbija odločitev o uvedbi glavnega postopka v primeru insolventnosti na podlagi mednarodne pristojnosti.

2.   Kadar tako določa nacionalno pravo, lahko odločitev o uvedbi glavnega postopka v primeru insolventnosti izpodbijajo druge stranke, ki niso navedene v odstavku 1, oziroma se odločitev lahko izpodbija na drugi podlagi, kot je pomanjkanje mednarodne pristojnosti.

Člen 6

Pristojnost za zahtevek, izhajajoč neposredno iz postopka v primeru insolventnosti in tesno povezan z njim

1.   Sodišča države članice, na katere ozemlju je bil uveden postopek v primeru insolventnosti v skladu s členom 3, so pristojna za vsak zahtevek, ki izhaja neposredno iz postopka v primeru insolventnosti in je z njim tesno povezan, kot je zahtevek za izpodbijanje pravnih dejanj.

2.   Kadar se zahtevek iz odstavka 1 navezuje na zahtevek v civilnih in gospodarskih zadevah zoper isto toženo stranko, lahko stečajni upravitelj oba zahtevka vloži pri sodiščih države članice, na katere ozemlju ima tožena stranka stalno prebivališče, ali, kadar je zahtevek vložen zoper več toženih strank, pri sodiščih države članice, na katere ozemlju ima katera koli od teh toženih strank stalno prebivališče, pod pogojem, da so ta sodišča pristojna na podlagi Uredbe (EU) št. 1215/2012.

Prvi pododstavek se uporablja za dolžnika, ki sam nadaljuje vodenje poslov, pod pogojem, da mu nacionalno pravo dovoljuje vlaganje zahtevkov za račun stečajne mase.

3.   Za namene odstavka 2 se šteje, da se zahtevka navezujeta drug na drugega, kadar sta tako tesno povezana med seboj, da ju je primerno obravnavati in o njiju odločati skupaj, da bi se izognili nevarnosti nezdružljivih odločb, ki bi izhajale iz ločenih postopkov.

Člen 7

Pravo, ki se uporablja

1.   Če ta uredba ne določa drugače, se za postopek v primeru insolventnosti in njegove učinke, uporablja pravo države članice, na katere ozemlju je bil uveden takšen postopek (v nadaljnjem besedilu: država, v kateri je bil uveden postopek).

2.   Pravo države, v kateri je bil uveden postopek, določa pogoje za uvedbo, vodenje in končanje tega postopka. Zlasti določa naslednje:

| (a) | dolžnike, zoper katere je mogoče uvesti postopek v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

dolžnike, zoper katere je mogoče uvesti postopek v primeru insolventnosti;

| (b) | premoženje, ki je sestavni del stečajne mase, in obravnavanje premoženja, ki ga je dolžnik pridobil ali ki je bilo nanj preneseno po uvedbi postopka v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(b)

premoženje, ki je sestavni del stečajne mase, in obravnavanje premoženja, ki ga je dolžnik pridobil ali ki je bilo nanj preneseno po uvedbi postopka v primeru insolventnosti;

| (c) | ustrezna pooblastila dolžnika in stečajnega upravitelja; |
| --- | --- |

(c)

ustrezna pooblastila dolžnika in stečajnega upravitelja;

| (d) | pogoje, pod katerimi je mogoče uveljavljati pobote; |
| --- | --- |

(d)

pogoje, pod katerimi je mogoče uveljavljati pobote;

| (e) | učinke postopka v primeru insolventnosti na trenutne pogodbe, katerih stranka je dolžnik; |
| --- | --- |

(e)

učinke postopka v primeru insolventnosti na trenutne pogodbe, katerih stranka je dolžnik;

| (f) | učinke postopka v primeru insolventnosti na postopke, ki so jih sprožili posamezni upniki, razen za pravde v teku; |
| --- | --- |

(f)

učinke postopka v primeru insolventnosti na postopke, ki so jih sprožili posamezni upniki, razen za pravde v teku;

| (g) | terjatve, ki jih je treba prijaviti zoper dolžnikovo stečajno maso, in obravnavo terjatev, nastalih po uvedbi postopka v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(g)

terjatve, ki jih je treba prijaviti zoper dolžnikovo stečajno maso, in obravnavo terjatev, nastalih po uvedbi postopka v primeru insolventnosti;

| (h) | pravila o prijavi, preverjanju in priznanju terjatev; |
| --- | --- |

(h)

pravila o prijavi, preverjanju in priznanju terjatev;

| (i) | pravila o razdelitvi iztržkov od unovčenja premoženja, razvrščanju terjatev ter pravicah upnikov, ki so po uvedbi postopka v primeru insolventnosti prejeli delno zadoščenje na podlagi stvarnih pravic ali prek pobota; |
| --- | --- |

(i)

pravila o razdelitvi iztržkov od unovčenja premoženja, razvrščanju terjatev ter pravicah upnikov, ki so po uvedbi postopka v primeru insolventnosti prejeli delno zadoščenje na podlagi stvarnih pravic ali prek pobota;

| (j) | pogoje in učinke končanja postopka v primeru insolventnosti, zlasti s poravnavo; |
| --- | --- |

(j)

pogoje in učinke končanja postopka v primeru insolventnosti, zlasti s poravnavo;

| (k) | pravice upnikov po končanju postopka v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(k)

pravice upnikov po končanju postopka v primeru insolventnosti;

| (l) | kdo mora nositi stroške in izdatke, nastale med postopkom v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(l)

kdo mora nositi stroške in izdatke, nastale med postopkom v primeru insolventnosti;

| (m) | pravila v zvezi z ničnostjo, izpodbojnostjo ali neizvršljivostjo pravnih dejanj, ki so v škodo vseh upnikov. |
| --- | --- |

(m)

pravila v zvezi z ničnostjo, izpodbojnostjo ali neizvršljivostjo pravnih dejanj, ki so v škodo vseh upnikov.

Člen 8

Stvarne pravice tretjih oseb

1.   Uvedba postopka v primeru insolventnosti ne vpliva na stvarne pravice upnikov ali tretjih oseb glede dolžnikovih premičnin ali nepremičnin, opredmetenega ali neopredmetenega premoženja, tako posebnega premoženja, kot tudi zbirk nedoločenega premoženja kot celote, ki se občasno spreminja, ki se ob uvedbi postopka v primeru insolventnosti nahaja na ozemlju druge države članice.

2.   Pravice iz odstavka 1 pomenijo zlasti:

| (a) | pravico razpolagati s premoženjem ali naročiti njegovo razpolaganje ter prejeti zadoščenje iz iztržka od prodaje ali prihodka od tega premoženja, zlasti na podlagi zastavne pravice ali hipoteke; |
| --- | --- |

(a)

pravico razpolagati s premoženjem ali naročiti njegovo razpolaganje ter prejeti zadoščenje iz iztržka od prodaje ali prihodka od tega premoženja, zlasti na podlagi zastavne pravice ali hipoteke;

| (b) | izključno pravico do poplačila terjatve, zlasti na podlagi zastavne pravice na terjatvi ali z odstopom terjatve na podlagi jamstva; |
| --- | --- |

(b)

izključno pravico do poplačila terjatve, zlasti na podlagi zastavne pravice na terjatvi ali z odstopom terjatve na podlagi jamstva;

| (c) | pravico zahtevati premoženje in/ali zahtevati povračilo premoženja od kogar koli, ki poseduje ali uporablja premoženje v nasprotju z željami upravičenca; |
| --- | --- |

(c)

pravico zahtevati premoženje in/ali zahtevati povračilo premoženja od kogar koli, ki poseduje ali uporablja premoženje v nasprotju z željami upravičenca;

| (d) | stvarno pravico do koristne uporabe premoženja. |
| --- | --- |

(d)

stvarno pravico do koristne uporabe premoženja.

3.   Pravica, ki je vpisana v javni register in izvršljiva proti tretjim osebam ter na podlagi katere je mogoče pridobiti stvarno pravico v smislu odstavka 1, se šteje za stvarno pravico.

4.   Odstavek 1 ne preprečuje uveljavljanja zahtevkov za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj, kakor je navedeno v točki (m) člena 7(2).

Člen 9

Pobot

1.   Uvedba postopka v primeru insolventnosti ne vpliva na pravico upnikov, da zahtevajo pobot svojih terjatev s terjatvami dolžnika, kadar je tak pobot dopusten po pravu, ki se uporablja za terjatev insolventnega dolžnika.

2.   Odstavek 1 ne preprečuje uveljavljanja zahtevkov za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj, kakor je navedeno v točki (m) člena 7(2).

Člen 10

Pridržek lastninske pravice

1.   Uvedba postopka v primeru insolventnosti zoper kupca premoženja ne vpliva na pravice prodajalca, ki temeljijo na pridržku lastninske pravice, kadar se v času uvedbe postopka premoženje nahaja na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek.

2.   Uvedba postopka v primeru insolventnosti zoper prodajalca premoženja po izročitvi premoženja, ni razlog za razveljavitev ali odpoved prodaje in kupcu ne preprečuje pridobitve lastninske pravice, kadar se v času uvedbe postopka premoženje nahaja na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek.

3.   Odstavka 1 in 2 ne preprečujeta uveljavljanja zahtevkov za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost pravnih dejanj, kakor je navedeno v točki (m) člena 7(2).

Člen 11

Pogodbe v zvezi z nepremičninami

1.   Učinke postopka v primeru insolventnosti na pogodbo, s katero se podeljuje pravica do pridobitve ali uporabe nepremičnin, ureja izključno pravo države članice, na katere ozemlju leži nepremičnina.

2.   Sodišče, ki je uvedlo glavni postopek v primeru insolventnosti, je pristojno za odobritev prekinitve ali spremembe pogodb iz tega člena, kadar:

| (a) | pravo države članice, ki se uporablja za navedene pogodbe, zahteva, da se takšna pogodba lahko prekine ali spremeni le z odobritvijo sodišča, ki uvede postopek v primeru insolventnosti, in |
| --- | --- |

(a)

pravo države članice, ki se uporablja za navedene pogodbe, zahteva, da se takšna pogodba lahko prekine ali spremeni le z odobritvijo sodišča, ki uvede postopek v primeru insolventnosti, in

| (b) | v tej državi članici ni bil uveden noben postopek v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(b)

v tej državi članici ni bil uveden noben postopek v primeru insolventnosti.

Člen 12

Plačilni sistemi in finančni trgi

1.   Brez poseganja v člen 8 učinke postopka v primeru insolventnosti na pravice in obveznosti udeležencev v plačilnem sistemu, v sistemu poravnav ali na finančnem trgu ureja izključno pravo države članice, ki se uporablja za ta sistem ali trg.

2.   Odstavek 1 ne preprečuje uveljavljanja zahtevkov za ničnost, izpodbojnost ali neizvršljivost plačil ali poslov po pravu, ki se uporablja za relevantni plačilni sistem ali finančni trg.

Člen 13

Pogodbe o zaposlitvi

1.   Učinke postopka v primeru insolventnosti na pogodbe o zaposlitvi in delovna razmerja ureja izključno pravo države članice, ki se uporablja za zadevno pogodbo o zaposlitvi.

2.   Sodišča države članice, v kateri se lahko uvedejo sekundarni postopki v primeru insolventnosti, ohranijo pristojnost za odobritev prekinitve ali spremembe pogodb iz tega člena, tudi če v tej državi članici ni bil uveden noben postopek v primeru insolventnosti.

Prvi pododstavek se uporablja tudi za organ, ki je po nacionalnem pravu pristojen za odobritev prekinitve ali spremembe pogodb iz tega člena.

Člen 14

Učinki na pravice, za katere je potrebna registracija

Učinke postopka v primeru insolventnosti na pravice dolžnika na nepremičnini, ladji ali zrakoplovu, za katere je potreben vpis v javni register, določa pravo države članice, pod katere nadzorom se vodi register.

Člen 15

Evropski patenti z enotnim učinkom in blagovne znamke Skupnosti

Za namene te uredbe se lahko evropski patent z enotnim učinkom, blagovna znamka Skupnosti ali katera koli druga podobna pravica, določena na podlagi prava Unije, vključi le v postopke, navedene v členu 3(1).

Člen 16

Škodljiva dejanja

Točka (m) člena 7(2) se ne uporablja, če oseba, ki je imela korist od dejanja, ki je v škodo vsem upnikom, dokaže, da:

| (a) | se za dejanje uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek, in |
| --- | --- |

(a)

se za dejanje uporablja pravo države članice, ki ni država, v kateri je bil uveden postopek, in

| (b) | pravo te države članice v zadevnem primeru ne dopušča nobenega sredstva za izpodbijanje navedenega dejanja. |
| --- | --- |

(b)

pravo te države članice v zadevnem primeru ne dopušča nobenega sredstva za izpodbijanje navedenega dejanja.

Člen 17

Zaščita kupcev, ki so tretje osebe

Kadar dolžnik na podlagi dejanja, zaključenega po uvedbi postopka v primeru insolventnosti, odplačno razpolaga z:

| (a) | nepremičnim premoženjem; |
| --- | --- |

(a)

nepremičnim premoženjem;

| (b) | ladjo ali zrakoplovom, za katera je potrebna registracija v javni register, ali |
| --- | --- |

(b)

ladjo ali zrakoplovom, za katera je potrebna registracija v javni register, ali

| (c) | vrednostnimi papirji, nastanek katerih zahteva registracijo v javnem registru, določenem po pravu, |
| --- | --- |

(c)

vrednostnimi papirji, nastanek katerih zahteva registracijo v javnem registru, določenem po pravu,

veljavnost navedenega dejanja ureja pravo države, na katere ozemlju se nahaja nepremično premoženje ali pod katere nadzorom se vodi register.

Člen 18

Učinki postopka v primeru insolventnosti na pravde ali arbitražne postopke v teku

Učinke postopka v primeru insolventnosti na pravdo ali arbitražni postopek v teku, ki zadeva premoženje ali pravico, ki je del stečajne mase dolžnika, ureja izključno pravo države članice, v kateri je navedena pravda v teku ali v kateri je sedež arbitražnega sodišča.

POGLAVJE II

PRIZNANJE POSTOPKA V PRIMERU INSOLVENTNOSTI

Člen 19

Načelo

1.   Vsaka odločba o uvedbi postopka v primeru insolventnosti, ki jo sprejme sodišče države članice, pristojno v skladu s členom 3, se prizna v vseh drugih državah članicah od trenutka, ko začne učinkovati v državi, v kateri je bil uveden postopek.

Pravilo, določeno v prvem pododstavku, velja tudi, kadar zaradi razlogov na strani dolžnika uvedba postopka v primeru insolventnosti zoper tega dolžnika v drugih državah članicah ni mogoča.

2.   Priznanje postopka iz člena 3(1) ne preprečuje, da sodišče v drugi državi članici uvede postopek iz člena 3(2). Slednji postopek je sekundarni postopek v primeru insolventnosti v smislu poglavja III.

Člen 20

Učinki priznanja

1.   Odločba o uvedbi postopka v primeru insolventnosti iz člena 3(1) ima, brez nadaljnjih formalnosti, enake učinke v kateri koli drugi državi članici, kakor jih ima po pravu države, v kateri je bil uveden postopek, če ta uredba ne določa drugače in kolikor v tej drugi državi članici ni uveden noben postopek iz člena 3(2).

2.   Učinkov postopka iz člena 3(2) ni mogoče izpodbijati v drugih državah članicah. Vse omejitve pravic upnikov, zlasti odlog ali poplačilo, učinkujejo v zvezi s premoženjem, ki se nahaja na ozemlju druge države članice, samo zoper tiste upnike, ki s tem soglašajo.

Člen 21

Pooblastila stečajnega upravitelja

1.   Stečajni upravitelj, ki ga je imenovalo sodišče, pristojno v skladu s členom 3(1), lahko v drugi državi članici izvršuje vsa pooblastila, ki so mu bila dana na podlagi prava države, v kateri je bil uveden postopek, kolikor v tej drugi državi članici ni bil uveden noben drug postopek v primeru insolventnosti in v drugi državi članici ni bil sprejet noben nasproten varovalni ukrep zaradi zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti v tej državi. Ob upoštevanju členov 8 in 10 lahko stečajni upravitelj zlasti odstrani dolžnikovo premoženje z ozemlja države članice, na katerem se nahaja.

2.   Stečajni upravitelj, ki ga je imenovalo sodišče, pristojno v skladu s členom 3(2), lahko v kateri koli drugi državi članici sodno ali izvensodno uveljavlja, da so bile premičnine po uvedbi postopka premeščene z ozemlja države, v kateri je bil uveden postopek, na ozemlje te druge države članice. Stečajni upravitelj lahko prav tako vloži kakršen koli izpodbojni zahtevek, ki je v interesu upnikov.

3.   Pri izvrševanju pooblastil stečajni upravitelj ravna v skladu s pravom države članice, na katere ozemlju namerava ukrepati, zlasti v zvezi s postopki unovčenja premoženja. Ta pooblastila ne smejo vsebovati prisilnih ukrepov, razen če jih odredi sodišče te države članice, ali pravice do odločanja o pravnih postopkih ali sporih.

Člen 22

Dokazilo o imenovanju stečajnega upravitelja

Imenovanje stečajnega upravitelja se izkaže z overjeno kopijo izvirne odločbe o njegovem imenovanju ali s kakršnim koli drugim potrdilom, ki ga izda pristojno sodišče.

Lahko se zahteva prevod v uradni jezik ali v enega izmed uradnih jezikov države članice, na katere ozemlju namerava stečajni upravitelj ukrepati. Pri tem se ne zahteva nobena overitev ali druga podobna formalnost.

Člen 23

Vračilo in vračunavanje

1.   Upnik, ki po uvedbi postopka iz člena 3(1), na kakršen koli način, zlasti z izvršbo, pridobi popolno ali delno poplačilo svojih terjatev iz premoženja dolžnika, ki se nahaja na ozemlju druge države članice, vrne stečajnemu upravitelju to, kar je prejel, ob upoštevanju členov 8 in 10.

2.   Za zagotovitev enake obravnave upnikov, upnik, ki je tekom postopka v primeru insolventnosti pridobil dividende iz naslova svoje terjatve, sodeluje pri razdelitvi v drugem postopku le, kadar so v tem drugem postopku upniki enakega položaja ali kategorije prejeli enake dividende.

Člen 24

Vzpostavitev registrov insolventnosti

1.   Države članice na svojem ozemlju vzpostavijo in vodijo enega ali več registrov, v katerih se objavijo informacije o postopkih v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: registri insolventnosti). Te informacije se objavijo takoj ko je mogoče po uvedbi takšnih postopkov.

2.   Informacije iz odstavka 1 se javno objavijo, ob upoštevanju pogojev, določenih v členu 27, in vključujejo naslednje (v nadaljnjem besedilu: obvezne informacije):

| (a) | datum uvedbe postopka v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

datum uvedbe postopka v primeru insolventnosti;

| (b) | sodišče, ki je uvedlo postopek v primeru insolventnosti, in morebitno referenčno številko zadeve; |
| --- | --- |

(b)

sodišče, ki je uvedlo postopek v primeru insolventnosti, in morebitno referenčno številko zadeve;

| (c) | vrsto uvedenega postopka v primeru insolventnosti, navedeno v Prilogi A, in po potrebi vsako ustrezno podvrsto takšnega postopka, uvedenega v skladu z nacionalnim pravom; |
| --- | --- |

(c)

vrsto uvedenega postopka v primeru insolventnosti, navedeno v Prilogi A, in po potrebi vsako ustrezno podvrsto takšnega postopka, uvedenega v skladu z nacionalnim pravom;

| (d) | navedbo, ali pristojnost za uvedbo postopka temelji na členu 3(1), (2) ali (4); |
| --- | --- |

(d)

navedbo, ali pristojnost za uvedbo postopka temelji na členu 3(1), (2) ali (4);

| (e) | če je dolžnik družba ali pravna oseba, dolžnikovo ime, registrsko številko, registrirani sedež oziroma, če je ta drugačen, poštni naslov; |
| --- | --- |

(e)

če je dolžnik družba ali pravna oseba, dolžnikovo ime, registrsko številko, registrirani sedež oziroma, če je ta drugačen, poštni naslov;

| (f) | če je dolžnik posameznik, ne glede na to, ali opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, dolžnikovo ime, morebitno registrsko številko in poštni naslov oziroma, v kolikor je naslov zaščiten, dolžnikov kraj in datum rojstva; |
| --- | --- |

(f)

če je dolžnik posameznik, ne glede na to, ali opravlja samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, dolžnikovo ime, morebitno registrsko številko in poštni naslov oziroma, v kolikor je naslov zaščiten, dolžnikov kraj in datum rojstva;

| (g) | ime, poštni naslov ali naslov e-pošte morebitnega stečajnega upravitelja, imenovanega v postopku; |
| --- | --- |

(g)

ime, poštni naslov ali naslov e-pošte morebitnega stečajnega upravitelja, imenovanega v postopku;

| (h) | rok za prijavo morebitnih terjatev ali napotilo na merila za izračun tega roka; |
| --- | --- |

(h)

rok za prijavo morebitnih terjatev ali napotilo na merila za izračun tega roka;

| (i) | morebitni datum končanja glavnega postopka v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(i)

morebitni datum končanja glavnega postopka v primeru insolventnosti;

| (j) | sodišče, pred katerim se v skladu s členom 5 izpodbija odločitev o uvedbi postopka v primeru insolventnosti, in po potrebi rok, do kdaj se to lahko stori, ali napotilo na merila za izračun tega roka. |
| --- | --- |

(j)

sodišče, pred katerim se v skladu s členom 5 izpodbija odločitev o uvedbi postopka v primeru insolventnosti, in po potrebi rok, do kdaj se to lahko stori, ali napotilo na merila za izračun tega roka.

3.   Odstavek 2 državam članicam ne preprečuje, da bi v svoje nacionalne registre insolventnosti vključile dokumente ali dodatne informacije, kot je prepoved opravljanja funkcije direktorja, povezana z insolventnostjo.

4.   Države članice v registre insolventnosti niso dolžne vključiti informacij iz odstavka 1 tega člena v zvezi s posamezniki, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, ali javno objaviti takšnih informacij preko sistema medsebojne povezave teh registrov, pod pogojem, da so znani tuji upniki v skladu s členom 54 obveščeni o elementih iz točke (j) odstavka 2 tega člena.

Kadar država članica uporabi možnost iz prvega pododstavka, postopki v primeru insolventnosti ne vplivajo na terjatve tujih upnikov, ki niso prejeli informacij iz prvega pododstavka.

5.   Objava informacij v registrih na podlagi te uredbe nima nobenih drugih pravnih učinkov razen tistih, določenih v nacionalnem pravu in členu 55(6).

Člen 25

Medsebojno povezovanje registrov insolventnosti

1.   Komisija z izvedbenimi akti vzpostavi decentraliziran sistem za medsebojno povezavo registrov insolventnosti. Ta sistem sestavljajo registri insolventnosti in evropski portal e-pravosodje, ki je osrednja javna točka elektronskega dostopa do informacij v sistemu. Sistem zagotavlja storitev iskanja v vseh uradnih jezikih institucij Unije, da se dajo na voljo obvezne informacije in vsi drugi dokumenti ali informacije, vključene v registre insolventnosti, za katere se države članice odločijo, da bodo dostopni prek evropskega portala e-pravosodje.

2.   V skladu s postopkom iz člena 87 Komisija do ... (16) z izvedbenimi akti sprejme:

| (a) | tehnične specifikacije, ki določajo način obveščanja in izmenjave informacij z elektronskimi sredstvi na podlagi opredeljenih vmesniških specifikacij za sistem medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

tehnične specifikacije, ki določajo način obveščanja in izmenjave informacij z elektronskimi sredstvi na podlagi opredeljenih vmesniških specifikacij za sistem medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti;

| (b) | tehnične ukrepe, ki zagotavljajo minimalne varnostne standarde informacijske tehnologije pri obveščanju in razširjanju informacij znotraj sistema medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti; |
| --- | --- |

(b)

tehnične ukrepe, ki zagotavljajo minimalne varnostne standarde informacijske tehnologije pri obveščanju in razširjanju informacij znotraj sistema medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti;

| (c) | minimalna merila za storitev iskanja, ki jo zagotavlja evropski portal e-pravosodje, na podlagi informacij iz člena 24; |
| --- | --- |

(c)

minimalna merila za storitev iskanja, ki jo zagotavlja evropski portal e-pravosodje, na podlagi informacij iz člena 24;

| (d) | minimalna merila za predstavitev rezultatov takšnih iskanj na podlagi informacij iz člena 24; |
| --- | --- |

(d)

minimalna merila za predstavitev rezultatov takšnih iskanj na podlagi informacij iz člena 24;

| (e) | sredstva in tehnične pogoje za razpoložljivost storitev, ki jih zagotavlja sistem medsebojnega povezovanja, in |
| --- | --- |

(e)

sredstva in tehnične pogoje za razpoložljivost storitev, ki jih zagotavlja sistem medsebojnega povezovanja, in

| (f) | glosar z osnovno razlago nacionalnih postopkov v primeru insolventnosti, navedenih v Prilogi A. |
| --- | --- |

(f)

glosar z osnovno razlago nacionalnih postopkov v primeru insolventnosti, navedenih v Prilogi A.

Člen 26

Stroški vzpostavitve in medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti

1.   Vzpostavitev, vzdrževanje in prihodnji razvoj sistema medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti se financirajo iz splošnega proračuna Unije.

2.   Vsaka država članica krije stroške vzpostavitve in prilagajanja svojih nacionalnih registrov insolventnosti, da se zagotovi njihova interoperabilnost z evropskim portalom e-pravosodje, ter stroške upravljanja, delovanja in vzdrževanja teh registrov. To ne posega v možnost predložitve vlog za nepovratna sredstva, namenjena podpori takšnim dejavnostim, v okviru finančnih programov Unije.

Člen 27

Pogoji dostopa do informacij prek sistema medsebojnega povezovanja

1.   Države članice zagotovijo, da so obvezne informacije iz točk (a) do (j) člena 24(2) na voljo brezplačno prek sistema medsebojne povezave registrov insolventnosti.

2.   Ta uredba državam članicam ne preprečuje, da bi za dostop do dokumentov ali dodatnih informacij iz člena 24(3) prek sistema medsebojne povezave registrov insolventnosti zaračunavale razumno pristojbino.

3.   Države članice lahko določijo, da za dostop do obveznih informacij v zvezi s posamezniki, ki ne opravljajo samostojne poslovne ali poklicne dejavnosti, in v zvezi s posamezniki, ki opravljajo samostojno poslovno ali poklicno dejavnost, kadar postopki v primeru insolventnosti niso povezani s to dejavnostjo, poleg minimalnih meril iz točke (c) člena 25(2), veljajo še dopolnilna merila za iskanje v zvezi s tem dolžnikom.

4.   Države članice lahko zahtevajo, da se dostop do informacij iz odstavka 3 omogoči pod pogojem, da se zanj vloži zahteva pri pristojnem organu. Države članice lahko določijo, da se dostop omogoči pod pogojem, da se preveri, ali obstaja legitimen interes za dostop do takšnih informacij. Vložnik lahko zahtevo za dostop do informacij vloži v elektronski obliki z uporabo standardnega obrazca prek evropskega portala e-pravosodje. Kadar se zahteva legitimen interes, se vložniku dovoli, da svojo zahtevo utemelji s predložitvijo elektronskih kopij relevantnih dokumentov. Pristojni organ vložniku odgovori v treh delovnih dneh.

Vložnik ni dolžan zagotoviti prevoda dokumentov, ki utemeljujejo njegovo zahtevo, niti nositi stroškov prevoda, ki bi jih lahko imel pristojni organ.

Člen 28

Objava v drugi državi članici

1.   Stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, zahteva, da se obvestilo o odločbi o uvedbi postopka v primeru insolventnosti in po potrebi odločbi o imenovanju stečajnega upravitelja objavi v kateri koli drugi državi članici, v kateri se nahaja poslovalnica dolžnika, v skladu s postopki objavljanja, določenimi v tej državi članici. V takšni objavi se po potrebi navede imenovani stečajni upravitelj in tudi to, ali uporabljena pravila o pristojnosti temeljijo na členu 3(1) ali (2).

2.   Stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, lahko zahteva, da se informacije iz odstavka 1 objavijo v kateri koli drugi državi članici, kadar meni, da je to v skladu s postopki objavljanja, določenimi v tej državi članici, potrebno.

Člen 29

Registracija v javnih registrih druge države članice

1.   Kadar pravo države članice, v kateri se nahaja poslovalnica dolžnika in je ta poslovalnica vpisana v javni register te države članice, ali pravo države članice, v kateri se nahajajo nepremičnine dolžnika, zahteva, da se informacije o uvedbi postopka v primeru insolventnosti iz člena 28 objavijo v zemljiški knjigi, registru družb ali katerem koli drugem javnem registru, stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, sprejme vse potrebne ukrepe, da zagotovi takšno registracijo.

2.   Stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, lahko zahteva takšno registracijo v kateri koli drugi državi članici, pod pogojem, da pravo države članice, v kateri se vodi register, dovoljuje takšno registracijo.

Člen 30

Stroški

Stroški objave in vpisa v register, kakor je predvideno v členih 28 in 29, štejejo kot stroški in izdatki, ki so nastali v postopku.

Člen 31

Izpolnitev obveznosti do dolžnika

1.   Kadar je bila v državi članici izpolnjena obveznost v korist dolžnika, zoper katerega je bil v drugi državi članici uveden postopek v primeru insolventnosti, čeprav bi morala biti izpolnjena v korist stečajnega upravitelja v tem postopku, je oseba, ki jo je izpolnila, obveznosti oproščena, če ni vedela za uvedbo postopka.

2.   Kadar je obveznost izpolnjena pred objavo, predvideno v členu 28, se za osebo, ki je obveznost izpolnila, domneva, da ni vedela za uvedbo postopka, če ni dokazano nasprotno. Kadar je obveznost izpolnjena po objavi, se za osebo, ki je obveznost izpolnila, domneva, da je vedela za uvedbo postopka, če ni dokazano nasprotno.

Člen 32

Priznavanje in izvršljivost drugih odločb

1.   Odločbe sodišča, katerega odločba o uvedbi postopka se prizna v skladu s členom 19, ki zadevajo vodenje in končanje postopkav primeru insolventnosti, ter dogovori, ki jih je odobrilo to sodišče, se prav tako priznajo brez nadaljnjih formalnosti. Takšne odločbe se izvršijo v skladu s členi 39 do 44 in 47 do 57 Uredbe (EU) št. 1215/2012.

Prvi pododstavek se uporablja tudi za odločbe, ki izhajajo neposredno iz postopka v primeru insolventnosti in so z njim tesno povezane, čeprav jih je sprejelo drugo sodišče.

Prvi pododstavek se uporablja tudi za odločbe o varovalnih ukrepih, sprejete po vložitvi zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti ali v zvezi z njim.

2.   Priznavanje in izvršitev odločb, ki niso navedene v odstavku 1 tega člena, ureja Uredba (EU) št. 1215/2012, pod pogojem, da se uporablja ta uredba.

Člen 33

Javni red

Vsaka država članica lahko zavrne priznanje postopka v primeru insolventnosti, ki je bil uveden v drugi državi članici, ali izvršitev odločbe, sprejete v okviru takega postopka, kadar bi bili učinki takega priznanja ali izvršitve očitno v nasprotju z javnim redom navedene države, zlasti z njenimi temeljnimi načeli ali ustavnimi pravicami in svoboščinami posameznikov.

POGLAVJE III

SEKUNDARNI POSTOPEK V PRIMERU INSOLVENTNOSTI

Člen 34

Uvedba postopka

Kadar sodišče države članice uvede glavni postopek v primeru insolventnosti in ga prizna druga država članica, lahko sodišče te druge države članice, pristojno v skladu s členom 3(2), uvede sekundarni postopek v primeru insolventnosti v skladu z določbami iz tega poglavja. Kadar se pri glavnem postopku v primeru insolventnosti zahteva, da je dolžnik insolventen, se njegove insolventnosti ne preverja ponovno v državi članici, kjer se lahko uvede sekundarni postopek v primeru insolventnosti. Učinki sekundarnega postopka v primeru insolventnosti so omejeni na dolžnikovo premoženje, ki se nahaja na ozemlju države članice, v kateri je bil ta postopek uveden.

Člen 35

Pravo, ki se uporablja

Če ta uredba ne določa drugače, je pravo, ki se uporablja v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti, pravo države članice, na katere ozemlju so bili uvedeni sekundarni postopki v primeru insolventnosti.

Člen 36

Pravica do zaveze v izogib sekundarnemu postopku v primeru insolventnosti

1.   Da se izogne uvedbi sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, lahko stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti da enostransko zavezo (v nadaljnjem besedilu: zaveza) v zvezi s premoženjem, ki se nahaja v državi članici, v kateri bi se lahko uvedel sekundarni postopek v primeru insolventnosti, da bo pri razdelitvi tega premoženja ali iztržka, prejetega kot rezultat njegovega unovčenja, upošteval razdelitev in prednostne pravice po nacionalnem pravu, ki bi jih imeli upniki, če bi bil sekundarni postopek v primeru insolventnosti uveden v navedeni državi članici. V zavezi se navedejo dejanske predpostavke, na katerih temelji, zlasti v zvezi z vrednostjo premoženja, ki se nahaja v zadevni državi članici, in možnostmi, ki so na voljo za unovčenje takšnega premoženja.

2.   Kadar je bila dana zaveza v skladu s tem členom, je pravo, ki se uporablja za razdelitev iztržka od unovčenja premoženja iz odstavka 1, za razvrščanje terjatev upnikov in za pravice upnikov v zvezi s premoženjem iz odstavka 1, pravo države članice, v kateri bi se lahko uvedel sekundarni postopek v primeru insolventnosti. Premoženje iz odstavka 1 se določi v trenutku, v katerem je bila dana zaveza.

3.   Zaveza se da v uradnem jeziku oziroma v enem od uradnih jezikov države članice, v kateri bi bilo mogoče uvesti sekundarni postopek v primeru insolventnosti, ali, kadar v tej državi članici obstaja več uradnih jezikov, uradnem jeziku oziroma enem od uradnih jezikov kraja, v katerem bi se lahko uvedel sekundarni postopek v primeru insolventnosti.

4.   Zaveza se da pisno. Zanjo v državi, kjer se uvede glavni postopek v primeru insolventnosti, veljajo vse druge zahteve v zvezi z obliko in morebitne druge zahteve za odobritev glede razdelitve.

5.   Zavezo odobrijo znani domači upniki. Za odobritev zaveze veljajo tudi pravila glede kvalificirane večine in glasovanja, ki se uporabljajo za sprejetje načrtov prestrukturiranja v skladu s pravom države članice, v kateri bi se lahko uvedel sekundarni postopek v primeru insolventnosti. Upnikom je omogočena udeležba pri glasovanju z uporabo sredstev za obveščanje na daljavo, če nacionalno pravo to dovoljuje. Stečajni upravitelj obvesti znane domače upnike o zavezi ter o pravilih in postopkih za njeno odobritev, pa tudi o odobritvi oziroma zavrnitvi zaveze.

6.   Zaveza, ki se da in odobri v skladu s tem členom, je zavezujoča za stečajno maso. Če se uvede sekundarni postopek v primeru insolventnosti v skladu s členoma 37 in 38, stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti prenese vse premoženje, ki ga je po dani zavezi odstranil z ozemlja te države članice, oziroma, če je bilo to premoženje že unovčeno, iztržek od njega, na stečajnega upravitelja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti.

7.   Kadar stečajni upravitelj da zavezo, domače upnike o nameravani razdelitvi obvesti še pred razdelitvijo premoženja in iztržka iz odstavka 1. Če te informacije niso v skladu s pogoji zaveze ali pravom, ki se uporablja, lahko vsak domači upnik izpodbija takšno razdelitev pred sodišči v državi članici, v kateri je bil uveden glavni postopek v primeru insolventnosti, z namenom, da se izvede razdelitev v skladu s pogoji zaveze in pravom, ki se uporablja. V takšnem primeru se razdelitev ne opravi, dokler sodišče ne sprejme odločitve v zvezi z izpodbijanjem.

8.   Domači upniki se lahko obrnejo na sodišča države članice, v kateri je bil uveden glavni postopek v primeru insolventnosti, da bi od stečajnega upravitelja v glavnem postopku zahtevali, da sprejme vse ustrezne ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti s pogoji zaveze, ki so na voljo v okviru prava države, v kateri je bil uveden glavni postopek v primeru insolventnosti.

9.   Domači upniki se lahko obrnejo tudi na sodišča države članice, v kateri bi bilo mogoče uvesti sekundarni postopek v primeru insolventnosti, da bi od sodišča zahtevali, naj sprejme začasne ali zaščitne ukrepe, s katerimi bi zagotovilo, da stečajni upravitelj spoštuje pogoje zaveze.

10.   Stečajni upravitelj je odgovoren za morebitno škodo, povzročeno domačim upnikom, ki je rezultat njegovega nespoštovanja obveznosti in zahtev, določenih v tem členu.

11.   Za namen tega člena se, če tako določa nacionalno pravo, šteje, da je organ, ki ima sedež v državi članici, kjer bi bilo mogoče uvesti sekundarni postopek v primeru insolventnosti, in ki je dolžan v skladu z Direktivo 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta (17) zagotoviti plačilo neporavnanih terjatev delojemalcev, ki izhajajo iz pogodb o zaposlitvi ali delovnih razmerij, domači upnik.

Člen 37

Pravica zahtevati uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti

1.   Uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti lahko zahteva:

| (a) | stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti;

| (b) | katera koli druga oseba ali organ, ki ima v skladu s pravom države članice, na katere ozemlju se zahteva uvedba sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, pravico zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(b)

katera koli druga oseba ali organ, ki ima v skladu s pravom države članice, na katere ozemlju se zahteva uvedba sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, pravico zahtevati uvedbo postopka v primeru insolventnosti.

2.   Kadar zaveza postane zavezujoča v skladu s členom 36, se zahteva za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti vloži v 30 dneh od prejema uradnega obvestila o odobritvi zaveze.

Člen 38

Odločitev o uvedbi sekundarnega postopka v primeru insolventnosti

1.   Sodišče, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, takoj obvesti stečajnega upravitelja oziroma dolžnika, ki sam nadaljuje vodenje poslov, v glavnem postopku v primeru insolventnosti in mu da možnost, da izrazi mnenje o zahtevi.

2.   Kadar stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti da zavezo v skladu s členom 36, sodišče iz odstavka 1 tega člena na zahtevo stečajnega upravitelja ne uvede sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, če se prepriča, da zaveza ustrezno varuje splošne interese domačih upnikov.

3.   Kadar se odobri začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe, da bi omogočili pogajanja med dolžnikom in njegovimi upniki, lahko sodišče na zahtevo stečajnega upravitelja ali dolžnika, ki sam nadaljuje vodenje poslov, uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti prekine za največ tri mesece, pod pogojem, da obstajajo ustrezni ukrepi za varovanje interesov domačih upnikov.

Sodišče iz odstavka 1 lahko odredi zaščitne ukrepe za varovanje interesov domačih upnikov, tako da od stečajnega upravitelja ali dolžnika, ki sam nadaljuje vodenje poslov, zahteva, naj ne odstrani ali odtuji premoženja, ki se nahaja v državi članici, v kateri se nahaja njegova poslovalnica, razen če se to zgodi v okviru običajnega poslovanja. Sodišče lahko odredi tudi druge ukrepe za varovanje interesov domačih upnikov med prekinitvijo, razen če to ni združljivo z nacionalnimi predpisi o civilnem postopku.

Sodišče prekinitev uvedbe sekundarnega postopka v primeru insolventnosti odpravi na lastno pobudo ali na zahtevo katerega koli upnika, če se med prekinitvijo v pogajanjih iz prvega pododstavka doseže sporazum.

Sodišče lahko prekinitev odpravi na lastno pobudo ali na zahtevo katerega koli upnika, če bi nadaljevanje prekinitve škodovalo pravicam upnika, zlasti če so pogajanja prekinjena ali je postalo jasno, da se verjetno ne bodo zaključila, ali če je stečajni upravitelj oziroma dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, kršil prepoved odtujitve premoženja ali njegove odstranitve z ozemlja države članice, v kateri se nahaja poslovalnica.

4.   Na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti lahko sodišče iz odstavka 1 uvede eno od vrst postopkov v primeru insolventnosti, kot so navedeni v Prilogi A, ki je različne vrste od postopka, ki se je prvotno zahteval, pod pogojem, da so izpolnjeni pogoji za uvedbo te vrste postopka v skladu z nacionalnim pravom in da je ta vrsta postopka najprimernejša z vidika interesov domačih upnikov ter skladnosti med glavnim in sekundarnim postopkom v primeru insolventnosti. Uporablja se drugi stavek člena 34.

Člen 39

Sodna presoja odločitve o uvedbi sekundarnega postopka v primeru insolventnosti

Stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti lahko izpodbija odločitev o uvedbi sekundarnega postopka v primeru insolventnosti pred sodišči države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti, z obrazložitvijo, da sodišče ni spoštovalo pogojev in zahtev iz člena 38.

Člen 40

Predplačilo stroškov in izdatkov

Kadar pravo države članice, v kateri je bila zahtevana uvedba sekundarnega postopka v primeru insolventnosti, zahteva, da dolžnikovo premoženje zadostuje za celotno ali delno pokritje stroškov in izdatkov postopka, lahko sodišče ob prejemu takšne zahteve, od vlagatelja zahteve zahteva predplačilo stroškov ali ustrezno jamstvo.

Člen 41

Sodelovanje in obveščanje med stečajnimi upravitelji

1.   Stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti in stečajni upravitelj ali upravitelji v sekundarnih postopkih v primeru insolventnosti, ki zadevajo istega dolžnika, sodelujejo med seboj, v kolikor takšno sodelovanje ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo za vsakega od postopkov. Takšno sodelovanje ima lahko kakršno koli obliko, med drugim se lahko sklenejo dogovori ali protokoli.

2.   Stečajni upravitelji v okviru sodelovanja iz odstavka 1:

| (a) | čim prej sporočijo drugim stečajnim upraviteljem vse informacije, ki bi lahko bile pomembne za druge postopke, zlasti o napredku, doseženem pri prijavi in preverjanju terjatev, ter vseh ukrepih, katerih cilj je sanacija ali prestrukturiranje dolžnika ali končanje postopka, pod pogojem, da so sprejeti ustrezni ukrepi za varstvo zaupnih informacij; |
| --- | --- |

(a)

čim prej sporočijo drugim stečajnim upraviteljem vse informacije, ki bi lahko bile pomembne za druge postopke, zlasti o napredku, doseženem pri prijavi in preverjanju terjatev, ter vseh ukrepih, katerih cilj je sanacija ali prestrukturiranje dolžnika ali končanje postopka, pod pogojem, da so sprejeti ustrezni ukrepi za varstvo zaupnih informacij;

| (b) | preučijo možnost prestrukturiranja dolžnika ter, kadar ta možnost obstaja, usklajujejo pripravo in izvajanje načrta prestrukturiranja; |
| --- | --- |

(b)

preučijo možnost prestrukturiranja dolžnika ter, kadar ta možnost obstaja, usklajujejo pripravo in izvajanje načrta prestrukturiranja;

| (c) | usklajujejo upravljanje unovčenja ali uporabo premoženja in poslov dolžnika; stečajni upravitelj v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti pravočasno omogoči stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti, da predloži predloge za unovčenje ali uporabo premoženja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(c)

usklajujejo upravljanje unovčenja ali uporabo premoženja in poslov dolžnika; stečajni upravitelj v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti pravočasno omogoči stečajnemu upravitelju v glavnem postopku v primeru insolventnosti, da predloži predloge za unovčenje ali uporabo premoženja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti.

3.   Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata takrat, ko ima v glavnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti ali v katerem koli od teritorialnih postopkov v primeru insolventnosti, ki zadevajo istega dolžnika in potekajo istočasno, dolžnik še vedno v posesti svoje premoženje.

Člen 42

Sodelovanje in obveščanje med sodišči

1.   Zaradi lažjega usklajevanja glavnega, teritorialnih in sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom, sodišče, ki obravnava zahtevo za uvedbo postopka v primeru insolventnosti ali ki je uvedlo takšen postopek, sodeluje s katerim koli drugim sodiščem, ki obravnava zahtevo za uvedbo postopka v primeru insolventnosti ali ki je uvedlo takšen postopek, v kolikor takšno sodelovanje ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo za vsakega od postopkov. Kadar je primerno, lahko sodišča v ta namen imenujejo neodvisno osebo ali organ, ki bo deloval po njihovih navodilih, pod pogojem, da to ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo za vsakega od postopkov.

2.   Sodišča ali katera koli imenovana oseba ali organ iz odstavka 1, ki deluje v njihovem imenu, se lahko v okviru sodelovanja iz odstavka 1 neposredno medsebojno obveščajo ali drug drugega neposredno zaprosijo za informacije ali pomoč, pod pogojem, da se pri takšnem obveščanju upoštevajo procesne pravice strank v postopkih ter zaupnost informacij.

3.   Sodelovanje iz odstavka 1 se lahko izvaja na kakršen koli način, ki je po mnenju sodišča primeren. Zlasti lahko zadeva:

| (a) | usklajevanje pri imenovanju stečajnih upraviteljev; |
| --- | --- |

(a)

usklajevanje pri imenovanju stečajnih upraviteljev;

| (b) | obveščanje o informacijah na kakršen koli način, ki je po mnenju sodišča primeren; |
| --- | --- |

(b)

obveščanje o informacijah na kakršen koli način, ki je po mnenju sodišča primeren;

| (c) | usklajevanje upravljanja ter nadzora dolžnikovega premoženja in poslov; |
| --- | --- |

(c)

usklajevanje upravljanja ter nadzora dolžnikovega premoženja in poslov;

| (d) | usklajevanje izvajanja zaslišanj; |
| --- | --- |

(d)

usklajevanje izvajanja zaslišanj;

| (e) | po potrebi usklajevanje pri odobritvi protokolov. |
| --- | --- |

(e)

po potrebi usklajevanje pri odobritvi protokolov.

Člen 43

Sodelovanje in obveščanje med stečajnimi upravitelji in sodišči

1.   Zaradi lažjega usklajevanja glavnega, teritorialnih in sekundarnih postopkov v primeru insolventnosti, uvedenih v zvezi z istim dolžnikom:

| (a) | stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje z vsemi sodišči, ki odločajo o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti ali ki so uvedla takšen postopek, in jih obvešča; |
| --- | --- |

(a)

stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje z vsemi sodišči, ki odločajo o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka v primeru insolventnosti ali ki so uvedla takšen postopek, in jih obvešča;

| (b) | stečajni upravitelj v teritorialnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje s sodiščem, ki odloča o zahtevi za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti ali ki je takšen postopek uvedlo, in ga obvešča ter |
| --- | --- |

(b)

stečajni upravitelj v teritorialnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje s sodiščem, ki odloča o zahtevi za uvedbo glavnega postopka v primeru insolventnosti ali ki je takšen postopek uvedlo, in ga obvešča ter

| (c) | stečajni upravitelj v teritorialnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje s sodiščem, ki odloča o zahtevi za uvedbo drugega teritorialnega ali sekundarnega postopka v primeru insolventnosti ali ki je takšen postopek uvedlo, in ga obvešča, |
| --- | --- |

(c)

stečajni upravitelj v teritorialnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti sodeluje s sodiščem, ki odloča o zahtevi za uvedbo drugega teritorialnega ali sekundarnega postopka v primeru insolventnosti ali ki je takšen postopek uvedlo, in ga obvešča,

v kolikor takšno sodelovanje in obveščanje nista nezdružljiva s pravili, ki se uporabljajo za vsakega izmed postopkov, in ne pomenita navzkrižja interesov.

2.   Sodelovanje iz odstavka 1 se lahko izvaja na kakršen koli primeren način, kot so na primer tisti iz člena 42(3).

Člen 44

Stroški sodelovanja in obveščanja

Zahteve, določene v členih 42 in 43, ne vodijo do tega, da si sodišča medsebojno zaračunavajo stroške sodelovanja in obveščanja.

Člen 45

Izvrševanje pravic upnikov

1.   Vsak upnik lahko prijavi terjatev v glavnem postopku v primeru insolventnosti in v katerem koli sekundarnem postopku v primeru insolventnosti.

2.   Stečajni upravitelji v glavnih postopkih in v katerem koli sekundarnem postopku v primeru insolventnosti prijavijo terjatve drugih postopkov, ki so že bile prijavljene v postopkih, za katere so bili stečajni upravitelji imenovani, pod pogojem, da je s tem zadoščeno interesom upnikov v slednjih postopkih, s pridržkom pravice upnikov, da nasprotujejo takšni prijavi ali da umaknejo prijave svojih terjatev, kadar tako predvideva pravo, ki se uporablja.

3.   Stečajni upravitelj v glavnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti je upravičen, da sodeluje v drugem postopku kot upnik, zlasti z udeležbo na skupščini upnikov.

Člen 46

Prekinitev postopka unovčenja premoženja

1.   Sodišče, ki je uvedlo sekundarni postopek v primeru insolventnosti, delno ali v celoti prekine postopek unovčenja premoženja po prejemu zahteve stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti. V tem primeru lahko od stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti zahteva sprejetje kakršnih koli primernih ukrepov za zavarovanje interesov upnikov v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti in posameznih kategorij upnikov. Taka zahteva stečajnega upravitelja se lahko zavrne le, če prekinitev očitno ni v interesu upnikov v glavnem postopku v primeru insolventnosti. Taka prekinitev postopka unovčenja premoženja se lahko odredi za največ tri mesece. Lahko se podaljša ali obnovi za enako obdobje.

2.   Sodišče iz odstavka 1 konča prekinitev postopka unovčenja premoženja:

| (a) | na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti;

| (b) | po uradni dolžnosti, na zahtevo upnika ali na zahtevo stečajnega upravitelja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti, če se zdi, da navedeni ukrep ni več upravičen, zlasti glede na interese upnikov v glavnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

(b)

po uradni dolžnosti, na zahtevo upnika ali na zahtevo stečajnega upravitelja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti, če se zdi, da navedeni ukrep ni več upravičen, zlasti glede na interese upnikov v glavnem ali sekundarnem postopku v primeru insolventnosti.

Člen 47

Pooblastilo stečajnega upravitelja, da predlaga načrte prestrukturiranja

1.   Kadar pravo države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti, omogoča, da se tak postopek zaključi brez likvidacije z načrtom prestrukturiranja, poravnavo ali primerljivim ukrepom, je stečajni upravitelj v glavnem postopku v primeru insolventnosti pooblaščen, da takšen ukrep predlaga v skladu s postopkom te države članice.

2.   Kakršna koli omejitev pravic upnikov, ki izhaja iz ukrepa v odstavku 1 in predlaganega v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti, kot je odložitev plačil ali poravnava dolga, ne vpliva na dolžnikovo premoženje, ki ga navedeni postopki ne zajemajo, brez soglasja vseh zainteresiranih upnikov.

Člen 48

Posledice končanja postopka v primeru insolventnosti

1.   Brez poseganja v člen 49 končanje postopka v primeru insolventnosti ne preprečuje nadaljevanja drugih postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom, ki v tistem trenutku še potekajo.

2.   Kadar bi postopek v primeru insolventnosti v zvezi s pravno osebo ali družbo v državi članici registriranega sedeža te osebe ali družbe privedel do prenehanja obstoja pravne osebe ali družbe, ta pravna oseba ali družba ne preneha obstajati, dokler niso končani vsi drugi postopki v primeru insolventnosti v zvezi z istim dolžnikom ali stečajni upravitelj oziroma upravitelji v teh postopkih ne dajo soglasja za prenehanje obstoja.

Člen 49

Preostalo premoženje v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti

Če je z unovčenjem premoženja v sekundarnem postopku v primeru insolventnosti mogoče poravnati vse terjatve, pripoznane v tem postopku, stečajni upravitelj, ki je bil imenovan v tem postopku, nemudoma prenese vse preostalo premoženje na stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti.

Člen 50

Naknadna uvedba glavnega postopka v primeru insolventnosti

Kadar je postopek iz člena 3(1) uveden po tem, ko je bil v drugi državi članici uveden postopek iz člena 3(2), se uporabljajo členi 41, 45, 46, 47 in 49 za najprej uvedeni postopek, kolikor to dovoljuje potek takega postopka.

Člen 51

Preoblikovanje sekundarnega postopka v primeru insolventnosti

1.   Na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku v primeru insolventnosti lahko sodišče države članice, v kateri je bil uveden sekundarni postopek v primeru insolventnosti, odredi preoblikovanje sekundarnega postopka v primeru insolventnosti v drugo vrsto postopka v primeru insolventnosti, navedenega v Prilogi A, pod pogojem, da so izpolnjeni pogoji za uvedbo postopka te vrste v skladu z nacionalnim pravom in je postopek te vrste najprimernejši z vidika interesov domačih upnikov ter skladnosti med glavnim in sekundarnimi postopki v primeru insolventnosti.

2.   Pri odločanju o zahtevi iz odstavka 1 lahko sodišče za informacije zaprosi stečajne upravitelje, ki sodelujejo v obeh vrstah postopkov.

Člen 52

Varovalni ukrepi

Kadar sodišče države članice, pristojno po členu 3(1), imenuje začasnega upravitelja, da bi zagotovilo varovanje dolžnikovega premoženja, je navedeni začasni upravitelj pooblaščen, da za zavarovanje in ohranitev kakršnega koli premoženja dolžnika, ki se nahaja v drugi državi članici, zahteva kakršne koli ukrepe, ki so predvideni po pravu navedene države članice za čas od vložitve zahteve za uvedbo postopka v primeru insolventnosti do izdaje odločbe o uvedbi postopka.

POGLAVJE IV

OBVEŠČANJE UPNIKOV IN PRIJAVA NJIHOVIH TERJATEV

Člen 53

Pravica do prijave terjatve

Vsak tuji upnik lahko prijavi terjatve v postopku v primeru insolventnosti s katerimi koli sredstvi obveščanja, ki so sprejemljiva na podlagi prava države, v kateri se postopek uvede. Zastopanost prek odvetnika ali drugega pravnega strokovnjaka le zaradi prijave terjatev ni obvezna.

Člen 54

Dolžnost obveščanja upnikov

1.   Takoj po uvedbi postopka v primeru insolventnosti v državi članici pristojno sodišče navedene države ali stečajni upravitelj, ki ga je imenovalo to sodišče, nemudoma obvesti znane tuje upnike.

2.   Informacije iz odstavka 1, ki so bile poslane s posameznim obvestilom, vsebujejo zlasti roke, kazni v zvezi z zamudo teh rokov, organ, ki je pristojen za sprejemanje prijav terjatev, in vse druge določene ukrepe. Tako obvestilo lahko tudi navaja, ali morajo upniki, katerih terjatve so prednostne ali zavarovane s stvarmi, prijaviti svoje terjatve. Obvestilo vsebuje tudi kopijo standardnega obrazca za prijavo terjatev iz člena 55 ali informacije o tem, kje je ta obrazec na voljo.

3.   Informacije iz odstavkov 1 in 2 tega člena se zagotovijo z uporabo standardnega obrazca, ki je pripravljen v skladu s členom 88. Obrazec z naslovom „Obvestilo o postopku v primeru insolventnosti“ se objavi na evropskem portalu e-pravosodje v vseh uradnih jezikih institucij Unije. Pošlje se v uradnem jeziku države, kjer je bil uveden postopek, oziroma, če je v tej državi članici več uradnih jezikov, v uradnem jeziku ali enem od uradnih jezikov kraja, kjer je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, ali v drugem jeziku, ki je sprejemljiv za to državo, v skladu s členom 55(5), če se domneva, da ga tuji upniki lažje razumejo.

4.   V postopku v primeru insolventnosti, ki se nanaša na posameznika, ki ne opravlja poslovne ali poklicne dejavnosti, uporaba standardnega obrazca iz tega člena ni obvezna, če se od upnikov ne zahteva, da prijavijo svoje terjatve, da bi se njihove terjatve upoštevale v postopku.

Člen 55

Postopek za prijavo terjatev

1.   Kateri koli tuji upnik lahko prijavi terjatev tako, da uporabi standardni obrazec za prijavo terjatve, ki se pripravi v skladu s členom 88. Naslov obrazca v vseh uradnih jezikih institucij Unije je „Prijava terjatev“.

2.   Standardni obrazec za prijavo terjatev iz odstavka 1 vsebuje naslednje informacije:

| (a) | ime, poštni naslov, morebitni elektronski naslov, morebitno enotno matično številko občana in bančne podatke tujega upnika iz odstavka 1; |
| --- | --- |

(a)

ime, poštni naslov, morebitni elektronski naslov, morebitno enotno matično številko občana in bančne podatke tujega upnika iz odstavka 1;

| (b) | znesek terjatve z navedbo glavnice in morebitnih obresti ter datum, ko je terjatev nastala, pa tudi datum, na katerega je zapadla, če je ta drugačen; |
| --- | --- |

(b)

znesek terjatve z navedbo glavnice in morebitnih obresti ter datum, ko je terjatev nastala, pa tudi datum, na katerega je zapadla, če je ta drugačen;

| (c) | če se terjajo obresti, obrestno mero in informacijo o tem, ali so obresti pravne ali pogodbene narave, ter obdobje, za katero se zahtevajo obresti in kapitalizirani znesek obresti; |
| --- | --- |

(c)

če se terjajo obresti, obrestno mero in informacijo o tem, ali so obresti pravne ali pogodbene narave, ter obdobje, za katero se zahtevajo obresti in kapitalizirani znesek obresti;

| (d) | če se terja povračilo stroškov, nastalih pri uveljavljanju terjatve pred uvedbo postopka, znesek in podrobnosti teh stroškov; |
| --- | --- |

(d)

če se terja povračilo stroškov, nastalih pri uveljavljanju terjatve pred uvedbo postopka, znesek in podrobnosti teh stroškov;

| (e) | vrsto terjatve; |
| --- | --- |

(e)

vrsto terjatve;

| (f) | navedbo, ali se zahteva status prednostnega upnika in podlago za takšen zahtevek; |
| --- | --- |

(f)

navedbo, ali se zahteva status prednostnega upnika in podlago za takšen zahtevek;

| (g) | navedbo, ali je s terjatvijo povezano stvarno zavarovanje oziroma pridržek lastninske pravice, in v tem primeru navedbo, katero premoženje je predmet pravic iz zavarovanja, ki ga uveljavlja, datum odobritve zavarovanja in kraj njegove registracije ter njegovo registrsko številko ter |
| --- | --- |

(g)

navedbo, ali je s terjatvijo povezano stvarno zavarovanje oziroma pridržek lastninske pravice, in v tem primeru navedbo, katero premoženje je predmet pravic iz zavarovanja, ki ga uveljavlja, datum odobritve zavarovanja in kraj njegove registracije ter njegovo registrsko številko ter

| (h) | navedbo, ali se zahteva pobot, in v tem primeru zneske medsebojnih terjatev, ki obstajajo na dan, ko je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, datum, ko so te nastale, in neto znesek zahtevanega pobota. |
| --- | --- |

(h)

navedbo, ali se zahteva pobot, in v tem primeru zneske medsebojnih terjatev, ki obstajajo na dan, ko je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, datum, ko so te nastale, in neto znesek zahtevanega pobota.

Standardnemu obrazcu za prijavo terjatev se priložijo kopije vsakršnih dokazil.

3.   Na standardnem obrazcu za prijavo terjatve je navedeno, da zagotavljanje informacij o bančnem računu in enotni matični številki upnika iz točke (a) odstavka 2 ni obvezno.

4.   Ko upnik prijavi svojo terjatev drugače kot s standardnim obrazcem iz odstavka 1, njegova prijava terjatve vsebuje podatke iz odstavka 2.

5.   Terjatev se lahko prijavi v katerem koli uradnem jeziku institucij Unije. Sodišče, stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, lahko od upnika zahteva, da zagotovi prevod v uradni jezik države, kjer je bil uveden postopek, oziroma, če v tej državi članici obstaja več uradnih jezikov, v uradnem jeziku ali enem od uradnih jezikov kraja, kjer je bil uveden postopek v primeru insolventnosti, oziroma v drugem jeziku, ki je sprejemljiv za to državo članico. Vsaka država članica navede, ali za namen prijave terjatev poleg lastnega jezika sprejme še kakšen drug uradni jezik institucij Unije.

6.   Terjatve se prijavijo v roku, ki je določen v skladu s pravom države, kjer je bil uveden postopek. V primeru tujega upnika je navedeni rok najmanj 30 dni po objavi uvedbe postopka v primeru insolventnosti v registru insolventnosti države, kjer je bil uveden postopek. Če država članica uporabi člen 24(4), je navedeni rok najmanj 30 dni za tem, ko upnik prejme obvestilo iz člena 54.

7.   Kadar ima sodišče, stečajni upravitelj ali dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov, pomisleke v zvezi s terjatvijo, prijavljeno v skladu s tem členom, upniku zagotovi možnost, da predloži dodatna dokazila o obstoju in znesku terjatve.

POGLAVJE V

POSTOPKI V PRIMERU INSOLVENTNOSTI ČLANOV SKUPINE DRUŽB

ODDELEK 1

Sodelovanje in obveščanje

Člen 56

Sodelovanje in obveščanje med stečajnimi upravitelji

1.   Kadar postopki v primeru insolventnosti zadevajo dva ali več članov skupine družb, stečajni upravitelj, imenovan v postopku v zvezi s članom skupine, sodeluje z vsemi stečajnimi upravitelji, imenovanimi v postopkih v zvezi z drugim članom iste skupine, v kolikor je takšno sodelovanje primerno za spodbujanje učinkovitega vodenja teh postopkov, kolikor to ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo v zvezi s takšnimi postopki, in ne pomeni nasprotja interesov. To sodelovanje ima lahko kakršno koli obliko, med drugim se lahko sklenejo tudi dogovori ali protokoli.

2.   Stečajni upravitelji pri izvajanju sodelovanja iz odstavka 1:

| (a) | drug drugemu čim prej sporočijo vse informacije, ki bi lahko bile pomembne za druge postopke, pod pogojem, da so sprejeti ustrezni ukrepi za varstvo zaupnih informacij; |
| --- | --- |

(a)

drug drugemu čim prej sporočijo vse informacije, ki bi lahko bile pomembne za druge postopke, pod pogojem, da so sprejeti ustrezni ukrepi za varstvo zaupnih informacij;

| (b) | preučijo, ali obstajajo možnosti za usklajevanje upravljanja in nadzora poslov članov skupine, v zvezi s katerimi so uvedeni postopki v primeru insolventnosti, in če te obstajajo, usklajujejo takšno upravljanje in nadzor; |
| --- | --- |

(b)

preučijo, ali obstajajo možnosti za usklajevanje upravljanja in nadzora poslov članov skupine, v zvezi s katerimi so uvedeni postopki v primeru insolventnosti, in če te obstajajo, usklajujejo takšno upravljanje in nadzor;

| (c) | preučijo, ali obstajajo možnosti za prestrukturiranje članov skupine, v zvezi s katerimi so uvedeni postopki v primeru insolventnosti, in se, če te obstajajo, usklajujejo glede predloga in pogajanj o usklajenem načrtu prestrukturiranja. |
| --- | --- |

(c)

preučijo, ali obstajajo možnosti za prestrukturiranje članov skupine, v zvezi s katerimi so uvedeni postopki v primeru insolventnosti, in se, če te obstajajo, usklajujejo glede predloga in pogajanj o usklajenem načrtu prestrukturiranja.

Za namene točk (b) in (c) se vsi ali nekateri stečajni upravitelji iz odstavka 1 lahko dogovorijo, da bodo podelili dodatna pooblastila stečajnemu upravitelju, imenovanemu v enem od postopkov, kadar je takšen sporazum dovoljen v okviru pravil, ki veljajo za vsakega od postopkov. Lahko se tudi dogovorijo, da si med seboj razdelijo določene naloge, kadar je takšna razdelitev nalog dovoljena na podlagi pravil, ki veljajo za vsakega od postopkov.

Člen 57

Sodelovanje in obveščanje med sodišči

1.   Kadar postopek v primeru insolventnosti zadeva dva ali več članov skupine družb, sodišče, ki je tak postopek uvedlo, sodeluje z vsemi drugimi sodišči, ki odločajo o zahtevi za uvedbo postopkav v zvezi z drugim članom iste skupine ali ki so uvedla tak postopek, v kolikor je takšno sodelovanje primerno za spodbujanje učinkovitega vodenja postopkov, ni nezdružljivo s pravili, ki se zanje uporabljajo, in ne pomeni nikakršnega nasprotja interesov. Kadar je ustrezno, lahko sodišča v ta namen imenujejo neodvisno osebo ali organ za ukrepanje po njihovih navodilih, pod pogojem, da to ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo zanje.

2.   Sodišča ali katera koli imenovana oseba ali organ iz odstavka 1, ki deluje v njihovem imenu, se lahko v okviru sodelovanja iz odstavka 1 neposredno medsebojno obveščajo ali drug drugega neposredno zaprosijo za informacije ali pomoč, pod pogojem, da se pri takšnem obveščanju upoštevajo procesne pravice strank v postopkih ter zaupnost informacij.

3.   Sodelovanje iz odstavka 1 se lahko izvaja na kakršen koli način, ki je po mnenju sodišča primeren. Zlasti lahko zadeva:

| (a) | usklajevanje pri imenovanju stečajnih upraviteljev; |
| --- | --- |

(a)

usklajevanje pri imenovanju stečajnih upraviteljev;

| (b) | sporočanje o informacijah na kakršen koli način, ki je primeren po mnenju sodišča; |
| --- | --- |

(b)

sporočanje o informacijah na kakršen koli način, ki je primeren po mnenju sodišča;

| (c) | usklajevanje upravljanja ter nadzora premoženja in poslov članov skupine; |
| --- | --- |

(c)

usklajevanje upravljanja ter nadzora premoženja in poslov članov skupine;

| (d) | usklajevanje izvajanja zaslišanj; |
| --- | --- |

(d)

usklajevanje izvajanja zaslišanj;

| (e) | po potrebi usklajevanje pri odobritvi protokolov. |
| --- | --- |

(e)

po potrebi usklajevanje pri odobritvi protokolov.

Člen 58

Sodelovanje in obveščanje med stečajnimi upravitelji in sodišči

Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v primeru insolventnosti v zvezi s članom skupine družb:

| (a) | sodeluje in obvešča vsako sodišče, ki obravnava zahtevo za uvedbo postopka v zvezi z drugim članom iste skupine družb ali ki je uvedlo tak postopek, ter |
| --- | --- |

(a)

sodeluje in obvešča vsako sodišče, ki obravnava zahtevo za uvedbo postopka v zvezi z drugim članom iste skupine družb ali ki je uvedlo tak postopek, ter

| (b) | lahko od navedenega sodišča zahteva informacije o postopku v zvezi z drugim članom skupine ali zahteva pomoč v zvezi s postopkim, za katerega je imenovan, |
| --- | --- |

(b)

lahko od navedenega sodišča zahteva informacije o postopku v zvezi z drugim članom skupine ali zahteva pomoč v zvezi s postopkim, za katerega je imenovan,

v kolikor sta takšno sodelovanje in obveščanje primerna za spodbujanje učinkovitega upravljanja postopkov, ne pomenita nasprotja interesov ter nista nezdružljiva s pravili, ki veljajo zanju.

Člen 59

Stroški sodelovanja in obveščanja v postopkih v zvezi s člani skupine družb

Stroški sodelovanja in obveščanja iz členov 56 do 60, ki jih ima stečajni upravitelj ali sodišče, se štejejo kot stroški in izdatki, ki so nastali v zadevnih postopkih.

Člen 60

Pristojnosti stečajnega upravitelja v postopkih v zvezi s člani skupine družb

1.   Stečajni upravitelj, imenovan v postopku v primeru insolventnosti, uvedenem v zvezi s članom skupine družb, lahko, v kolikor je to primerno za spodbujanje učinkovitega vodenja postopkov:

| (a) | izrazi mnenje v katerem koli postopku, uvedenem v zvezi s katerim koli drugim članom iste skupine; |
| --- | --- |

(a)

izrazi mnenje v katerem koli postopku, uvedenem v zvezi s katerim koli drugim članom iste skupine;

| (b) | zahteva prekinitev katerega koli ukrepa v zvezi z unovčenjem premoženja v postopku, uvedenem v zvezi s katerim koli drugim članom iste skupine, pod pogojem, da:






  (i) | je v skladu s točko (c) člena 56(2) predlagan načrt prestrukturiranja za vse ali nekatere člane skupine, v zvezi s katerimi je uveden postopek v primeru insolventnosti, in ima ta načrt razumne možnosti za uspeh; |
| --- | --- | --- |

(b)

zahteva prekinitev katerega koli ukrepa v zvezi z unovčenjem premoženja v postopku, uvedenem v zvezi s katerim koli drugim članom iste skupine, pod pogojem, da:

(i)

je v skladu s točko (c) člena 56(2) predlagan načrt prestrukturiranja za vse ali nekatere člane skupine, v zvezi s katerimi je uveden postopek v primeru insolventnosti, in ima ta načrt razumne možnosti za uspeh;

| (ii) | je takšna prekinitev potrebna za zagotovitev ustreznega izvajanja načrta prestrukturiranja; |
| --- | --- |

(ii)

je takšna prekinitev potrebna za zagotovitev ustreznega izvajanja načrta prestrukturiranja;

| (iii) | bi bil načrt prestrukturiranja v korist upnikov v postopku, za katerega se zahteva prekinitev, ter |
| --- | --- |

(iii)

bi bil načrt prestrukturiranja v korist upnikov v postopku, za katerega se zahteva prekinitev, ter

| (iv) | niti postopek v primeru insolventnosti, za katerega je bil imenovan stečajni upravitelj iz odstavka 1 tega člena, niti postopek, za katerega se zahteva prekinitev, ni predmet usklajevanja na podlagi oddelka 2 tega poglavja; |
| --- | --- |

(iv)

niti postopek v primeru insolventnosti, za katerega je bil imenovan stečajni upravitelj iz odstavka 1 tega člena, niti postopek, za katerega se zahteva prekinitev, ni predmet usklajevanja na podlagi oddelka 2 tega poglavja;

| (c) | zaprosi za uvedbo postopka za usklajevanje skupine v skladu s členom 61. |
| --- | --- |

(c)

zaprosi za uvedbo postopka za usklajevanje skupine v skladu s členom 61.

2.   Sodišče, ki je uvedlo postopek iz točke (b) odstavka 1, v celoti ali delno prekine vsak ukrep v zvezi z unovčenjem premoženja v postopku, če se prepriča, da so izpolnjeni pogoji iz točke (b) odstavka 1.

Preden odredi prekinitev, sodišče zasliši stečajnega upravitelja, imenovanega v postopku, za katerega se zahteva prekinitev. Takšna prekinitev se lahko odredi za obdobje, ki ni daljše od treh mesecev ter je po mnenju sodišča primerno in v skladu s pravili, ki veljajo za postopek.

Sodišče, ki odredi prekinitev, lahko zahteva, da stečajni upravitelj iz odstavka 1 sprejme vse primerne ukrepe, ki so na voljo v okviru nacionalnega prava, za zavarovanje interesov upnikov v postopku.

Sodišče lahko podaljša trajanje prekinitve za dodatno obdobje ali obdobja, ki so po njegovem mnenju primerna in v skladu s pravili, ki se uporabljajo za postopek, pod pogojem, da so še naprej izpolnjeni pogoji iz točk (b)(ii) do (iv) odstavka 1 in če skupno trajanje prekinitve (začetno obdobje skupaj z morebitnimi podaljšanji) ni daljše od šestih mesecev.

ODDELEK 2

Usklajevanje

Pododdelek 1

Postopek

Člen 61

Zahteva za uvedbo postopka za usklajevanje skupine

1.   Postopek za usklajevanje skupine lahko stečajni upravitelj, imenovan v postopku v primeru insolventnosti, uvedenem v zvezi s članom skupine, zahteva pred katerim koli sodiščem, ki je pristojno za postopke v primeru insolventnosti člana skupine.

2.   Zahteva iz odstavka 1 se vloži v skladu s pogoji, določenimi v skladu s pravom, ki se uporablja za postopek, v katere je bil imenovan stečajni upravitelj.

3.   Zahtevi iz odstavka 1 se priložijo:

| (a) | predlog osebe, ki naj se imenuje za usklajevalca skupine (v nadaljnjem besedilu: usklajevalec), podatki o njeni upravičenosti v skladu s členom 71, podatki o njeni usposobljenosti in njeno pisno soglasje, da bo delovala kot usklajevalec; |
| --- | --- |

(a)

predlog osebe, ki naj se imenuje za usklajevalca skupine (v nadaljnjem besedilu: usklajevalec), podatki o njeni upravičenosti v skladu s členom 71, podatki o njeni usposobljenosti in njeno pisno soglasje, da bo delovala kot usklajevalec;

| (b) | načrt predlaganega usklajevanja skupine in zlasti razlogi, zakaj so pogoji iz člena 63(1) izpolnjeni; |
| --- | --- |

(b)

načrt predlaganega usklajevanja skupine in zlasti razlogi, zakaj so pogoji iz člena 63(1) izpolnjeni;

| (c) | seznam stečajnih upraviteljev, imenovanih v zvezi s člani skupine, ter po potrebi sodišč in pristojnih organov, vključenih v postopke v primeru insolventnosti v zvezi s člani skupine; |
| --- | --- |

(c)

seznam stečajnih upraviteljev, imenovanih v zvezi s člani skupine, ter po potrebi sodišč in pristojnih organov, vključenih v postopke v primeru insolventnosti v zvezi s člani skupine;

| (d) | opis ocenjenih stroškov predlaganega usklajevanja skupine in ocena deleža teh stroškov, ki ga plača posamezni član skupine. |
| --- | --- |

(d)

opis ocenjenih stroškov predlaganega usklajevanja skupine in ocena deleža teh stroškov, ki ga plača posamezni član skupine.

Člen 62

Prednostno pravilo

Brez poseganja v člen 66 v primeru, ko se zahteva za uvedbo postopka za usklajevanje skupine vloži pred sodišči različnih držav članic, katero koli sodišče, ki ni sodišče, ki mu je bila zahteva najprej predložna, zavrne sodno pristojnost v korist tega sodišča.

Člen 63

Uradno obvestilo sodišča, ki odloča o zahtevi

1.   Sodišče, ki odloča o zahtevi za uvedbo postopka za usklajevanje skupine, o takšni zahtevi in o predlaganem usklajevalcu, takoj ko je to mogoče uradno obvesti stečajne upravitelje, imenovane v zvezi s člani skupine, kot so navedeni v zahtevi iz točke (c) člena 61(3), če se prepriča, da:

| (a) | je uvedba takšnega postopka primerna za spodbujanje učinkovitega vodenja postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z različnimi člani skupine; |
| --- | --- |

(a)

je uvedba takšnega postopka primerna za spodbujanje učinkovitega vodenja postopkov v primeru insolventnosti v zvezi z različnimi člani skupine;

| (b) | je verjetno, da noben upnik katerega od članov skupine, za katerega se pričakuje, da naj bi sodeloval v postopku, ne bo finančno oškodovan zaradi vključitve tega člana v takšen postopek, ter |
| --- | --- |

(b)

je verjetno, da noben upnik katerega od članov skupine, za katerega se pričakuje, da naj bi sodeloval v postopku, ne bo finančno oškodovan zaradi vključitve tega člana v takšen postopek, ter

| (c) | predlagani usklajevalec izpolnjuje zahteve iz člena 71. |
| --- | --- |

(c)

predlagani usklajevalec izpolnjuje zahteve iz člena 71.

2.   V uradnem obvestilu iz odstavka 1 tega člena se navedejo elementi iz točk (a) do (d) člena 61(3).

3.   Uradno obvestilo iz odstavka 1 se pošlje po priporočeni pošti s potrdilom o prejemu.

4.   Sodišče, ki odloča o zahtevi, vpletenim stečajnim upraviteljem omogoči, da izrazijo svoje mnenje.

Člen 64

Ugovori stečajnih upraviteljev

1.   Stečajni upravitelj, imenovan v zvezi s katerim koli članom skupine, lahko ugovarja:

| (a) | vključitvi postopka v zvezi z insolventnostjo, v zvezi s katerim je bil imenovan, v okvir postopka za usklajevanje skupine ali |
| --- | --- |

(a)

vključitvi postopka v zvezi z insolventnostjo, v zvezi s katerim je bil imenovan, v okvir postopka za usklajevanje skupine ali

| (b) | osebi, predlagani za usklajevalca. |
| --- | --- |

(b)

osebi, predlagani za usklajevalca.

2.   Stečajni upravitelj iz odstavka 1 tega člena ugovore iz odstavka 1 tega člena predloži sodišču iz člena 63 v 30 dneh po prejemu uradnega obvestila o zahtevi za uvedbo postopka za usklajevanje skupine.

Ugovor se lahko vloži na standardnem obrazcu, ki se pripravi v skladu s členom 88.

3.   Stečajni upravitelj pred sprejetjem odločitve o tem, ali bo sodeloval pri usklajevanju v skladu s točko (a) odstavka 1 ali ne, pridobi morebitno odobritev, ki se lahko zahteva po pravu države, ki je uvedla postopek, v zvezi s katerim je bil imenovan.

Člen 65

Posledice ugovora vključitvi v usklajevanje skupine

1.   Kadar stečajni upravitelj ugovarja vključitvi postopka, v zvezi s katerim je bil imenovan, v postopek za usklajevanje skupine, se ta postopek ne vključi v postopek za usklajevanje skupine.

2.   Pooblastila sodišča iz člena 68 ali usklajevalca, ki izhajajo iz tega postopka, ne vplivajo na zadevnega člana in mu ne povzročajo stroškov.

Člen 66

Izbira sodišča za postopek za usklajevanje skupine

1.   Kadar vsaj dve tretjini vseh stečajnih upraviteljev, imenovanih v postopkih v primeru insolventnosti v zvezi s člani skupine, soglaša, da je sodišče druge države članice, ki je pristojno, najustreznejše sodišče za uvedbo postopka za usklajevanje skupine, ima to sodišče izključno pristojnost.

2.   Sodišče se izbere na podlagi skupnega dogovora, ki je v pisni obliki ali potrjen v pisni obliki. Izbere se lahko do trenutka, ko se uvedejo postopek za usklajevanje skupine v skladu s členom 68.

3.   Vsako sodišče, ki ni sodišče, ki se določi v skladu z odstavkom 1, se izreče za nepristojno v korist tega sodišča.

4.   Zahteva za uvedbo postopka za usklajevanje skupine se predloži sodišču, določenemu v skladu s členom 61.

Člen 67

Posledice ugovora predlaganemu usklajevalcu

Kadar osebi, predlagani za usklajevalca, ugovarja stečajni upravitelj, ki hkrati ne ugovarja vključitvi člana, za katerega je bil imenovan, v postopek za usklajevanje skupine, se lahko sodišče odloči, da ne imenuje te osebe, in pozove stečajnega upravitelja, ki nasprotuje tej osebi, naj predloži novo zahtevo v skladu s členom 61(3).

Člen 68

Odločitev o uvedbi postopka za usklajevanje skupine

1.   Sodišče lahko po preteku obdobja iz člena 64(2) uvede postopek za usklajevanje skupine, kadar se prepriča, da so izpolnjeni pogoji iz člena 63(1). V tem primeru sodišče:

| (a) | imenuje usklajevalca; |
| --- | --- |

(a)

imenuje usklajevalca;

| (b) | določi načrt usklajevanja ter |
| --- | --- |

(b)

določi načrt usklajevanja ter

| (c) | sprejme odločitev glede ocene stroškov in deleža, ki ga plačajo člani skupine. |
| --- | --- |

(c)

sprejme odločitev glede ocene stroškov in deleža, ki ga plačajo člani skupine.

2.   Udeležene stečajne upravitelje in usklajevalca se obvesti o odločitvi glede uvedbe postopka za usklajevanje skupine.

Člen 69

Naknadna zahteva stečajnih upraviteljev za vključitev

1.   V skladu s svojim nacionalnim pravom lahko vsak stečajni upravitelj, po odločitvi sodišča iz člena 68, zahteva vključitev postopka, za katerega je bil imenovan, kadar:

| (a) | je bil podan ugovor zoper vključitev postopka v primeru insolventnosti v okvir postopka za usklajevanje skupine ali |
| --- | --- |

(a)

je bil podan ugovor zoper vključitev postopka v primeru insolventnosti v okvir postopka za usklajevanje skupine ali

| (b) | je bil postopek v primeru insolventnosti v zvezi s članom skupine uveden po tem, ko je sodišče uvedlo postopek za usklajevanje skupine. |
| --- | --- |

(b)

je bil postopek v primeru insolventnosti v zvezi s članom skupine uveden po tem, ko je sodišče uvedlo postopek za usklajevanje skupine.

2.   Brez poseganja v odstavek 4 lahko usklajevalec po posvetovanju z udeleženimi stečajnimi upravitelji ugodi takšni zahtevi, kadar:

| (a) | se ob upoštevanju faze, v kateri je postopek za usklajevanje skupine v času zahteve, prepriča, da so izpolnjena merila iz točk (a) in (b) člena 63(1), ali |
| --- | --- |

(a)

se ob upoštevanju faze, v kateri je postopek za usklajevanje skupine v času zahteve, prepriča, da so izpolnjena merila iz točk (a) in (b) člena 63(1), ali

| (b) | se vsi udeleženi stečajni upravitelji strinjajo, ob upoštevanju pogojev njihovega nacionalnega prava. |
| --- | --- |

(b)

se vsi udeleženi stečajni upravitelji strinjajo, ob upoštevanju pogojev njihovega nacionalnega prava.

3.   Usklajevalec o svoji odločitvi v skladu z odstavkom 2 in razlogih, na katerih ta temelji, obvesti sodišče in udeležene stečajne upravitelje.

4.   Vsak udeleženi stečajni upravitelj ali vsak stečajni upravitelj, katerega zahteva za vključitev v postopek za usklajevanje skupine je bila zavrnjena, lahko ugovarja odločitvi iz odstavka 2 v skladu s postopkom, določenim na podlagi prava države članice, v kateri je bil uveden postopek za usklajevanje skupine.

Člen 70

Priporočila in načrt za usklajevanje skupine

1.   Pri vodenju postopkov v primeru insolventnosti stečajni upravitelji upoštevajo priporočila usklajevalca in vsebino načrta za usklajevanje skupine iz člena 72(1).

2.   Stečajni upravitelj ni dolžan v celoti ali delno upoštevati priporočil usklajevalca ali načrta za usklajevanje skupine.

Če ne upošteva priporočil usklajevalca ali načrta za usklajevanje skupine, obvesti osebe ali organe, ki jim mora poročati v skladu z nacionalnim pravom, in usklajevalca o razlogih za neupoštevanje.

Pododdelek 2

Splošne določbe

Člen 71

Usklajevalec

1.   Usklajevalec je oseba, ki lahko v skladu s pravom države članice deluje kot stečajni upravitelj.

2.   Usklajevalec ni eden od stečajnih upraviteljev, imenovanih, da delujejo za katerega koli člana skupine, in nima nasprotnih interesov glede članov skupine, njihovih upnikov in stečajnih upraviteljev, imenovanih za katerega koli člana skupine.

Člen 72

Naloge in pravice usklajevalca

1.   Usklajevalec:

| (a) | opredeli in pripravlja priporočila za usklajeno vodenje postopkov v primeru insolventnosti; |
| --- | --- |

(a)

opredeli in pripravlja priporočila za usklajeno vodenje postopkov v primeru insolventnosti;

| (b) | predlaga načrt za usklajevanje skupine, v katerem opredeli, opiše in priporoči celovit sklop ustreznih ukrepov za celostni pristop k reševanju insolventnosti članov skupine. Načrt lahko vsebuje zlasti predloge o:






  (i) | ukrepih, ki jih je treba sprejeti za ponovno vzpostavitev gospodarske uspešnosti in finančne trdnosti skupine ali dela skupine; |
| --- | --- | --- |

(b)

predlaga načrt za usklajevanje skupine, v katerem opredeli, opiše in priporoči celovit sklop ustreznih ukrepov za celostni pristop k reševanju insolventnosti članov skupine. Načrt lahko vsebuje zlasti predloge o:

(i)

ukrepih, ki jih je treba sprejeti za ponovno vzpostavitev gospodarske uspešnosti in finančne trdnosti skupine ali dela skupine;

| (ii) | reševanju sporov znotraj skupine, kar zadeva posle znotraj skupine in zahtevke za izpodbijanje pravnih dejanj; |
| --- | --- |

(ii)

reševanju sporov znotraj skupine, kar zadeva posle znotraj skupine in zahtevke za izpodbijanje pravnih dejanj;

| (iii) | dogovorih med stečajnimi upravitelji insolventnih članov skupine. |
| --- | --- |

(iii)

dogovorih med stečajnimi upravitelji insolventnih članov skupine.

2.   Usklajevalec lahko tudi:

| (a) | izrazi svoje mnenje in sodeluje, zlasti z udeležbo na sestankih upnikov, v vseh postopkih, uvedenih v zvezi z drugimi člani iste skupine; |
| --- | --- |

(a)

izrazi svoje mnenje in sodeluje, zlasti z udeležbo na sestankih upnikov, v vseh postopkih, uvedenih v zvezi z drugimi člani iste skupine;

| (b) | posreduje v vseh sporih med dvema ali več stečajnimi upravitelji članov skupine; |
| --- | --- |

(b)

posreduje v vseh sporih med dvema ali več stečajnimi upravitelji članov skupine;

| (c) | predstavi in obrazloži svoj načrt za usklajevanje skupine osebam ali organom, ki jim mora poročati v skladu z nacionalnim pravom; |
| --- | --- |

(c)

predstavi in obrazloži svoj načrt za usklajevanje skupine osebam ali organom, ki jim mora poročati v skladu z nacionalnim pravom;

| (d) | od katerega koli stečajnega upravitelja v zvezi s katerim koli članom skupine zahteva informacije, ki so ali bi lahko bile koristne za opredelitev in pripravo strategij in ukrepov za uskladitev postopkov; ter |
| --- | --- |

(d)

od katerega koli stečajnega upravitelja v zvezi s katerim koli članom skupine zahteva informacije, ki so ali bi lahko bile koristne za opredelitev in pripravo strategij in ukrepov za uskladitev postopkov; ter

| (e) | zahteva največ šestmesečno prekinitev postopka, uvedenega v zvezi s katerim koli članom skupine, pod pogojem, da je takšna prekinitev potrebna zaradi zagotovitve ustreznega izvajanja načrta in bi koristila upnikom v postopku, za katere se prekinitev zahteva, ali pa zahteva odpravo kakršne koli veljavne prekinitve. Takšna zahteva se predloži sodišču, ki je uvedlo postopek, za katerega se zahteva prekinitev. |
| --- | --- |

(e)

zahteva največ šestmesečno prekinitev postopka, uvedenega v zvezi s katerim koli članom skupine, pod pogojem, da je takšna prekinitev potrebna zaradi zagotovitve ustreznega izvajanja načrta in bi koristila upnikom v postopku, za katere se prekinitev zahteva, ali pa zahteva odpravo kakršne koli veljavne prekinitve. Takšna zahteva se predloži sodišču, ki je uvedlo postopek, za katerega se zahteva prekinitev.

3.   Načrt iz točke (b) odstavka 1 ne vključuje priporočil glede kakršne koli konsolidacije postopkov ali stečajnih mas.

4.   Naloge in pravice usklajevalca, kot so opredeljene v tem členu, se ne nanašajo na nobenega člana skupine, ki ne sodeluje v postopku za usklajevanje skupine.

5.   Usklajevalec opravlja svoje naloge nepristransko in s potrebno skrbnostjo.

6.   Kadar usklajevalec oceni, da se bodo zaradi izvajanja njegovih nalog znatno povečali stroški v primerjavi z oceno stroškov iz točke (d) člena 61(3), in v vsakem primeru, ko stroški za 10 % presežejo ocenjene stroške, usklajevalec:

| (a) | nemudoma obvesti udeležene stečajne upravitelje in |
| --- | --- |

(a)

nemudoma obvesti udeležene stečajne upravitelje in

| (b) | zaprosi za odobritev sodišča, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine. |
| --- | --- |

(b)

zaprosi za odobritev sodišča, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine.

Člen 73

Jeziki

1.   Usklajevalec komunicira s stečajnim upraviteljem udeleženega člana skupine v jeziku, dogovorjenem s stečajnim upraviteljem, ali, če dogovora ni, v uradnem jeziku oziroma enem od uradnih jezikov institucij Unije in sodišča, ki je uvedlo postopek v zvezi z navedenim članom skupine.

2.   Usklajevalec obvešča sodišče v uradnem jeziku, ki je v uporabi pri tem sodišču.

Člen 74

Sodelovanje med stečajnimi upravitelji in usklajevalcem

1.   Stečajni upravitelji, imenovani za člane skupine, in usklajevalec sodelujejo med seboj, v kolikor takšno sodelovanje ni nezdružljivo s pravili, ki se uporabljajo za zadevne postopke.

2.   Stečajni upravitelji zlasti sporočijo vse informacije, ki so pomembne za usklajevalca zaradi opravljanja njegovih nalog.

Člen 75

Preklic imenovanja usklajevalca

Sodišče prekliče imenovanje usklajevalca na lastno pobudo ali na zahtevo stečajnega upravitelja udeleženega člana skupine, kadar:

| (a) | usklajevalec deluje v škodo upnikov udeleženega člana skupine ali |
| --- | --- |

(a)

usklajevalec deluje v škodo upnikov udeleženega člana skupine ali

| (b) | usklajevalec ne izpolnjuje svojih obveznosti iz tega poglavja. |
| --- | --- |

(b)

usklajevalec ne izpolnjuje svojih obveznosti iz tega poglavja.

Člen 76

Dolžnik, ki sam nadaljuje vodenje poslov

Določbe, ki se na podlagi tega poglavja uporabljajo za stečajne upravitelje, se, kadar je to primerno, uporabljajo tudi za dolžnika, ki sam nadaljuje vodenje poslov.

Člen 77

Stroški in porazdelitev

1.   Prejemki usklajevalca so ustrezni in sorazmerni z nalogami, ki jih opravlja, ter odražajo razumne stroške.

2.   Ko usklajevalec opravi svoje naloge, pripravi dokončni obračun stroškov in določi delež, ki ga plača vsak član, ter ta obračun predloži vsem udeleženim stečajnim upraviteljem in sodišču, ki je uvedlo postopek za usklajevanje.

3.   Če stečajni upravitelji v 30 dneh od prejema obračuna iz odstavka 2 ne vložijo ugovora, se šteje, da so stroški in deleži, ki jih plačajo posamezni člani, dogovorjeni. Obračun se predloži v potrditev sodišču, ki je uvedlo postopek za usklajevanje.

4.   V primeru ugovora sodišče, ki je uvedlo postopek za usklajevanje skupine, na podlagi prošnje usklajevalca ali katerega koli udeleženega stečajnega upravitelja odloča o stroških in deležih, ki jih plačajo posamezni člani, v skladu z merili iz odstavka 1 tega člena in ob upoštevanju ocene stroškov iz člena 68(1) oziroma, kadar je primerno, člena 72(6).

5.   Vsak udeleženi stečajni upravitelj lahko ugovarja odločitvi iz odstavka 4 v skladu s postopkom, skladnim s pravom države članice, v kateri je bil uveden postopek za usklajevanje skupine.

POGLAVJE VI

VARSTVO PODATKOV

Člen 78

Varstvo podatkov

1.   Za obdelavo osebnih podatkov, ki se izvaja v državah članicah na podlagi te uredbe, se uporabljajo nacionalna pravila, s katerimi se izvaja Direktiva 95/46/ES, pod pogojem, da to ne zadeva postopkov obdelave iz člena 3(2) Direktive 95/46/ES.

2.   Za obdelavo podatkov na podlagi te uredbe s strani Komisije se uporablja Uredba (ES) št. 45/2001.

Člen 79

Odgovornosti držav članic v zvezi z obdelavo osebnih podatkov v nacionalnih registrih insolventnosti

1.   Vsaka država članica sporoči Komisiji ime fizične ali pravne osebe, javnega organa, agencije ali katerega koli drugega organa, ki ga določa nacionalno pravo za opravljanje nalog upravljavca v skladu s točko (d) člena 2 Direktive 95/46/ES z namenom, da se objavi na evropskem portalu e-pravosodje.

2.   Države članice zagotovijo izvajanje tehničnih ukrepov za zagotovitev varnosti osebnih podatkov, ki se obdelujejo v njihovih nacionalnih registrih insolventnosti iz člena 24.

3.   Države članice so odgovorne za preverjanje, ali upravljavec, določen na podlagi nacionalnega prava v skladu s točko (d) člena 2 Direktive 95/46/ES, zagotavlja spoštovanje načel kakovosti podatkov, zlasti glede točnosti in ažurnosti podatkov, shranjenih v nacionalnih registrih insolventnosti.

4.   Države članice so v skladu z Direktivo 95/46/ES odgovorne za zbiranje in shranjevanje podatkov v nacionalnih podatkovnih bazah in za odločitve, sprejete glede dostopnosti takšnih podatkov v medsebojno povezanem registru, do katerega se lahko dostopa prek evropskega portala e-pravosodje.

5.   Države članice v okviru obveščanja, ki bi ga morale zagotoviti posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, da bi jim omogočile uveljavljanje njihovih pravic, zlasti pravice do izbrisa podatkov, osebe, na katere se nanašajo podatki, obvestijo o obdobju dostopnosti, določenem za osebne podatke, shranjene v registrih insolventnosti.

Člen 80

Odgovornosti Komisije v zvezi z obdelavo osebnih podatkov

1.   Komisija opravlja naloge upravljavca v skladu s točko (d) člena 2 Uredbe (ES) št. 45/2001 v skladu s svojimi pristojnostmi iz tega člena.

2.   Komisija določi ustrezne politike in uporabi potrebne tehnične rešitve za izpolnitev svojih odgovornosti v okviru funkcije upravljavca.

3.   Komisija izvaja tehnične ukrepe, potrebne za zagotovitev varstva osebnih podatkov, ko se ti prenašajo, zlasti zaupnosti in celovitosti vsakega prenosa na evropski portal e-pravosodje in z njega.

4.   Obveznosti Komisije ne vplivajo na pristojnosti držav članic in drugih organov za vsebino in delovanje medsebojno povezanih nacionalnih podatkovnih baz, ki jih ti vodijo.

Člen 81

Obveznosti obveščanja

Brez poseganja v informacije, ki jih je treba v skladu s členoma 11 in 12 Uredbe (ES) št. 45/2001 sporočiti posameznikom, na katere se osebni podatki nanašajo, Komisija z objavo prek evropskega portala e-pravosodje obvesti posameznike, na katere se osebni podatki nanašajo, o svoji vlogi pri obdelavi podatkov in namenih, za katere se bodo ti podatki obdelovali.

Člen 82

Hranjenje osebnih podatkov

Kar zadeva informacije iz medsebojno povezanih nacionalnih podatkovnih baz se osebni podatki, ki se nanašajo na zadevne posameznike, ne hranijo na evropskem portalu e-pravosodje. Vsi takšni podatki se hranijo v nacionalnih podatkovnih bazah, ki jih upravljajo države članice ali drugi organi.

Člen 83

Dostop do osebnih podatkov prek evropskega portala e-pravosodje

Osebni podatki, shranjeni v nacionalnih registrih insolventnosti iz člena 24 so dostopni prek evropskega portala e-pravosodje, dokler ostanejo dostopni v skladu z nacionalnim pravom.

POGLAVJE VII

PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 84

Časovno področje uporabe

1.   Določbe te uredbe se uporabljajo samo za postopke v primeru insolventnosti, ki so bili uvedeni po ... (18). Za dolžnikova pravna dejanja, izvršena pred navedenim datumom, se še naprej uporablja pravo, ki se je zanje uporabljalo v času, ko so bila izvršena.

2.   Ne glede na člen 91 te uredbe, se Uredba (ES) št. 1346/2000 še naprej uporablja za postopke v primeru insolventnosti, ki spadajo na področje uporabe navedene uredbe in so bili uvedeni pred ... (18).

Člen 85

Razmerje do konvencij

1.   Ta uredba na svojem področju uporabe in v zvezi z odnosi med državami članicami nadomesti konvencije, sklenjene med dvema ali več državami članicami, zlasti:

| (a) | Konvencijo med Belgijo in Francijo o sodni pristojnosti, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb, arbitražnih odločb in verodostojnih listin, podpisano v Parizu 8. julija 1899; |
| --- | --- |

(a)

Konvencijo med Belgijo in Francijo o sodni pristojnosti, priznavanju in izvrševanju sodnih odločb, arbitražnih odločb in verodostojnih listin, podpisano v Parizu 8. julija 1899;

| (b) | Konvencijo med Belgijo in Avstrijo o stečaju, poravnavi, in odložitvi plačil (z Dodatnim protokolom z dne 13. junija 1973), podpisano v Bruslju 16. julija 1969; |
| --- | --- |

(b)

Konvencijo med Belgijo in Avstrijo o stečaju, poravnavi, in odložitvi plačil (z Dodatnim protokolom z dne 13. junija 1973), podpisano v Bruslju 16. julija 1969;

| (c) | Konvencijo med Belgijo in Nizozemsko o sodni pristojnosti, stečaju in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb, arbitražnih odločb in verodostojnih listin, podpisano v Bruslju 28. marca 1925; |
| --- | --- |

(c)

Konvencijo med Belgijo in Nizozemsko o sodni pristojnosti, stečaju in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb, arbitražnih odločb in verodostojnih listin, podpisano v Bruslju 28. marca 1925;

| (d) | Pogodbo med Nemčijo in Avstrijo o stečaju in poravnavi, podpisano na Dunaju 25. maja 1979; |
| --- | --- |

(d)

Pogodbo med Nemčijo in Avstrijo o stečaju in poravnavi, podpisano na Dunaju 25. maja 1979;

| (e) | Konvencijo med Francijo in Avstrijo o sodni pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb na področju postopkov v primeru insolventnosti, podpisano na Dunaju 27. februarja 1979; |
| --- | --- |

(e)

Konvencijo med Francijo in Avstrijo o sodni pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb na področju postopkov v primeru insolventnosti, podpisano na Dunaju 27. februarja 1979;

| (f) | Konvencijo med Francijo in Italijo o izvrševanju sodb v civilnih in trgovinskih zadevah, podpisano v Rimu 3. junija 1930; |
| --- | --- |

(f)

Konvencijo med Francijo in Italijo o izvrševanju sodb v civilnih in trgovinskih zadevah, podpisano v Rimu 3. junija 1930;

| (g) | Konvencijo med Italijo in Avstrijo o stečaju in poravnavi, podpisano v Rimu 12. julija 1977; |
| --- | --- |

(g)

Konvencijo med Italijo in Avstrijo o stečaju in poravnavi, podpisano v Rimu 12. julija 1977;

| (h) | Konvencijo med Kraljevino Nizozemsko in Zvezno republiko Nemčijo o medsebojnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb in drugih izvršljivih pravnih naslovov v civilnih in trgovinskih zadevah, podpisano v Haagu 30. avgusta 1962; |
| --- | --- |

(h)

Konvencijo med Kraljevino Nizozemsko in Zvezno republiko Nemčijo o medsebojnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb in drugih izvršljivih pravnih naslovov v civilnih in trgovinskih zadevah, podpisano v Haagu 30. avgusta 1962;

| (i) | Konvencijo med Združenim kraljestvom in Kraljevino Belgijo o medsebojnem izvrševanju sodnih odločb v civilnih in trgovinskih zadevah, s Protokolom, podpisano v Bruslju 2. maja 1934; |
| --- | --- |

(i)

Konvencijo med Združenim kraljestvom in Kraljevino Belgijo o medsebojnem izvrševanju sodnih odločb v civilnih in trgovinskih zadevah, s Protokolom, podpisano v Bruslju 2. maja 1934;

| (j) | Konvencijo med Dansko, Finsko, Norveško, Švedsko in Islandijo o stečaju, podpisano v Københavnu 7. novembra 1933; |
| --- | --- |

(j)

Konvencijo med Dansko, Finsko, Norveško, Švedsko in Islandijo o stečaju, podpisano v Københavnu 7. novembra 1933;

| (k) | Evropsko konvencijo o nekaterih mednarodnih vidikih stečaja, podpisano v Istanbulu 5. junija 1990; |
| --- | --- |

(k)

Evropsko konvencijo o nekaterih mednarodnih vidikih stečaja, podpisano v Istanbulu 5. junija 1990;

| (l) | Sporazum med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Kraljevino Grčijo o vzajemnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb, podpisan v Atenah dne 18. junija 1959; |
| --- | --- |

(l)

Sporazum med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Kraljevino Grčijo o vzajemnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb, podpisan v Atenah dne 18. junija 1959;

| (m) | Sporazum med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Republiko Avstrijo o medsebojnem priznavanju in izvrševanju arbitražnih sodb in arbitražnih poravnav v trgovinskih zadevah, podpisan v Beogradu dne 18. marca 1960; |
| --- | --- |

(m)

Sporazum med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Republiko Avstrijo o medsebojnem priznavanju in izvrševanju arbitražnih sodb in arbitražnih poravnav v trgovinskih zadevah, podpisan v Beogradu dne 18. marca 1960;

| (n) | Konvencijo med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Republiko Italijo o vzajemni pravni pomoči v civilnih in upravnih zadevah, podpisano v Rimu dne 3. decembra 1960; |
| --- | --- |

(n)

Konvencijo med Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo in Republiko Italijo o vzajemni pravni pomoči v civilnih in upravnih zadevah, podpisano v Rimu dne 3. decembra 1960;

| (o) | Sporazum med Socialistično federativno republiko Jugoslavijo in Kraljevino Belgijo o pravni pomoči v civilnih in trgovinskih stvareh, podpisan v Beogradu dne 24. septembra 1971; |
| --- | --- |

(o)

Sporazum med Socialistično federativno republiko Jugoslavijo in Kraljevino Belgijo o pravni pomoči v civilnih in trgovinskih stvareh, podpisan v Beogradu dne 24. septembra 1971;

| (p) | Konvencijo med vladama Jugoslavije in Francije o priznavanju in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in trgovskih stvareh, podpisano v Parizu dne 18. maja 1971; |
| --- | --- |

(p)

Konvencijo med vladama Jugoslavije in Francije o priznavanju in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in trgovskih stvareh, podpisano v Parizu dne 18. maja 1971;

| (q) | Sporazum med Češkoslovaško socialistično republiko in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Atenah dne 22. oktobra 1980 in še vedno veljaven med Češko in Grčijo; |
| --- | --- |

(q)

Sporazum med Češkoslovaško socialistično republiko in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Atenah dne 22. oktobra 1980 in še vedno veljaven med Češko in Grčijo;

| (r) | Sporazum med Češkoslovaško socialistično republiko in Republiko Ciper o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Nikoziji dne 23. aprila 1982 in še vedno veljaven med Češko in Ciprom; |
| --- | --- |

(r)

Sporazum med Češkoslovaško socialistično republiko in Republiko Ciper o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Nikoziji dne 23. aprila 1982 in še vedno veljaven med Češko in Ciprom;

| (s) | Pogodbo med vlado Češkoslovaške socialistične republike in vlado Francoske republike o pravni pomoči ter priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih, družinskopravnih in trgovniskih zadevah, podpisano v Parizu dne 10. maja 1984 in še vedno veljavno med Češko in Francijo; |
| --- | --- |

(s)

Pogodbo med vlado Češkoslovaške socialistične republike in vlado Francoske republike o pravni pomoči ter priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih, družinskopravnih in trgovniskih zadevah, podpisano v Parizu dne 10. maja 1984 in še vedno veljavno med Češko in Francijo;

| (t) | Pogodbo med Češkoslovaško socialistično republiko in Italijansko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisana v Pragi dne 6. decembra 1985 in še vedno veljavno med Češko in Italijo; |
| --- | --- |

(t)

Pogodbo med Češkoslovaško socialistično republiko in Italijansko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisana v Pragi dne 6. decembra 1985 in še vedno veljavno med Češko in Italijo;

| (u) | Sporazum med Republiko Latvijo, Republiko Estonijo in Republiko Litvo o pravni pomoči in pravnih razmerjih, podpisan v Talinu dne 11. novembra 1992; |
| --- | --- |

(u)

Sporazum med Republiko Latvijo, Republiko Estonijo in Republiko Litvo o pravni pomoči in pravnih razmerjih, podpisan v Talinu dne 11. novembra 1992;

| (v) | Sporazum med Estonijo in Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih, delovnopravnih in kazenskih zadevah, podpisan v Talinu dne 27. novembra 1998; |
| --- | --- |

(v)

Sporazum med Estonijo in Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih, delovnopravnih in kazenskih zadevah, podpisan v Talinu dne 27. novembra 1998;

| (w) | Sporazum med Republiko Litvo in Republiko Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih, družinskih, delovnopravnih in kazenskih zadevah, podpisan v Varšavi dne 26. januarja 1993; |
| --- | --- |

(w)

Sporazum med Republiko Litvo in Republiko Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih, družinskih, delovnopravnih in kazenskih zadevah, podpisan v Varšavi dne 26. januarja 1993;

| (x) | Konvencijo med Socialistično republiko Romunijo in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah in njen protokol, podpisano v Bukarešti 19. oktobra 1972; |
| --- | --- |

(x)

Konvencijo med Socialistično republiko Romunijo in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah in njen protokol, podpisano v Bukarešti 19. oktobra 1972;

| (y) | Konvencijo med Socialistično republiko Romunijo in Francosko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisano v Parizu 5. novembra 1974; |
| --- | --- |

(y)

Konvencijo med Socialistično republiko Romunijo in Francosko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisano v Parizu 5. novembra 1974;

| (z) | Sporazum med Ljudsko republiko Bolgarijo in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Atenah 10. aprila 1976; |
| --- | --- |

(z)

Sporazum med Ljudsko republiko Bolgarijo in Helensko republiko o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Atenah 10. aprila 1976;

| (aa) | Sporazum med Ljudsko republiko Bolgarijo in Republiko Ciper o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Nikoziji 29. aprila 1983; |
| --- | --- |

(aa)

Sporazum med Ljudsko republiko Bolgarijo in Republiko Ciper o pravni pomoči v civilnih in kazenskih zadevah, podpisan v Nikoziji 29. aprila 1983;

| (ab) | Sporazum med vlado Ljudske republike Bolgarije in vlado Francoske republike o vzajemni pravni pomoči v civilnih zadevah, podpisan v Sofiji 18. januarja 1989; |
| --- | --- |

(ab)

Sporazum med vlado Ljudske republike Bolgarije in vlado Francoske republike o vzajemni pravni pomoči v civilnih zadevah, podpisan v Sofiji 18. januarja 1989;

| (ac) | Pogodbo med Romunijo in Češko o pravni pomoči v civilnih zadevah, podpisano v Bukarešti 11. julija 1994; |
| --- | --- |

(ac)

Pogodbo med Romunijo in Češko o pravni pomoči v civilnih zadevah, podpisano v Bukarešti 11. julija 1994;

| (ad) | Pogodbo med Romunijo in Republiko Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih zadevah, podpisano v Bukarešti 15. maja 1999. |
| --- | --- |

(ad)

Pogodbo med Romunijo in Republiko Poljsko o pravni pomoči in pravnih razmerjih v civilnih zadevah, podpisano v Bukarešti 15. maja 1999.

2.   Konvencije iz odstavka 1 ostanejo v zvezi s postopki, ki so bili uvedeni pred začetkom veljavnosti Uredbe (ES) št. 1346/2000, še naprej v veljavi.

3.   Ta uredba se ne uporablja:

| (a) | v nobeni državi članici,v kolikor je nezdružljiva z obveznostmi, ki v zvezi s stečajem izhajajo iz konvencije, sklenjene med navedeno državo članico in eno ali več tretjimi državami pred začetkom veljavnosti Uredbe (ES) št. 1346/2000; |
| --- | --- |

(a)

v nobeni državi članici,v kolikor je nezdružljiva z obveznostmi, ki v zvezi s stečajem izhajajo iz konvencije, sklenjene med navedeno državo članico in eno ali več tretjimi državami pred začetkom veljavnosti Uredbe (ES) št. 1346/2000;

| (b) | v Združenem kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, v kolikor je nezdružljiva z obveznostmi, ki v zvezi s stečajem izhajajo iz kakršnih koli sporazumov v okviru Commonwealtha, ki so obstajali v času začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 1346/2000. |
| --- | --- |

(b)

v Združenem kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska, v kolikor je nezdružljiva z obveznostmi, ki v zvezi s stečajem izhajajo iz kakršnih koli sporazumov v okviru Commonwealtha, ki so obstajali v času začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 1346/2000.

Člen 86

Informacije o nacionalnem insolvenčnem pravu in insolvenčnem pravu Unije

1.   Države članice v okviru Evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah, vzpostavljene z Odločbo Sveta 2001/470/ES (19), ter zaradi zagotavljanja informacij javnosti pripravijo kratek opis svoje nacionalne zakonodaje in postopkov v zvezi z insolventnostjo, zlasti v zvezi z zadevami iz člena 7(2).

2.   Države članice informacije iz odstavka 1 redno posodabljajo.

3.   Komisija objavi informacije v zvezi s to uredbo.

Člen 87

Vzpostavitev medsebojnega povezovanja registrov

Komisija sprejme izvedbene akte o uvedbi medsebojnega povezovanja registrov insolventnosti iz člena 25. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 89(3).

Člen 88

Vzpostavitev in naknadne spremembe standardnih obrazcev

Komisija sprejme izvedbene akte za pripravo in po potrebi spremembo obrazcev iz člena 27(4), členov 54 in 55 ter člena 64(2). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 89(2).

Člen 89

Postopek v odboru

1.   Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.

3.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

Člen 90

Klavzula o pregledu

1.   Komisija najpozneje ... (20), nato pa vsakih pet let, Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži poročilo o uporabi te uredbe. Poročilu se po potrebi priloži predlog o prilagoditvi te uredbe.

2.   Komisija najpozneje ... (21) Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži poročilo o uporabi postopkov za usklajevanje skupine. Poročilu se po potrebi priloži predlog o prilagoditvi te uredbe.

3.   Komisija najpozneje 1. januarja 2016 Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži študijo o čezmejnih vprašanjih na področju odgovornosti direktorjev in prepovedi opravljanja funkcije direktorja.

4.   Komisija najpozneje ... (22) Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži študijo o vprašanju zlorab pri izbiranju najugodnejšega sodišča.

Člen 91

Razveljavitev

Uredba (ES) št. 1346/2000 se razveljavi.

Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge D k tej uredbi.

Člen 92

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od ... (23), z izjemo:

| (a) | člena 86, ki se uporablja od ... (24); |
| --- | --- |

(a)

člena 86, ki se uporablja od ... (24);

| (b) | člena 24(1), ki se uporablja od ... (25), in |
| --- | --- |

(b)

člena 24(1), ki se uporablja od ... (25), in

| (c) | člena 25, ki se uporablja od ... (26). |
| --- | --- |

(c)

člena 25, ki se uporablja od ... (26).

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.

V ..., ...

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 271, 19.9.2013, str. 55.

1

(2)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 5. februarja 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 12. marca 2015. Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

2

(3)  Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL L 160, 30.6.2000, str. 1).

3

(4)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012, str. 1).

4

(5)  Direktiva 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij (UL L 125, 5.5.2001, str. 15).

5

(6)  Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah (vročanje pisanj) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, 10.12.2007, str. 79).

6

(7)  Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (UL L 166, 11.6.1998, str. 45).

7

(8)  Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

8

(9)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

9

(10)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

10

(11)  Uredba (EGS, Euratom) št. 1182/71 Sveta z dne 3. junija 1971 o določitvi pravil glede rokov, datumov in iztekov rokov (UL L 124, 8.6.1971, str. 1).

11

(12)  UL C 358, 7.12.2013, str. 15.

12

(13)  Direktiva 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (UL L 302, 17.11.2009, str. 32).

13

(14)  Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010 (UL L 174, 1.7.2011, str. 1).

14

(15)  Direktiva 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o letnih računovodskih izkazih, konsolidiranih računovodskih izkazih in povezanih poročilih nekaterih vrst podjetij, spremembi Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS (UL L 182, 29.6.2013, str. 19).

15

(16)  48 mesecev po začetku veljavnosti te uredbe.

16

(17)  Direktiva 2008/94/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o varstvu delavcev v primeru plačilne nesposobnosti delodajalca (UL L 283, 28.10.2008, str. 36).

17

(18)  Datum začetka uporabe te uredbe.

18

(19)  Odločba Sveta 2001/470/ES z dne 28. maja 2001 o ustanovitvi Evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 174, 27.6.2001, str. 25).

19

(20)  Deset let po začetku uporabe te uredbe.

20

(21)  Pet let po začetku uporabe te uredbe.

21

(22)  Tri leta po datumu začetka uporabe te uredbe.

22

(23)  24 mesecev po začetku veljavnosti te uredbe.

23

(24)  12 mesecev po začetku veljavnosti te uredbe.

24

(25)  36 mesecev po začetku veljavnosti te uredbe.

25

(26)  48 mesecev po začetku veljavnosti te uredbe.

26

---

PRILOGA A

Postopki v primeru insolventnosti iz točke 4 člena 2

BELGIQUE/BELGIË

| — | Het faillissement/La faillite, |
| --- | --- |

—

Het faillissement/La faillite,

| — | De gerechtelijke reorganisatie door een collectief akkoord/La réorganisation judiciaire par accord collectif, |
| --- | --- |

—

De gerechtelijke reorganisatie door een collectief akkoord/La réorganisation judiciaire par accord collectif,

| — | De gerechtelijke reorganisatie door een minnelijk akkoord/ La réorganisation judiciaire par accord amiable, |
| --- | --- |

—

De gerechtelijke reorganisatie door een minnelijk akkoord/ La réorganisation judiciaire par accord amiable,

| — | De gerechtelijke reorganisatie door overdracht onder gerechtelijk gezag/La réorganisation judiciaire par transfert sous autorité de justice, |
| --- | --- |

—

De gerechtelijke reorganisatie door overdracht onder gerechtelijk gezag/La réorganisation judiciaire par transfert sous autorité de justice,

| — | De collectieve schuldenregeling/Le règlement collectif de dettes, |
| --- | --- |

—

De collectieve schuldenregeling/Le règlement collectif de dettes,

| — | De vrijwillige vereffening/La liquidation volontaire, |
| --- | --- |

—

De vrijwillige vereffening/La liquidation volontaire,

| — | De gerechtelijke vereffening/La liquidation judiciaire, |
| --- | --- |

—

De gerechtelijke vereffening/La liquidation judiciaire,

| — | De voorlopige ontneming van beheer, bepaald in artikel 8 van de faillissementswet/Le dessaisissement provisoire, visé à l'article 8 de la loi sur les faillites, |
| --- | --- |

—

De voorlopige ontneming van beheer, bepaald in artikel 8 van de faillissementswet/Le dessaisissement provisoire, visé à l'article 8 de la loi sur les faillites,

БЪЛГАРИЯ

| — | Производство по несъстоятелност, |
| --- | --- |

—

Производство по несъстоятелност,

ČESKÁ REPUBLIKA

| — | Konkurs, |
| --- | --- |

—

Konkurs,

| — | Reorganizace, |
| --- | --- |

—

Reorganizace,

| — | Oddlužení, |
| --- | --- |

—

Oddlužení,

DEUTSCHLAND

| — | Das Konkursverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Konkursverfahren,

| — | Das gerichtliche Vergleichsverfahren, |
| --- | --- |

—

Das gerichtliche Vergleichsverfahren,

| — | Das Gesamtvollstreckungsverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Gesamtvollstreckungsverfahren,

| — | Das Insolvenzverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Insolvenzverfahren,

EESTI

| — | Pankrotimenetlus, |
| --- | --- |

—

Pankrotimenetlus,

| — | Võlgade ümberkujundamise menetlus, |
| --- | --- |

—

Võlgade ümberkujundamise menetlus,

ÉIRE/IRELAND

| — | Compulsory winding-up by the court, |
| --- | --- |

—

Compulsory winding-up by the court,

| — | Bankruptcy, |
| --- | --- |

—

Bankruptcy,

| — | The administration in bankruptcy of the estate of persons dying insolvent, |
| --- | --- |

—

The administration in bankruptcy of the estate of persons dying insolvent,

| — | Winding-up in bankruptcy of partnerships, |
| --- | --- |

—

Winding-up in bankruptcy of partnerships,

| — | Creditors' voluntary winding-up (with confirmation of a court), |
| --- | --- |

—

Creditors' voluntary winding-up (with confirmation of a court),

| — | Arrangements under the control of the court which involve the vesting of all or part of the property of the debtor in the Official Assignee for realisation and distribution, |
| --- | --- |

—

Arrangements under the control of the court which involve the vesting of all or part of the property of the debtor in the Official Assignee for realisation and distribution,

| — | Examinership, |
| --- | --- |

—

Examinership,

| — | Debt Relief Notice, |
| --- | --- |

—

Debt Relief Notice,

| — | Debt Settlement Arrangement, |
| --- | --- |

—

Debt Settlement Arrangement,

| — | Personal Insolvency Arrangement, |
| --- | --- |

—

Personal Insolvency Arrangement,

ΕΛΛΑΔΑ

| — | Η πτώχευση, |
| --- | --- |

—

Η πτώχευση,

| — | Η ειδική εκκαθάριση εν λειτουργία, |
| --- | --- |

—

Η ειδική εκκαθάριση εν λειτουργία,

| — | Σχέδιο αναδιοργάνωσης, |
| --- | --- |

—

Σχέδιο αναδιοργάνωσης,

| — | Απλοποιημένη διαδικασία επί πτωχεύσεων μικρού αντικειμένου, |
| --- | --- |

—

Απλοποιημένη διαδικασία επί πτωχεύσεων μικρού αντικειμένου,

| — | Διαδικασία Εξυγίανσης, |
| --- | --- |

—

Διαδικασία Εξυγίανσης,

ESPAÑA

| — | Concurso, |
| --- | --- |

—

Concurso,

| — | Procedimiento de homologación de acuerdos de refinanciación, |
| --- | --- |

—

Procedimiento de homologación de acuerdos de refinanciación,

| — | Procedimiento de acuerdos extrajudiciales de pago, |
| --- | --- |

—

Procedimiento de acuerdos extrajudiciales de pago,

| — | Procedimiento de negociación pública para la consecución de acuerdos de refinanciación colectivos, acuerdos de refinanciación homologados y propuestas anticipadas de convenio, |
| --- | --- |

—

Procedimiento de negociación pública para la consecución de acuerdos de refinanciación colectivos, acuerdos de refinanciación homologados y propuestas anticipadas de convenio,

FRANCE

| — | Sauvegarde, |
| --- | --- |

—

Sauvegarde,

| — | Sauvegarde accélérée, |
| --- | --- |

—

Sauvegarde accélérée,

| — | Sauvegarde financière accélérée, |
| --- | --- |

—

Sauvegarde financière accélérée,

| — | Redressement judiciaire, |
| --- | --- |

—

Redressement judiciaire,

| — | Liquidation judiciaire, |
| --- | --- |

—

Liquidation judiciaire,

HRVATSKA

| — | Stečajni postupak, |
| --- | --- |

—

Stečajni postupak,

ITALIA

| — | Fallimento, |
| --- | --- |

—

Fallimento,

| — | Concordato preventivo, |
| --- | --- |

—

Concordato preventivo,

| — | Liquidazione coatta amministrativa, |
| --- | --- |

—

Liquidazione coatta amministrativa,

| — | Amministrazione straordinaria, |
| --- | --- |

—

Amministrazione straordinaria,

| — | Accordi di ristrutturazione, |
| --- | --- |

—

Accordi di ristrutturazione,

| — | Procedure di composizione della crisi da sovraindebitamento del consumatore (accordo o piano), |
| --- | --- |

—

Procedure di composizione della crisi da sovraindebitamento del consumatore (accordo o piano),

| — | Liquidazione dei beni, |
| --- | --- |

—

Liquidazione dei beni,

ΚΥΠΡΟΣ

| — | Υποχρεωτική εκκαθάριση από το Δικαστήριο, |
| --- | --- |

—

Υποχρεωτική εκκαθάριση από το Δικαστήριο,

| — | Εκούσια εκκαθάριση από μέλη, |
| --- | --- |

—

Εκούσια εκκαθάριση από μέλη,

| — | Εκούσια εκκαθάριση από πιστωτές |
| --- | --- |

—

Εκούσια εκκαθάριση από πιστωτές

| — | Εκκαθάριση με την εποπτεία του Δικαστηρίου, |
| --- | --- |

—

Εκκαθάριση με την εποπτεία του Δικαστηρίου,

| — | Διάταγμα Παραλαβής και πτώχευσης κατόπιν Δικαστικού Διατάγματος, |
| --- | --- |

—

Διάταγμα Παραλαβής και πτώχευσης κατόπιν Δικαστικού Διατάγματος,

| — | Διαχείριση της περιουσίας προσώπων που απεβίωσαν αφερέγγυα, |
| --- | --- |

—

Διαχείριση της περιουσίας προσώπων που απεβίωσαν αφερέγγυα,

LATVIJA

| — | Tiesiskās aizsardzības process, |
| --- | --- |

—

Tiesiskās aizsardzības process,

| — | Juridiskās personas maksātnespējas process, |
| --- | --- |

—

Juridiskās personas maksātnespējas process,

| — | Fiziskās personas maksātnespējas process, |
| --- | --- |

—

Fiziskās personas maksātnespējas process,

LIETUVA

| — | Įmonės restruktūrizavimo byla, |
| --- | --- |

—

Įmonės restruktūrizavimo byla,

| — | Įmonės bankroto byla, |
| --- | --- |

—

Įmonės bankroto byla,

| — | Įmonės bankroto procesas ne teismo tvarka, |
| --- | --- |

—

Įmonės bankroto procesas ne teismo tvarka,

| — | Fizinio asmens bankroto procesas, |
| --- | --- |

—

Fizinio asmens bankroto procesas,

LUXEMBOURG

| — | Faillite, |
| --- | --- |

—

Faillite,

| — | Gestion contrôlée, |
| --- | --- |

—

Gestion contrôlée,

| — | Concordat préventif de faillite (par abandon d'actif), |
| --- | --- |

—

Concordat préventif de faillite (par abandon d'actif),

| — | Régime spécial de liquidation du notariat, |
| --- | --- |

—

Régime spécial de liquidation du notariat,

| — | Procédure de règlement collectif des dettes dans le cadre du surendettement, |
| --- | --- |

—

Procédure de règlement collectif des dettes dans le cadre du surendettement,

MAGYARORSZÁG

| — | Csődeljárás, |
| --- | --- |

—

Csődeljárás,

| — | Felszámolási eljárás, |
| --- | --- |

—

Felszámolási eljárás,

MALTA

| — | Xoljiment, |
| --- | --- |

—

Xoljiment,

| — | Amministrazzjoni, |
| --- | --- |

—

Amministrazzjoni,

| — | Stralċ volontarju mill-membri jew mill-kredituri, |
| --- | --- |

—

Stralċ volontarju mill-membri jew mill-kredituri,

| — | Stralċ mill-Qorti, |
| --- | --- |

—

Stralċ mill-Qorti,

| — | Falliment f'każ ta' kummerċjant, |
| --- | --- |

—

Falliment f'każ ta' kummerċjant,

| — | Proċedura biex kumpanija tirkupra', |
| --- | --- |

—

Proċedura biex kumpanija tirkupra',

NEDERLAND

| — | Het faillissement, |
| --- | --- |

—

Het faillissement,

| — | De surséance van betaling, |
| --- | --- |

—

De surséance van betaling,

| — | De schuldsaneringsregeling natuurlijke personen, |
| --- | --- |

—

De schuldsaneringsregeling natuurlijke personen,

ÖSTERREICH

| — | Das Konkursverfahren (Insolvenzverfahren), |
| --- | --- |

—

Das Konkursverfahren (Insolvenzverfahren),

| — | Das Sanierungsverfahren ohne Eigenverwaltung (Insolvenzverfahren), |
| --- | --- |

—

Das Sanierungsverfahren ohne Eigenverwaltung (Insolvenzverfahren),

| — | Das Sanierungsverfahren mit Eigenverwaltung (Insolvenzverfahren), |
| --- | --- |

—

Das Sanierungsverfahren mit Eigenverwaltung (Insolvenzverfahren),

| — | Das Schuldenregulierungsverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Schuldenregulierungsverfahren,

| — | Das Abschöpfungsverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Abschöpfungsverfahren,

| — | Das Ausgleichsverfahren, |
| --- | --- |

—

Das Ausgleichsverfahren,

POLSKA

| — | Postępowanie naprawcze, |
| --- | --- |

—

Postępowanie naprawcze,

| — | Upadłość obejmująca likwidację, |
| --- | --- |

—

Upadłość obejmująca likwidację,

| — | Upadłość z możliwością zawarcia układu, |
| --- | --- |

—

Upadłość z możliwością zawarcia układu,

PORTUGAL

| — | Processo de insolvência, |
| --- | --- |

—

Processo de insolvência,

| — | Processo especial de revitalização, |
| --- | --- |

—

Processo especial de revitalização,

ROMÂNIA

| — | Procedura insolvenței, |
| --- | --- |

—

Procedura insolvenței,

| — | Reorganizarea judiciară, |
| --- | --- |

—

Reorganizarea judiciară,

| — | Procedura falimentului, |
| --- | --- |

—

Procedura falimentului,

| — | Concordatul preventiv, |
| --- | --- |

—

Concordatul preventiv,

SLOVENIJA

| — | Postopek preventivnega prestrukturiranja, |
| --- | --- |

—

Postopek preventivnega prestrukturiranja,

| — | Postopek prisilne poravnave, |
| --- | --- |

—

Postopek prisilne poravnave,

| — | Postopek poenostavljene prisilne poravnave, |
| --- | --- |

—

Postopek poenostavljene prisilne poravnave,

| — | Stečajni postopek: stečajni postopek nad pravno osebo, postopek osebnega stečaja in postopek stečaja zapuščine, |
| --- | --- |

—

Stečajni postopek: stečajni postopek nad pravno osebo, postopek osebnega stečaja in postopek stečaja zapuščine,

SLOVENSKO

| — | Konkurzné konanie, |
| --- | --- |

—

Konkurzné konanie,

| — | Reštrukturalizačné konanie, |
| --- | --- |

—

Reštrukturalizačné konanie,

| — | Oddlženie, |
| --- | --- |

—

Oddlženie,

SUOMI/FINLAND

| — | Konkurssi/konkurs, |
| --- | --- |

—

Konkurssi/konkurs,

| — | Yrityssaneeraus/företagssanering, |
| --- | --- |

—

Yrityssaneeraus/företagssanering,

| — | Yksityishenkilön velkajärjestely/skuldsanering för privatpersoner, |
| --- | --- |

—

Yksityishenkilön velkajärjestely/skuldsanering för privatpersoner,

SVERIGE

| — | Konkurs, |
| --- | --- |

—

Konkurs,

| — | Företagsrekonstruktion, |
| --- | --- |

—

Företagsrekonstruktion,

| — | Skuldsanering, |
| --- | --- |

—

Skuldsanering,

UNITED KINGDOM

| — | Winding-up by or subject to the supervision of the court, |
| --- | --- |

—

Winding-up by or subject to the supervision of the court,

| — | Creditors' voluntary winding-up (with confirmation by the court), |
| --- | --- |

—

Creditors' voluntary winding-up (with confirmation by the court),

| — | Administration, including appointments made by filing prescribed documents with the court, |
| --- | --- |

—

Administration, including appointments made by filing prescribed documents with the court,

| — | Voluntary arrangements under insolvency legislation, |
| --- | --- |

—

Voluntary arrangements under insolvency legislation,

| — | Bankruptcy or sequestration. |
| --- | --- |

—

Bankruptcy or sequestration.

---

PRILOGA B

Stečajni upravitelji iz točke 5 člena 2

BELGIQUE/BELGIË

| — | De curator/Le curateur, |
| --- | --- |

—

De curator/Le curateur,

| — | De gedelegeerd rechter/Le juge-délégué, |
| --- | --- |

—

De gedelegeerd rechter/Le juge-délégué,

| — | De gerechtsmandataris/Le mandataire de justice, |
| --- | --- |

—

De gerechtsmandataris/Le mandataire de justice,

| — | De schuldbemiddelaar/Le médiateur de dettes, |
| --- | --- |

—

De schuldbemiddelaar/Le médiateur de dettes,

| — | De vereffenaar/Le liquidateur, |
| --- | --- |

—

De vereffenaar/Le liquidateur,

| — | De voorlopige bewindvoerder/L'administrateur provisoire, |
| --- | --- |

—

De voorlopige bewindvoerder/L'administrateur provisoire,

БЪЛГАРИЯ

| — | Назначен предварително временен синдик, |
| --- | --- |

—

Назначен предварително временен синдик,

| — | Временен синдик, |
| --- | --- |

—

Временен синдик,

| — | (Постоянен) синдик, |
| --- | --- |

—

(Постоянен) синдик,

| — | Служебен синдик, |
| --- | --- |

—

Служебен синдик,

ČESKÁ REPUBLIKA

| — | Insolvenční správce, |
| --- | --- |

—

Insolvenční správce,

| — | Předběžný insolvenční správce, |
| --- | --- |

—

Předběžný insolvenční správce,

| — | Oddělený insolvenční správce, |
| --- | --- |

—

Oddělený insolvenční správce,

| — | Zvláštní insolvenční správce, |
| --- | --- |

—

Zvláštní insolvenční správce,

| — | Zástupce insolvenčního správce, |
| --- | --- |

—

Zástupce insolvenčního správce,

DEUTSCHLAND

| — | Konkursverwalter, |
| --- | --- |

—

Konkursverwalter,

| — | Vergleichsverwalter, |
| --- | --- |

—

Vergleichsverwalter,

| — | Sachwalter (nach der Vergleichsordnung), |
| --- | --- |

—

Sachwalter (nach der Vergleichsordnung),

| — | Verwalter, |
| --- | --- |

—

Verwalter,

| — | Insolvenzverwalter, |
| --- | --- |

—

Insolvenzverwalter,

| — | Sachwalter (nach der Insolvenzordnung), |
| --- | --- |

—

Sachwalter (nach der Insolvenzordnung),

| — | Treuhänder, |
| --- | --- |

—

Treuhänder,

| — | Vorläufiger Insolvenzverwalter, |
| --- | --- |

—

Vorläufiger Insolvenzverwalter,

| — | Vorläufiger Sachwalter, |
| --- | --- |

—

Vorläufiger Sachwalter,

EESTI

| — | Pankrotihaldur, |
| --- | --- |

—

Pankrotihaldur,

| — | Ajutine pankrotihaldur, |
| --- | --- |

—

Ajutine pankrotihaldur,

| — | Usaldusisik, |
| --- | --- |

—

Usaldusisik,

ÉIRE/IRELAND

| — | Liquidator, |
| --- | --- |

—

Liquidator,

| — | Official Assignee, |
| --- | --- |

—

Official Assignee,

| — | Trustee in bankruptcy, |
| --- | --- |

—

Trustee in bankruptcy,

| — | Provisional Liquidator, |
| --- | --- |

—

Provisional Liquidator,

| — | Examiner, |
| --- | --- |

—

Examiner,

| — | Personal Insolvency Practitioner, |
| --- | --- |

—

Personal Insolvency Practitioner,

| — | Insolvency Service, |
| --- | --- |

—

Insolvency Service,

ΕΛΛΑΔΑ

| — | Ο σύνδικος, |
| --- | --- |

—

Ο σύνδικος,

| — | Ο εισηγητής, |
| --- | --- |

—

Ο εισηγητής,

| — | Η επιτροπή των πιστωτών, |
| --- | --- |

—

Η επιτροπή των πιστωτών,

| — | Ο ειδικός εκκαθαριστής, |
| --- | --- |

—

Ο ειδικός εκκαθαριστής,

ESPAÑA

| — | Administrador concursal, |
| --- | --- |

—

Administrador concursal,

| — | Mediador concursal, |
| --- | --- |

—

Mediador concursal,

FRANCE

| — | Mandataire judiciaire, |
| --- | --- |

—

Mandataire judiciaire,

| — | Liquidateur, |
| --- | --- |

—

Liquidateur,

| — | Administrateur judiciaire, |
| --- | --- |

—

Administrateur judiciaire,

| — | Commissaire à l'exécution du plan, |
| --- | --- |

—

Commissaire à l'exécution du plan,

HRVATSKA

| — | Stečajni upravitelj, |
| --- | --- |

—

Stečajni upravitelj,

| — | Privremeni stečajni upravitelj, |
| --- | --- |

—

Privremeni stečajni upravitelj,

| — | Stečajni povjerenik, |
| --- | --- |

—

Stečajni povjerenik,

| — | Povjerenik, |
| --- | --- |

—

Povjerenik,

ITALIA

| — | Curatore, |
| --- | --- |

—

Curatore,

| — | Commissario giudiziale, |
| --- | --- |

—

Commissario giudiziale,

| — | Commissario straordinario, |
| --- | --- |

—

Commissario straordinario,

| — | Commissario liquidatore, |
| --- | --- |

—

Commissario liquidatore,

| — | Liquidatore giudiziale, |
| --- | --- |

—

Liquidatore giudiziale,

| — | Professionista nominato dal Tribunale, |
| --- | --- |

—

Professionista nominato dal Tribunale,

| — | Organismo di composizione della crisi nella procedura di composizione della crisi da sovraindebitamento del consumatore, |
| --- | --- |

—

Organismo di composizione della crisi nella procedura di composizione della crisi da sovraindebitamento del consumatore,

| — | Liquidatore, |
| --- | --- |

—

Liquidatore,

ΚΥΠΡΟΣ

| — | Εκκαθαριστής και Προσωρινός Εκκαθαριστής, |
| --- | --- |

—

Εκκαθαριστής και Προσωρινός Εκκαθαριστής,

| — | Επίσημος Παραλήπτης, |
| --- | --- |

—

Επίσημος Παραλήπτης,

| — | Διαχειριστής της Πτώχευσης, |
| --- | --- |

—

Διαχειριστής της Πτώχευσης,

LATVIJA

| — | Maksātnespējas procesa administrators, |
| --- | --- |

—

Maksātnespējas procesa administrators,

LIETUVA

| — | Bankroto administratorius, |
| --- | --- |

—

Bankroto administratorius,

| — | Restruktūrizavimo administratorius, |
| --- | --- |

—

Restruktūrizavimo administratorius,

LUXEMBOURG

| — | Le curateur, |
| --- | --- |

—

Le curateur,

| — | Le commissaire, |
| --- | --- |

—

Le commissaire,

| — | Le liquidateur, |
| --- | --- |

—

Le liquidateur,

| — | Le conseil de gérance de la section d'assainissement du notariat, |
| --- | --- |

—

Le conseil de gérance de la section d'assainissement du notariat,

| — | Le liquidateur dans le cadre du surendettement, |
| --- | --- |

—

Le liquidateur dans le cadre du surendettement,

MAGYARORSZÁG

| — | Vagyonfelügyelő, |
| --- | --- |

—

Vagyonfelügyelő,

| — | Felszámoló, |
| --- | --- |

—

Felszámoló,

MALTA

| — | Amministratur Proviżorju, |
| --- | --- |

—

Amministratur Proviżorju,

| — | Riċevitur Uffiċjali, |
| --- | --- |

—

Riċevitur Uffiċjali,

| — | Stralċjarju, |
| --- | --- |

—

Stralċjarju,

| — | Manager Speċjali, |
| --- | --- |

—

Manager Speċjali,

| — | Kuraturi f'każ ta' proċeduri ta' falliment, |
| --- | --- |

—

Kuraturi f'każ ta' proċeduri ta' falliment,

| — | Kontrolur Speċjali, |
| --- | --- |

—

Kontrolur Speċjali,

NEDERLAND

| — | De curator in het faillissement, |
| --- | --- |

—

De curator in het faillissement,

| — | De bewindvoerder in de surséance van betaling, |
| --- | --- |

—

De bewindvoerder in de surséance van betaling,

| — | De bewindvoerder in de schuldsaneringsregeling natuurlijke personen, |
| --- | --- |

—

De bewindvoerder in de schuldsaneringsregeling natuurlijke personen,

ÖSTERREICH

| — | Masseverwalter, |
| --- | --- |

—

Masseverwalter,

| — | Sanierungsverwalter, |
| --- | --- |

—

Sanierungsverwalter,

| — | Ausgleichsverwalter, |
| --- | --- |

—

Ausgleichsverwalter,

| — | Besonderer Verwalter, |
| --- | --- |

—

Besonderer Verwalter,

| — | Einstweiliger Verwalter, |
| --- | --- |

—

Einstweiliger Verwalter,

| — | Sachwalter, |
| --- | --- |

—

Sachwalter,

| — | Treuhänder, |
| --- | --- |

—

Treuhänder,

| — | Insolvenzgericht, |
| --- | --- |

—

Insolvenzgericht,

| — | Konkursgericht, |
| --- | --- |

—

Konkursgericht,

POLSKA

| — | Syndyk, |
| --- | --- |

—

Syndyk,

| — | Nadzorca sądowy, |
| --- | --- |

—

Nadzorca sądowy,

| — | Zarządca, |
| --- | --- |

—

Zarządca,

PORTUGAL

| — | Administrador da insolvência, |
| --- | --- |

—

Administrador da insolvência,

| — | Administrador judicial provisório, |
| --- | --- |

—

Administrador judicial provisório,

ROMÂNIA

| — | Practician în insolvență, |
| --- | --- |

—

Practician în insolvență,

| — | Administrator concordatar, |
| --- | --- |

—

Administrator concordatar,

| — | Administrator judiciar, |
| --- | --- |

—

Administrator judiciar,

| — | Lichidator judiciar, |
| --- | --- |

—

Lichidator judiciar,

SLOVENIJA

| — | Upravitelj, |
| --- | --- |

—

Upravitelj,

SLOVENSKO

| — | Predbežný správca, |
| --- | --- |

—

Predbežný správca,

| — | Správca, |
| --- | --- |

—

Správca,

SUOMI/FINLAND

| — | Pesänhoitaja/boförvaltare, |
| --- | --- |

—

Pesänhoitaja/boförvaltare,

| — | Selvittäjä/utredare, |
| --- | --- |

—

Selvittäjä/utredare,

SVERIGE

| — | Förvaltare, |
| --- | --- |

—

Förvaltare,

| — | Rekonstruktör, |
| --- | --- |

—

Rekonstruktör,

UNITED KINGDOM

| — | Liquidator, |
| --- | --- |

—

Liquidator,

| — | Supervisor of a voluntary arrangement, |
| --- | --- |

—

Supervisor of a voluntary arrangement,

| — | Administrator, |
| --- | --- |

—

Administrator,

| — | Official Receiver, |
| --- | --- |

—

Official Receiver,

| — | Trustee, |
| --- | --- |

—

Trustee,

| — | Provisional Liquidator, |
| --- | --- |

—

Provisional Liquidator,

| — | Interim Receiver, |
| --- | --- |

—

Interim Receiver,

| — | Judicial factor. |
| --- | --- |

—

Judicial factor.

---

PRILOGA C

Razveljavljena uredba s seznamom njenih zaporednih sprememb

| | Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000
  (UL L 160, 30.6.2000, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000

(UL L 160, 30.6.2000, str. 1)

| | Uredba Sveta (ES) št. 603/2005
  (UL L 100, 20.4.2005, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 603/2005

(UL L 100, 20.4.2005, str. 1)

| | Uredba Sveta (ES) št. 694/2006
  (UL L 121, 6.5.2006, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 694/2006

(UL L 121, 6.5.2006, str. 1)

| | Uredba Sveta (ES) št. 1791/2006
  (UL L 363, 20.12.2006, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 1791/2006

(UL L 363, 20.12.2006, str. 1)

| | Uredba Sveta (ES) št. 681/2007
  (UL L 159, 20.6.2007, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 681/2007

(UL L 159, 20.6.2007, str. 1)

| | Uredba Sveta (ES) št. 788/2008
  (UL L 213, 8.8.2008, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (ES) št. 788/2008

(UL L 213, 8.8.2008, str. 1)

| | Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 210/2010
  (UL L 65, 13.3.2010, str. 1) |
| --- | --- |

Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 210/2010

(UL L 65, 13.3.2010, str. 1)

| | Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 583/2011
  (UL L 160, 18.6.2011, str. 52) |
| --- | --- |

Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 583/2011

(UL L 160, 18.6.2011, str. 52)

| | Uredba Sveta (EU) št. 517/2013
  (UL L 158, 10.6.2013, str. 1) |
| --- | --- |

Uredba Sveta (EU) št. 517/2013

(UL L 158, 10.6.2013, str. 1)

| | Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 663/2014
  (UL L 179, 19.6.2014, str. 4) |
| --- | --- |

Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 663/2014

(UL L 179, 19.6.2014, str. 4)

| | Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija
  (UL L 236, 23.9.2003, str. 33) |
| --- | --- |

Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija

(UL L 236, 23.9.2003, str. 33)

---

PRILOGA D

Korelacijska tabela

| Uredba (ES) št. 1346/2000 | Ta uredba |
| --- | --- |
| Člen 1 | Člen 1 |
| Člen 2, uvodne besede | Člen 2, uvodne besede |
| Člen 2, točka (a) | Člen 2, točka 4 |
| Člen 2, točka (b) | Člen 2, točka 5 |
| Člen 2, točka (c) | — |
| Člen 2, točka (d) | Člen 2, točka 6 |
| Člen 2, točka (e) | Člen 2, točka 7 |
| Člen 2, točka (f) | Člen 2, točka 8 |
| Člen 2, točka (g), uvodne besede | Člen 2, točka 9, uvodne besede |
| Člen 2, točka (g), prva alinea | Člen 2, točka 9(vii) |
| Člen 2, točka (g), druga alinea | Člen 2, točka 9(iv) |
| Člen 2, točka (g), tretja alinea | Člen 2, točka 9(viii) |
| Člen 2, točka (h) | Člen 2, točka 10 |
| — | Člen 2, točke 1 do 3 in 11 do 13 |
| — | Člen 2, točka 9(i) do (iii), (v), (vi) |
| Člen 3 | Člen 3 |
| — | Člen 4 |
| — | Člen 5 |
| — | Člen 6 |
| Člen 4 | Člen 7 |
| Člen 5 | Člen 8 |
| Člen 6 | Člen 9 |
| Člen 7 | Člen 10 |
| Člen 8 | Člen 11(1) |
| — | Člen 11(2) |
| Člen 9 | Člen 12 |
| Člen 10 | Člen 13(1) |
| — | Člen 13(2) |
| Člen 11 | Člen 14 |
| Člen 12 | Člen 15 |
| Člen 13, prva alinea | Člen 16, točka (a) |
| Člen 13, druga alinea | Člen 16, točka (b) |
| Člen 14, prva alinea | Člen 17, točka (a) |
| Člen 14, druga alinea | Člen 17, točka (b) |
| Člen 14, tretja alinea | Člen 17, točka (c) |
| Člen 15 | Člen 18 |
| Člen 16 | Člen 19 |
| Člen 17 | Člen 20 |
| Člen 18 | Člen 21 |
| Člen 19 | Člen 22 |
| Člen 20 | Člen 23 |
| — | Člen 24 |
| — | Člen 25 |
| — | Člen 26 |
| — | Člen 27 |
| Člen 21(1) | Člen 28(2) |
| Člen 21(2) | Člen 28(1) |
| Člen 22 | Člen 29 |
| Člen 23 | Člen 30 |
| Člen 24 | Člen 31 |
| Člen 25 | Člen 32 |
| Člen 26 | Člen 33 |
| Člen 27 | Člen 34 |
| Člen 28 | Člen 35 |
| — | Člen 36 |
| Člen 29 | Člen 37(1) |
| — | Člen 37(2) |
| — | Člen 38 |
| — | Člen 39 |
| Člen 30 | Člen 40 |
| Člen 31 | Člen 41 |
| — | Člen 42 |
| — | Člen 43 |
| — | Člen 44 |
| Člen 32 | Člen 45 |
| Člen 33 | Člen 46 |
| Člen 34(1) | Člen 47(1) |
| Člen 34(2) | Člen 47(2) |
| Člen 34(3) | — |
| — | Člen 48 |
| Člen 35 | Člen 49 |
| Člen 36 | Člen 50 |
| Člen 37 | Člen 51 |
| Člen 38 | Člen 52 |
| Člen 39 | Člen 53 |
| Člen 40 | Člen 54 |
| Člen 41 | Člen 55 |
| Člen 42 | — |
| — | Člen 56 |
| — | Člen 57 |
| — | Člen 58 |
| — | Člen 59 |
| — | Člen 60 |
| — | Člen 61 |
| — | Člen 62 |
| — | Člen 63 |
| — | Člen 64 |
| — | Člen 65 |
| — | Člen 66 |
| — | Člen 67 |
| — | Člen 68 |
| — | Člen 69 |
| — | Člen 70 |
| — | Člen 71 |
| — | Člen 72 |
| — | Člen 73 |
| — | Člen 74 |
| — | Člen 75 |
| — | Člen 76 |
| — | Člen 77 |
| — | Člen 78 |
| — | Člen 79 |
| — | Člen 80 |
| — | Člen 81 |
| — | Člen 82 |
| — | Člen 83 |
| Člen 43 | Člen 84(1) |
| — | Člen 84(2) |
| Člen 44 | Člen 85 |
| — | Člen 86 |
| Člen 45 | — |
| — | Člen 87 |
| — | Člen 88 |
| — | Člen 89 |
| Člen 46 | Člen 90(1) |
| — | Člen 90(2) do (4) |
| — | Člen 91 |
| Člen 47 | Člen 92 |
| Priloga A | Priloga A |
| Priloga B | — |
| Priloga C | Priloga B |
| — | Priloga C |
| — | Priloga D |

Uredba (ES) št. 1346/2000

Ta uredba

Člen 1

Člen 1

Člen 2, uvodne besede

Člen 2, uvodne besede

Člen 2, točka (a)

Člen 2, točka 4

Člen 2, točka (b)

Člen 2, točka 5

Člen 2, točka (c)

—

Člen 2, točka (d)

Člen 2, točka 6

Člen 2, točka (e)

Člen 2, točka 7

Člen 2, točka (f)

Člen 2, točka 8

Člen 2, točka (g), uvodne besede

Člen 2, točka 9, uvodne besede

Člen 2, točka (g), prva alinea

Člen 2, točka 9(vii)

Člen 2, točka (g), druga alinea

Člen 2, točka 9(iv)

Člen 2, točka (g), tretja alinea

Člen 2, točka 9(viii)

Člen 2, točka (h)

Člen 2, točka 10

—

Člen 2, točke 1 do 3 in 11 do 13

—

Člen 2, točka 9(i) do (iii), (v), (vi)

Člen 3

Člen 3

—

Člen 4

—

Člen 5

—

Člen 6

Člen 4

Člen 7

Člen 5

Člen 8

Člen 6

Člen 9

Člen 7

Člen 10

Člen 8

Člen 11(1)

—

Člen 11(2)

Člen 9

Člen 12

Člen 10

Člen 13(1)

—

Člen 13(2)

Člen 11

Člen 14

Člen 12

Člen 15

Člen 13, prva alinea

Člen 16, točka (a)

Člen 13, druga alinea

Člen 16, točka (b)

Člen 14, prva alinea

Člen 17, točka (a)

Člen 14, druga alinea

Člen 17, točka (b)

Člen 14, tretja alinea

Člen 17, točka (c)

Člen 15

Člen 18

Člen 16

Člen 19

Člen 17

Člen 20

Člen 18

Člen 21

Člen 19

Člen 22

Člen 20

Člen 23

—

Člen 24

—

Člen 25

—

Člen 26

—

Člen 27

Člen 21(1)

Člen 28(2)

Člen 21(2)

Člen 28(1)

Člen 22

Člen 29

Člen 23

Člen 30

Člen 24

Člen 31

Člen 25

Člen 32

Člen 26

Člen 33

Člen 27

Člen 34

Člen 28

Člen 35

—

Člen 36

Člen 29

Člen 37(1)

—

Člen 37(2)

—

Člen 38

—

Člen 39

Člen 30

Člen 40

Člen 31

Člen 41

—

Člen 42

—

Člen 43

—

Člen 44

Člen 32

Člen 45

Člen 33

Člen 46

Člen 34(1)

Člen 47(1)

Člen 34(2)

Člen 47(2)

Člen 34(3)

—

—

Člen 48

Člen 35

Člen 49

Člen 36

Člen 50

Člen 37

Člen 51

Člen 38

Člen 52

Člen 39

Člen 53

Člen 40

Člen 54

Člen 41

Člen 55

Člen 42

—

—

Člen 56

—

Člen 57

—

Člen 58

—

Člen 59

—

Člen 60

—

Člen 61

—

Člen 62

—

Člen 63

—

Člen 64

—

Člen 65

—

Člen 66

—

Člen 67

—

Člen 68

—

Člen 69

—

Člen 70

—

Člen 71

—

Člen 72

—

Člen 73

—

Člen 74

—

Člen 75

—

Člen 76

—

Člen 77

—

Člen 78

—

Člen 79

—

Člen 80

—

Člen 81

—

Člen 82

—

Člen 83

Člen 43

Člen 84(1)

—

Člen 84(2)

Člen 44

Člen 85

—

Člen 86

Člen 45

—

—

Člen 87

—

Člen 88

—

Člen 89

Člen 46

Člen 90(1)

—

Člen 90(2) do (4)

—

Člen 91

Člen 47

Člen 92

Priloga A

Priloga A

Priloga B

—

Priloga C

Priloga B

—

Priloga C

—

Priloga D

---

| 28.4.2015 | SL | Uradni list Evropske unije | C 141/55 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2015

SL

Uradni list Evropske unije

C 141/55

---

Utemeljitev Sveta: Stališče Sveta (EU) št. 7/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o postopkih v primeru insolventnosti (prenovitev)

(2015/C 141/02)

I.   UVOD

| 1. | Komisija je v pismu z dne 13. decembra 2012 Svetu poslala predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 (1) o postopkih v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: predlagana uredba o insolventnosti). Namen predlagane uredbe o insolventnosti je sprememba Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 o postopkih v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: veljavna uredba o insolventnosti). |
| --- | --- |

1.

Komisija je v pismu z dne 13. decembra 2012 Svetu poslala predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 (1) o postopkih v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: predlagana uredba o insolventnosti). Namen predlagane uredbe o insolventnosti je sprememba Uredbe Sveta (ES) št. 1346/2000 o postopkih v primeru insolventnosti (v nadaljnjem besedilu: veljavna uredba o insolventnosti).

| 2. | Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje o predlagani uredbi o insolventnosti sprejel 22. maja 2013. |
| --- | --- |

2.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje o predlagani uredbi o insolventnosti sprejel 22. maja 2013.

| 3. | Evropski parlament je na plenarnem zasedanju 5. februarja 2014 sprejel stališče v prvi obravnavi o predlagani uredbi in zadevno zakonodajno resolucijo (2). |
| --- | --- |

3.

Evropski parlament je na plenarnem zasedanju 5. februarja 2014 sprejel stališče v prvi obravnavi o predlagani uredbi in zadevno zakonodajno resolucijo (2).

| 4. | Svet za pravosodje in notranje zadeve je na zasedanju 5. in 6. junija 2014 sprejel dogovor (v nadaljnjem besedilu: splošni pristop) (3) o normativnem delu predlagane uredbe o insolventnosti ter pozval, naj se delo na tehnični ravni v zvezi s preostalimi uvodnimi izjavami in prilogami čim prej konča. |
| --- | --- |

4.

Svet za pravosodje in notranje zadeve je na zasedanju 5. in 6. junija 2014 sprejel dogovor (v nadaljnjem besedilu: splošni pristop) (3) o normativnem delu predlagane uredbe o insolventnosti ter pozval, naj se delo na tehnični ravni v zvezi s preostalimi uvodnimi izjavami in prilogami čim prej konča.

| 5. | Svet je na zasedanju 9. in 10. oktobra 2014 dokončno oblikoval splošni pristop ter dosegel dogovor o uvodnih izjavah in prilogah (4). |
| --- | --- |

5.

Svet je na zasedanju 9. in 10. oktobra 2014 dokončno oblikoval splošni pristop ter dosegel dogovor o uvodnih izjavah in prilogah (4).

| 6. | Na seji 10. novembra 2014 je bil dosežen dogovor z Evropskim parlamentom o kompromisnem svežnju. Sprejet je bil tudi dogovor, da naj bi predlagano uredbo o insolventnosti sprejeli kot prenovitev veljavne uredbe o insolventnosti. |
| --- | --- |

6.

Na seji 10. novembra 2014 je bil dosežen dogovor z Evropskim parlamentom o kompromisnem svežnju. Sprejet je bil tudi dogovor, da naj bi predlagano uredbo o insolventnosti sprejeli kot prenovitev veljavne uredbe o insolventnosti.

| 7. | Odbor Evropskega parlamenta za pravne zadeve je 2. decembra 2014 podprl kompromisni sveženj. Predsednik navedenega odbora je istega dne predsedniku Coreperja (2. del) poslal pismo, v katerem ga je obvestil, da bo – če bo Svet Evropskemu parlamentu uradno poslal svoje stališče v obliki iz priloge k navedenemu pismu – na plenarnem zasedanju priporočil, naj Evropski parlament v drugi obravnavi brez sprememb sprejme stališče Sveta, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti. |
| --- | --- |

7.

Odbor Evropskega parlamenta za pravne zadeve je 2. decembra 2014 podprl kompromisni sveženj. Predsednik navedenega odbora je istega dne predsedniku Coreperja (2. del) poslal pismo, v katerem ga je obvestil, da bo – če bo Svet Evropskemu parlamentu uradno poslal svoje stališče v obliki iz priloge k navedenemu pismu – na plenarnem zasedanju priporočil, naj Evropski parlament v drugi obravnavi brez sprememb sprejme stališče Sveta, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti.

| 8. | Svet za pravosodje in notranje zadeve je na zasedanju 4. in 5. decembra 2014 sprejel politični dogovor o kompromisnem svežnju (5) ter pravnikom lingvistom Sveta naročil, naj pregledajo besedilo. |
| --- | --- |

8.

Svet za pravosodje in notranje zadeve je na zasedanju 4. in 5. decembra 2014 sprejel politični dogovor o kompromisnem svežnju (5) ter pravnikom lingvistom Sveta naročil, naj pregledajo besedilo.

| 9. | Ob upoštevanju navedenega političnega dogovora in potem, ko so besedilo pregledali pravniki lingvisti, je Svet na zasedanju 12. in 13. marca 2015 v skladu z rednim zakonodajnim postopkom iz člena 294 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejel stališče v prvi obravnavi. |
| --- | --- |

9.

Ob upoštevanju navedenega političnega dogovora in potem, ko so besedilo pregledali pravniki lingvisti, je Svet na zasedanju 12. in 13. marca 2015 v skladu z rednim zakonodajnim postopkom iz člena 294 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejel stališče v prvi obravnavi.

II.   CILJ

| 10. | Namen predlagane uredbe o insolventnosti je povečati učinkovitost čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti, da bi zagotovili nemoteno delovanje notranjega trga in njegovo odpornost v času gospodarske krize. Ta cilj se ujema s trenutnimi političnimi prednostnimi nalogami Evropske unije, kot so spodbujanje okrevanja gospodarstva in trajnostne rasti, višja raven naložb in ohranjanje delovnih mest, kot je določeno v strategiji Evropa 2020, ter zagotovitev razvoja in preživetja podjetij, kot je navedeno v pobudi za mala in srednja podjetja v Evropi („Small Business Act“). |
| --- | --- |

10.

Namen predlagane uredbe o insolventnosti je povečati učinkovitost čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti, da bi zagotovili nemoteno delovanje notranjega trga in njegovo odpornost v času gospodarske krize. Ta cilj se ujema s trenutnimi političnimi prednostnimi nalogami Evropske unije, kot so spodbujanje okrevanja gospodarstva in trajnostne rasti, višja raven naložb in ohranjanje delovnih mest, kot je določeno v strategiji Evropa 2020, ter zagotovitev razvoja in preživetja podjetij, kot je navedeno v pobudi za mala in srednja podjetja v Evropi („Small Business Act“).

| 11. | Poleg tega bo s predlagano uredbo o insolventnosti veljavna uredba o insolventnosti usklajena s spremembami na področju nacionalnih zakonodaj o insolventnosti, uvedenimi po letu 2002, ko je začela veljati. |
| --- | --- |

11.

Poleg tega bo s predlagano uredbo o insolventnosti veljavna uredba o insolventnosti usklajena s spremembami na področju nacionalnih zakonodaj o insolventnosti, uvedenimi po letu 2002, ko je začela veljati.

| 12. | Predlagana uredba o insolventnosti je kot del splošnega programa „Pravosodje za rast“ pomemben element splošnega odziva Evropske unije na velike ekonomske težave, s katerimi se spopadajo številna podjetja in državljani po vsej Uniji. |
| --- | --- |

12.

Predlagana uredba o insolventnosti je kot del splošnega programa „Pravosodje za rast“ pomemben element splošnega odziva Evropske unije na velike ekonomske težave, s katerimi se spopadajo številna podjetja in državljani po vsej Uniji.

III.   ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

A.   POSTOPKOVNI OKVIR

| 13. | Evropski parlament in Svet sta si s pogajanji prizadevala za sklenitev dogovora že v fazi stališča Sveta v prvi obravnavi (v nadaljnjem besedilu: čim hitrejši dogovor v drugi obravnavi). Besedilo stališča Sveta v prvi obravnavi je v skladu s kompromisnim svežnjem, o katerem sta se dogovorila sozakonodajalca ob podpori Komisije. |
| --- | --- |

13.

Evropski parlament in Svet sta si s pogajanji prizadevala za sklenitev dogovora že v fazi stališča Sveta v prvi obravnavi (v nadaljnjem besedilu: čim hitrejši dogovor v drugi obravnavi). Besedilo stališča Sveta v prvi obravnavi je v skladu s kompromisnim svežnjem, o katerem sta se dogovorila sozakonodajalca ob podpori Komisije.

B.   POVZETEK GLAVNIH VPRAŠANJ

1.   Področje uporabe predlagane uredbe

| 14. | Eden od ključnih ciljev predlagane uredbe o insolventnosti je, da se pri čezmejnih postopkih v primeru insolventnosti od običajnega likvidacijskega pristopa k insolventnosti preide na „pristop nove priložnosti“ za podjetja in podjetnike, ki so v finančnih težavah. |
| --- | --- |

14.

Eden od ključnih ciljev predlagane uredbe o insolventnosti je, da se pri čezmejnih postopkih v primeru insolventnosti od običajnega likvidacijskega pristopa k insolventnosti preide na „pristop nove priložnosti“ za podjetja in podjetnike, ki so v finančnih težavah.

| 15. | Področje uporabe predlagane uredbe o insolventnosti iz člena 1(1) je torej širše od področja uporabe veljavne uredbe o insolventnosti. Zajema tudi hibridne postopke in postopke pred nastopom insolventnosti ter postopke, ki predvidevajo odpust dolga ali prilagoditev dolga za potrošnike in samozaposlene. |
| --- | --- |

15.

Področje uporabe predlagane uredbe o insolventnosti iz člena 1(1) je torej širše od področja uporabe veljavne uredbe o insolventnosti. Zajema tudi hibridne postopke in postopke pred nastopom insolventnosti ter postopke, ki predvidevajo odpust dolga ali prilagoditev dolga za potrošnike in samozaposlene.

2.   Pristojnost za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti

| 16. | S predlagano uredbo o insolventnosti je izboljšan postopkovni okvir v zvezi z določanjem pristojnosti za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti. Pojma „središče glavnih interesov“ in „poslovalnica“ sta dodatno pojasnjena, kar naj bi bilo koristno vodilo vsem, ki jih ti postopki zadevajo, in povečalo pravno varnost. |
| --- | --- |

16.

S predlagano uredbo o insolventnosti je izboljšan postopkovni okvir v zvezi z določanjem pristojnosti za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti. Pojma „središče glavnih interesov“ in „poslovalnica“ sta dodatno pojasnjena, kar naj bi bilo koristno vodilo vsem, ki jih ti postopki zadevajo, in povečalo pravno varnost.

| 17. | Pred uvedbo postopkov v primeru insolventnosti morajo sodišča dejavno preučiti, ali je središče dolžnikovih glavnih interesov na območju, ki je v njihovi pristojnosti. Kar zadeva določanje središča glavnih interesov, bi bilo treba nameniti posebno pozornost upnikom in temu, kje po njihovem mnenju dolžnik posluje. V primeru prenosa središča glavnih interesov bi bilo morda treba upnike pravočasno obvestiti o tem, od kod dolžnik po novem opravlja svoje dejavnosti. |
| --- | --- |

17.

Pred uvedbo postopkov v primeru insolventnosti morajo sodišča dejavno preučiti, ali je središče dolžnikovih glavnih interesov na območju, ki je v njihovi pristojnosti. Kar zadeva določanje središča glavnih interesov, bi bilo treba nameniti posebno pozornost upnikom in temu, kje po njihovem mnenju dolžnik posluje. V primeru prenosa središča glavnih interesov bi bilo morda treba upnike pravočasno obvestiti o tem, od kod dolžnik po novem opravlja svoje dejavnosti.

| 18. | V novih pravilih je poleg tega zajet sklop ukrepov za preprečevanje zlorab pri izbiranju najugodnejšega sodišča. Domneve glede središča glavnih interesov je mogoče izpodbijati in ne veljajo, če se registrirani sedež, glavni kraj poslovanja ali običajno prebivališče spremeni v zadevnem obdobju pred zahtevo za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

18.

V novih pravilih je poleg tega zajet sklop ukrepov za preprečevanje zlorab pri izbiranju najugodnejšega sodišča. Domneve glede središča glavnih interesov je mogoče izpodbijati in ne veljajo, če se registrirani sedež, glavni kraj poslovanja ali običajno prebivališče spremeni v zadevnem obdobju pred zahtevo za uvedbo postopkov v primeru insolventnosti.

| 19. | V vseh primerih, ko okoliščine vzbujajo dvome glede pristojnosti sodišča, bi moralo sodišče zahtevati, da dolžnik predloži dodatna dokazila, s katerimi podpre svoje trditve o tem, kje se nahaja njegovo središče glavnih interesov, in, kadar pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti, to omogoča, upnikom dati priložnost, da predstavijo svoja stališča glede pristojnosti. |
| --- | --- |

19.

V vseh primerih, ko okoliščine vzbujajo dvome glede pristojnosti sodišča, bi moralo sodišče zahtevati, da dolžnik predloži dodatna dokazila, s katerimi podpre svoje trditve o tem, kje se nahaja njegovo središče glavnih interesov, in, kadar pravo, ki se uporablja za postopke v primeru insolventnosti, to omogoča, upnikom dati priložnost, da predstavijo svoja stališča glede pristojnosti.

3.   Sekundarni postopki

| 20. | Da ne bi ovirali učinkovitega upravljanja stečajne mase, sta v predlagani uredbi o insolventnosti določena dva posebna primera, v katerih bi bilo treba sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka, omogočiti, da na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku zavrne ali odloži uvedbo takšnega postopka. |
| --- | --- |

20.

Da ne bi ovirali učinkovitega upravljanja stečajne mase, sta v predlagani uredbi o insolventnosti določena dva posebna primera, v katerih bi bilo treba sodišču, ki odloča o zahtevi za uvedbo sekundarnega postopka, omogočiti, da na zahtevo stečajnega upravitelja v glavnem postopku zavrne ali odloži uvedbo takšnega postopka.

| 21. | Prvič, predlagana uredba omogoča stečajnemu upravitelju v glavnem postopku, da domačim upnikom predlaga zavezo, v skladu s katero bodo v glavnem postopku obravnavani tako, kot če bi bil uveden sekundarni postopek. Kadar je dana takšna zaveza, bi moralo sodišče, ki odloča o zahtevku za uvedbo sekundarnih postopkov, imeti možnost, da zavrne uvedbo, če meni, da zaveza ustrezno ščiti splošne interese domačih upnikov. |
| --- | --- |

21.

Prvič, predlagana uredba omogoča stečajnemu upravitelju v glavnem postopku, da domačim upnikom predlaga zavezo, v skladu s katero bodo v glavnem postopku obravnavani tako, kot če bi bil uveden sekundarni postopek. Kadar je dana takšna zaveza, bi moralo sodišče, ki odloča o zahtevku za uvedbo sekundarnih postopkov, imeti možnost, da zavrne uvedbo, če meni, da zaveza ustrezno ščiti splošne interese domačih upnikov.

| 22. | Drugič, v predlagani uredbi o insolventnosti je predvidena možnost, da sodišče začasno prekine uvedbo sekundarnega postopka, če je bila v državi članici uvedbe glavnega postopka odrejena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe. |
| --- | --- |

22.

Drugič, v predlagani uredbi o insolventnosti je predvidena možnost, da sodišče začasno prekine uvedbo sekundarnega postopka, če je bila v državi članici uvedbe glavnega postopka odrejena začasna prekinitev posameznih postopkov izvršbe.

| 23. | Poleg tega je bilo dodanih več pravil o sodelovanju med akterji, udeleženimi v glavnem in sekundarnem postopku, ter njihovem medsebojnem obveščanju. |
| --- | --- |

23.

Poleg tega je bilo dodanih več pravil o sodelovanju med akterji, udeleženimi v glavnem in sekundarnem postopku, ter njihovem medsebojnem obveščanju.

4.   Registri insolventnosti

| 24. | Zaradi boljšega zagotavljanja ustreznih in pravočasnih informacij upnikom in sodiščem ter preprečevanja uvedbe vzporednih postopkov v primeru insolventnosti morajo države članice v skladu s predlagano uredbo o insolventnosti vzpostaviti registre insolventnosti, ki skladno s pogoji iz uredbe vsebujejo določene informacije o dolžniku in stečajnem upravitelju ter informacije v zvezi s postopkom v primeru insolventnosti. |
| --- | --- |

24.

Zaradi boljšega zagotavljanja ustreznih in pravočasnih informacij upnikom in sodiščem ter preprečevanja uvedbe vzporednih postopkov v primeru insolventnosti morajo države članice v skladu s predlagano uredbo o insolventnosti vzpostaviti registre insolventnosti, ki skladno s pogoji iz uredbe vsebujejo določene informacije o dolžniku in stečajnem upravitelju ter informacije v zvezi s postopkom v primeru insolventnosti.

| 25. | Ti nacionalni registri insolventnosti naj bi bili med seboj povezani in dostopni prek portala evropskega e-pravosodja, ob doslednem upoštevanju evropske zakonodaje o varstvu podatkov. |
| --- | --- |

25.

Ti nacionalni registri insolventnosti naj bi bili med seboj povezani in dostopni prek portala evropskega e-pravosodja, ob doslednem upoštevanju evropske zakonodaje o varstvu podatkov.

5.   Skupine podjetij

| 26. | V predlagani uredbi o insolventnosti so posebne določbe o sodelovanju med sodišči in stečajnimi upravitelji, ki so udeleženi v postopku v primeru insolventnosti članov skupine podjetij, in njihovem medsebojnem obveščanju. |
| --- | --- |

26.

V predlagani uredbi o insolventnosti so posebne določbe o sodelovanju med sodišči in stečajnimi upravitelji, ki so udeleženi v postopku v primeru insolventnosti članov skupine podjetij, in njihovem medsebojnem obveščanju.

| 27. | Določbe o navedenem sodelovanju in obveščanju dopolnjuje sistem usklajevanja postopkov v primeru insolventnosti članov skupine podjetij. |
| --- | --- |

27.

Določbe o navedenem sodelovanju in obveščanju dopolnjuje sistem usklajevanja postopkov v primeru insolventnosti članov skupine podjetij.

IV.   SKLEP

| 28. | Stališče Sveta v prvi obravnavi je v skladu s kompromisnim svežnjem, o katerem sta se dogovorila Svet in Evropski parlament ob podpori Komisije. |
| --- | --- |

28.

Stališče Sveta v prvi obravnavi je v skladu s kompromisnim svežnjem, o katerem sta se dogovorila Svet in Evropski parlament ob podpori Komisije.

| 29. | Kot je navedeno v odstavku 7, je bil ta kompromisni sveženj potrjen v pismu, ki ga je predsednik Odbora Evropskega parlamenta za pravne zadeve 2. decembra 2014 poslal predsedniku Coreperja (2. del). Svet za pravosodje in notranje zadeve je nato s sprejetjem političnega dogovora na zasedanju 4. in 5. decembra 2014 ta kompromisni sveženj tudi odobril. |
| --- | --- |

29.

Kot je navedeno v odstavku 7, je bil ta kompromisni sveženj potrjen v pismu, ki ga je predsednik Odbora Evropskega parlamenta za pravne zadeve 2. decembra 2014 poslal predsedniku Coreperja (2. del). Svet za pravosodje in notranje zadeve je nato s sprejetjem političnega dogovora na zasedanju 4. in 5. decembra 2014 ta kompromisni sveženj tudi odobril.

| 30. | Svet je prepričan, da je njegovo stališče v prvi obravnavi uravnoteženo in da bo nova uredba, ko bo sprejeta, bistveno prispevala k večji učinkovitosti čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti, kar bo koristilo dolžnikom in upnikom – tako pravnim kot fizičnim osebam – po vsej Evropski uniji, podjetjem omogočilo preživetje, podjetnikom pa zagotovilo še eno možnost. |
| --- | --- |

30.

Svet je prepričan, da je njegovo stališče v prvi obravnavi uravnoteženo in da bo nova uredba, ko bo sprejeta, bistveno prispevala k večji učinkovitosti čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti, kar bo koristilo dolžnikom in upnikom – tako pravnim kot fizičnim osebam – po vsej Evropski uniji, podjetjem omogočilo preživetje, podjetnikom pa zagotovilo še eno možnost.

---

(1)  UL L 160, 30.6.2000, str. 1.

(2)  Glej dok. 5910/14 CODEC 2041 JUSTCIV 19 PE 50.

(3)  Glej dok. 10284/14 JUSTCIV 134 EJUSTICE 54 CODEC 1366 + ADD 1 + COR 1.

(4)  Glej dok. 13276/14 JUSTCIV 224 EJUSTICE 80 CODEC 1835 + COR 1.

(5)  Glej dok. 15414/14 JUSTCIV 285 EJUSTICE 109 CODEC 2225 + ADD1+ COR1.

---

Popravki

| 28.4.2015 | SL | Uradni list Evropske unije | C 141/58 |
| --- | --- | --- | --- |

28.4.2015

SL

Uradni list Evropske unije

C 141/58

---

Popravek Resolucije Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, dne 21. maja 2014, o delovnem načrtu Evropske unije za šport (2014–2017)

(
  Uradni list Evropske unije C 183 z dne 14. junija 2014
  )

(2015/C 141/03)

Strani 12 do 14, besedilo se glasi:

„Resolucija Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, dne 21. maja 2014, o delovnem načrtu Evropske unije za šport (2014–2017)

(2014/C 183/03)

SVET EVROPSKE UNIJE IN PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC –

I.   UVOD

| 1. | OPOZARJAJO na pristojnost, dodeljeno Evropski uniji zlasti s členom 6 in členom 165 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerima je šport področje, na katerem bi morali ukrepi na ravni EU podpirati, usklajevati in dopolnjevati ukrepe držav članic; |
| --- | --- |

1.

OPOZARJAJO na pristojnost, dodeljeno Evropski uniji zlasti s členom 6 in členom 165 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerima je šport področje, na katerem bi morali ukrepi na ravni EU podpirati, usklajevati in dopolnjevati ukrepe držav članic;

| 2. | OPOZARJAJO na Resolucijo Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o delovnem načrtu Evropske unije za šport za obdobje od 2011 do 2014 (1); |
| --- | --- |

2.

OPOZARJAJO na Resolucijo Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o delovnem načrtu Evropske unije za šport za obdobje od 2011 do 2014 (1);

| 3. | POZDRAVLJAJO poročilo Komisije o izvajanju delovnega načrta Evropske unije za šport za obdobje 2011–2014 (2); |
| --- | --- |

3.

POZDRAVLJAJO poročilo Komisije o izvajanju delovnega načrta Evropske unije za šport za obdobje 2011–2014 (2);

| 4. | POTRJUJEJO, da lahko šport prispeva k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast; |
| --- | --- |

4.

POTRJUJEJO, da lahko šport prispeva k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast;

| 5. | OPOZARJAJO na resolucijo Sveta z dne 18. novembra 2010, v kateri se je Svet dogovoril, da bo načeloma ob robu zasedanja Sveta redno skliceval neformalne sestanke vodilnih predstavnikov javnih organov EU in športnega gibanja, da bi izmenjali mnenja o vprašanjih s področja športa v EU (3); |
| --- | --- |

5.

OPOZARJAJO na resolucijo Sveta z dne 18. novembra 2010, v kateri se je Svet dogovoril, da bo načeloma ob robu zasedanja Sveta redno skliceval neformalne sestanke vodilnih predstavnikov javnih organov EU in športnega gibanja, da bi izmenjali mnenja o vprašanjih s področja športa v EU (3);

| 6. | SE STRINJAJO, da se nadalje razvije okvir evropskega sodelovanja na področju športa, in sicer tako, da se izdela drugi triletni delovni načrt EU na področju športa za ukrepe držav članic in Komisije; |
| --- | --- |

6.

SE STRINJAJO, da se nadalje razvije okvir evropskega sodelovanja na področju športa, in sicer tako, da se izdela drugi triletni delovni načrt EU na področju športa za ukrepe držav članic in Komisije;

| 7. | SE STRINJAJO, da bi se morale dejavnosti na področju športa na ravni EU osredotočiti na prednostne teme, ključna vprašanja, rezultate in delovne metode ter na strukture iz tega delovnega načrta in Priloge I; |
| --- | --- |

7.

SE STRINJAJO, da bi se morale dejavnosti na področju športa na ravni EU osredotočiti na prednostne teme, ključna vprašanja, rezultate in delovne metode ter na strukture iz tega delovnega načrta in Priloge I;

| 8. | SE SEZNANJAJO z rezultati Eurobarometra iz leta 2013 o športu in telesni dejavnosti ter z dejstvom, da med državami članicami obstajajo velike razlike, tudi pri rezultatih glede prostovoljnega dela in sedečega načina življenja; |
| --- | --- |

8.

SE SEZNANJAJO z rezultati Eurobarometra iz leta 2013 o športu in telesni dejavnosti ter z dejstvom, da med državami članicami obstajajo velike razlike, tudi pri rezultatih glede prostovoljnega dela in sedečega načina življenja;

II.   NADALJNJI RAZVOJ EVROPSKE RAZSEŽNOSTI ŠPORTA Z OBLIKOVANJEM DELOVNEGA NAČRTA EU

| 9. | MENIJO, da bi morala triletni delovni načrt EU za šport voditi naslednja načela:






  — | spodbujanje usklajenega pristopa in sodelovanja med državami članicami in Komisijo pri dolgoročnem zagotavljanju dodane vrednosti na področju športa na ravni EU, |
| --- | --- | --- |

9.

MENIJO, da bi morala triletni delovni načrt EU za šport voditi naslednja načela:

—

spodbujanje usklajenega pristopa in sodelovanja med državami članicami in Komisijo pri dolgoročnem zagotavljanju dodane vrednosti na področju športa na ravni EU,

| — | reševanje nadnacionalnih izzivov z uporabo usklajenega pristopa EU, |
| --- | --- |

—

reševanje nadnacionalnih izzivov z uporabo usklajenega pristopa EU,

| — | upoštevanje posebne narave športa, |
| --- | --- |

—

upoštevanje posebne narave športa,

| — | odzivanje na potrebe po vključevanju športnega vidika v druge politike EU, |
| --- | --- |

—

odzivanje na potrebe po vključevanju športnega vidika v druge politike EU,

| — | delovanje v smeri športne politike, ki bo oprta na dokaze, |
| --- | --- |

—

delovanje v smeri športne politike, ki bo oprta na dokaze,

| — | prispevek k najsplošnejšim prednostnim nalogam iz gospodarske in socialne agende EU, zlasti strategije Evropa 2020, |
| --- | --- |

—

prispevek k najsplošnejšim prednostnim nalogam iz gospodarske in socialne agende EU, zlasti strategije Evropa 2020,

| — | nadgrajevanje dosežkov prvega delovnega načrta EU za šport, |
| --- | --- |

—

nadgrajevanje dosežkov prvega delovnega načrta EU za šport,

| — | dopolnjevanje in krepitev učinkov dejavnosti, začetih na področju športa v okviru programa Erasmus+; |
| --- | --- |

—

dopolnjevanje in krepitev učinkov dejavnosti, začetih na področju športa v okviru programa Erasmus+;

| 10. | POUDARJAJO, da bi moral biti ta delovni načrt EU prožen okvir, ki se lahko po potrebi odziva na razvoj dogodkov na področju športa; |
| --- | --- |

10.

POUDARJAJO, da bi moral biti ta delovni načrt EU prožen okvir, ki se lahko po potrebi odziva na razvoj dogodkov na področju športa;

| 11. | SE STRINJAJO, da bi države članice in Komisija morale v obdobju tega delovnega načrta prednostno obravnavati naslednje teme in ključna vprašanja, ki bi jih lahko vsako predsedstvo dopolnilo ob upoštevanju morebitnih novih premikov:






  1. | integriteta športa, zlasti boj proti nedovoljenim poživilom in vnaprejšnjemu dogovarjanju o rezultatih, zaščita mladoletnikov ter spodbujanje dobrega upravljanja in enakosti spolov; |
| --- | --- | --- |

11.

SE STRINJAJO, da bi države članice in Komisija morale v obdobju tega delovnega načrta prednostno obravnavati naslednje teme in ključna vprašanja, ki bi jih lahko vsako predsedstvo dopolnilo ob upoštevanju morebitnih novih premikov:

1.

integriteta športa, zlasti boj proti nedovoljenim poživilom in vnaprejšnjemu dogovarjanju o rezultatih, zaščita mladoletnikov ter spodbujanje dobrega upravljanja in enakosti spolov;

| 2. | gospodarska razsežnost športa, zlasti trajnostno financiranje športa, tradicija najpomembnejših športnih dogodkov, gospodarske koristi športa in inovacije; |
| --- | --- |

2.

gospodarska razsežnost športa, zlasti trajnostno financiranje športa, tradicija najpomembnejših športnih dogodkov, gospodarske koristi športa in inovacije;

| 3. | šport in družba, zlasti telesna dejavnost za krepitev zdravja, prostovoljstvo, zaposlovanje v športu ter izobraževanje in usposabljanje na področju športa; |
| --- | --- |

3.

šport in družba, zlasti telesna dejavnost za krepitev zdravja, prostovoljstvo, zaposlovanje v športu ter izobraževanje in usposabljanje na področju športa;

| 12. | SE STRINAJO, da lahko Svet in predstavniki vlad držav članic, ki se sestanejo v okviru Sveta, pregledajo delovni načrt glede na dosežene rezultate in politične premike na ravni EU; |
| --- | --- |

12.

SE STRINAJO, da lahko Svet in predstavniki vlad držav članic, ki se sestanejo v okviru Sveta, pregledajo delovni načrt glede na dosežene rezultate in politične premike na ravni EU;

III.   DELOVNE METODE IN STRUKTURE

| 13. | SE ZAVEDAJO, da: | obstaja potreba po nadaljevanju sodelovanja na področju športa v kontekstu EU, ki je posledica začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe, in sicer na osnovi vodilnih načel iz oddelka 2 tega delovnega načrta; |
| --- | --- | --- |

13.

SE ZAVEDAJO, da:

obstaja potreba po nadaljevanju sodelovanja na področju športa v kontekstu EU, ki je posledica začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe, in sicer na osnovi vodilnih načel iz oddelka 2 tega delovnega načrta;

| | obstaja tudi potreba po tesnem sodelovanju EU s športnim gibanjem in ustreznimi pristojnimi organizacijami na nacionalni, evropski in mednarodni ravni, kot sta Svet Evrope in Svetovna protidopinška agencija (WADA), zlasti prek strukturiranega dialoga; |
| --- | --- |

obstaja tudi potreba po tesnem sodelovanju EU s športnim gibanjem in ustreznimi pristojnimi organizacijami na nacionalni, evropski in mednarodni ravni, kot sta Svet Evrope in Svetovna protidopinška agencija (WADA), zlasti prek strukturiranega dialoga;

| 14. | SE STRINJAJO, da: | bi bilo treba vzpostaviti različne delovne strukture in metode za nadgradnjo dosežkov iz prvega delovnega načrta EU in za razvoj novih rezultatov v skladu s prednostnimi temami in ključnimi vprašanji iz navedenega oddelka II; |
| --- | --- | --- |

14.

SE STRINJAJO, da:

bi bilo treba vzpostaviti različne delovne strukture in metode za nadgradnjo dosežkov iz prvega delovnega načrta EU in za razvoj novih rezultatov v skladu s prednostnimi temami in ključnimi vprašanji iz navedenega oddelka II;

| | bo zato vzpostavljenih pet 'skupin strokovnjakov', v katere bodo države članice imenovale strokovnjake in bodo pokrivale naslednja področja: vnaprejšnje dogovarjanje o rezultatih, dobro upravljanje, ekonomska razsežnost, telesna dejavnost za krepitev zdravja in razvoj človeških virov na področju športa. Načela, ki se nanašajo na članstvo in delovanje teh skupin, so določena v Prilogi II. |
| --- | --- |

bo zato vzpostavljenih pet 'skupin strokovnjakov', v katere bodo države članice imenovale strokovnjake in bodo pokrivale naslednja področja: vnaprejšnje dogovarjanje o rezultatih, dobro upravljanje, ekonomska razsežnost, telesna dejavnost za krepitev zdravja in razvoj človeških virov na področju športa. Načela, ki se nanašajo na članstvo in delovanje teh skupin, so določena v Prilogi II.

| | Poleg skupin strokovnjakov lahko kot druge strukture in delovne metode štejejo na primer konference predsedstva, srečanja ministrov za šport in športnih direktorjev, študije Komisije in konference ter seznami zavez (4). |
| --- | --- |

Poleg skupin strokovnjakov lahko kot druge strukture in delovne metode štejejo na primer konference predsedstva, srečanja ministrov za šport in športnih direktorjev, študije Komisije in konference ter seznami zavez (4).

| | Svet bo v prvi polovici leta 2017 ocenil izvajanje tega delovnega načrta na podlagi poročila, ki ga bo pripravila Komisija do novembra 2016 – |
| --- | --- |

Svet bo v prvi polovici leta 2017 ocenil izvajanje tega delovnega načrta na podlagi poročila, ki ga bo pripravila Komisija do novembra 2016 –

IV.   NADALJNJI KORAKI

| 15. | POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE, NAJ:






  — | ukrepajo v sodelovanju s Komisijo in ob uporabi delovnih struktur in metod, navedenih v tej resoluciji, |
| --- | --- | --- |

15.

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE, NAJ:

—

ukrepajo v sodelovanju s Komisijo in ob uporabi delovnih struktur in metod, navedenih v tej resoluciji,

| — | ob upoštevanju načela subsidiarnosti in avtonomnosti upravljalnih struktur športa pri oblikovanju politik na nacionalni ravni ustrezno upoštevajo ta delovni načrt, |
| --- | --- |

—

ob upoštevanju načela subsidiarnosti in avtonomnosti upravljalnih struktur športa pri oblikovanju politik na nacionalni ravni ustrezno upoštevajo ta delovni načrt,

| — | redno obveščajo deležnike na področju športa in se po potrebi z njimi posvetujejo o napredku pri izvajanju delovnega načrta EU, da bi zagotovili ustreznost in prepoznavnost dejavnosti; |
| --- | --- |

—

redno obveščajo deležnike na področju športa in se po potrebi z njimi posvetujejo o napredku pri izvajanju delovnega načrta EU, da bi zagotovili ustreznost in prepoznavnost dejavnosti;

| 16. | POZIVAJO PREDSEDSTVA SVETA, NAJ:






  — | v okviru trojke predsedstev pri oblikovanju svojega programa upoštevajo prednostne teme iz delovnega načrta EU, poročajo o njegovem izvajanju in nadgrajujejo dosežene rezultate, |
| --- | --- | --- |

16.

POZIVAJO PREDSEDSTVA SVETA, NAJ:

—

v okviru trojke predsedstev pri oblikovanju svojega programa upoštevajo prednostne teme iz delovnega načrta EU, poročajo o njegovem izvajanju in nadgrajujejo dosežene rezultate,

| — | države članice obveščajo o potekajočem ali načrtovanem delu v drugih sestavah Sveta, ki vplivajo na področje športa, |
| --- | --- |

—

države članice obveščajo o potekajočem ali načrtovanem delu v drugih sestavah Sveta, ki vplivajo na področje športa,

| — | ob koncu triletnega obdobja te resolucije na osnovi poročila, ki ga pripravi Komisija, predlagajo nov delovni načrt za naslednje obdobje, če je to ustrezno; |
| --- | --- |

—

ob koncu triletnega obdobja te resolucije na osnovi poročila, ki ga pripravi Komisija, predlagajo nov delovni načrt za naslednje obdobje, če je to ustrezno;

| 17. | POZIVAJO KOMISIJO, NAJ:






  — | ukrepa v sodelovanju z državami članicami za izvajanje tega delovnega načrta, zlasti v zvezi z rezultati, navedenimi v Prilogi I, |
| --- | --- | --- |

17.

POZIVAJO KOMISIJO, NAJ:

—

ukrepa v sodelovanju z državami članicami za izvajanje tega delovnega načrta, zlasti v zvezi z rezultati, navedenimi v Prilogi I,

| — | seznani države članice s potekajočimi oziroma načrtovanimi pobudami na drugih področjih politik EU, ki vplivajo na šport, ter z ustreznimi premiki v okviru Komisije, |
| --- | --- |

—

seznani države članice s potekajočimi oziroma načrtovanimi pobudami na drugih področjih politik EU, ki vplivajo na šport, ter z ustreznimi premiki v okviru Komisije,

| — | podpira sodelovanje med državami članicami in drugimi relevantnimi akterji v okviru, ki ga opredeljuje ta resolucija, zlasti tako da:






  — | preuči možnosti za poenostavitev udeležbe (da bi bila ta karseda široka) držav članic in strokovnjakov ter za poziv k udeležbi predstavnikov športnega gibanja in drugih deležnikov v delovnih strukturah iz Priloge I, da se zagotovi visoka in koherentna zastopanost, |
| --- | --- | --- |

—

podpira sodelovanje med državami članicami in drugimi relevantnimi akterji v okviru, ki ga opredeljuje ta resolucija, zlasti tako da:

—

preuči možnosti za poenostavitev udeležbe (da bi bila ta karseda široka) držav članic in strokovnjakov ter za poziv k udeležbi predstavnikov športnega gibanja in drugih deležnikov v delovnih strukturah iz Priloge I, da se zagotovi visoka in koherentna zastopanost,

| — | po potrebi oblikuje skupine strokovnjakov, ki bodo zagotavljale visoko raven ustreznega strokovnega znanja, pa tudi druge oblike podpore v prid spodbujanju izmenjave mnenj in vzajemnemu učenju ter v prid novih strokovnih spoznanj (npr. raziskave), |
| --- | --- |

—

po potrebi oblikuje skupine strokovnjakov, ki bodo zagotavljale visoko raven ustreznega strokovnega znanja, pa tudi druge oblike podpore v prid spodbujanju izmenjave mnenj in vzajemnemu učenju ter v prid novih strokovnih spoznanj (npr. raziskave),

| — | pripomore k lažjemu poteku strukturiranega dialoga o športu, vključno z organizacijo letnega športnega foruma EU, na katerem se lahko srečajo vsi odločilni deležniki z različnih ravni športa, |
| --- | --- |

—

pripomore k lažjemu poteku strukturiranega dialoga o športu, vključno z organizacijo letnega športnega foruma EU, na katerem se lahko srečajo vsi odločilni deležniki z različnih ravni športa,

| — | uporabi finančna sredstva iz programa Erasmus+ in drugih ustreznih programov EU za podporo prednostnim področjem in ustreznim ključnim temam iz tega delovnega načrta, |
| --- | --- |

—

uporabi finančna sredstva iz programa Erasmus+ in drugih ustreznih programov EU za podporo prednostnim področjem in ustreznim ključnim temam iz tega delovnega načrta,

| — | do novembra 2016 na osnovi prostovoljnih prispevkov držav članic sprejme poročilo o izvajanju in ustreznosti delovnega načrta. To poročilo bo osnova za pripravo morebitnega delovnega načrta EU v prvi polovici leta 2017, |
| --- | --- |

—

do novembra 2016 na osnovi prostovoljnih prispevkov držav članic sprejme poročilo o izvajanju in ustreznosti delovnega načrta. To poročilo bo osnova za pripravo morebitnega delovnega načrta EU v prvi polovici leta 2017,

| — | objavi rezultate, dosežene v delovnih strukturah, kadar je ustrezno; |
| --- | --- |

—

objavi rezultate, dosežene v delovnih strukturah, kadar je ustrezno;

| 18. | POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE, KOMISIJO IN PREDSEDSTVA, NAJ V SKLADU S SVOJIMI PRISTOJNOSTMI IN OB SPOŠTOVANJU NAČELA SUBSIDIARNOSTI:






  — | še naprej tesno sodelujejo v skladu s prilogo I in II te resolucije, |
| --- | --- | --- |

18.

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE, KOMISIJO IN PREDSEDSTVA, NAJ V SKLADU S SVOJIMI PRISTOJNOSTMI IN OB SPOŠTOVANJU NAČELA SUBSIDIARNOSTI:

—

še naprej tesno sodelujejo v skladu s prilogo I in II te resolucije,

| — | upoštevajo šport pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politik in ukrepov na drugih področjih politik, s posebnim poudarkom na zagotavljanju zgodnje in učinkovite vključitve v proces razvoja politike, |
| --- | --- |

—

upoštevajo šport pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politik in ukrepov na drugih področjih politik, s posebnim poudarkom na zagotavljanju zgodnje in učinkovite vključitve v proces razvoja politike,

| — | spodbujajo večje priznavanje prispevka športa k splošnim ciljem strategije Evropa 2020, saj ima s svojimi pozitivnimi učinki na socialno vključenost, izobraževanje in usposabljanje ter javno zdravje in aktivno staranje velik potencial za prispevanje k pametni, trajnostni in vključujoči rasti ter novim delovnim mestom, |
| --- | --- |

—

spodbujajo večje priznavanje prispevka športa k splošnim ciljem strategije Evropa 2020, saj ima s svojimi pozitivnimi učinki na socialno vključenost, izobraževanje in usposabljanje ter javno zdravje in aktivno staranje velik potencial za prispevanje k pametni, trajnostni in vključujoči rasti ter novim delovnim mestom,

| — | spodbujajo sodelovanje s tretjimi državami, zlasti državami kandidatkami in potencialnimi kandidatkami za članstvo v EU, ter s pristojnimi mednarodnimi organizacijami na področju športa, vključno s Svetom Evrope.“ |
| --- | --- |

—

spodbujajo sodelovanje s tretjimi državami, zlasti državami kandidatkami in potencialnimi kandidatkami za članstvo v EU, ter s pristojnimi mednarodnimi organizacijami na področju športa, vključno s Svetom Evrope.“

---

(1)  UL C 162, 1.6.2011, str. 1.

1

(2)  5842/14.

2

(3)  UL C 322, 27.11.2010, str. 1.

3

(4)  Seznam zavez: orodje, s katerim lahko zlasti športne organizacije prostovoljno objavijo svoje zavezanosti določenim vprašanjem, npr. načelom dobrega upravljanja ali ciljem na področju enakosti spolov (glej Prilogo I). Komisija bo v drugi polovici leta 2014 Delovni skupini za šport predložila predlog za vzpostavitev in delovanje seznamov zavez.

4

Seznam zavez

---