# Den Europæiske Unions C 197/8. j

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 197 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 61. årgang8. juni 2018 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 197

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

61. årgang8. juni 2018

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018 |
| 2018/C 197/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremme af SMV'er i Europa, med særlig fokus på en horisontal lovgivningsmæssig tilgang til SMV'er og overholdelse af SBA's tænk småt først-tilgang (sonderende udtalelse) | 1 |
| 2018/C 197/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om vedtagelse af en samlet tilgang til industripolitik i EU — forbedring af erhvervsklimaet og støtte til forbedring af europæisk industris konkurrenceevne (sonderende udtalelse) | 10 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018

2018/C 197/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremme af SMV'er i Europa, med særlig fokus på en horisontal lovgivningsmæssig tilgang til SMV'er og overholdelse af SBA's tænk småt først-tilgang (sonderende udtalelse)

1

2018/C 197/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om vedtagelse af en samlet tilgang til industripolitik i EU — forbedring af erhvervsklimaet og støtte til forbedring af europæisk industris konkurrenceevne (sonderende udtalelse)

10

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018 |
| 2018/C 197/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2018 (COM(2017) 453 final) | 17 |
| 2018/C 197/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA (COM(2017) 489 final — 2017/0226 (COD)) | 24 |
| 2018/C 197/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger (COM(2017) 335 final — 2017/0138 (CNS)) | 29 |
| 2018/C 197/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2017) 770 final) | 33 |
| 2018/C 197/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i sektoren (COM(2017) 281 final — 2017/0123 (COD)) | 38 |
| 2018/C 197/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/22/EF for så vidt angår håndhævelseskravene og om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren (COM(2017) 278 final — 2017/0121 (COD)) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid og forordning (EU) nr. 165/2014 for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (COM(2017) 277 final — 2017/0122 (COD)) | 45 |
| 2018/C 197/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Luftfart: et åbent og forbundet Europa (COM(2017) 286 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 (COM(2017) 289 final — 2017/0116 (COD)) | 58 |
| 2018/C 197/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (omarbejdning) (COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD)) | 66 |
| 2018/C 197/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004 for så vidt angår Det Europæiske Lægemiddelagenturs hjemsted (COM(2017) 735 final — 2017/0328 (COD)) | 71 |
| 2018/C 197/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 for så vidt angår Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds hjemsted (COM(2017) 734 final — 2017/0326 (COD)) | 72 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018

2018/C 197/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2018 (COM(2017) 453 final)

(COM(2017) 453 final)

17

2018/C 197/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA (COM(2017) 489 final — 2017/0226 (COD))

(COM(2017) 489 final — 2017/0226 (COD))

24

2018/C 197/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger (COM(2017) 335 final — 2017/0138 (CNS))

(COM(2017) 335 final — 2017/0138 (CNS))

29

2018/C 197/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2017) 770 final)

(COM(2017) 770 final)

33

2018/C 197/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i sektoren (COM(2017) 281 final — 2017/0123 (COD))

(COM(2017) 281 final — 2017/0123 (COD))

38

2018/C 197/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/22/EF for så vidt angår håndhævelseskravene og om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren (COM(2017) 278 final — 2017/0121 (COD)) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid og forordning (EU) nr. 165/2014 for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer (COM(2017) 277 final — 2017/0122 (COD))

(COM(2017) 278 final — 2017/0121 (COD))

(COM(2017) 277 final — 2017/0122 (COD))

45

2018/C 197/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Luftfart: et åbent og forbundet Europa (COM(2017) 286 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 (COM(2017) 289 final — 2017/0116 (COD))

(COM(2017) 286 final)

(COM(2017) 289 final — 2017/0116 (COD))

58

2018/C 197/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (omarbejdning) (COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD))

(COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD))

66

2018/C 197/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004 for så vidt angår Det Europæiske Lægemiddelagenturs hjemsted (COM(2017) 735 final — 2017/0328 (COD))

(COM(2017) 735 final — 2017/0328 (COD))

71

2018/C 197/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 for så vidt angår Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds hjemsted (COM(2017) 734 final — 2017/0326 (COD))

(COM(2017) 734 final — 2017/0326 (COD))

72

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremme af SMV'er i Europa, med særlig fokus på en horisontal lovgivningsmæssig tilgang til SMV'er og overholdelse af SBA's »tænk småt først«-tilgang

(sonderende udtalelse)

(2018/C 197/01)

| Ordfører: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |
| Medordfører: | Panagiotis GKOFAS |

Ordfører:

Milena ANGELOVA

Medordfører:

Panagiotis GKOFAS

| Anmodning om udtalelse | Det bulgarske formandskab for Rådet, 5.9.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 18.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 241/5/8 |

Anmodning om udtalelse

Det bulgarske formandskab for Rådet, 5.9.2017

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

18.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

241/5/8

1.   Konklusion og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) understreger, at små og mellemstore virksomheder (SMV'er) kræver særlig opmærksomhed (1) og opfordrer Kommissionen til at gøre Small Business Act (SBA) og principperne i den retligt bindende; Dette bør ledsages af hurtige, omhyggeligt udformede og koordinerede fælles tiltag af Den Europæiske Union (EU), medlemsstaterne — også på regionalt og lokalt plan — samt erhvervsorganisationer, der har til formål reelt at forbedre situationen for SMV'er. Alle aktører skal være forpligtet til at gennemføre, hvad de har aftalt i fællesskab, og de skal påtage sig deres ansvar i forbindelse med samfundsudvikling og økonomiske fremskridt. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Det er nødvendigt, at arbejdsmarkedets parter og repræsentative SMV-organisationer i højere grad involveres i det europæiske semester, samt at der indføres konsekvent rapportering og overvågning af resultaterne af medlemsstaternes partnerskabsaftaler. EØSU opfordrer Kommissionen og Rådet til at inkludere permanent overvågning af gennemførelsen af SBA i semesteret og den årlige vækstundersøgelse i tæt samarbejde med repræsentative SMV-organisationer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU efterlyser en inkluderende, kohærent og effektiv horisontal europæisk SMV-politik, der også tager højde for behovene hos alle de forskellige SMV-undergrupper, f.eks. værdiskabende virksomheder, mikrovirksomheder samt små, familieejede og traditionelle virksomheder såvel som dem, der opererer i fjerntliggende områder samt selvstændige og håndværkere, og finder det afgørende at have en definition for hver enkelt af dem (2). Friheden til at drive forretning på baggrund af former for økonomisk demokrati i EU's social- og markedsmodel — som anerkendt i chartret om grundlæggende rettigheder — skal sikres effektivt, og iværksætterånd, -kultur og -uddannelse skal styrkes i Europa. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at de bulgarske, østrigske og rumænske skiftende formandskaber i Rådet opretter og driver en permanent interinstitutionel fælles SMV-rådgivningsgruppe med repræsentative organisationer for SMV'er. Den skal begynde sit arbejde ved at følge op på og rapportere om specifikke arbejdsplaner for 2014-2020 vedrørende horisontale og tværsektorielle SMV-politikker og -programmer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU fremhæver behovet for hurtigt at gennemføre de specifikke forslag, der er beskrevet i dette dokument, og opfordrer Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet til at træffe øjeblikkelige foranstaltninger med henblik herpå. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Kontekst og situationsrapport

| 2.1. | I september 2017 anmodede det kommende bulgarske formandskab for Rådet om en sonderende udtalelse om fremme af SMV'er i Europa med særlig vægt på en horisontal lovgivningsmæssig SMV-tilgang og respekt for SBA samt »tænk småt først«-princippet. EØSU sætter stor pris på dette initiativ, da det er i overensstemmelse med de mange opfordringer i EØSU's udtalelser om at gøre SBA og de principper, den fastlægger, retligt bindende. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I juni 2017 offentliggjorde Kommissionen en køreplan (3) med henblik på at indlede høringer om relevansen og behovet for at opdatere definitionen af SMV'er. De første reaktioner på denne viste, at et flertal af respondenterne — 18 ud af 22 — finder definitionen forældet og opfordrer til, at den opdateres og tilpasses (4). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I 2011 offentliggjorde Kommissionen en status vedrørende SBA for Europa (5) med det formål at fremskynde dens gennemførelse (6), og den iværksatte en offentlig høring i 2014 om, hvorledes SBA skulle revideres (7), men det er en skam, at der ikke blev taget yderligere politiske foranstaltninger for at følge op på dette. SMV-repræsentantnetværket gennemgår SBA's årlige fremskridt, men det kræver en stor indsats at sikre, at disse oplysninger rent faktisk når ud til SMV'erne og deres repræsentative organisationer. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU værdsætter Kommissionens målrettede indsats for at gennemføre princippet om »tænk småt først« og især tilgangen med at varetage SMV'ernes interesser som anvendt i REFIT og opstarts- og opskaleringsinitiativet (8). |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU beklager, at fremskridtet i den faktiske anvendelse af »tænk småt først«-princippet fortsat er fragmenteret og langt fra komplet. Denne forsinkelse i gennemførelsen er meget risikabel, fordi SMV'er i øjeblikket står over for flere udfordringer end nogensinde — barsk konkurrence, mangel på kvalificeret arbejdskraft, nye arbejds- og forbrugsformer, en stadigt mere kompleks og intens strøm af informationer, begrænsede ressourcer til innovation, konstant nedgradering af iværksætterens rolle, ustabile finansielle markeder, kompliceret adgang til finansiering og stor afhængighed af ydre omgivelser, samt begrænset forhandlingsmagt (9). SMV-situationen forværres yderligere af en alt for kompleks proces af teknisk standardisering, regler til beskyttelse af intellektuel ejendom og generelle data, misbrug fra globale markedsaktørers side og hæmmet deltagelse i europæiske/nationale offentlige kontrakter og i globale værdikæder. Der skal udarbejdes mere effektive løsninger, især hvor SMV'er er påvirket negativt af strukturelle problemer og markedssvigt. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Digitalisering og den heraf følgende teknologiske udvikling, inklusive e-handel, udgør ikke bare værdifulde muligheder for SMV'er, men medfører også vigtige udfordringer, der foranlediger dem til at ændre deres kultur, aktiviteter og forretningsmodeller. Det ville være yderst ønskværdigt, at de økonomiske sektorer og regioner, som er mest afgørende for små og mellemstore virksomheder, i højere grad involveres i Industri 4.0. |
| --- | --- |

3.2.

4.   Bedre politikudformning og mere effektive resultater

| 4.1. | EØSU opfatter ikke SMV-definitionen som svaret på alle SMV-problemer, men som et instrument, der sikrer bedre adgang til støtteforanstaltninger. Enhver revision af definitionen bør baseres på en evaluering af virkningerne af de foreslåede ændringer for EU's SMV-politikker og -programmer og især for deres bidrag til vækst og jobskabelse. Opdateringen skal tage højde for den væsentlige anbefaling, der er baseret på resultaterne af høringerne og EU-Domstolens afgørelse (10). EØSU efterlyser en yderligere indsats, med henblik på at revisionen i det mindste omfatter (11): SMV'ers fleksibilitet til at vælge, hvilke to af de tre kriterier i artikel 2 i bilaget til henstillingen (12) der opfyldes, i stedet for at indføre »kriteriet om antallet af beskæftigede« (13) som det eneste væsentlige kriterium; foranstaltninger til, hvor det er nødvendigt, at opdatere tærskelværdierne i artikel 2, herunder ved at tilpasse dem til den nyeste tilgang som fastlagt i direktiv 2013/34/EU (14) og foretage en fornyet vurdering og revision af de restriktive bestemmelser i artikel 3 (15). Såfremt SMV-definitionen bliver revideret, bør Kommissionen gøre dette i tæt samarbejde med SMV-organisationerne på Europæisk, nationalt og regionalt plan. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Der bør anvendes en mere detaljeret og differentieret tilgang til udformning af støtteforanstaltninger for SMV'er under hensyntagen til de små og mellemstore virksomheders heterogenitet og mangfoldighed og de forskellige markedssvigt, de står overfor. De specifikke behov i forskellige undergrupper (16), der med deres forskellige juridiske former og driftsmodeller (17) har potentiale til at tilføre værdi til den økonomiske udvikling (18), bør undersøges for at udforme og etablere et passende sæt af politiske foranstaltninger til at fremme deres vækst bl.a. gennem en definition af hver enkelt af dem (19). Der bør anvendes en effektiv markedsføring, og objektive undersøgelser inklusive kvantitative analyser af promoverings- og støtteforanstaltninger i medlemsstaterne bør overvåges og evalueres hvert år på EU-plan som led i det europæiske semester. |
| --- | --- |

4.2.

5.   Finansiering af SMV'er

| 5.1. | De fleste SMV'er er meget små virksomheder og mikrovirksomheder, der omfatter selvstændige og liberale erhverv. Disse grupper har meget specifikke behov med hensyn til finansiering — relativt små beløb, ingen sikkerhedsstillelse og en meget begrænset evne til at klare administrative formaliteter. EØSU påskønner deres betydelige potentiale til at skabe varige job i navnlig relativt små og fjerntliggende byer og opfordrer Kommissionen til at lægge større vægt på at udforme enkle og lettilgængelige instrumenter for at imødekomme deres finansieringsbehov. |
| --- | --- |

5.1.

5.2.   
  Gæld

| 5.2.1. | Eftersom SMV-charteret og SBA er medtaget i de seneste prioriteter om EU's bankunion, efterlyser EØSU en mere omfattende, detaljeret og konsekvent tilgang til, hvordan princippet om »tænk småt først« er blevet eller kan blive anvendt på EU's bankpolitikker og på forskellig national bank- og finanslovgivning i medlemsstaterne. EØSU opfordrer Den Europæiske Banktilsynsmyndighed til at inkludere EØSU-repræsentanter i interessentgruppen for banker og i andre relevante tekniske fora. |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | EØSU opfordrer til, at der oprettes og udvikles et netværk af »kreditombudsmænd« i medlemsstaterne, der koordineres af EU, med henblik på yderligere at lette og afbalancere dialogen mellem SMV'er og kreditinstitutter. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | For at mindske informationskløften mellem banker og SMV'er og forbedre deres økonomiske viden foreslår EØSU, at der tilvejebringes og analyseres kvalitative data for at klarlægge, hvordan de finansielle instrumenter anvendes af de formidlende banker for at nå de SMV'er, som har størst brug for økonomiske ressourcer (20), og hvad årsagerne er til, at de ikke kan få kredit i overensstemmelse med principperne om feedback fra banker (21). |
| --- | --- |

5.2.3.

| 5.2.4. | EØSU er meget bekymret over rapporterne om bankkrak, der fører til lukning af små virksomheder på grund af simple likviditetsproblemer, og opfordrer Kommissionen til at træffe hurtige foranstaltninger for at forhindre sådanne begivenheder i fremtiden. En løsning kunne f.eks. være indførelsen af et firmakreditkort, der registrerer kreditkortets historie og giver mulighed for en stigning i kreditgrænsen på baggrund af forsvarlig adfærd (22). |
| --- | --- |

5.2.4.

| 5.2.5. | De innovative platforme for peer-to-peer-udlån har et stort potentiale som en alternativ finansieringskilde for SMV'er i form af finansielle formidlingstjenester uden om bankerne. Det store potentiale i disse nye former for udlån er dog stadig bremset af uklare love og regler på området. EØSU efterlyser en international indsats fra politiske beslutningstagere, tilsynsmyndigheder og berørte parter for at præcisere reglerne for vigtige finansielle formidlere på dette område, uden at det øger den lovgivningsmæssige byrde. |
| --- | --- |

5.2.5.

| 5.2.6. | Medlemsstaternes gode praksisser for SMV'ers nemme og overkommelige adgang til finansiering bør undersøges og udbredes, og man bør tilskynde til, at sådan praksis gentages. |
| --- | --- |

5.2.6.

| 5.2.7. | SMV'er i Europa har begrænset eller ingen adgang til markedet for virksomhedsobligationer på grund af manglende likviditet, høje udstedelsesomkostninger og høje informationskrav. EØSU mener, at forholdsmæssige krav til SMV’er om notering og rapportering, vedtagelse af specifikke incitamenter og oprettelse af SMV-kapitalmarkeder på medlemsstatsniveau vil hjælpe med at overvinde disse forhindringer. |
| --- | --- |

5.2.7.

5.3.   
  EU-midler

| 5.3.1. | Statsstøttereglerne bør forenkles og opdateres for at fjerne eventuel usikkerhed for SMV'er. Det gælder navnlig reglerne vedrørende fysiske personer, statsligt og kommunalt ejerskab, holdingstrukturer og andre begrænsninger, som er meget vanskelige at spore. EØSU støtter konklusionerne i undersøgelsen af overreguleringen i ESIF, der blev offentliggjort i 2017 af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Interne Politikker, og navnlig behovet for at forenkle reglerne yderligere, så de tilpasses de lokale forhold og anvendes mere fleksibelt, da deres kompleksitet øger den administrative byrde, risikoen for overlapning af krav og prioriteringen af regeloverholdelse over resultaterne af gennemførte projekter (23). |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Når der udformes støtteforanstaltninger og -programmer på EU-plan, bør de indeholde kriterier, der sikrer en rimelig geografisk balance. |
| --- | --- |

5.3.2.

| 5.3.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at opretholde og yderligere udvikle COSME-programmet, som et vigtigt instrument til støtte for SMV'er (24). |
| --- | --- |

5.3.3.

| 5.3.4. | EØSU beklager, at der findes meget sparsomme oplysninger om tydelige virkninger af ressourcer, der afsættes til SMV-politiske foranstaltninger i forbindelse med FFR 2014-2020. Udvalget opfordrer Kommissionen til straks at tage dette op, og til, når den har vurderet virkningerne, at rapportere om og overvåge både kvalitative og kvantitative kriterier. |
| --- | --- |

5.3.4.

| 5.3.5. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemføre partnerskabsprincippet (25) på en mere effektiv måde, når rammerne for den næste flerårige finansielle ramme (FFR) fastlægges. Selv om arbejdsmarkedets parters deltagelse i beslutningsprocessen er obligatorisk, er der i praksis mange forhindringer, der afholder dem fra at få reel indflydelse på beslutningerne. |
| --- | --- |

5.3.5.

| 5.3.6. | Støtte til SMV'er har hovedsagelig været rettet mod at øge forskning og innovation samt mod nyopstartede virksomheder. Uden at sætte spørgsmålstegn ved betydningen af disse politikker ønsker EØSU at understrege, at en meget begrænset del af alle SMV'er vil få gavn af dem, og udvalget ønsker derfor mere diversificerede støtteinstrumenter, der er rettet mod alle typer af virksomheder og dækker alle faser af deres livscyklus. |
| --- | --- |

5.3.6.

5.4.   
  Egenkapital

| 5.4.1. | Udviklingen af kapitalmarkedsunionen — udvidelsen af venturefonde, private egenkapitalmarkeder — herunder uformelle markeder, »business angels« og crowdfunding, har forbedret adgangen til venturekapital for bestemte kategorier af SMV'er. En meget stor del af SMV'erne vil dog sandsynligvis ikke kunne drage fordel heraf. Selv for innovative virksomheder, nystartede virksomheder og mellemstore virksomheder er de nye instrumenter ikke lette at bruge, og der er fortsat store forskelle mellem landene på grund af udviklingsniveauet af de lokale kapitalmarkeder og manglen på ordentlig lovgivning. |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | EØSU opfordrer Kommissionen til at tilbyde SMV'er mere information og vejledning for at udvide deres strategiske vision og forbedre deres evne til at anvende egenkapitalfinansiering. Da SMV'er traditionelt primært har benyttet lånefinansiering, er deres opmærksomhed og forståelse for alternative instrumenter begrænset, og deres adfærdsmæssige holdninger er tøvende over for egenkapitalfinansiering. Kommissionens seneste bestræbelser på at øge kendskabet til de enkelte finansielle instrumenter anerkendes. EØSU understreger imidlertid, at dette ikke er tilstrækkeligt, og opfordrer til, at erhvervsorganisationer støttes og tilskyndes til at udvikle SMV'ers langsigtede strategiske tilgang til erhvervsfinansiering. Da erhvervsorganisationerne er i daglig kontakt med SMV'er, kan de hjælpe dem med at øge deres forståelse for, hvordan forskellige instrumenter kan tjene SMV'ernes forskellige finansieringsbehov på bestemte stadier af deres livscyklus. |
| --- | --- |

5.4.2.

6.   Der er behov for evidensbaserede, praktiske handlinger, der støtter SMV'er

| 6.1. | På trods af dets mulige nytteværdi (26) har netværket af SMV-repræsentanter beklageligvis i en række lande ikke vist sin reelle merværdi, og det er meget svært at spore resultatet af dets arbejde. Hvis den fremragende idé om et sådant netværk skal genoplives, skal det gives en vigtigere rolle, herunder tættere og direkte kontakt med de nationale og lokale SMV-organisationer samt udveksling af god praksis og rapporter. EØSU anbefaler, at netværket opretter og stiller en platform til rådighed for udveksling af god praksis med henblik på i samarbejde med europæiske/nationale repræsentative SMV-organisationer at udarbejde en årlig rapport om, hvor effektivt »tænk småt først«-princippet håndhæves. Udvalget anbefaler også, at den nationale SMV-repræsentant ledsages af en anden repræsentant, der er udpeget af SMV-organisationer. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU finder det nyttigt, at repræsentanterne deltager i den årlige SMV-præstationsmåling og får udstukket overordnede retningslinjer fra Kommissionen om mere systematisk og struktureret samarbejde med SMV-organisationer. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | SMV-forsamlingen promoveres som »generalforsamlingen for de små og mellemstore virksomheder«, og EØSU støtter fuldt ud tanken om et forum, hvor SMV'er kan mødes, diskutere presserende spørgsmål og søge løsninger. For at gøre SMV-forsamlingen mere effektiv og styrke dens rolle som diskussions- og beslutningsplatform anbefaler EØSU kraftigt at:






  — | SMV-organisationer involveres tættere i den årlige forberedelse og opfølgning af forsamlingen, og at de har en reel rådgivende rolle |
| --- | --- | --- |

6.3.

—

SMV-organisationer involveres tættere i den årlige forberedelse og opfølgning af forsamlingen, og at de har en reel rådgivende rolle

| — | der på forsamlingens møder fremlægges mere analytisk materiale med vigtige fakta, tendenser og forventninger præsenteret af neutrale forskere — primært akademiske institutioner |
| --- | --- |

—

der på forsamlingens møder fremlægges mere analytisk materiale med vigtige fakta, tendenser og forventninger præsenteret af neutrale forskere — primært akademiske institutioner

| — | der hurtigt gennemføres gode eksempler og vellykket benchmarking fra lignende fora (27) |
| --- | --- |

—

der hurtigt gennemføres gode eksempler og vellykket benchmarking fra lignende fora (27)

| — | der vedtages en gennemsigtig og inkluderende procedure til indkaldelser, der skal sikre en passende blanding af iværksættere, SMV-organisationer, mæglere, akademiske institutioner og forskningsinstitutioner samt politiske beslutningstagere fra alle medlemsstater (28) |
| --- | --- |

—

der vedtages en gennemsigtig og inkluderende procedure til indkaldelser, der skal sikre en passende blanding af iværksættere, SMV-organisationer, mæglere, akademiske institutioner og forskningsinstitutioner samt politiske beslutningstagere fra alle medlemsstater (28)

| — | der opnås konkrete resultater på grundlag af forhandlinger og arbejde i forsamlingen — f.eks. takeaways, to-do-lister mv. Hvert år skal der udarbejdes og offentliggøres en rapport om, hvordan det foregående års beslutninger blev udmøntet |
| --- | --- |

—

der opnås konkrete resultater på grundlag af forhandlinger og arbejde i forsamlingen — f.eks. takeaways, to-do-lister mv. Hvert år skal der udarbejdes og offentliggøres en rapport om, hvordan det foregående års beslutninger blev udmøntet

| — | høring af SMV'er og deres repræsentanter inkluderes i forbindelse med fastsættelsen af programmet og de spørgsmål, der skal drøftes under forsamlingen. |
| --- | --- |

—

høring af SMV'er og deres repræsentanter inkluderes i forbindelse med fastsættelsen af programmet og de spørgsmål, der skal drøftes under forsamlingen.

| 6.4. | EØSU, som er overbevist om, at repræsentativitet øger politikkers og foranstaltningers effektivitet på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan og kan give den sociale dialog på sektorplan et ekstra skub, efterlyser en bedre repræsentation af SMV'er ved at satse på fælles tiltag blandt stærke og repræsentative SMV-organisationer samt udveksling af erfaringer og god praksis. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Nogle af Kommissionens informationswebportaler, som er vigtige for SMV'er, oversættes ikke til alle EU-sprog, hvilket er en ulempe for SMV'erne. Det samme gælder for de fleste offentlige høringer. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | EØSU er bekymret over, at for mange af Kommissionens studier og spørgeskemaundersøgelser udliciteres til private konsulenter, som ikke har indgående kendskab til SMV'ernes politikker og deres virkninger, da de ikke er i daglig kontakt med SMV'er og ikke repræsenterer dem. Der er et akut behov for, at uafhængige videnskabelige organer og offentlig/private partnerskaber i samarbejde med SMV-organisationer leverer en reel merværdi for SMV'er på EU-plan. |
| --- | --- |

6.6.

7.   Administrative og lovgivningsmæssige byrder

| 7.1. | Unødigt tunge europæiske, nationale, regionale og lokale lovgivningsmæssige byrder er fortsat en stor hindring for SMV'er, da de ofte er dårligt rustede til at håndtere denne type problemer. EØSU er positivt indstillet over for at mindske det bureaukrati og de byrder, som små, mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder samt borgerne stilles over for. Kommissionen bør fokusere på kvalitet frem for kvantitet og prioritere mindskelsen af de administrative byrder, der opfattes som omkostninger for virksomhederne og som hindringer for deres konkurrenceevne samt for innovation og jobskabelse. Det giver sig selv, at dette skal ske under hensyntagen til målet og meningen med de indførte krav. EØSU understreger, at overholdelsesprocedurer ikke bør være unødigt dyre eller lange. Princippet om stiltiende samtykke skal fremmes i forbindelse med lovgivning på europæisk, nationalt og regionalt plan. Medlemsstaterne skal tilskyndes til at holde administrationsgebyrer på et niveau, der ikke overstiger administrationsomkostningerne. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | »Engangsprincippet« og SMV-testen bør anvendes grundigere og mere systematisk af de relevante tjenester i Kommissionen og gøres juridisk bindende, eftersom anvendelsen af dem i øjeblikket i praksis er ekstremt begrænset, da det afhænger af medlemsstaternes gode vilje (29). Dette skal dække både de lovgivningsmæssige og administrative procedurer, der påvirker SMV'er (bl.a. ved at indføre en enkelt samtalepartner og reducerede rapporteringsforpligtelser (30)). EØSU understreger, at enhver form for overlapning mellem oplysningskrav bør undgås, men at det af hensyn til god forvaltning er nødvendigt med relevante og centrale oplysninger og data i de statslige dataregistre for at gennemføre, overvåge og evaluere politikkerne. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at genoverveje sit løfte om at gennemgå de forskellige lovindgreb og lovgivningsmæssige bestemmelser, der ikke er vedtaget, eller som er forsinket, og til hurtigt at tage fat på dem, der vedrører SMV'er. Udvalget opfordrer Kommissionen til at styrke og øge kapaciteten i det særlige direktorat for SMV'er. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Kommissionen skal sikre, at konsekvensanalyser og REFIT-programmet, hvor det er relevant, lægger særlig vægt på SMV'ernes behov. Dette skal også afspejles af medlemsstaterne. Hensigten, som Kommissionen har fastslået i sin status vedrørende SBA, om at »undersøge muligheden for at reducere overregulering af medlemsstaterne« bør gennemføres i praksis (31) i henhold til meddelelsen om intelligent regulering uden at begrænse reguleringerne om beskyttelse af offentligheden, forbrugere, arbejdstagere, standarder for ligestilling eller miljø (32), bl.a. ved at tilskynde medlemsstaterne til at give et særligt centralorgan ansvar for tilsynet. Dette kan tage form af en tidlig varslingstjeneste, der overvåger sammenhængen i gennemførelsen af EU-lovgivningen på nationalt, regionalt og lokalt plan for at forhindre overregulering eller unødvendige administrative byrder. EØSU foreslår endvidere, at det bør være obligatorisk, at SMV-repræsentanternes dagsordener inddrager spørgsmål, der er på Kommissionens lovgivningsmæssige dagsorden. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | EØSU opfordrer de europæiske og nationale politiske beslutningstagere til at sikre, at repræsentanter for europæiske, nationale, regionale og lokale erhvervsorganisationer foretager en systematisk undersøgelse af nye bestemmelser og deres gennemførelse. Nedbringelsen af unødvendige omkostninger og byrder bør baseres på en vurdering fra sag til sag. |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | EØSU erkender virksomhedsoverdragelsers afgørende betydning for SMV'er og især familievirksomheder og efterlyser hurtige foranstaltninger for at lette og strømline dem til rimelige omkostninger. |
| --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Risikostyringskulturen skal fremmes i bredere omfang, bl.a. ved at skabe mere gunstige lovgivningsmæssige rammer for en ny chance. Projekter som PRE-SOLVE og Early Warning Europe bør udvikles yderligere og udbredes til samtlige medlemsstater. |
| --- | --- |

7.7.

8.   Menneskelige ressourcer

| 8.1. | Mens de fleste af de nye job i EU skabes af SMV'er, har disse på det seneste haft alvorlige problemer med at få adgang til faglært arbejdskraft, navnlig arbejdstagere med kvalifikationer inden for digital økonomi, hvilket blandt andet skyldes det forværrede demografiske billede i mange regioner med hensyn til befolkning og aldring. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Selv i regioner, hvor befolkningen vokser, er det svært for SMV'er at ansætte og fastholde højtuddannede medarbejdere og overholde de øgede lovgivningsmæssige og bureaukratiske krav fra arbejdsmarkedsinstitutionerne. SMV'er har brug for hjælp til at identificere, tiltrække og uddanne menneskelige ressourcer. Der er behov for foranstaltninger til at støtte SMV'er med hensyn til uddannelse i sundhed og sikkerhed og sundhedsydelser for arbejdstagere — for eksempel kan sådanne tjenester tilbydes en klynge eller gruppe af SMV'er for at reducere omkostningerne og begrænse de tekniske formaliteter. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udvikle støtteforanstaltninger, der tilbyder skræddersyede uddannelsesprogrammer i lavsæsonen for at kvalificere deres arbejdsstyrke og tilskynde medlemsstaterne til at skabe ordninger med regelmæssige tilbud af sådanne programmer, da små virksomheder lider under stort personalegennemtræk. Disse foranstaltninger vil hjælpe SMV'er med at overvinde manglerne på arbejdsmarkedet, som hæmmer deres udsigter. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | EØSU understreger navnlig behovet for at øge antallet af lærepladser samt at udforme særlige mentor- og tutorprogrammer for at håndtere ungdomsarbejdsløshedsproblemet. Dette skal gøres med mindst mulige administrative byrder for SMV'er. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | EØSU bemærker, at stigningen i beskæftigelse primært finder sted blandt SMV'er og navnlig i mellemstore virksomheder. Samtidig er det en udfordring at finde passende måder at skabe mulighed for en social dialog mellem arbejdstagere og arbejdsgivere i disse virksomheder og at give den sociale dialog en særlig struktur. Et initiativ, der har til formål at indsamle innovative eksempler fra forskellige landes bedste praksis, kunne bidrage til dette. |
| --- | --- |

8.5.

9.   Iværksætteri

| 9.1. | I tråd med sine tidligere udtalelser (33) er EØSU bekymret på grund af nye data, der viser, at flere bliver iværksættere af nødvendighed end af lyst til at udnytte muligheder, og udvalget opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at begynde at udforme foranstaltninger til at vende denne tendens (34) og fremme en stærkere iværksætterkultur i Europa. |
| --- | --- |

9.1.

| 9.2. | Handlingsplanen for iværksætterkultur (35) er langt fra gennemført. EØSU vil anse enhver yderligere forsinkelse for at være yderst skadelig, da iværksætterånden i Europa halter bagud i forhold til andre dele af verden, og fordi de indførte foranstaltninger har begrænset effekt (36). |
| --- | --- |

9.2.

| 9.3. | SMV'ernes og navnlig mikrovirksomhedernes ringe udnyttelse af det digitale indre marked og dets grænseoverskridende kommercielle forbindelser er et stort problem for disse virksomheder. De bør tilskyndes til at deltage under de samme markedsvilkår og på lige fod med større internationale og europæiske internetsælgere. SMV'erne har behov for at få bekræftet deres ret til at vælge, hvilket marked de vil arbejde på samt deres aftalefrihed, så de får genoprettet tilliden til at gennemføre grænseoverskridende onlinetransaktioner. |
| --- | --- |

9.3.

| 9.4. | EØSU opfordrer til, at der skabes et overordnet positivt klima, som kan øge iværksætteraktiviteten for alle, uden at der lægges særlig vægt på specifikke grupper af iværksættere. Med henblik herpå er der akut behov for en handlingsplan for iværksætteruddannelse. |
| --- | --- |

9.4.

| 9.5. | EØSU, som understreger den rolle, der spilles af kulturelle og sociale normer, opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at være mere innovative, når det handler om at finde måder til at tackle risikoaversionskulturen på. Værdien af iværksættere og virksomheder og deres afgørende rolle i skabelsen af beskæftigelse og vækst bør promoveres bedre, bl.a. ved at udforme en særlig søjle for iværksætterrettigheder (37), der skal dække alle specifikke former for iværksættere, samt ved at udråbe et iværksætterår. Kommissionen og medlemsstaterne skal forbedre rammevilkårene for iværksætteri — bl.a. i form af bedre adgang til finansiering, rammebestemmelser og iværksætteruddannelse. |
| --- | --- |

9.5.

| 9.6. | EØSU opfordrer Kommissionen til at støtte og fremme rådgivningstjenester og -programmer for forbedring af administration af små og traditionelle familievirksomheder, da alt i disse virksomheder er direkte relateret til denne faktor, samt for livslang læring, bl.a. ved at tilbyde online-uddannelsesredskaber inden for områder som forretningsplanlægning og produktionsstandarder, forbrugerlovgivning og anden lovgivning. |
| --- | --- |

9.6.

10.   Adgang til markeder

| 10.1. | Nogle undersøgelser viser, at en meget lille andel af SMV'er (38) opfatter det indre marked som deres hjemmemarked. Selv om de fleste SMV'er er lokale, er deres aktiviteter meget afhængige af reglerne om det indre marked. EØSU opfordrer til, at det indre marked såvel for produkter som for tjenester uddybes, at lovgivningsmæssige hindringer og administrative byrder reduceres, og at der skabes instrumenter til at støtte SMV'ers udvikling på det indre marked. |
| --- | --- |

10.1.

| 10.2. | EØSU opfordrer Kommissionen til at evaluere, hvilke SMV-instrumenter i de forskellige sektorer der kan hjælpe SMV'erne med at være mere aktive og involverede i at deltage i forhandlinger om handelsaftaler og handelsbeskyttelse, og gøre en indsats for yderligere at fremme de mest effektive instrumenter og lade »tænk småt først«-princippet figurere helt centralt i EU's handelspolitik. |
| --- | --- |

10.2.

| 10.3. | EØSU understreger, at SMV'erne er et stadig vigtigere emne for EU, og opfordrer til hurtig handling med henblik på at øge deres internationalisering, så de kan drage fordel af de muligheder, som udenlandske markeder giver. |
| --- | --- |

10.3.

| 10.4. | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre en bedre og mere effektiv drift af SMV-centrene, der skal hjælpe SMV'erne med at komme ind på vigtige markeder som f.eks. Kina og Japan. Udvalget opfordrer Kommissionen til at sikre et bedre og mere effektivt samarbejde mellem SMV'ers repræsentative organisationer og standardiseringsmyndigheder i forbindelse med eksisterende og nye tekniske standarder i EU. |
| --- | --- |

10.4.

| 10.5. | Nogle medlemsstater indberetter urimelig handelspraksis hos de store handelskæder, som pålægger SMV'erne alt for tunge handelsbetingelser. Dette problem bør undersøges yderligere og håndteres korrekt. |
| --- | --- |

10.5.

| 10.6. | EØSU opfordrer ligeledes Kommissionen til gennem sine europæiske og nationale programmer at optrappe sine bestræbelser for at øge de små virksomheders andel af kontrakter med det offentlige, som er opnået ved udbud (39). |
| --- | --- |

10.6.

| 10.7. | EØSU finder det vigtigt at inddrage SMV-organisationer i partnerskaber, så de gennem uddannelse og bedre koordination kan håndtere konsekvenserne af naturkatastrofer og andre katastrofer end naturkatastrofer på EU-plan. |
| --- | --- |

10.7.

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Især nu, 35 år efter Europa-Parlamentets vedtagelse af »the European Year of Craft businesses«, 25 år efter lanceringen af det indre marked og 15 år efter indførelsen af euroen.

1

(2)  EUT C 318 af 23.12.2009, s. 22; EUT C 226 af 16.7.2014, s. 10.

2

(3)  http://ec.europa.eu/growth/smes/business-friendly-environment/sme-definition_da.

3

(4)  http://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2017-2868537/feedback_da. Kommissionens bestræbelser på at offentliggøre den næste fase af høringen på alle EU-sprog fortjener ros, da det giver mulighed for et bredere input.

4

(5)  COM(2011) 78 final.

5

(6)  COM(2008) 394 final.

6

(7)  https://ec.europa.eu/growth/smes/business-friendly-environment/small-business-act_da, Ref. Ares(2015)812234 — 25/02/2015.

7

(8)  COM(2016) 733 final.

8

(9)  Forskellige studier — f.eks. Europa-Parlamentet, 2011; CSES, 2012; Kommissionen, 2008; OECD, 1998.

9

(10)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/AUTO/?uri=uriserv:OJ.C_.2017.030.01.0056.01.DAN&toc=OJ:C:2017:030:FULL, http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=183329&pageIndex=0&doclang=DA&mode=lst&dir=&occ=first&part=1&cid=687947, http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=183335&pageIndex=0&doclang=DA&mode=lst&dir=&occ=first&part=1&cid=691887.

10

(11)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.

11

(12)  Artikel 2, bilag, 2003/361/EF.

12

(13)  Artikel 4, bilag, 2003/361/EF.

13

(14)  Direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013.

14

(15)  Artikel 3, bilag, 2003/361/EF.

15

(16)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.

16

(17)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.

17

(18)  EUT C 345 af 13.10.2017, s. 15 (punkt 3.2).

18

(19)  EUT C 318 af 23.12.2009, s. 22; EUT C 226 af 16.7.2014, s. 10.

19

(20)  For at modvirke den eksisterende negative praksis, hvor kommercielle banker tilbyder billige, EU-støttede finansielle ressourcer til deres loyale kunder, hvilket fratager de fleste SMV'er adgangen til disse.

20

(21)  http://www.ebf.eu/wp-content/uploads/2017/06/High-level-principles-on-feedback-given-by-banks-on-declined-SME-credit-applications.pdf.

21

(22)  Det ungarske »Széchenyi-kort«.

22

(23)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2017/585906/IPOL_STU(2017)585906_EN.pdf.

23

(24)  EUT C 181 af 21.6.2012, s. 125.

24

(25)  Forordning (EU) nr. 1303/2013 (artikel 5), videreudviklet i forordning (EU) nr. 240/2014.

25

(26)  http://ec.europa.eu/growth/smes/business-friendly-environment/small-business-act/sme-envoys_da. Aktivitetsrapporter og andre dokumenter: http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2666&Lang=DA.

26

(27)  F.eks. EuroFi Financial Forum http://www.eurofi.net/, Annual Financial Services Forum, osv.

27

(28)  Repræsentationen af SMV'er i øjeblikket et aktuelt emne, fordi adgangen til SMV-forsamlingen og europæiske iværksætterpriser udelukkende beror på en personlig invitation fra Kommissionen. Dette har ført til en situation, hvor den samme kreds af deltagere hvert år samles uden garanti for, at de repræsenterer SMV-samfundet i deres lande, eller for at de har kapacitet til at formidle budskabet fra forsamlingen til dette samfund. Emnerne fører ikke til forslag, og dagsordenen omfatter kun fragmenterede eksempler på iværksætteri. Forsamlingen debatterer ikke vigtige spørgsmål og fremsætter ikke forslag.

28

(29)  http://www.eurochambres.eu/Content/Default.asp?PageID=1&DocID=7733.

29

(30)  COM(2011) 78 final, s. 8.

30

(31)  COM(2011) 78 final, s. 8.

31

(32)  EUT C 303 af 19.8.2016, s. 45 (punkt 2.9.1).

32

(33)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.

33

(34)  Dataene viser, at antallet af SMV'er steg i de første fem år efter krisen i 2008, mens værditilvæksten og antallet af ansatte faldt. Kommissionen, SME Performance Review Dataset (2014-udgave).

34

(35)  COM(2012) 795 final.

35

(36)  EØSU's Studie om »Evaluering af virkningen af EU's politikker vedrørende SMV'er for perioden 2007-2015«.

36

(37)  http://www.eurochambres.eu/custom/EUROCHAMBRES_proposal_for_a_European_Pillar_of_Entrepreneurial_Rights-2016-00213-01.pdf

37

(38)  I Sverige — kun 6 %.

38

(39)  https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/strategy_en; https://www.ppact.eu/; www.sesamproject.eu; http://www.tenderio.com/.

39

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/10 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/10

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om vedtagelse af en samlet tilgang til industripolitik i EU — forbedring af erhvervsklimaet og støtte til forbedring af europæisk industris konkurrenceevne

(sonderende udtalelse)

(2018/C 197/02)

| Ordfører: | Gonçalo LOBO XAVIER |
| --- | --- |
| Medordfører: | Dirk BERGRATH |

Ordfører:

Gonçalo LOBO XAVIER

Medordfører:

Dirk BERGRATH

| Anmodning om udtalelse | Det bulgarske rådsformandskab, 5.9.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 18.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 134/1/0 |

Anmodning om udtalelse

Det bulgarske rådsformandskab, 5.9.2017

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

18.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

134/1/0

1.   Konklusion og anbefalinger

| 1.1. | EØSU anerkender, at en ny strategi for EU's industripolitik er en nøglefaktor for målretning af væksten og medlemsstaternes hurtige tilpasning til de nye tendenser og til en ny økonomisk model. Industri i bred forstand spiller en afgørende rolle for jobskabelse. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at vedtage en langsigtet, vidtfavnende strategi med en global vision, som kan løfte de mange udfordringer, i stedet for en strategi med kortsigtede løsninger, som ikke giver plads til en mere konkret og bæredygtig vækst og jobskabelse. I den forbindelse ville det være nyttigt, hvis Kommissionen udarbejdede en sammenlignende undersøgelse af de forskellige planer for støtte til fremstillingsindustrien, som for nyligt er blevet vedtaget i USA, Kina og Sydkorea. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Hurtigtvoksende erhvervstjenester spiller allerede en afgørende rolle i produktionen, navnlig for SMV’er. Den rette kombination af erhvervstjenester og fremstillingsaktiviteter er afgørende for at opnå effektivitet og konkurrencedygtighed og bør være en del af en moderne strategi for industripolitikken. Nystartede virksomheder bør opmuntres til at udvikle løsninger, som kan fremme industrielle aktiviteter og øge konkurrenceevnen, ikke mindst hvis de ønsker at bestå i lang tid. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Målet om, at industrien skal bidrage med ca. 20 % af BNP inden 2020 (1), sammenlignet med de nuværende 15,1 %, bør ikke blot være en politisk målsætning, men også en prioritet, som tilpasses et langsigtet perspektiv. Europæisk politik bør holde fokus på dette mål, men altid under hensyntagen til hver enkelt medlemsstats specifikke strukturelle situation og behovet for at undgå fragmentering af det indre marked. Dette bør hele tiden være en prioritet for Kommissionen. Udpegelsen af nye, pålidelige og målbare mål kunne også øge medlemsstaternes engagement og bevidsthed om industrielle aktiviteters bidrag til de europæiske borgeres velfærd. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU glæder sig over, at Kommissionens formand Jean-Claude Juncker har bekendtgjort, at et af EU's vigtigste mål er at gøre europæisk industri stærkere og mere konkurrencedygtig og sikre, at EU forbliver eller udvikler sig til global leder inden for innovation, digitalisering og dekarbonisering. For at nå dette mål har Europa brug for en langsigtet strategi, som er baseret på ægte intelligent specialisering og strukturel mangfoldighed samt fleksibilitet i medlemsstaterne og foregribelse af grundlæggende, hurtige ændringer uden fortilfælde i virksomhedsmiljøet. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at hvis man vil opnå en bedre indbyrdes balance medlemsstaterne imellem når det gælder konkurrencedygtighed, er det nødvendigt at gennemføre strukturelle reformer, som arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer er nået til enighed om, og sætte gennemførelsen af særlige politiske ændringer vedrørende uddannelse, F&U, offentlige og private investeringer og produktivitet på dagsordenen. Bedste praksis på disse specifikke områder skal deles. Europas nuværende generelt positive økonomiske resultater gør dette til det rette tidspunkt for en sådan indsats. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU er overbevist om, at Europas tiltrækningskraft bør være en prioritet for enhver industripolitik baseret på innovation og konkurrencedygtighed, og tilbageflytning af visse sektorer bør sættes på dagsordenen. Denne tilbageflytning skal være baseret på Europas vigtigste aktiver, såsom en økonomisk model baseret på viden, innovation, kompetencer på højt niveau, forsknings- og udviklingsaktiviteter samt et venligt og bæredygtigt miljø, hvor det er muligt at drive forretning, samtidig med at man overholder EU's sociale standarder. Dette kan kun opnås via et tæt samarbejde mellem »store« virksomheder og SMV'er med henblik på at fuldende den gode innovationscyklus. Dette samarbejde bør afspejles i fordelingen af EU's midler til forskning, udvikling og innovation og bør styrkes under den flerårige finansielle ramme (2014-2020). En positiv finanspolitisk kurs vil gør det langt nemmere at øremærke nye ressourcer specifikt til at øge europæisk industris konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU støtter fuldt ud den årlige »Industridag« som en måde til at fremhæve EU's prioriteter og øge bevidstheden om dette mål. Udvalget henleder opmærksomheden på behovet for at involvere arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne i Industridagen og på deres evne til at samarbejde om at tackle denne udfordring. Det er vigtigt for Europa, at alle borgere forstår styrken i kvalitetsmærket »Made in Europe« og den enkeltes rolle, når det gælder om at løfte denne udfordring. Europæisk industri har en betydning for samfundet, og det skal være tydeligt for EU's borgere. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU henleder opmærksomheden på behovet for at udforme og tilpasse nye politikker vedrørende kvalifikationer. Europa skal tage denne udfordring op ved at involvere civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter for at sikre respekten for den nuværende arbejdsstyrke og dennes rettigheder og pligter, men også med et øje på fremtiden og på behovet for at fremskynde tilpasningen af uddannelsessystemerne, således at de matcher de nye job, der venter forude. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU bifalder Kommissionens nye initiativ til at oprette en europæisk ramme for gode og effektive lærlingeuddannelser, som kan bidrage til at afhjælpe mangler på arbejdsmarkedet og give virksomhederne en arbejdsstyrke, som er i besiddelse af de nødvendige praktiske færdigheder og den fornødne viden (2). Kvantiteten og kvaliteten hos den europæiske arbejdsstyrke er formentlig en af de vigtigste udfordringer for Europas konkurrenceevne, og alle medlemsstater bør deltage i løsningen af denne enorme opgave. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Hvis der skal være lige konkurrencevilkår, er det efter EØSU's opfattelse afgørende, at de globale aktører indgår et kompromis vedrørende retfærdig handel (3). Europa bør gå forrest med et godt eksempel og aktivt engagere andre regioner, når det gælder bæredygtighed, respekt for europæiske sociale standarder og retfærdig handel. Men Europa kan ikke ignorere den eksisterende »dårlige praksis« fra andre globale aktører, som bringer Europas værdier, konkurrenceevne, job og velfærd i fare. Europa er nødt til at holde øjnene åbne og anvende de rette værktøjer med henblik på at understøtte de europæiske værdier og industrivirksomheder. Overkapacitet, ulovlig statsstøtte og andre former for illoyal konkurrence bør tackles af europæisk lovgivning, samtidig med at man overholder WTO’s regler. Antidumpingforanstaltninger, som pålægges af Kommissionen, er afgørende, hvis man vil skabe et fair erhvervsklima, men de bør overvåges bedre, hurtigere og på en mere fleksibel måde med henblik på at opfylde det ultimative mål uden indirekte »bivirkninger«, som påvirker forskellige industrisektorer (4). |
| --- | --- |

1.10.

2.   Situationen i Europa og Kommissionens meddelelse

| 2.1. | Anmodningen fra det kommende bulgarske formandskab kom nogle få dage, før Kommissionen offentliggjorde sin meddelelse om »Investering i en intelligent, innovativ og bæredygtig industri — En ny strategi for Unionens industripolitik«. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den 5. juli 2017 opfordrede Europa-Parlamentet til, at der blev udarbejdet en ambitiøs EU-strategi for industrien, der skal omfatte »en EU-strategi og en handlingsplan for en sammenhængende og omfattende industripolitik med henblik på Europas genindustrialisering, med mål, indikatorer, foranstaltninger og tidsplaner«. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Meddelelsen, der blev udsendt efterfølgende, viser, at Kommissionen i det mindste interesserer sig for dette spørgsmål. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det er ikke formålet med denne udtalelse at fokusere på meddelelsen. Følgende punkter kan dog ikke ignoreres:






  — | meddelelsen fremstiller europæisk industri, som om dens udvikling har vist en støt stigende tendens siden 2009. Det kan undre, at Kommissionen henviser til 2009, som var det værste år i den økonomiske krise. Hverken fremstillingssektorens andel af værditilvæksten eller beskæftigelsesfrekvensen har nået niveauet fra før 2007, til trods for — eller måske netop på grund af — de strukturelle reformer og udbudsorienterede politikker, som stadig hæmmer efterspørgslen i landene i Europas periferi |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

meddelelsen fremstiller europæisk industri, som om dens udvikling har vist en støt stigende tendens siden 2009. Det kan undre, at Kommissionen henviser til 2009, som var det værste år i den økonomiske krise. Hverken fremstillingssektorens andel af værditilvæksten eller beskæftigelsesfrekvensen har nået niveauet fra før 2007, til trods for — eller måske netop på grund af — de strukturelle reformer og udbudsorienterede politikker, som stadig hæmmer efterspørgslen i landene i Europas periferi

| — | det er vanskeligt at se nøjagtigt, hvad der er nyt i Kommissionens tilgang. Meddelelsen indeholder hovedsageligt de sædvanlige (udbudsorienterede) industripolitiske anbefalinger fra Kommissionen: afbureaukratisering, udbygning af det indre marked og udvikling af investeringskapital (genoplivning af securisationsmarkedet for venturekapital, EFSI osv.) |
| --- | --- |

—

det er vanskeligt at se nøjagtigt, hvad der er nyt i Kommissionens tilgang. Meddelelsen indeholder hovedsageligt de sædvanlige (udbudsorienterede) industripolitiske anbefalinger fra Kommissionen: afbureaukratisering, udbygning af det indre marked og udvikling af investeringskapital (genoplivning af securisationsmarkedet for venturekapital, EFSI osv.)

| — | foruden strategien for det indre marked understreger Kommissionen nødvendigheden af yderligere kvalifikationsforanstaltninger. Med undtagelse af hensigten om at udvide sin støtte til udviklingen af »nationale kompetencestrategier« til andre sektorer (dvs. stål, papir, grøn teknologi og vedvarende energi) indeholder meddelelsen imidlertid ingen konkrete forslag |
| --- | --- |

—

foruden strategien for det indre marked understreger Kommissionen nødvendigheden af yderligere kvalifikationsforanstaltninger. Med undtagelse af hensigten om at udvide sin støtte til udviklingen af »nationale kompetencestrategier« til andre sektorer (dvs. stål, papir, grøn teknologi og vedvarende energi) indeholder meddelelsen imidlertid ingen konkrete forslag

| — | med hensyn til finansiering opregner Kommissionen de eksisterende struktur- og investeringsfonde, støtteorganer og -programmer (ESIF, EFSI, EIB, Horisont 2020 osv.) og ignorerer fuldstændig det afgørende spørgsmål om, hvordan et reduceret EU-budget efter Brexit vil være i stand til at understøtte industripolitiske initiativer |
| --- | --- |

—

med hensyn til finansiering opregner Kommissionen de eksisterende struktur- og investeringsfonde, støtteorganer og -programmer (ESIF, EFSI, EIB, Horisont 2020 osv.) og ignorerer fuldstændig det afgørende spørgsmål om, hvordan et reduceret EU-budget efter Brexit vil være i stand til at understøtte industripolitiske initiativer

| — | Kommissionen opregner de foranstaltninger, der allerede er truffet, når det handler om energi, transport, digitalisering og handelspolitik |
| --- | --- |

—

Kommissionen opregner de foranstaltninger, der allerede er truffet, når det handler om energi, transport, digitalisering og handelspolitik

| — | med fremkomsten af en ny økonomi baseret på teknologiske opstartsvirksomheder, der fokuserer på tjenesteydelser, vil det være ønskeligt at disse virksomheder engagerer sig mere på det industrielle område, ikke blot for at betjene de forskellige sektorer bedre, men også for at bidrage til deres egen levedygtighed (50 % af iværksætterne går konkurs inden for de første fem leveår! (5)). |
| --- | --- |

—

med fremkomsten af en ny økonomi baseret på teknologiske opstartsvirksomheder, der fokuserer på tjenesteydelser, vil det være ønskeligt at disse virksomheder engagerer sig mere på det industrielle område, ikke blot for at betjene de forskellige sektorer bedre, men også for at bidrage til deres egen levedygtighed (50 % af iværksætterne går konkurs inden for de første fem leveår! (5)).

| 2.5. | Meddelelsen er ikke nogen egentlig nyskabelse (6). Den er et resumé af de politiske foranstaltninger, der allerede er truffet, uden en ny, sammenhængende strategisk tilgang, som Europa-Parlamentet har efterlyst, og som lovet i meddelelsens overskrift: »En ny strategi for Unionens industripolitik«. Nu er det på tide, at Europa lærer af fortiden, ser fremad og tænker på borgernes interesser og den europæiske models bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I forbindelse med en strategi for EU's industripolitik er der behov for en konsekvent industriel handlingsplan med bindende mål, tidsplaner, instrumenter og et fælles ansvar med henblik på at tackle de fire største udfordringer i de næste 10 år, nemlig digitalisering, klimaforandringer, globalisering og demografiske ændringer (navnlig udfordringer i forbindelse med mobilitet og aldring). |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Europæisk industri og hele den globale industri er midt i en omfattende omstillingsproces. Dette medfører enorme udfordringer. Europæisk industri spiller en afgørende rolle for europæisk vækst og medlemsstaternes økonomi. Den tegner sig for 80 % af Europas eksport, fremmer privat og offentlig innovation og sikrer højt kvalificerede job til borgerne. Den er også afgørende for det indre marked. Europa har stadig en konkurrencemæssig fordel i form af produkter og tjenester med høj værditilvækst, som er vigtig at bevare. Men Europa bør udnytte dette aktiv og støtte aktiviteter, der skaber vækst. Industrien giver beskæftigelse i form af 36 millioner direkte arbejdspladser og bidrager til en høj levestandard for vores borgere. Den spiller en central rolle i at fremme Europas globale lederskab og internationale format. Europæisk industri spiller en afgørende rolle i styrkelsen af forsknings- og innovationsaktiviteter og yder et stort bidrag til jobskabelse og vækst. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU mener, at den nuværende industrielle revolution er baseret på en dramatisk og hurtig ændring af globale aktører, et fundamentalt skift i forbrugernes vaner og en revolutionerende udvikling inden for videnskab og teknologi. Dette kombineres med den velkendte udvikling i digitaliseringen, den cirkulære økonomi, robotiseringen og de nye produktionsprocesser. Dette betyder, at den langsigtede industristrategi skal være forberedt på helt nye betingelser som følge af indførelsen af kunstig intelligens og på endnu længere sig af »Industri 5.0«. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Erhvervslivet og samfundet gennemgår allerede nu store forandringer på grund af dette paradigmeskift, og det samme gælder derfor også industrien i alle dens aspekter. Et af de mest relevante aspekter af denne revolution vil være ændringerne i forbindelse med arbejde og færdigheder. Denne nye industrielle orden vil påvirke de fleste økonomiske sektorer. Industri 4.0 kræver Arbejde 4.0, med ret til adgang til uddannelse og livslang læring. Kun en kvalificeret arbejdsstyrke vil kunne reagere på skiftende markeder og innovative arbejdspladser. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg opfordrer Kommissionen til at gennemføre og offentliggøre en sammenlignende undersøgelse af de forskellige planer for støtte til fremstillingsindustrien, som for nyligt er blevet vedtaget i USA, Kina og Sydkorea. En sådan kvantitativ og kvalitativ analyse af de frigjorte ressourcer og de sektorspecifikke og tematiske prioriteter vil indeholde de nødvendige informationer til at »udvikle en omfattende strategi for EU's industri med fokus på 2030 og videre frem, herunder strategiske mål og indikatorer for industrien på mellemlangt og langt sigt, som skal ledsages af en handlingsplan med konkrete foranstaltninger« (7). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU mener, at der er en direkte sammenhæng mellem uddannelsesprogrammer, uddannelsesfaciliteter og social samhørighed. Opdaterede kompetencer og kvalifikationer for brugere af den digitale teknologi og omskoling er væsentlige problemstillinger. Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne bør inddrages aktivt i udarbejdelsen af uddannelsesplaner for alle niveauer af og former for uddannelse. Andre globale aktører ud over Europa — nemlig USA (»America First«), Kina, Japan, Indien og Korea — træffer allerede foranstaltninger til at tackle disse udfordringer, og en ny strategi for kompetencer er afgørende. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | På samme måde søger strategien »Make in India« at forberede landet på at blive den »næste fremstillingsdestination«. Denne proces vedrører ikke kun teknologi, men også, hvilket er vigtigere, kompetencer. Det er interessant at bemærke, at Kina allerede forbereder et statsdrevet program med titlen »Made in China 2025«, der bygger på den tyske Industrie 4.0 og andre europæiske tendenser. Det betyder, at Europa igen fører an i denne forandring. Men måske er det ikke nok at være førende i processen. Vi skal også være opmærksomme på de udfordringer, vi står over for, og overveje, hvordan vi skal tilpasse os for at fremme og konsolidere Europas lederskab og skabe resultater og vækst for alle. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Europas industrielle konkurrenceevne bør betragtes overordnet på trods af medlemsstaternes indbyrdes forskelle. Flere undersøgelser viser en klar opdeling mellem »medlemsstater, hvis konkurrenceevne er i front« (10), »medlemsstater, hvis konkurrenceevne følger med« (7) og »medlemsstater med konkurrenceevnen på indhentningskurs« (11) (8). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Dette betyder, at EU-politikker, der oprindeligt var baseret på konvergens, ikke tager tilstrækkeligt hensyn til de voksende forskelle mellem EU's medlemsstater. Der findes ingen patentløsninger, og dette skal håndteres med mod og altid med tanke på princippet om vækst for alle. Forbindelsen mellem konkurrencedygtighed, konvergens og samhørighed bør genoprettes. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Dette kan også anvendes på forsknings- og udviklingsaktiviteter samt innovationsaktiviteter. Det er yderst vigtigt at øge eller i det mindste opretholde investeringerne i disse aktiviteter, men altid under hensyntagen til den enkelte medlemsstats særlige situation. Europæisk politik skal tage højde for strukturel mangfoldighed i Unionen, også hvad angår forsknings-, udviklings- og innovationsaktiviteter (9). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Endelig understreger EØSU behovet for at forbedre forholdet mellem arbejdsmarkedets parter som en nødvendig betingelse for en omfattende genindustrialisering. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   Handel og globalisering (herunder selskabers internationaliseringsaktiviteter)

| 4.1.1. | Der er ingen tvivl om, at det indre marked spiller en afgørende rolle for Europas vækst, og det må og skal tilbyde et retfærdigt miljø til at skabe, lancere, udvikle og fastholde virksomheder. Det er yderst vigtigt at skabe de rette betingelser for at drive virksomhed i EU-området. Naturligvis bør vi heller ikke glemme Europas position i verden og behovet for at interagere med andre økonomiske regioner. De nylige handelsaftaler med andre økonomier og forhandlingerne med andre potentielle partnere skal være fremsynede og betragtes som en mulighed for vækst og udvikling i industrien. Samtidig må Europa imidlertid ikke overse visse uretfærdige praksisser i andre af verdens økonomiske regioner, og EU bør reagere med fast hånd på sådanne handlinger. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Europæiske sociale standarder bør forblive kernen i enhver politik, og selv om Europa ikke kan pålægge resten af verden disse standarder, skal der træffes foranstaltninger til at forsvare dem. Desuden bør Europa gå forrest med et godt eksempel med henblik på at skabe en global, venlig kultur for virksomhedernes sociale ansvar. |
| --- | --- |

4.1.2.

4.2.   Energi og bæredygtig industri baseret på den cirkulære økonomi

| 4.2.1. | Europa bør løbende investere i en bæredygtig industri, som borgerne kan acceptere. Et samfund, som kan reducere sin belastning af naturen ved at sikre, at ressourcerne anvendes længst muligt, er bedre forberedt. Idéen om den cirkulære økonomi bør udgøre kernen i enhver industripolitik for at genvinde, genbruge, genforarbejde eller genanvende med henblik på at skabe nye produkter i et bæredygtigt miljø. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Anvendelse af alternativ og grøn energi er en prioritet, nu mere end nogensinde før (10). Borgerne bør informeres om disse aktiviteter, som skaber arbejdspladser og gør europæisk fremstillingsindustri førende på en lang række områder inden for videnoverførsel. Denne særlige »industri« viser Europas evne til at kombinere viden, indsamlet af den akademiske verden og af andre institutioner, med fremstillingsindustrien. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | I stedet for udelukkende at fokusere på nationale foranstaltninger bør EU tilstræbe gunstige vilkår for Unionens virksomheder i forbindelse med deres eksport af teknologier, produkter og løsninger, så de kan medvirke til at tackle de globale udfordringer vedrørende klima og naturressourcer på den mest effektive måde. |
| --- | --- |

4.2.3.

4.3.   Forskning, udvikling og innovation

| 4.3.1. | Europæiske F&U-projekter bør fremmes ved hjælp af offentlig finansiering og koordineres med de initiativer, der tages internt i medlemsstaterne. Det bør være en prioritet at øge niveauet for investeringer i F&U+I-aktiviteter i de enkelte medlemsstater. Endvidere opfordrer EØSU (igen) til, at processen for adgang til EU-finansiering til innovation forenkles (11). |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | EØSU mener desuden, at innovationsmiljøet nyder stor fordel af, at EU investerer i »store virksomheder«, som fremmer SMV'ernes deltagelse. Den gode innovationscirkel er kun mulig, når store virksomheders investeringer forenes med SMV'ers jagt på løsninger. På det område burde EU-projekter såsom COSME være mere synlige i medlemsstaterne, så man kan få ændret borgernes billede af situationen. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | EØSU slår endvidere til lyd for en styrkelse af ansvarlig forskning og innovation (Responsible Research and Innovation, RRI). Dette er en helhedsorienteret tilgang, som allerede er etableret i Horisont 2020, og som indebærer, at alle aktører (lige fra enkeltindivider i forskersamfundet til institutioner og regeringer) deltager i kraft af inklusive og deltagelsesbaserede metoder. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | EØSU er meget bevidst om og gør særligt opmærksom på den seneste teknologiske udvikling som følge af fremskridtene inden for forskningen og de konkrete resultater, der er opnået inden for kunstig intelligens. Udvalget minder desuden om de virkninger og konsekvenser, som gennemførelsen heraf vil få ikke blot for de industrielle produktionsprocesser, men også når det gælder arbejdslivet og borgernes liv generelt. |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Brexit

| 4.4.1. | Brexits konsekvenser for forskellige sektorer vil variere afhængigt af den aftale, der i sidste ende forhandles på plads mellem UK og EU-27. Nogle sektorer er formentlig mere følsomme over for konsekvenserne af Brexit end andre. De enkelte sektorers grad af udsathed bør imidlertid ikke undersøges separat, da der er stor sammenhæng mellem sektorer, hvilket kan forstærke virkningerne for de enkelte sektorer. Problemer inden for produktion af føde- og drikkevarer har f.eks. betydning for hoteller og restauranter, mens tilbagegang i metalindustrien vil påvirke bilindustrien. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | To aspekter synes særlig vigtige, nemlig markedsadgang og adgang til arbejdskraft på begge sider. Mens UK's adgang til arbejdskraft fra EU har tendens til at være mere eller mindre den samme i mange sektorer, varierer den relative betydning af eksporten til EU betydeligt, idet nogle store sektorer som f.eks. bygge- og anlægssektoren og engros- og detailhandel er mere fokuserede på hjemmemarkedet. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | EØSU mener, det er helt nødvendigt at beskytte det indre markeds integritet. Det er derudover vigtigt at sikre retssikkerheden. |
| --- | --- |

4.4.3.

5.   Investeringsplan

| 5.1. | Investeringer spiller en afgørende rolle i den nye industrielle tidsalder. EØSU mener, der bør træffes en række foranstaltninger for at forbedre effektiviteten af investeringerne og bringe industrivirksomhederne ind i en ny dimension:






  — | forøgelse af de offentlige investeringer: finanspolitisk spillerum for medlemsstaterne, lettelse af gældskriterierne for offentlige investeringer (»gylden regel«); forøgelse af EU's budget til industrielle transformationsprocesser, investering i bæredygtig (trans-)europæisk infrastruktur |
| --- | --- | --- |

5.1.

—

forøgelse af de offentlige investeringer: finanspolitisk spillerum for medlemsstaterne, lettelse af gældskriterierne for offentlige investeringer (»gylden regel«); forøgelse af EU's budget til industrielle transformationsprocesser, investering i bæredygtig (trans-)europæisk infrastruktur

| — | styrkelse af private investeringer: stimulering af Den Europæiske Investeringsbanks investeringsaktiviteter, etablering af nye støtteprogrammer fra nationale banker og styrkelse af de eksisterende. Målet er at give små og mellemstore virksomheder en sikker og langsigtet finansieringsramme, navnlig når det gælder komplekse transformationsprocesser |
| --- | --- |

—

styrkelse af private investeringer: stimulering af Den Europæiske Investeringsbanks investeringsaktiviteter, etablering af nye støtteprogrammer fra nationale banker og styrkelse af de eksisterende. Målet er at give små og mellemstore virksomheder en sikker og langsigtet finansieringsramme, navnlig når det gælder komplekse transformationsprocesser

| — | understøttelse af Kommissionens strategi for bæredygtig finansiering inden for rammerne af kapitalmarkedsunionen, som vil lette langsigtede investeringer ved at mobilisere private kapitalbevægelser mod bæredygtige investeringer. I den sammenhæng understreger udvalget betydningen af den endelige rapport fra ekspertgruppen på højt plan om bæredygtig finansiering, som er på trapperne, og den efterfølgende handlingsplan. |
| --- | --- |

—

understøttelse af Kommissionens strategi for bæredygtig finansiering inden for rammerne af kapitalmarkedsunionen, som vil lette langsigtede investeringer ved at mobilisere private kapitalbevægelser mod bæredygtige investeringer. I den sammenhæng understreger udvalget betydningen af den endelige rapport fra ekspertgruppen på højt plan om bæredygtig finansiering, som er på trapperne, og den efterfølgende handlingsplan.

| 5.2. | Tildelingen af EU-midler skal fokusere på opfyldelsen af industripolitiske udviklingsmål, navnlig sådanne som bringer merværdi til EU (CO2-reduktion, energieffektivitet, vedvarende energi, digitalisering osv.), og knyttes til EU's sociale standarder og benchmarking. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Disse mål for bæredygtig udvikling har grundlæggende betydning for europæisk industri og lederskab. Målene kræver imidlertid en egnet investeringsramme for SMV'er, som sætter dem i stand til at forblive konkurrencedygtige. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | EØSU mener også, at muligheden for, at medlemsstaterne kan medtage sociale og regionale indkøbskriterier i deres egne indkøbspraksisser (konceptet »godt indhold«) bør undersøges. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Endelig foreslår udvalget, at selskabsbeskatningssystemet nytænkes med henblik på at bekæmpe skatteunddragelse og skattekonkurrence. |
| --- | --- |

5.5.

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2017) 479 final.

1

(2)  COM(2017) 563 final — En europæisk ramme for gode og effektive lærlingeuddannelser.

2

(3)  I tråd med det 9. mål for bæredygtig udvikling om industri, innovation og infrastruktur, som alle EU's medlemsstater er blevet enige om.

3

(4)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/336 af 27. februar 2017 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse tykke plader af ulegeret stål eller andre former for legeret stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina var et godt eksempel på en antidumpingforanstaltning, men bivirkningerne bør overvåges (http://data.europa.eu/eli/reg_impl/2017/336/oj).

4

(5)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions.41082 (punkt 2.4).

5

(6)  COM(2014) 14 final.

6

(7)  Rådets konklusioner (konkurrenceevne) fra mødet den 30. november-1. december 2017.

7

(8)  Vækstprioritetsfaktorer for konkurrenceevne, konvergens og samhørighed i EU; Lighthouse Europe.

8

(9)  EØSU's informationsrapport om Midtvejsevaluering af Horisont 2020 (INT/807).

9

(10)  De seneste resultater inden for vindenergi (https://windeurope.org/about-wind/daily-wind/: torsdag den 23. november 2017 blev 19,2 % af Europas efterspørgsel efter elektricitet dækket af vindenergi. Top 3-lande: Danmark 93 %, Tyskland 47 % og Portugal 46 %) viser, at det er muligt at forbedre energieffektiviteten.

10

(11)  Nogle vejledende overslag sætter investeringer inden for rammerne af Horisont 2020 til 74,8 mia. EUR, herunder 16,4 mia. EUR til industrielt lederskab. I den nuværende flerårige finansielle ramme er finansiering fra strukturfondene til forskning og innovation på 43,7 mia. EUR, til SMV'ers konkurrenceevne er tallet 63,7 mia. EUR og til lavemissionsøkonomien 44,8 mia. EUR. De nyeste forlydender om projektet »Made in China« indikerer en samlet statslig investering på 1,5 milliarder USD.

11

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

EØSU's 531. plenarforsamling den 17. og 18. januar 2018

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/17

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2018

(COM(2017) 453 final)

(2018/C 197/03)

| Ordfører uden studiegruppe: | Juan MENDOZA CASTRO |
| --- | --- |

Ordfører uden studiegruppe:

Juan MENDOZA CASTRO

| Høring | Kommissionen, 9.10.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i EUF-traktaten |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 18.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 195/1/0 |

Høring

Kommissionen, 9.10.2017

Retsgrundlag

Artikel 304 i EUF-traktaten

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

18.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

195/1/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Udvalget hilser standardiseringsprogrammet for 2018 velkommen, især tiltagene på det sociale og miljømæssige område. Det anbefaler dog, at der fremover medtages en sammenfatning af, i hvilken udstrækning de foregående programmer er blevet gennemført. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Det anbefaler, at alle tiltag vedrørende IKT inkluderes i ét enkelt dokument. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det opfordrer Kommissionen til at holde nøje øje med, at der ikke forekommer misbrug af patentregler og lukkede standarder. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Udvalget fremhæver Kommissionens rolle i det europæiske standardiseringssystem, som er afgørende for udviklingen af det indre marked og positionerer EU som førende i verden på området. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Det opfordrer Kommissionen til fortsat at afsætte tilstrækkelige budgetmidler og fastholde det nødvendige personale for at kunne opfylde målene i forordning (EU) nr. 1025/2012. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Det insisterer på, at der følges grundigt op på indsatsen fra de væsentligste standardiseringsaktørers side. EØSU kunne prioritere at oprette et ad hoc-forum om det europæiske standardiseringssystems inklusivitet. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Overordnet finder udvalget, at de 27 tiltag, der er planer om i 2018, er velvalgte, men fremhæver følgende aspekter:






  — | Det digitale indre marked: EØSU finder det bekymrende, at drivkræfterne bag verdensomspændende de facto-standarder ofte er industrigiganter uden for EU med negative følgevirkninger. |
| --- | --- | --- |

1.7.

—

Det digitale indre marked: EØSU finder det bekymrende, at drivkræfterne bag verdensomspændende de facto-standarder ofte er industrigiganter uden for EU med negative følgevirkninger.

| — | Nye standarder for ethanol: EØSU anbefaler kraftigt, at der ses på beskyttelse af miljøet. |
| --- | --- |

—

Nye standarder for ethanol: EØSU anbefaler kraftigt, at der ses på beskyttelse af miljøet.

| — | Udvalget bifalder især de forskellige tiltag, der sigter mod en betydelig forbedring af miljøets og menneskers sundhed. |
| --- | --- |

—

Udvalget bifalder især de forskellige tiltag, der sigter mod en betydelig forbedring af miljøets og menneskers sundhed.

| — | Standarder for medicinsk udstyr: EØSU mener, at der også bør ses på omkostningseffektiviteten. |
| --- | --- |

—

Standarder for medicinsk udstyr: EØSU mener, at der også bør ses på omkostningseffektiviteten.

| — | Harmonisering af emissionskriterierne i transportsektoren: EØSU fremhæver den ringe udvikling siden de indledende skridt i 1995. |
| --- | --- |

—

Harmonisering af emissionskriterierne i transportsektoren: EØSU fremhæver den ringe udvikling siden de indledende skridt i 1995.

| 1.8. | EØSU støtter Kommissionen, når det gælder internationalt samarbejde, men henleder dens opmærksomhed på, at stadig flere standarder nu udarbejdes på internationalt niveau uden koordineret europæisk input. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU anbefaler, at de europæiske standardiseringsorganisationer gør det nemmere for Bilag III-organisationer at få adgang til processen forbundet med fastlæggelse af standarder og således sænker barrieren for reel deltagelse. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU bifalder de forskellige tiltag under det fælles initiativ vedrørende standardisering, men foreslår, at man tillige ser på de indirekte virkninger af fastlæggelsen af standarder for spørgsmål som udflytning af arbejdspladser, samfundets inklusivitet, uddannelse osv. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | I EU's årlige arbejdsprogram behandles og afspejles udfordringerne og overvejelserne vedrørende standardessentielle patenter, IKT-standardisering, den internationale dimension af standardisering og automatiserede køretøjer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Et andet tema i programmet er det fælles initiativ vedrørende standardisering fra juni 2016 (1). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Der opregnes tiltag, der skal fremme nedenstående strategiske prioriteter med det mål at understøtte de relevante initiativer på Kommissionens arbejdsprogram for 2017 og de standardiseringsbehov i 2018, der opstår med disse initiativer:






  — | Strategi for det digitale indre marked |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

Strategi for det digitale indre marked

| — | Strategi for energiunionen |
| --- | --- |

—

Strategi for energiunionen

| — | En europæisk rumstrategi |
| --- | --- |

—

En europæisk rumstrategi

| — | EU-handlingsplanen for den cirkulære økonomi |
| --- | --- |

—

EU-handlingsplanen for den cirkulære økonomi

| — | Den europæiske forsvarshandlingsplan |
| --- | --- |

—

Den europæiske forsvarshandlingsplan

| — | Et dybere og mere fair indre marked med et styrket industrigrundlag. |
| --- | --- |

—

Et dybere og mere fair indre marked med et styrket industrigrundlag.

| 2.4. | Kommissionen vil tilrettelægge interinstitutionel uddannelse med henblik på at øge lovgivernes og medlovgivernes forståelse af anvendelsen af standarder i forbindelse med gennemførelsen af lovgivning og politikker. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Det opfordrer desuden de europæiske standardiseringsorganisationer til at opretholde og intensivere deres indsats for at lette arbejdet for bilag III-organisationerne og for alle interesserede parter, med særligt fokus på deres interne regler og procedurer og på det arbejde, der udføres på internationalt niveau, navnlig inden for rammerne af ISO og IEC. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder det af Kommissionen fremlagte årlige arbejdsprogram for 2018, som dækker sociale spørgsmål og centrale miljøspørgsmål, herunder de vigtige emner cirkulær økonomi, klimaændringer og ren energi. Det bemærker dog, at der fremover bør medtages en sammenfatning, hvori det beskrives, i hvilken udstrækning tidligere årlige programmer er blevet gennemført. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Der er et behov for at strømline platforme og mekanismer for koordinering inden for IKT for at undgå overlapninger og en eventuelt manglende koordinering. Alle standardiseringstiltag på området bør inkluderes i ét enkelt dokument. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Åbne standarder er vigtige for den industrielle og teknologiske udvikling i EU. Udvalget henstiller til Kommissionen, at man forebygger brug, som er skadelig og i modstrid med konkurrenceprincipperne i patentreglerne og standarderne for lukkede kilder. I forhold til standardessentielle patenter er vi enige i principperne om retfærdige, rimelige og ikkediskriminerende principper for licenser. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Standardiseringsmodellen positionerer EU som førende i verden. EØSU gør opmærksom på Kommissionens arbejde inden for dette område. Det underliggende princip om »én standard, én test — accepteret i hele Europa« sikrer ensartethed af og sammenhæng i de europæiske standarder. Dette sikrer virksomhederne investeringer og skaber juridisk og finansiel sikkerhed. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I betragtning af det europæiske standardiseringssystems særlige karakter og dets betydning for industrien, SMV'er, forbrugerne og arbejdstagerne opfordrer EØSU Kommissionen til fortsat at afsætte de samme budgetmidler og fastholde personalet for at kunne opfylde målene i forordning (EU) nr. 1025/2012. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Udvalget opfordrer til en nøje overvågning af de primære standardiseringsaktørers indsats med henblik på at gøre det europæiske standardiseringssystem mere inklusivt. Som en prioritet kunne EØSU oprette et ad hoc-forum om systemets inklusivitet. Dette organ skulle have til opgave at afholde en årlig offentlig høring for at evaluere fremskridt i den henseende. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Da der i øjeblikket ikke foreligger et tilfredsstillende svar på konklusionen i EU-Domstolens dom i James Elliott-sagen (2), som for første gang anerkender, at europæiske standarder er en del af EU-retten, understreger EØSU vigtigheden af, at Kommissionen udøver sin nødvendige beføjelse i form af kontrol over standardiseringsarbejdet i tæt samarbejde med de øvrige europæiske institutioner, og anmoder om en interinstitutionel drøftelse om dette emne. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU foreslår, at Kommissionen undersøger høringsprocessen for det foreløbige udkast til det årlige EU-arbejdsprogram, idet det hverken indeholder strategisk perspektiv, struktur, baggrund eller begrundelse for forslagene. |
| --- | --- |

3.8.

4.   Bemærkninger til de planlagte tiltag i 2018

Nyt skub i beskæftigelse, vækst og investeringer

4.1.   Fastsættelse af standardiserede regler for produktion af gødningsstoffer (herunder organisk gødning) (3)

Udvalget har allerede gjort opmærksom på, at nogle definitioner på og standarder for gødningsstoffer, der stammer fra sekundære råmaterialer er uklare. For at lette gennemførelsen af den nye forordning anbefaler EØSU, at de i højere grad integreres i og harmoniseres med det eksisterende affaldsdirektiv (4) og minder samtidig om betydningen af de miljømæssige overvejelser vedrørende gødningsstoffer.

Det digitale indre marked

4.2.   Forbedring af kvaliteten af faste og trådløse mobile tjenester (5)

| 4.2.1. | Standardisering er af ubestridelig betydning inden for dette område og forhindrer markedsfragmentering, som kan give anledning til konkurrencebegrænsende praksis (6). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU støtter fuldt ud Kommissionen vedrørende strategien for det digitale indre marked, men påpeger, at den har store konsekvenser for organiseringen af det europæiske arbejdsmarked, da det voksende antal »crowd-arbejdstagere« arbejder for platforme i ofte meget kortvarige og ustabile beskæftigelsesforhold. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Digitalisering af industrien er en global udvikling, som kun vil tage fart i de kommende år. IKT-standarder er afgørende for udviklingen af digitale teknologier i mange industrisektorer. Drivkræfterne bag verdensomspændende de facto-standarder er imidlertid industrigiganter uden for EU. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | De officielle standardiseringsorganers (CEN, CENELEC, ETSI) udvikling af nationale, europæiske og internationale standarder går for langsomt til en digital teknologi, der forandrer sig med stor hast. Erhvervslivet udvikler derfor sine egne standarder — inden for meget kortere tid og efter egne regler. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Der er en risiko for, at udviklingen af standarder bliver uigennemsigtig og ekskluderende. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   Fastlæggelse af regler, der fremmer udviklingen af 5G-teknologi i 26 GHz-båndet (24,25-27,50 GHz) og i andre bånd med højere bølgelængder (7)

Efter EØSU's mening er dette tiltag helt afgørende for, at EU kan opretholde sin førerstilling inden for implementering af 5G-teknologier.

4.4.   Fastlæggelse af fælles standarder for forbedring af radiokommunikationssystemer, udveksling af passageroplysninger og tidsplaner og IT-sikkerhed (8)

EØSU foreslår, at der tillige foretages en standardisering af de teknologiske forandringer og nye forretningsmodeller, der udvikles inden for turismen. Ligesom udviklingen af integrerede og intelligente billet- og informationssystemer bør fremmes.

4.5.   Interoperabilitet og dataudveksling mellem operatører for at fremme mere effektive transport- og logistiktjenester (9)

Kommissionen foreslår »supplerende tiltag« til fastlæggelsen af standarder. Det er dog vigtigt at holde sig de største udfordringer for industrien for øje i lyset af den aktuelle situation: »gentagen indsendelse af data til forskellige systemer på grund af en mosaik af ikkeinteroperable standarder; mangel på sammenkoblede systemer og ringe tillid til beskyttelsen af følsomme data; e-transportdokumenter, der ikke anerkendes af myndigheder, banker, forsikringsselskaber; fravær af en kritisk masse af interessenter, der udveksler data og undersøger nye forretningsmuligheder (10).

En modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende klimapolitik

4.6.   Udvikling af nye sensorer og målemetoder til evaluering af luftkvalitet (11)
  ; overvågning af emissionerne af ammoniak (HN3), klor og klordioxid i atmosfæren og emissionerne af hydrogenfluorid (eller de samlede emissioner af gasformige flourider) fra industrisektorer (12); beskyttelse af sundheden mod polycykliske aromatiske kulbrinter (13)

Udvalget bifalder de foreslåede forbedringer, der yder et betydeligt bidrag til at forbedre miljøets og menneskers sundhed. Der har længe været en anerkendelse af alvoren af den almindelige befolknings eksponering for polycykliske aromatiske kulbrinter, hvoraf mange er kendte kræftfremkaldende stoffer, og der findes allerede flere EU-retsakter, som begrænser forekomsten af disse stoffer i bestemte fødevareprodukter, i vand og i luften.

4.7.   Miljøvenligt design: mindskelse af forbruget af mange produkter (computere osv.) (14); energieffektivitetsmærkning af centraliserede systemer (15); grøn infrastruktur (16)

EØSU gør opmærksom på, at modstandsdygtigheden af vigtig EU-infrastruktur over for de uundgåelige følger af klimaændringer er vigtig, og at standardiseringssystemet reagerer langsomt på dette vigtige spørgsmål. Standarder kan fremme udviklingen af grøn infrastruktur samt bidrage til forbedret ressourceeffektivitet i bygningssektoren og bedre modstandsdygtighed over for følgerne af klimaændringer.

4.8.   Udvikling af standarder for ethanolindhold på 20-25 % i benzin (nu 10 %) (17)

Hvis Kommissionen beslutter at give CEN et mandat på dette område, anbefaler EØSU på det kraftigste, at følgende tages med i overvejelserne: miljøpåvirkningen fra dyrkning af afgrøder i monokultur; skade på vand og jordbund forårsaget af anvendelsen af pesticider og gødningsstoffer; jorderosion; næringsstofudvaskning; øget brug af ferskvandsressourcer; tab af biodiversitet og levesteder for vilde dyr og planter (18).

4.9.   Harmonisering af emissionskriterierne i transportsektoren (19)

EØSU mener, at Kommissionen bør fremlægge mere konkrete forslag vedrørende dette tiltag, som der er et tydeligt behov for. Det er værd at bemærke, at de første skridt hen imod nedbringelse af emissionerne i transportsektoren blev truffet i 1995 (20).

Det indre marked

4.10.   Styrkelse af Det Europæiske Udvalg for Udarbejdelse af Standarder for Sejlads på Indre Vandvejes (CESNI) rolle (21)

De mange nuværende krav vedrørende nærskibsfart (22) skaber et behov for handling, men EØSU mener, at forslaget bør være mere præcist.

4.11.   Køreplan for downstreamstandardisering i det europæiske globale satellitnavigationssystem, gennemførelse af køreplanen og forbedring af Galileotjenesternes operabilitet med luftfartsmarkedet (23)

EØSU er helt enigt i forslaget og bemærker, at det globale marked for GNSS-baserede produkter og tjenester — kaldet downstreammarkedet — havde en værdi af 200 milliarder EUR i 2013 (24).

4.12.   E-indkøb (25)

Harmonisering er et vigtigt skridt i demokratiseringen af et marked, som skal være transparent og tilgængeligt med det mål for øje at gøre udstrakt brug af offentlige midler. Samtidig er det vigtigt at holde omkostningerne ved etablering, tilpasning og vedligeholdelse af de eksisterende platforme nede. Standardisering er derfor altafgørende (26).

4.13.   Udvikling af standarder for printere og andet udstyr (27)

EØSU er enigt i behovet for nye harmoniserede standarder, da forbrugerne forventer, at nye og innovative produkter såsom 3D-printere, robotter og selvkørende biler er lige så sikre som mere traditionelle produkter. Det er absolut nødvendigt, at nye produkter ikke udgør en trussel mod forbrugernes sikkerhed.

4.14.   Ajourføring af kravene til medicinsk udstyrs sikkerhed og ydeevne (28)

EØSU er enigt med Kommissionen i, at den nye forordning »skærper kravene til medicinsk udstyrs sikkerhed og ydeevne for at holde trit med den teknologiske og videnskabelige udvikling«. Dette er den vigtigste målsætning, men fordi ny teknologi er den væsentligste årsag til de stærkt stigende sundhedsudgifter, mener EØSU, at også omkostningseffektivitet bør tages med i overvejelserne.

4.15.   Ajourføring af kravene til sikkerhed og hygiejne ved byggevarer, der er i kontakt med drikkevandet (29)

EØSU beklager, at der stadig ikke, efter ti års drøftelser, er udviklet europæiske standarder på området. Beslutningen om at ændre det nuværende mandat (M/136) (30) pålægger standardiseringsorganer at fremlægge de første resultater inden udgangen af 2018.

4.16.   Understøttende arbejde for de væsentlige krav til ubemandede luftfartøjssystemer (31)

EØSU bemærker, at der har været en øget offentlig debat om brugen af droneteknologi til rekreative og kommercielle formål, herunder sikkerhedsrisiciene forbundet dermed. Internationale standarder er yderst vigtige for skabelsen af et globalt kommercielt marked. Det er altgørende, at disse standarder skaber et luftrum for rutineflyvninger med ubemandede luftfartøjssystemer, som er harmoniseret i hele verden, og som vil udvide de kommercielle muligheder uden at bringe sikkerheden og den generelle effektivitet i luftrummet i fare. Af de vigtige standarder, der er ved at blive udviklet, kan nævnes »detektion og undvigelse« og »styring og kontrol« (32).

4.17.   Revision af de harmoniserede kriterier for eksplosivstoffer til civil brug (især detonatorer) (33)

Hensigten med dette tiltag er at øge sikkerheden ved eksplosivstoffer til civil brug, men almindeligt anvendte produkter (først og fremmest elektroniske detonatorer) er slet ikke omfattet af de eksisterende harmoniserede standarder. Udvalget opfatter selvfølgelig forslaget som værende fuldt ud hensigtsmæssigt.

4.18.   Interoperabilitet: nye tekniske specifikationer til interoperabilitet i jernbanesystemet (34)

EØSU hilser dette forslag velkommen som endnu et skridt på den lange vej mod jernbaneintegration i Europa. I dette tilfælde vil standarder for rullende materiel med en sporvidde på 1 520 mm fremme forbindelser til den europæiske sporvidde på 1 435 mm.

4.19.   Beskyttelse af arbejdstagernes sundhed mod risici fra eksplosiv atmosfære (ATEX) (35)

EØSU er fuldt ud enigt i dette, da det nye ATEX-direktiv nødvendiggør en ajourføring af mandatet i overensstemmelse med den nye lovgivningsmæssige ramme.

4.20.   Forbedring af forbrugersikkerheden (36)

EØSU håber, at de nye standarder er i overensstemmelse med princippet om, at en forudsætning for forbrugerbeskyttelse er, at de varer og tjenesteydelser, der er til rådighed for forbrugerne, ved normal og forudseelig brug ikke indebærer nogen risiko for forbrugernes sundhed, og at de i modsat fald kan tilbagekaldes fra markedet efter en hurtig og enkel procedure (37).

Et område med retfærdighed og grundlæggende rettigheder

4.21.   Standardisering: Fastlæggelse af krav til detektionsudstyr til beskyttelse mod terrorangreb (på andre områder end luftfart) (38)

EØSU støtter fuldt ud dette tiltag, idet det samtidig understreger, at samarbejde mellem EU og USA er helt afgørende, da begge parter er plaget af terrorhandlinger (39). Blandt andet bør spørgsmålene vedrørende cybersikkerhed og særlige trusler mod transportsektoren tages op.

EU som en stærkere aktør på den internationale scene

4.22.   Udvikling: Støtte til medlemsstaternes indsats for at udvikle en fælles europæisk forsvarskapacitet (minimumsstandarder) (40)

I afventning af nærmere information om den studie, der er undervejs i Kommissionen, og den efterfølgende beslutning bakker EØSU op om udviklingen af fælles standarder for både våben og produkter med dobbelt anvendelse, idet det dog skal undgås, at man duplikerer eksisterende standarder, navnlig NATO-standarder (41).

5.   Internationalt samarbejde

| 5.1. | EØSU støtter Kommissionens initiativ om at intensivere den politiske dialog med de internationale standardiseringsaktører, men henleder Kommissions opmærksomhed på, at stadig flere standarder nu udarbejdes på internationalt niveau uden koordineret europæisk input. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Denne internationalisering af fastlæggelsen af standarder har konsekvenser: samfundets interesseparter, SMV'er og markedstilsynsmyndigheder kan ikke længere deltage, da de ikke har tilstrækkelige ressourcer til aktivt at påvirke den internationale standardisering. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Da disse internationale standarder kan overtages direkte af det nationale niveau ved at gå uden om den europæiske standardiseringsorganisation, er der en voksende risiko for afharmonisering af det indre marked. |
| --- | --- |

5.3.

6.   Inklusivitet

EØSU bifalder Kommissionens tiltag for at overvåge gennemførelsen af et ægte inklusivt europæisk standardiseringssystem. EØSU opfordrer kraftigt de europæiske standardiseringsorganisationer til at gøre det nemmere for Bilag III-organisationer at få adgang til processen forbundet med fastlæggelse af standarder og således sænke barrieren for reel deltagelse.

7.   Realisering af det fælles initiativ vedrørende standardisering

| 7.1. | EØSU bifalder de forskellige tiltag inden for det fælles initiativ vedrørende standardisering. Hvad angår »Undersøgelsen af økonomiske og samfundsmæssige virkninger og adgangen til standarder i EU og EFTA« på EU-niveau foreslår det, at man også ser på de indirekte virkninger af standardisering med fokus på spørgsmål som udflytning af arbejdspladser, samfundets inklusivitet, uddannelse osv. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | EØSU glæder sig over initiativerne for at fremskynde standardiseringen, men er bange for, at konsekvensen bliver mindre »synlighed« af det forberedende arbejde, der resulterer i standarder. |
| --- | --- |

7.2.

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2015) 550 final.

1

(2)  C-613/14 — James Elliott Construction.

2

(3)  COM(2016) 157 final.

3

(4)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 80.

4

(5)  COM(2016) 176 final.

5

(6)  BEREC (Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation) Report on Enabling the Internet of Things, 12.2.2016

6

(7)  Direktiv 2014/53/EU (EUT L 153 af 22.5.2014, s. 62).

7

(8)  Direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).

8

(9)  KOM(2011) 144 final, KOM(2009) 8 final, COM(2013) 913 final, SWD(2013) 524 final, C(2015) 2259 final.

9

(10)  Se Digital Transport and Logistics Forum — Background, 2015.

10

(11)  Direktiv 2008/50/EF (EUT L 152 af 11.6.2008, s. 1); direktiv 2004/107/EF (EUT L 23 af 26.1.2005, s. 3).

11

(12)  Direktiv 2010/75/EU (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

12

(13)  Forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1)..

13

(14)  Direktiv 2009/125/EF (EUT L 285 af 31.10.2009, s. 10).

14

(15)  Direktiv 2009/28/EF (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 16); COM(2016) 767 final.

15

(16)  COM(2013) 249 final; COM(2013) 216 final; COM(2014) 445 final.

16

(17)  Direktiv 2009/28/EF (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 16).

17

(18)  Projektet om en markedsplads for biobrændstoffer (Biofuel Marketplace). Maj 2006.

18

(19)  Direktiv 2003/87/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).

19

(20)  KOM(95) 302 final.

20

(21)  Direktiv (EU) 2016/1629 (EUT L 252 af 16.9.2016, s. 118).

21

(22)  Den europæiske standard om fastsættelse af tekniske forskrifter for fartøjer på indre vandveje. Udgave 2015/1.

22

(23)  COM(2016) 705 final.

23

(24)  Galileotjenestens holdningsdokument til de vigtigste prioriteter i Horisont 2020-arbejdsprogrammet for rummet 2018-2020.

24

(25)  COM(2013) 453 final; Udbudsdirektiverne (2017/24/EU); COM(2015) 0192 final.

25

(26)  EUT C 67 af 6.3.2014, s. 96.

26

(27)  Direktiv 2006/42/EF, Direktiv 95/16/EF (omarbejdning) (EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24).

27

(28)  Forordning (EU) 2017/745 (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1); Forordning (EU) 2017/746 (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 176).

28

(29)  Forordning (EU) nr. 305/2011 (EUT L 88 af 4.4.2011, s. 5); Rådets direktiv 98/83/EF (EUT L 330 af 5.12.1998, s. 32).

29

(30)  Revideret mandat for CEN/CENELEC.

30

(31)  COM(2015) 613 final.

31

(32)  ISO How standards will target the drone industry.

32

(33)  Direktiv 2014/28/EU (EUT L 96 af 29.3.2014, s. 1).

33

(34)  Direktiv (EU) 2016/797 (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).

34

(35)  Direktiv 2014/34/EU (EUT L 96 af 29.3.2014, s. 309).

35

(36)  Direktiv 2001/95/EF (EUT L 11 af 15.1.2002, s. 4).

36

(37)  EUT C 271 af 19.9.2013, s. 81.

37

(38)  COM(2014) 247 final; COM(2015) 624 final; COM(2012) 417 final.

38

(39)  The Benefits of U.S.-European Security Standardisation. National Institute of Standards and Technology. Det amerikanske handelsministerium, juni 2012.

39

(40)  COM(2016) 950 final.

40

(41)  EUT C 288 af 31.8.2017, s. 62.

41

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/24 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/24

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om bekæmpelse af svig og forfalskning i forbindelse med andre betalingsmidler end kontanter og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/413/RIA

(COM(2017) 489 final — 2017/0226 (COD))

(2018/C 197/04)

| Ordfører: | Victor ALISTAR |
| --- | --- |

Ordfører:

Victor ALISTAR

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 2.10.2017
  Rådet, 25.10.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 83, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 18.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 129/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 2.10.2017

Rådet, 25.10.2017

Retsgrundlag

Artikel 83, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

18.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

129/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har gjort det til en prioritet at bekæmpe cyberkriminalitet — et fænomen, som berører elektroniske betalingsmidler — selv om dette burde være blevet prioriteret for længst. Fordelene ved digitaliseringen bør ledsages af mekanismer, som kan udgøre et svar på de udfordringer, som digitaliseringen også indebærer, så den europæiske økonomi og de europæiske borgere kan få fuldt udbytte af informationssamfundet. EØSU hilser Kommissionens forslag velkommen, da det har til formål at beskytte borgere og virksomheder mod cyberkriminelle netværk og omfatter foranstaltninger, der skal styrke tilliden til brugen af elektroniske betalingsmidler. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I forbindelse med sin gennemgang af forslaget til direktiv hæfter udvalget sig ved en række mangler, der bør undersøges nærmere og findes en løsning på: |
| --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | I artikel 11, som omhandler fastlæggelse af straffemyndighed i forbindelse med efterforskningen, bør det med henblik på at undgå en positiv kompetencekonflikt præciseres, hvorvidt det grundlæggende princip er gerningsmandens eller det anvendte informationssystems tilstedeværelse på en medlemsstats område. I den forbindelse opfordrer EØSU til, at der indføres et nyt afsnit i artiklen, som omhandler løsning af kompetencekonflikter ifølge én af de to metoder, der foreslås i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | Direktivforslaget behandler ikke fyldestgørende den situation, hvor andre jurisdiktioner uden for EU er impliceret, og ej heller betingelserne for henvisning til andre instrumenter for internationalt retligt samarbejde. Det er derfor påkrævet, at der etableres forudsigelige og veldefinerede proceduremæssige rammer. |
| --- | --- |

1.2.2.

| 1.2.3. | Det er nødvendigt at supplere artikel 16, som omhandler forebyggelse, med specifikke foranstaltninger, der foreskrives i medlemsstaternes gennemførelseslovgivning, og som vedrører oplysningspligten, som påhviler enten de aktører, der udsteder elektroniske betalingsmidler, eller de nationale reguleringsmyndigheder, eller som ligger hos de instanser, der er ansvarlige for oplysning om finansielle spørgsmål. |
| --- | --- |

1.2.3.

| 1.2.4. | Hvad angår artikel 12 og 13 bør der også fastsættes bestemmelser om udveksling af god praksis med hensyn til afsløring, efterforskning og opklaring af sager om cyberkriminalitet baseret på svig med elektroniske betalingsmidler. |
| --- | --- |

1.2.4.

| 1.3. | Selv om det område, der behandles her, vedrører efterforskningssamarbejde og retsligt samarbejde om computerrelateret bedrageri, er det også vigtigt at oprette præventive mekanismer og mekanismer til oplysning af offentligheden om gerningsmændenes modus operandi ved hjælp af oplysningskampagner, der gennemføres af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | For at sikre at foranstaltningerne til beskyttelse af personer er effektive, og for at nå de mål, som ligger til grund for dette initiativ, dvs. styrke tilliden til elektroniske og digitale betalingsinstrumenter samt opnå et højere overholdelsesniveau og styrke forebyggelsen, bør bestemmelserne i artikel 15 også omfatte indførelse i national lovgivning af en forsikring mod økonomiske tab som følge af svig, der indebærer en forpligtelse til at holde ofrene 100 % skadesløse i tilfælde af computerrelateret bedrageri, som skader indehaverne af elektroniske betalingsmidler. En sådan godtgørelse vil blive udbetalt efter, at den udstedende enhed som berørt civil part i sagen har afsluttet sin undersøgelse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at sikre at politikken for bekæmpelse af forfalskning af elektroniske betalingsmidler er effektiv, bør direktivet indeholde en pligt til at anmelde tilfælde af forfalskede elektroniske betalingsmidler, der svarer til anmeldelsespligten i forbindelse med politikkerne for hvidvaskning af penge og forordningen om beskyttelse af personoplysninger. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understreger, at det er nødvendigt at udbygge kapaciteten med henblik på at øge forståelsen af svig med elektroniske og digitale betalingsmidler, ligesom dette fænomen bør forebygges ved at indføre en mekanisme for indsamling af statistiske oplysninger med henblik på at styrke strategierne for forebyggelse og afhjælpning af konsekvenserne af sådan svig. Samtidig bør analysen af virkningerne af gennemførelsesforanstaltningerne i medlemsstaterne være fortløbende, og der bør udsendes kvantitative rapporter en gang om året og en kvalitativ evaluering af konsekvenserne hvert andet eller tredje år, så man kan vurdere, hvor effektiv politikken er, og identificere nødvendige justeringer. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | For på mellemlangt sigt at øge effektiviteten af bekæmpelsen af computerrelateret bedrageri og forfalskning af betalingsmidler bør artikel 16 styrkes, og det bør tydeligt præciseres, at medlemsstaterne har pligt til at udvikle specialviden på området ved at udnytte den ekspertise, de erhverver med hensyn til efterforskning, og benytte sig af erfaringsudveksling for at forbedre de færdiguddannedes generelle kvalifikationer (ved hjælp af valgfag) samt eksperters og efterforskeres generelle kvalifikationer (ved hjælp af løbende specialiseret uddannelse). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Udvalget er i øvrigt af den opfattelse, at samarbejde på området er helt og aldeles uundværligt, og at der bør tilskyndes hertil. Det gælder både nationalt og grænseoverskridende samarbejde såvel som samarbejde om at bekæmpe og forebygge denne form for kriminalitet. Alle berørte aktører fra både den offentlige og den private sektor bør inddrages heri. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | For at undgå enhver forvirring med hensyn til direktivets formål foreslår vi, at »andre betalingsmidler end kontanter« udskiftes med »elektroniske og digitale betalingsmidler« i direktivets overskrift. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | Formålet med direktivet er at sikre en harmonisering af instrumenterne og styrke medlemsstaternes evne til at efterforske svig i forbindelse med elektroniske eller digitale betalingsmidler. Den foreslåede regulering sigter mod at fremme grænseoverskridende samarbejde mellem de myndigheder, som står for efterforskningen, og indføre en række foranstaltninger vedrørende dette samarbejde samt fælles minimumsstandarder for forebyggelsesarbejde, for støtte til ofrene og for ansvarliggørelse af udstederne af sådanne betalingsinstrumenter. I den forbindelse er den valgte fremgangsmåde at definere anvendelsesområdet for instrumentet, som sigter mod at tilvejebringe et teknologineutralt perspektiv. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I lyset af den teknologiske udvikling og diversificeringen af modus operandi, når det gælder computerrelateret bedrageri, herunder de strategier, som anvendes af kriminelle grupper, erkender Kommissionen i meddelelsen En strategi for et digitalt indre marked i EU (1), at rammeafgørelsen ikke i tilstrækkelig grad kan imødegå nye udfordringer og teknologiske nyskabelser såsom virtuelle valutaer og mobilbetaling. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Betalingskort er det vigtigste kontantløse betalingsinstrument i EU set ud fra antal transaktioner. I 2013 tegnede svig med kort udstedt i euroområdet sig ifølge en undersøgelse foretaget af den Europæiske Centralbank for 1,44 mia. EUR, og tallet er for opadgående (2). Der findes kun data om svig i forbindelse med kortbetalinger, men betalingskort er også det vigtigste kontantløse betalingsinstrument i EU set ud fra antal transaktioner (3). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det fremgår af Kommissionens analyse, at et af de områder, der er mest sårbare over for bedrageri, er anvendelse af elektroniske betalingsmidler til betaling af rejseudgifter — togbilletter, flybilletter, indkvartering og andre tilsvarende transaktioner. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Kommissionens forslag har til formål at sikre en robust og teknologisk neutral ramme, fjerne operationelle hindringer og styrke de forebyggende foranstaltninger mod svig i forbindelse med elektroniske betalingsmidler. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | For at sikre at der er effektive midler til rådighed til bekæmpelse af svig i forbindelse med elektroniske betalingsmidler og computerrelateret kriminalitet, fastlægger direktivforslaget fælles regler for de nationale lovgivninger, som omhandler: strafferetlige lovovertrædelser vedrørende computerrelateret bedrageri i forbindelse med betalingsmidler, medvirken til strafferetlige lovovertrædelser og politikken vedrørende strafferetlige sanktioner, juridiske personers ansvar og harmonisering af sanktioner med henblik på afskrækkelse. EØSU understreger, at det er første gang, at virtuelle valutaer reguleres inden for rammerne af EU's lovgivning. Definitionen af lovovertrædelser omfatter handlinger, som, selv om der ikke direkte er tale om svig, begås som forberedelse til svig (tyveri og forfalskning men også salg og den blotte besiddelse af stjålne betalingsinstrumenter). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Med henblik på at gøre det europæiske samarbejde om bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet og svig i forbindelse med elektroniske betalingsmidler mere effektivt, indeholder direktivet regler om indførelse af konkrete og relevante bestemmelser om institutionelle mekanismer og kompetencer vedrørende efterforskning på medlemsstatsniveau samt vedrørende den europæiske mekanisme for udveksling af oplysninger mellem nationale myndigheder. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Et yderst vigtigt element i forslaget er, at det indeholder en forpligtelse til at indføre effektive foranstaltninger til beskyttelse af ofrenes interesser og sikrer dem adgang til effektive retsmidler. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | I Kommissionens forslag, som er helt i tråd med Den Europæiske Unions lovgivningsmæssige kompetencer, som defineret i artikel 83 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, slås der til lyd for en minimumsharmonisering i medlemsstaterne med en gennemførelsesfrist på 24 måneder. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Det valgte lovgivningsinstrument er langt mere hensigtsmæssigt, da det ved hjælp af et direktiv er muligt at fastsætte juridisk bindende regler i alle de nationale jurisdiktioner (med undtagelse af Danmark, hvis landet ikke tilslutter sig frivilligt), hvilket er mere vidtgående end den standardisering af praksis, som foreskrives i rammeafgørelse 2001/413/RIA, uden at det dog berører rammeafgørelsens indhold. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU konstaterer, at forslaget til direktiv er i synergi med andre lovgivningsmæssige instrumenter, som medlemsstaterne deltager i, og at det supplerer andre af Unionens politikker såsom de paneuropæiske strafferetlige samarbejdsmekanismer og retsakter om bekæmpelse af computerrelateret bedrageri og hvidvaskning af penge. I den forbindelse skal det også understreges, at det er nødvendigt at sikre, at der er en sammenhæng mellem dette forslag og foranstaltningerne til beskyttelse af personoplysninger, der indehaves af finansielle institutioner, og cybersikkerhedsforanstaltningerne. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Grundlæggende findes der på EU-niveau en række retsakter, som specificerer de nødvendige regler for de finansielle markeder og finansielle tjenester ved at fastsætte regler for rettidig omhu med hensyn til levering, forvaltning og sikring af betalingsinstrumenter, men direktivforslaget indeholder en nødvendig styrkelse af den juridiske infrastruktur, når det gælder rapportering, efterforskning og strafferetlige sanktioner med hensyn til computerrelateret bedrageri og betalingsmidler. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU understreger, at det er nødvendigt at udbygge kapaciteten med henblik på at øge forståelsen af svig med elektroniske og digitale betalingsmidler, ligesom dette fænomen bør forebygges ved at indføre en mekanisme for indsamling af statistiske oplysninger med henblik på at styrke strategierne for forebyggelse og afhjælpning af konsekvenserne af sådan svig. Samtidig bør analysen af virkningerne af gennemførelsesforanstaltningerne i medlemsstaterne være fortløbende, og der bør udsendes kvantitative rapporter en gang om året og en kvalitativ evaluering af konsekvenserne hvert andet eller tredje år, så man kan vurdere, hvor effektiv politikken er, og identificere nødvendige justeringer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Eftersom der inden for rammerne af en mere robust ordning for sikring af juridiske instrumenter indføres et ansvar for juridiske personer og strafferetlige sanktioner, mindes der om, at det er nødvendigt at indføre instrumenter til støtte for de aktører, som leverer elektroniske betalingstjenester eller anvender platforme til onlinebetalinger, så de kan leve op til de sektorspecifikke regler (4). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Hvad angår den mekanisme, der fastsættes i direktivforslagets artikel 13 og 14 og vedrører udveksling af oplysninger om efterforskning af cyberkriminalitet, som involverer svig i forbindelse med elektroniske betalingsmidler, er det nødvendigt at delegere beføjelser til Kommissionen, så denne ved hjælp af delegerede retsakter kan regulere såvel mekanismen for udveksling af oplysninger som de standardiserede rapporteringsdata om sager, der er under efterforskning. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Hvad angår forebyggelse henviser Kommissionen i sin meddelelse ganske vist til et lignende tiltag, der blev vedtaget i forbindelse med direktiv 2011/93/EU, men efter EØSU's opfattelse er det nødvendigt dels at skabe større klarhed om forpligtelserne i forbindelse med forebyggelsesforanstaltningerne, dels at indføre en række forpligtelser med hensyn til oplysning af offentligheden om årsager, risici og måder, hvorpå den enkelte kan beskytte sig med henblik på at undgå svig i forbindelse med finansielle betalingsinstrumenter begået af cyberkriminelle netværk, som lokker brugerne i en fælde. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Der bør udvikles specialviden på dette område ved at udnytte den ekspertise, der erhverves med hensyn til efterforskning, og benytte sig af erfaringsudveksling med henblik på dels at forbedre de generelle kvalifikationer hos færdiguddannede med en almen uddannelse ved hjælp af valgfag, dels at udvikle en kompetenceramme for eksperter og efterforskere ved hjælp af specialuddannelsesprogrammer. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Det er vigtigt at sikre et effektivt samarbejde på området for at bekæmpe denne form for kriminalitet. Dette samarbejde bør organiseres på flere forskellige områder, og alle berørte aktører bør så vidt muligt inddrages heri. Det handler ikke alene om at bekæmpe denne alvorlige form for kriminalitet, men også om at forebygge den, både nationalt og i grænseoverskridende sammenhæng. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Direktivforslaget behandler ikke fyldestgørende den situation, hvor andre jurisdiktioner uden for EU er impliceret, og ej heller betingelserne for henvisning til andre instrumenter for internationalt retligt samarbejde. Det er derfor påkrævet, at der etableres forudsigelige og veldefinerede proceduremæssige rammer. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Selv om det område, der behandles her, vedrører efterforskningssamarbejde og retsligt samarbejde om computerrelateret bedrageri, er det også vigtigt at oprette præventive mekanismer og mekanismer til oplysning af offentligheden om gerningsmændenes modus operandi ved hjælp af oplysningskampagner, der gennemføres af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder. I den forbindelse er det nødvendigt, at der i bestemmelserne sidst i lovgivningsforslaget henvises til de instrumenter for internationalt strafferetligt samarbejde, som der vil blive henvist til i ekstraterritoriale situationer, og den måde, hvorpå der vil blive efterforsket med udgangspunkt i disse instrumenter. Med hensyn til procedure er der tale om et nyttigt instrument, som skaber øget klarhed. |
| --- | --- |

3.11.

4.   Specifikke forslag

| 4.1. | I artikel 11, som omhandler fastlæggelse af straffemyndighed i forbindelse med efterforskningen, bør det præciseres, hvorvidt det grundlæggende princip er gerningsmandens eller det anvendte informationssystems tilstedeværelse på en medlemsstats område, så man undgår en positiv kompetencekonflikt mellem den situation, som beskrives i artikel 11, stk. 2, litra a), som henviser til gerningsmandens fysiske tilstedeværelse, og den i artikel 11, stk. 2, litra b), beskrevne situation, hvor gerningsmanden har begået lovovertrædelsen på en medlemsstats område, men fysisk befinder sig et andet sted (anvendelse af en mekanisme af typen »remote shell«). Dette ville nemlig kunne betyde, at begge de berørte EU-medlemsstater har kompetence. Det er nødvendigt, at der i artikel 11 indføres et nyt afsnit, som omhandler løsning af kompetencekonflikter, enten ved at der udpeges en enhed, der skal have dette som sin opgave (f.eks. Eurojust), eller ved at der henvises til en lignende mekanisme til løsning af konflikten (f.eks. rammeafgørelse 2009/948/RIA (5)). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det er nødvendigt at supplere artikel 16, som omhandler forebyggelse, med specifikke foranstaltninger, der foreskrives i medlemsstaternes gennemførelseslovgivning, og som vedrører oplysningspligten, som påhviler enten de aktører, der udsteder elektroniske betalingsmidler, eller de nationale reguleringsmyndigheder, eller som ligger hos de instanser, der er ansvarlige for oplysning om finansielle spørgsmål. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Hvad angår den i direktivforslagets artikel 13 omhandlede pligt til at oprette en mekanisme til udveksling af oplysninger om efterforskning af svig er det nødvendigt at oprette et enkelt nationalt kontaktpunkt, som svarer til de kontaktpunkter, der findes inden for bekæmpelse af hvidvaskning af penge og fødevaresikkerhed, så der sikres ensartethed på europæisk niveau. Dette kontaktpunkt kunne i de fleste jurisdiktioner i EU enten være justitsministeriet eller et andet kompetent organ. EØSU mener, at formuleringen »passende anmeldelseskanaler« delvist kan leve op til kravet om effektivitet, men ikke til kravet om harmonisering. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Hvad angår artikel 12 og 13 bør der også fastsættes bestemmelser om udveksling af god praksis med hensyn til afsløring, efterforskning og opklaring af sager om cyberkriminalitet baseret på svig med elektroniske betalingsmidler. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | For at sikre at foranstaltningerne til beskyttelse af personer er effektive, og for at nå de mål, som ligger til grund for dette initiativ, dvs. styrke tilliden til elektroniske betalingsinstrumenter samt opnå et højere overholdelsesniveau og styrke forebyggelsen, bør bestemmelserne i artikel 15 også omfatte indførelse i national lovgivning af en forsikring mod økonomiske tab som følge af svig, der indebærer en forpligtelse til at holde ofrene 100 % skadesløse i tilfælde af computerrelateret bedrageri, som skader indehaverne af elektroniske betalingsmidler. En sådan godtgørelse vil blive udbetalt efter, at den udstedende enhed som berørt civil part i sagen har afsluttet sin undersøgelse. Disse garantier bør også dække den skade, som tilføjes handlende repræsenteret af SMV'er i tilfælde af manglende afregning af beløb op til et rimeligt loft, der fastsættes på medlemsstatsniveau. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | For at sikre at politikken for bekæmpelse af forfalskning af elektroniske betalingsmidler er effektiv, bør direktivet indeholde en pligt til at anmelde tilfælde af forfalskede elektroniske betalingsmidler, der svarer til anmeldelsespligten i forbindelse med politikkerne for hvidvaskning af penge og forordningen om beskyttelse af personoplysninger. |
| --- | --- |

4.6.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2015) 192 final.

1

(2)  Den Europæiske Centralbank, »Fourth report on card fraud«, juli 2015 (senest tilgængelige data).

2

Fourth report on card fraud

(3)  Jf. fodnote 2.

3

(4)  EUT L 267 af 10.10.2009, s. 7.

4

(5)  EUT L 328 af 15.12.2009, s. 42.

5

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/29

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger

(COM(2017) 335 final — 2017/0138 (CNS))

(2018/C 197/05)

| Ordfører: | Victor ALISTAR |
| --- | --- |
| Medordfører: | Petru Sorin DANDEA |

Ordfører:

Victor ALISTAR

Medordfører:

Petru Sorin DANDEA

| Anmodning om udtalelse | Rådet for Den Europæiske Union, 10.7.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 113 og 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 20.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 184/2/7 |

Anmodning om udtalelse

Rådet for Den Europæiske Union, 10.7.2017

Retsgrundlag

Artikel 113 og 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

20.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

184/2/7

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Kommissionens forslag indeholder et direktiv om ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU, der regulerer det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne på skatteområdet, og et bilag med en liste over kendetegn på potentielt aggressiv skatteplanlægning. Det foreslås at lade de enkelte medlemsstater anvende værktøjet til automatisk udveksling af oplysninger for at stille de oplysninger, som rapporteres af mellemmænd, til rådighed for andre medlemsstater. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU støtter Kommissionens forslag, da de gældende bestemmelser ikke tillader medlemsstaterne at udveksle oplysninger, hvis de bliver opmærksomme på skatteundgåelses- og/eller skatteunddragelsesordninger. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bifalder og støtter Kommissionens beslutning om at tage fat på problemet med mellemmænd, der muliggør aggressiv skatteplanlægning. Ved at gøre mellemmænds aktiviteter gennemsigtige gennem den rapporteringspligt, der foreslås i direktivforslaget, vil man kunne afskrække mellemmænd fra at tilbyde deres kunder aggressive skatteplanlægningsordninger og således mindske den skadelige udhuling af medlemsstaternes skattegrundlag. Dette bør skabe lige vilkår og skattemæssig retfærdighed mellem virksomheder, der har fastlagt rammer for håndtering af aggressiv skatteplanlægning, og dem, der ikke har det, men som er underlagt højere beskatning for at kompensere for udhulingen af skattegrundlaget i de enkelte medlemsstater. Forslaget giver således et svar på ønsket fra de fleste europæiske virksomheder om skattemæssig retfærdighed mellem skatteydere og på det stigende pres fra de enkelte skatteydere. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | I den forbindelse bifalder EØSU Kommissionens beslutning om at yde logistisk og teknisk støtte til medlemsstaterne til gennemførelse af det sikrede centralregister, som skal bruges til at registrere oplysninger på basis af et administrativt samarbejde. I betragtning af kompleksiteten af nogle af de aggressive skatteplanlægningsordninger anbefaler EØSU, at Kommissionen også støtter medlemsstaterne, når det gælder uddannelse af det personale, der skal være ansvarligt for registrering og udveksling af de pågældende oplysninger. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Forslaget har et meget bredt anvendelsesområde. Det er vigtigt at sikre, at direktivet bliver et effektivt afskrækkende middel til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning. Der er behov for mere præcise bestemmelser om definition af indberetningspligtige transaktioner for at undgå overdreven rapportering fra virksomheder med deraf følgende tidskrævende administration for både skatteforvaltninger og skatteydere. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU bemærker, at kravet om overholdelse af armslængdeprincippet eller OECD's retningslinjer vedrørende interne afregningspriser ikke er en eksakt videnskab og uundgåeligt vil indebære en subjektiv fortolkning fra skatteydernes og skattemyndighedernes side. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at give passende og konstruktiv vejledning i at afgøre, om transaktioner falder ind under denne kategori eller ej. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU bemærker, at skatteyderne har det endelige ansvar for at overholde det foreslåede direktiv. For at opfylde proportionalitetskravet må de administrative omkostninger reduceres mest muligt for alle virksomheder, uanset størrelse. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer Kommissionen til at revidere rapporteringsfristen på fem dage for at sikre, at det er muligt for rapporteringspligtige enheder at overholde den, og at den samtidig er i overensstemmelse med målet om en effektiv rapporteringspolitik. Det synes således at være nødvendigt og hensigtsmæssigt at forlænge denne frist. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Direktivforslaget efterlader en række uløste spørgsmål såsom spørgsmålet om, hvordan det skal finde anvendelse på skatteydere i den digitale økonomi i lyset af, hvor svært det er at fastslå, om de rent faktisk er fysisk til stede som skattepligtige personer i de enkelte medlemsstaters jurisdiktioner. Et andet spørgsmål vedrører klarheden af de kriterier, der er fastsat i forslaget for at sikre en ensartet tilgang i de nationale regler om sanktioner for manglende rapportering. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU påpeger, at rapporteringsmekanismerne ikke må skabe ustabilitet i skattelovgivningen som følge af hyppige ændringer, og at der skal tages hensyn til det forhold, at direkte beskatning henhører under medlemsstaternes lovgivningskompetence. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | Globaliseringen har øget kapitalens mobilitet til et hidtil uset niveau. På den baggrund og i lyset af de seneste års skandaler (1) vedrørende selskaber og jurisdiktioner, der har fremmet aggressive skatteplanlægningsordninger, som ofte har ført til en udhuling af skattegrundlaget i medlemsstaterne, har Kommissionen sat bekæmpelse af skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning øverst på dagsordenen. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kommissionens forslag indeholder et direktiv om ændring af Rådets direktiv 2011/16/EU for så vidt angår administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne på skatteområdet og et bilag med en liste over potentielle kendetegn på aggressiv skatteplanlægning. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Direktivforslaget indfører et rapporteringskrav til institutioner og fagfolk, der rådgiver om skatteplanlægning, og som i direktivet betegnes som mellemmænd. Der kan her være tale om skatterådgivere, banker, kreditvurderingsbureauer og andre, der falder ind under definitionen af en »formidler«, dvs. »enhver person, som over for skatteyderen har ansvaret for at udforme, markedsføre, tilrettelægge eller forvalte gennemførelsen af de skattemæssige aspekter ved en indberetningspligtig grænseoverskridende ordning eller række af sådanne ordninger i forbindelse med, at vedkommende udbyder tjenesteydelser vedrørende beskatning«. Under visse omstændigheder er det skatteyderens ansvar at indgive oplysninger. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | De enheder, enkeltpersoner og virksomheder, der yder rådgivning om skatteplanlægning, er forpligtede til at informere om rapporteringspligtige grænseoverskridende ordninger senest fem dage efter, at de pågældende ordninger er stillet til rådighed til gennemførelse. Oplysningerne skal gøres tilgængelige for de relevante skattemyndigheder og vil være underkastet automatisk udveksling af information mellem medlemsstaternes skattemyndigheder. Den automatiske udveksling vil finde sted kvartalsvis. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Kommissionen mener, at direktivet vil få en afskrækkende virkning på mellemmænd, der rådgiver om aggressiv skatteplanlægning, og at det vil begrænse aggressiv skatteplanlægningspraksis. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kommissionen har overvejet tre løsningsmodeller til gennemførelsen af sine politiske målsætninger: en (ikke-bindende) henstilling til medlemsstaterne om at indføre en regel om obligatorisk offentliggørelse i deres nationale lovgivning, en adfærdskodeks for mellemmænd eller et EU-direktiv, der pålægger medlemsstater at indføre en ordning for obligatorisk offentliggørelse. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Den har valgt at benytte sig af et direktiv for at sikre, at disse foranstaltninger, der sigter mod at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning, gennemføres ensartet i alle medlemsstater. Kommissionens initiativ svarer til aktion 12 i OECD's BEPS-projekt, som anbefaler, at mellemmænd, der rådgiver virksomheder om aggressiv skatteplanlægning, skal afskrækkes. Kommissionens initiativ indfører et sæt instrumenter, hvormed denne aktion skal omsættes til praksis. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Kommissionens forslag bygger på princippet om dialog mellem skatteyderen og skattemyndigheden og på princippet om loyalt samarbejde mellem dem i det indre marked. Den mekanisme, der skal indføres, er en forudgående anmeldelse af potentielt aggressive skatteplanlægningstransaktioner med fire typer af standardindikatorer (eller »kendetegn«), der er fastsat i bilaget til direktivforslaget. Det bør stå klart, at blot det at indberette en ordning ikke automatisk betyder, at der formodes at foreligge en aggressiv skatteplanlægning, men at der dermed indledes en dialog mellem skatteyderen og skattemyndigheden. Kommissionen har således valgt en forebyggende tilgang, der kan mindske risikoen for sanktionering af skatteydere. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | I direktivforslaget har Kommissionen også indført en direkte forudgående rapporteringspligt for skatteyderne selv, hvis den potentielt aggressive skatteplanlægning eller -transaktion gennemføres efter et internt forslag uden involvering eller rådgivning fra en mellemmand, eller hvis mellemmanden/rådgiveren er underlagt en fortrolighedsklausul eller er beskyttet i henhold til national lovgivning om tavshedspligt, eller hvis mellemmanden eller rådgiveren ikke er underlagt en medlemsstats jurisdiktion. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Generelle og særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder og støtter Kommissionens beslutning om at løse problemet med mellemmænd, der muliggør aggressiv skatteplanlægning. Ved at gøre deres aktiviteter gennemsigtige ved hjælp af den rapporteringspligt, der foreslås i direktivforslaget, afskrækkes mellemmænd fra at tilbyde deres kunder skatteplanlægningsordninger, der kunstigt reducerer deres skatteindbetalinger. Som følge heraf vil direktivet reducere den skadelige udhuling af medlemsstaternes skattegrundlag. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I direktivforslaget formodes det, at skatteyderne er i god tro, og at de ikke har til hensigt at undgå at betale skat. Det bør understreges, at rapporteringer om skatteordninger, som potentielt kan udgøre aggressiv skatteplanlægning, ikke nødvendigvis betyder, at der rent faktisk har været tale om aggressiv skatteplanlægning. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Kommissionens forslag bør skabe lige vilkår og skattemæssig retfærdighed mellem virksomheder, der har fastlagt rammer for håndtering af aggressiv skatteplanlægning, og dem, der ikke har det, men som er underlagt højere beskatning for at kompensere for udhulingen af skattegrundlaget i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Forslaget har et meget bredt anvendelsesområde. Det er vigtigt at sikre, at direktivet bliver et effektivt afskrækkende middel til bekæmpelse af aggressiv skatteplanlægning. Der er behov for mere præcise bestemmelser om, hvornår der er tale om indberetningspligtige transaktioner, for at undgå overdreven rapportering fra virksomheder med deraf følgende tidskrævende administration for både skatteforvaltninger og skatteydere. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | En stor mængde fortolkninger må undgås, hvilket kræver mere vejledning fra Kommissionens og medlemsstaternes side for at gøre forslaget effektivt. Dette gælder navnlig anvendelsen af armslængdeprincippet eller OECD's retningslinjer vedrørende interne afregningspriser. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Endvidere efterlader direktivforslaget en række uløste spørgsmål såsom spørgsmålet om, hvordan det skal finde anvendelse på skatteydere i den digitale økonomi i lyset af, hvor svært det er at fastslå, om de rent faktisk er fysisk til stede som skattepligtige personer i de enkelte medlemsstaters jurisdiktioner. Et andet spørgsmål vedrører klarheden af de kriterier, der er fastsat i forslaget for at sikre en ensartet tilgang i de nationale regler om sanktioner for manglende rapportering. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU mener, at der er brug for en mere omfattende konsekvensanalyse for at sikre, at det foreslåede direktiv opfylder proportionalitetskravet. Det er nødvendigt at vurdere, hvor tidskrævende det vil være for skatteforvaltninger og formidlere/virksomheder at følge reglerne. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Kommissionen foreslår, at de enkelte medlemsstater anvender værktøjet til automatisk udveksling af oplysninger, der gør det muligt at stille de oplysninger, som rapporteres af mellemmænd, til rådighed for de øvrige medlemsstater. EØSU støtter Kommissionens forslag, da de gældende bestemmelser ikke tillader medlemsstaterne at udveksle oplysninger, hvis de bliver opmærksomme på skatteundgåelses- og/eller skatteunddragelsesordninger. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre en rettidig og effektiv gennemførelse direktivet om tvistbilæggelse (2). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU mener, at visse virksomheder med grænseoverskridende aktiviteter ved at anvende aggressive skatteplanlægningsordninger overfører en væsentlig del af det overskud, de indtjener i en given medlemsstat, til jurisdiktioner med en lavere skattesats, hvilket giver en kunstig reduktion af medlemsstaternes skattegrundlag og forårsager alvorlige forvridninger i det indre marked. EØSU støtter derfor Kommissionens forslag om, at medlemsstaterne i deres nationale lovgivning fastsætter sanktioner for overtrædelse af direktivet, der skal anvendes på såvel mellemmænd som skatteydere, der bruger aggressive skatteplanlægningsordninger. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Her opfordrer EØSU Kommissionen til at indføre klare regler i direktivforslaget for identifikation af de faktorer, der potentielt kan føre til erstatningsansvar for skatteydere og mellemmænd, som anvender aggressive skatteplanlægningsordninger, og at overlade det til medlemsstaterne at beslutte, hvor hårde sanktionerne skal være. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Det er afgørende, at Kommissionen beskytter det europæiske erhvervsliv og den frie konkurrence i det indre marked — herunder sikrer en rimelig fordeling af skattebyrden. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til ved hjælp af delegerede retsakter at fastlægge, hvilke områder den kan føje til de kategorier af kendetegn, der indikerer aggressive skatteplanlægningsordninger, og som allerede er anført i bilaget til direktivet. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU påpeger, at rapporteringsmekanismerne ikke må skabe ustabilitet i skattelovgivningen som følge af hyppige ændringer, og at der skal tages hensyn til det forhold, at direkte beskatning henhører under medlemsstaternes lovgivningskompetence. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU bifalder Kommissionens beslutning om at yde logistisk og teknisk støtte til medlemsstaterne til oprettelsen af det sikre centralregister, der skal bruges til at registrere de oplysninger, der vil komme på tale i forbindelse med et administrativt samarbejde. I betragtning af kompleksiteten af nogle af de aggressive skatteplanlægningsordninger anbefaler EØSU, at Kommissionen også støtter medlemsstaterne, når det gælder uddannelse af det personale, der skal være ansvarligt for registrering og udveksling af de pågældende oplysninger. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU opfordrer Kommissionen til at revidere rapporteringsfristen på fem dage for at sikre, at enheder, der er underlagt rapporteringspligten, kan overholde den, og at den samtidig er i overensstemmelse med målet om en effektiv rapporteringspolitik. Det synes således at være nødvendigt og hensigtsmæssigt at forlænge denne frist. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU anmoder Kommissionen om at revidere tidsrammen for evalueringen af direktivets gennemførelse med henblik på at udarbejde en rapport hvert andet år og slår til lyd for, at rapporten gøres tilgængelig for de europæiske skatteydere og borgere. I betragtning af den betydelige administrative indsats mener EØSU, at denne rapport, der skal udarbejdes hvert andet år, vil sikre gennemsigtighed, hvis den centraliserer kvantitative data uden at krænke virksomhedernes legitime rettigheder. |
| --- | --- |

3.16.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Luxleaks, Panama- og Paradise-papirerne.

1

(2)  Forslag til Rådets Direktiv om mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning i Den Europæiske Union og EØSU's udtalelse »Forbedring af mekanismer til bilæggelse af tvister om dobbeltbeskatning« (EUT C 173 af 31.5.2017, s. 29).

2

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/33 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/33

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet

(COM(2017) 770 final)

(2018/C 197/06)

| Ordfører: | Javier DOZ ORRIT |
| --- | --- |

Ordfører:

Javier DOZ ORRIT

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 18.1.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 20.12.2017 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 182/2/5 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 18.1.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

20.12.2017

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

182/2/5

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over, at der er fokus på bæredygtig og inklusiv vækst, modstandsdygtighed og konvergens som politiske mål i Kommissionens henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU bemærker, at selv om der siden sidste år er kommet fart i det økonomiske opsving i euroområdet, er opsvinget fortsat »sårbart«, endnu ikke »fuldendt«, og det er »atypisk«, som nævnt i Kommissionens efterårsprognose (2). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Til trods for øget jobskabelse er der udførlige beviser fra både Kommissionen og Den Europæiske Centralbank på, at der fortsat er et stort »uudnyttet arbejdskraftpotentiale«, som har været en underliggende faktor for den relativt afdæmpede lønudvikling sammenholdt med styrken af det økonomiske opsving. Den vedvarende arbejdsløshed og underbeskæftigelse i euroområdet betyder, at disse medlemsstater mister færdigheder og kompetencer, og den er en stor trussel mod social inklusion, velfærd og ligestilling. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Ydermere er investeringer i området fortsat under 2008-niveauet, hvilket også fører til store tab af produktionspotentiale i mange medlemsstater i euroområdet. Desuden tyder de vedvarende store overskud på de løbende poster i euroområdet over for resten af verden på, at den indenlandske efterspørgsel i området fortsat er lav. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU anerkender, at stor gæld i den offentlige eller den private sektor i euroområdet gør økonomien sårbar, og udvalget accepterer, at der er behov for at reducere gælden. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Efter en grundig afvejning af de relative muligheder og risici, der opstår på baggrund af ovenstående faktorer, er EØSU uenig med Kommissionens forslag om en stort set neutral finanspolitisk kurs og foreslår i stedet en positiv finanspolitisk kurs på omkring 0,5 % af BNP. På grund af sandsynligheden for en opbremsning i væksten mellem 2017 og 2019 (Kommissionens forudsigelse), de fremlagte ændringer i ECB’s pengepolitik, en videreførelse af det tydelige investeringsunderskud samt risici forbundet med verdenshandlen og geopolitiske risici er det desuden nødvendigt, at stafetten overgår fra pengepolitik til finanspolitik. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Finanspolitiske stimuli koncentreret om offentlige investeringer vil på kort sigt føre til en øget efterspørgsel og på lang sigt også udvide vækstpotentialet og derved løse spørgsmålet om den offentlige gælds bæredygtighed. Sådanne offentlige investeringer bør ikke kun fokusere på infrastruktur men også på politikker vedrørende uddannelse og færdigheder (»sociale investeringer«) for derved at bidrage til gennemførelsen af nogle af principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder, der blev bekendtgjort for nyligt. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anbefaler, at Kommissionen ved anvendelsen af budgetreglerne ikke medregner offentlige udgifter til investeringer i anvendelsesområdet for stabilitets- og vækstpagten. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen i sin henstilling eksplicit nævner, at den vil prioritere strukturreformer, som ikke kun vil forøge produktiviteten og vækstpotentialet, forbedre erhvervsklimaet og støtte investeringer, men som også støtter skabelsen af kvalitetsjobs og reducerer uligheden i overensstemmelse med opfordringerne i tidligere EØSU-udtalelser (3). EØSU gentager, at det for at sikre den særdeles vigtige støtte fra borgerne til euroområdets genopretning og i denne forbindelse gennemførelse af strukturreformer er nødvendigt at styrke reformernes sociale dimension, og at der skal indføres demokratiske, gennemsigtige forvaltningsmetoder for euroområdet, der har til formål at sikre økonomisk velstand og en høj levestandard. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU roser Kommissionen for at opfordre medlemsstaterne til at bekæmpe skatteundgåelse, blandt andet ved at videreføre arbejdet med indførelsen af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag. Udvalget mener desuden, at der af økonomiske, politiske og etiske årsager bør rettes øget fokus mod de europæiske institutioners og medlemsstaternes arbejde med at gennemføre effektive foranstaltninger — allerede vedtagne samt nye foranstaltninger — til bekæmpelse af skattesvig, hvidvaskning af penge og ulovlige aktiviteter i skattely. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU støtter de nødvendige tiltag for at uddybe ØMU'en, herunder en fuldstændig og hurtig fuldførelse af både bankunionen — en europæisk indskudsgarantiordning, en fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond samt styrkelse af Det Europæiske Finanstilsynssystem for at forhindre ophobningen af risici — og kapitalmarkedsunionen. Begge skal ikke alene bidrage til en bedre og mere diversificeret finansiering af økonomien, men samtidig gøre det finansielle og økonomiske system mere sikkert, mere stabilt og mere modstandsdygtigt over for chok ved hjælp af en højere grad af grænseoverskridende privat risikodeling og finansiel integration. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | I overensstemmelse med EØSU's tidligere udtalelse ECO/435 gentager udvalget sin holdning om, at euroen er hele EU's valuta og understreger behovet for:






  — | at etablere en finanspolitisk union |
| --- | --- | --- |

1.12.

—

at etablere en finanspolitisk union

| — | at styrke medlemsstaternes ansvar i forbindelse med deres forpligtelser over for ØMU'en |
| --- | --- |

—

at styrke medlemsstaternes ansvar i forbindelse med deres forpligtelser over for ØMU'en

| — | at indføre strukturreformer under det europæiske semesters platform |
| --- | --- |

—

at indføre strukturreformer under det europæiske semesters platform

| — | yderligere at styrke den økonomiske samordning og forvaltning og oprette en europæisk monetær fond |
| --- | --- |

—

yderligere at styrke den økonomiske samordning og forvaltning og oprette en europæisk monetær fond

| — | at forbedre systemet for finansiel formidling og dermed styrke langsigtede investeringer ved at optimere EIB's, EIF's og EFSI 2.0's rolle |
| --- | --- |

—

at forbedre systemet for finansiel formidling og dermed styrke langsigtede investeringer ved at optimere EIB's, EIF's og EFSI 2.0's rolle

| — | at gøre ØMU'en mere robust for at øge dens indflydelse i hele verden. |
| --- | --- |

—

at gøre ØMU'en mere robust for at øge dens indflydelse i hele verden.

2.   Baggrund

| 2.1. | Efter lanceringen af debatten om Europas fremtid og de ledsagende arbejdsdokumenter — navnlig om uddybningen af ØMU’en og fremtiden for EU’s sociale dimension — og bekendtgørelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder på det sociale topmøde i Göteborg, offentliggjorde Kommissionen sin årlige vækstundersøgelse ledsaget af en henstilling for euroområdets politikker i 2018. De vigtigste henstillinger fra Kommissionen er anført i punkterne herunder. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Der bør føres politikker, som fremmer bæredygtig og inklusiv vækst samt modstandsdygtighed, genskabelse af balancen og konvergens. Medlemsstater med underskud på de løbende poster eller en stor udlandsgæld bør desuden søge at begrænse væksten i enhedslønomkostningerne. Medlemsstater med store overskud på de løbende poster bør derudover fremme lønvækst og prioritere foranstaltninger, som fremmer investeringer, understøtter den indenlandske efterspørgsel og letter genskabelsen af balancen i euroområdet. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Man bør tilstræbe en stort set neutral finanspolitisk kurs samlet set for euroområdet og et afbalanceret policymix. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Der bør gennemføres reformer, som fremmer skabelsen af kvalitetsjob, lige muligheder og lige adgang til arbejdsmarkedet, retfærdige arbejdsvilkår samt social beskyttelse og inklusion. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Man bør fortsat arbejde hen imod en gennemførelse af bankunionen med hensyn til risikobegrænsning og risikodeling, herunder indføre en europæisk indskudsgarantiordning, gøre den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond operationel og styrke Det Europæiske Finanstilsynssystem for at forhindre ophobningen af risici. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Der bør træffes foranstaltninger til at fremskynde en markant reduktion af omfanget af misligholdte lån på grundlag af Rådets (økonomi og finans) handlingsplan, og man bør fremme en kontrolleret gældskonsolidering i medlemsstater med store gældsbeholdninger i den private sektor. Integrationen og udviklingen af EU's kapitalmarkeder bør øges med henblik på at fremme væksten i realøkonomien og samtidig værne om stabiliteten på finansmarkederne. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Det anbefales, at der gøres hurtige fremskridt med fuldførelsen af ØMU'en. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Generelle og særlige bemærkninger

| 3.1. | Udbyttestigningen har taget fart sammenlignet med tidligere prognoser fra Kommissionen, og den omfatter flere medlemsstater i euroområdet i forhold til sidste år. På den anden side skal de tre følgende problemer også bemærkes. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | For det første finder denne acceleration i opsvinget sted efter en relativ lang periode med en generel stagnation i hele euroområdet sammenlignet med økonomier som for eksempel den amerikanske. Denne stagnation og økonomiske politikker i euroområdet, der ikke har været i stand til at bryde stagnationen, har haft alvorlige økonomiske og sociale virkninger i mange dele af området og har undermineret borgernes tillid til EU’s evne til at levere velstand. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For det andet forventer Kommissionen i sin efterårsprognose, at udbyttestigningen for 2017 på 2,2 % sandsynligvis vil være en topværdi i forhold til 2018 og 2019, hvor der forventes et lille fald i væksten med henholdsvis 2,1 % og 1,9 %. Det bemærkelsesværdigt store overskud på de løbende poster over for resten af verden er et udtryk for en fortsat dæmpet indenlandsk efterspørgsel. Skønt privatforbruget fortsat er stigende, forventes det at falde, mens investeringsunderskuddet fortsætter. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | For det tredje har opsvinget været afhængigt af støtte fra ECB's hidtidige ekspansive og ukonventionelle pengepolitikker, som har betydet uberettigede begrænsninger af finanspolitikken. ECB har for nyligt bekendtgjort, at dens ukonventionelle politikker gradvist vil blive udfaset. Dette betyder ikke nødvendigvis, at støtten fra pengepolitikken bliver trukket tilbage, men behovet for finanspolitikker, der i højere grad understøtter opsvinget, er ikke blevet mindre. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ud over ændringerne i pengepolitikken og den forventede opbremsning i væksten efter 2018 er der andre grunde til at foreslå en moderat positiv finanspolitik i euroområdet, som EØSU vil sætte til 0,5 % af BNP: det vedvarende investeringsunderskud, som ikke findes i andre regioner i verden, en alt for høj arbejdsløshedsprocent (9,1 % i 2017) og de vedvarende geopolitiske risici og risici i verdenshandlen, der skyldes fremkomsten af protektionistiske politikker, især i USA. Det er derfor nødvendigt, at policymixet omfatter gennemførelse af alle de instrumenter, der understøtter bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU mener, at en finanspolitisk kurs i euroområdet som helhed, der er mere ekspansiv end den, som Kommissionen foreslog, vil være gunstig for opsvinget og på lang sigt forenelig med en bæredygtig offentlig gæld. Det vil i denne forbindelse være nyttigt at anvende den gyldne regel for investeringer (inklusive sociale investeringer) i gennemførelsen af finanspolitiske regler, og dette vil skabe en gunstig kontekst for mere inklusiv vækst og en opadgående konvergens. Det er tilsvarende vigtigt at fremme socialt ansvarlige investeringer og opfyldelsen af FN's mål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU bakker fuldstændig op om Kommissionens kriterium om, at lande med finanspolitisk råderum og overskud på betalingsbalancen skal øge deres offentlige investeringsprocenter på baggrund af, at dette »[...] vil generere betydelige positive afsmittende virkninger til resten af euroområdet. De langsigtede virkninger på BNP vil overstige de kortsigtede indvirkninger, eftersom offentlige investeringer vil øge den private kapitals og arbejdskraftens produktivitet over en længere periode« (4). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU bifalder Kommissionens opfordring til medlemsstater med underskud på de løbende poster og høj udlandsgæld om ikke alene at fokusere på at forbedre deres produktivitetsvækst, men også på at forbedre forholdene for erhvervslivet. Udvalget påpeger i denne forbindelse, at en rimelig omfordeling af indkomst og velstand som følge af produktivitetsgevinster bør øge ligheden og have en positiv indvirkning på den indenlandske og den samlede efterspørgsel i euroområdet. Det er vigtigt at stimulere den indenlandske efterspørgsel som en nødvendig betingelse for at understøtte væksten og overvinde krisen. Lønstigninger, navnlig for så vidt angår de laveste lønninger, er på nuværende tidspunkt et af de vigtigste midler til at nå disse mål for den europæiske økonomi og det europæiske samfund. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Samordningen af finanspolitikker bør suppleres med fremskridt med hensyn til en skattemæssig harmonisering, hvor et af de vigtigste mål er at stoppe skatteundgåelse i EU. EØSU støtter hastevedtagelsen af direktivet om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag. Det er et nødvendigt instrument i gennemførelsen af tiltag, der vil sætte en stopper for flere multinationale virksomheders skandaløse skatteunddragelse, som berøver de offentlige budgetter mellem 40 og 60 mia. EUR (5) og samtidig fordrejer konkurrencen over for virksomheder, der opfylder deres skatteforpligtelser. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Skattesvig, hvidvaskning af penge og summen af ulovlige aktiviteter udviklet i skattely flytter summer, der er meget større end dem, der er nævnt i forrige afsnit, og disse summer mangler på de offentlige finanser på et tidspunkt, hvor der er særdeles hårdt brug for dem. Det er EØSU’s holdning, at EU's institutioner og medlemsstater bør fokusere på at føre an i den globale bekæmpelse af disse forbrydelser og straks gennemføre allerede godkendte retlige instrumenter for at konfrontere dem og træffe enhver nødvendig foranstaltning for at reducere dem betydeligt. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU mener, at man bør prioritere de strukturreformer, der ikke blot forbedrer produktivitetsvæksten, men også styrker jobsikkerheden og de sociale sikringsordninger inden for nogle rammer, hvor der er hensigtsmæssige vilkår for at drive virksomhed. Ingen eurolande kan konkurrere i den moderne verden på grundlag af lave lønninger og usikre ansættelsesforhold. Der bør lægges vægt på reformer, der kombinerer forhandlet fleksibilitet med sikkerhed for at forbedre og skabe incitamenter til forbedring af færdigheder og innovation. Arbejdsmarkedsreformer bør skabe større sikkerhed i ansættelsen, hvilket vil bidrage til at forbedre både udbuddet og efterspørgslen i euroområdets økonomi, selv på kort sigt. De bør ligeledes bidrage til at styrke de kollektive forhandlinger, baseret på arbejdsmarkedsparternes uafhængighed, og den sociale dialog. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU mener, at de forslåede tiltag for gennemførelsen af bankunionen er essentielle for at kunne lindre byrden på de nationale regeringers budgetter og samtidig sikre offentlige fordele af stabilitet i banksystemet. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Desuden må der gøres en indsats for at udvikle kapitalmarkedsunionen. Sammen med bankunionen skal denne udvide og diversificere økonomiens finansieringskilder. En højere grad af grænseoverskridende privat risikodeling og finansiel integration skal gøre det finansielle og økonomiske system mere sikkert, mere stabilt og mere modstandsdygtigt over for chok. Virkningerne af asymmetriske økonomiske chok kan, hvis det bliver relevant, bedre håndteres i en sådan model, hvilket kommer alle medlemsstater til gode. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | På baggrund af ovenstående bemærker EØSU endnu engang, at spørgsmålet om bankernes misligholdte lån er af afgørende betydning for at supplere de politikker, der har til formål at skabe fornyet vækst. Der bør omgående træffes foranstaltninger til at løse problemet, samtidig med at der tages hensyn til forbrugerbeskyttelse. |
| --- | --- |

3.14.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om den økonomiske politik i euroområdet, COM(2017) 770 final.

1

(2)  European Economic Forecast — Autumn 2017, Kommissionen, november 2017.

2

(3)  Se i denne forbindelse følgende EØSU-udtalelser: den økonomiske politik i euroområdet (2016) (EUT C 177 af 18.5.2016, s. 41); den økonomiske politik i euroområdet (2017) (EUT C 173 af 31.5.2017, s. 33); og den økonomiske politik i euroområdet (2017) (tillægsudtalelse) (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 216).

3

(4)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene: »Analysis of the Euro Area economy«, der ledsager dokumentet »Henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet«, SWD(2017) 660 final, s. 5.

4

(5)  Kommissionens arbejdsdokument, ibid, s. 9.

5

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/38

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i sektoren

(COM(2017) 281 final — 2017/0123 (COD))

(2018/C 197/07)

| Ordførere: | Stefan BACK og Pasi MOISIO |
| --- | --- |

Ordførere:

Stefan BACK og Pasi MOISIO

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 15.6.2017
  Rådet, 20.6.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 i EUF-traktaten |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.1.2018 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 221/3/2 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 15.6.2017

Rådet, 20.6.2017

Retsgrundlag

Artikel 91 i EUF-traktaten

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.1.2018

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

221/3/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU gentager sin støtte til forslagets og hele mobilitetspakkens målsætning om at styrke den europæiske mobilitetssektors konkurrenceevne, herunder ved at sikre et socialt retfærdigt og konkurrencedygtigt indre marked for vejtransporttjenester (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU glæder sig over meddelelsens fokus på ren, kooperativ og sammenbundet mobilitet, der muliggør bæredygtige og effektive multimodale valg, og dens anerkendelse af vejtransportens afgørende rolle. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig derfor over forslagets formål om at sikre lige vilkår på et ufragmenteret indre vejtransportmarked, undgå overdrevne administrative byrder for erhvervslivet, forbedre klarheden og håndhævelsen af lovrammerne og behandle misbrug som f.eks. brug af postkasseselskaber, uigennemsigtige forretningsmodeller og ulovlig cabotage. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU støtter forslagets formål om at tilføje etableringskrav til forordning (EF) nr. 1071/2009, der forhindrer brug af postkasseselskaber til vejtransport, og styrke overvågningen af overholdelsen heraf, bl.a. gennem forbedring af det grænseoverskridende samarbejde mellem myndigheder og gennemførelse af det europæiske elektroniske register over vejtransportvirksomheder (ERRU).
  EØSU støtter endvidere de forbedrede regler om overtrædelsesprocedurer og om evaluering af sanktioner, der indebærer en risiko for tab af godt omdømme, begge dele elementer, der forbedrer retssikkerheden. EØSU understreger betydningen af en harmoniseret anvendelse af betingelserne, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, litra a) og b), for at overtrædelserne har konsekvenser for det gode omdømme.
  Hvad angår postkasseselskaber konkluderer EØSU, at effektiv håndhævelse fortsat vil være afhængig af de nationale myndigheders effektivitet, et effektivt grænseoverskridende samarbejde og ensartet fortolkning af etableringskriterierne. I den forbindelse bør der også tages hensyn til fremskridtene på det digitale område.
  EØSU bifalder forbedringen af den information, der er tilgængelig i de nationale registre, og indførelsen af tidsfrister for at besvare anmodninger om information. EØSU ville bifalde realtidsadgang for kontrolmyndigheder til den elektronisk tilgængelige information i de nationale registre.
  EØSU mener, at de oplysninger, der føres ind i de nationale elektroniske registre, også bør omfatte information om de chauffører, der er ansat i en given virksomhed, hvilket er relevant for at fastslå, i hvilken grad virksomheden overholder social- og arbejdsmarkedslovgivningen, og opfordrer Kommissionen til at overveje et sådant tiltag. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU støtter endvidere de forbedrede regler om overtrædelsesprocedurer og om evaluering af sanktioner, der indebærer en risiko for tab af godt omdømme, begge dele elementer, der forbedrer retssikkerheden. EØSU understreger betydningen af en harmoniseret anvendelse af betingelserne, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, litra a) og b), for at overtrædelserne har konsekvenser for det gode omdømme.

Hvad angår postkasseselskaber konkluderer EØSU, at effektiv håndhævelse fortsat vil være afhængig af de nationale myndigheders effektivitet, et effektivt grænseoverskridende samarbejde og ensartet fortolkning af etableringskriterierne. I den forbindelse bør der også tages hensyn til fremskridtene på det digitale område.

EØSU bifalder forbedringen af den information, der er tilgængelig i de nationale registre, og indførelsen af tidsfrister for at besvare anmodninger om information. EØSU ville bifalde realtidsadgang for kontrolmyndigheder til den elektronisk tilgængelige information i de nationale registre.

EØSU mener, at de oplysninger, der føres ind i de nationale elektroniske registre, også bør omfatte information om de chauffører, der er ansat i en given virksomhed, hvilket er relevant for at fastslå, i hvilken grad virksomheden overholder social- og arbejdsmarkedslovgivningen, og opfordrer Kommissionen til at overveje et sådant tiltag.

| 1.5. | EØSU sætter spørgsmålstegn ved den ufuldstændige måde, hvorpå lette erhvervskøretøjer (LCV'er) er blevet omfattet af forordning (EF) nr. 1071/2009 om adgang til erhvervet, og ved merværdien af denne foranstaltning, i betragtning af at disse køretøjer ikke er omfattet af forordning (EF) nr. 1072/2009. EØSU mener derfor, at LCV'er skal være fuldt dækket af forordningerne (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009, omend muligvis i en mildere form. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU glæder sig over hovedlinjen i de foreslåede ændringer til forordning (EF) nr. 1072/2009, nemlig at forenkle og præcisere reglerne for cabotage og styrke overvågningen af overholdelsen. EØSU noterer sig de muligheder, der ligger i den digitale takograf som et effektivt middel til kontrol af overholdelse, og støtter en hurtig installering, herunder i eksisterende køretøjer.
  EØSU understreger dog kraftigt, at de foreslåede ændringer vedrørende cabotage kun kan indføres på effektiv og retfærdig vis, hvis der indføres bestemmelser, der gør det klart, hvornår udførelsen af cabotagekørsel ophører med at være midlertidig og der opstår en etableringspligt, og hvorvidt det fuldstændige regelsæt for udstationering af arbejdstagere gælder uden undtagelser for hver cabotagekørsel. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU understreger dog kraftigt, at de foreslåede ændringer vedrørende cabotage kun kan indføres på effektiv og retfærdig vis, hvis der indføres bestemmelser, der gør det klart, hvornår udførelsen af cabotagekørsel ophører med at være midlertidig og der opstår en etableringspligt, og hvorvidt det fuldstændige regelsæt for udstationering af arbejdstagere gælder uden undtagelser for hver cabotagekørsel.

| 1.7. | EØSU beklager, at man ikke har benyttet lejligheden til at præcisere en række yderligere punkter vedrørende cabotageregler, der har været genstand for forskellige fortolkninger. En væsentlig forudsætning for effektiv overvågning af overholdelsen, især ved vejkontrol, er klare og enkle regler, der muliggør en øjeblikkelig og sikker overensstemmelsesvurdering på grundlag af umiddelbart tilgængelige fakta. EØSU beklager, at selv om forslaget udgør et skridt fremad, er lovgivningen fortsat uklar og åben for forskellige fortolkninger på en række punkter. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU beklager, at direktiv 92/106/EØF om kombineret transport, der i praksis giver parallel markedsadgang, ikke tages op samtidig med forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009. For at opnå effektiv lovgivning bør cabotage i alle former være omfattet af samme regler. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU støtter oprettelsen af et EU-agentur for vejtransport som et effektivt middel til at forbedre håndhævelsen i sektoren på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Baggrund

| 2.1. | Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i sektoren (forslaget) er en del af mobilitetspakken, der blev præsenteret af Kommissionen den 31. maj 2017. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De vigtigste formål med forslaget er:
  at skabe betingelser for konkurrencedygtig og retfærdig mobilitet, eliminere postkasseselskaber, forenkle og tydeliggøre cabotageregler, muliggøre effektiv overvågning gennem forbedret samarbejde mellem myndigheder bl.a. gennem det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU). |
| --- | --- |

2.2.

at skabe betingelser for konkurrencedygtig og retfærdig mobilitet, eliminere postkasseselskaber, forenkle og tydeliggøre cabotageregler, muliggøre effektiv overvågning gennem forbedret samarbejde mellem myndigheder bl.a. gennem det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU).

| 2.3. | De overordnede mål for pakken som helhed, ud over målene i punkt 2.1 og 2.2 ovenfor, er beskrevet i Kommissionens meddelelse »Et mobilt Europa: En dagsorden for en socialt retfærdig omstilling til ren, konkurrencedygtig og sammenbundet mobilitet for alle« (COM(2017) 283) (meddelelsen). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Meddelelsen beskriver en strategi for, at Europa kan bevare sin rolle som leder inden for ren, konkurrencedygtig, samarbejdsrelateret og sammenbundet mobilitet, som muliggør bæredygtige og effektive multimodale valg. Dette er nødvendigt på grund af mobilitetens afgørende rolle i et Europa uden grænser og kræver et moderne mobilitetssystem, som er afgørende for overgangen til en lavemissionsøkonomi. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Meddelelsen anerkender vejtransportens afgørende rolle og ledsages af en række forslag, der fokuserer på denne sektor, herunder en ramme for et stærkt indre marked, forbedrede arbejdsvilkår inden for vejtransport, digitaliseret transport og reviderede regler for vejafgifter. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU støtter mobilitetsstrategien, der er beskrevet i meddelelsen, med dens fokus på optimal multimodalitet og anerkendelse af vejtransportens afgørende rolle. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Hovedformålet med forslaget, nemlig at eliminere postkasseselskaber og forenkle reglerne for cabotage inden for godstransport med henblik på at gøre dem lettere at forstå og håndhæve, er i overensstemmelse med målet om at sikre et retfærdigt og konkurrencedygtigt indre marked for vejtransport, som er beskrevet i meddelelsen, og støttes fuldt ud af EØSU. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU henviser til sine tidligere udtalelser TEN/566, »En køreplan for et fælles europæisk transportområde — fremskridt og udfordringer«, og TEN/575, »Det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage«, hvor behovet for at gennemføre det indre marked for vejtransport blev fremhævet, tilligemed behovet for at forhindre svigagtig handling, omgåelse og misbrug, herunder gennem drift via postkasseselskaber og omgåelse af cabotageregler. EØSU noterer sig med tilfredshed, at forlaget tager nogle af de meget presserende problemer, der blev nævnt i disse udtalelser, op. Imidlertid beklager udvalget, at man ikke har benyttet lejligheden til udtrykkeligt at tage spørgsmålet om social dumping, således som det blev defineret i enighed i de nævnte udtalelser (2), op som svigagtig handling, omgåelse og misbrug (se endvidere Europa-Parlamentets beslutning om social dumping i Den Europæiske Union af 14. september 2016, kapitel I, afsnit 1 (2015/2255 (INI)). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Tilbage står imidlertid stadig spørgsmålet om, hvorvidt de midler, der er valgt til at løse disse problemer, er passende, hvorvidt der skulle have været truffet andre eller yderligere foranstaltninger, og hvorvidt de foreslåede foranstaltninger er uforholdsmæssige i lyset af de ønskede mål. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Det er EØSU's opfattelse, at oprettelsen af et EU-agentur for vejtransport vil have afgørende betydning for en styrkelse af den grænseoverskridende håndhævelse inden for vejtransport. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Forordning (EF) nr. 1071/2009 — adgang til erhvervet

| 4.1. | EØSU støtter ændringsforslagene til artikel 1, for så vidt som de gør teksten klarere og på anden måde giver merværdi ved at forbedre det indre markeds funktion inden for vejtransport. EØSU tvivler på merværdien af at nævne et af flere mulige tilfælde af ikkekommercielle aktiviteter i den foreslåede tilføjelse til artikel 1, stk. 4, litra b), uden at man behandler spørgsmålet om bevisbyrden, som i princippet bør ligge hos dem, der udøver en given aktivitet. Forslaget kan på dette punkt skabe flere problemer, end det løser. Det tilføjer ingen retssikkerhed og indebærer risikoen for øget konkurrenceforvridning og skabelse af et »gråt marked«, |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det nye stk. 6, første afsnit, i artikel 1 medtager virksomheder, der opererer med LCV'er under 3,5 ton, i forordningens anvendelsesområde, men dispenserer dem fra kravet om godt omdømme og faglig kompetence samt kravet om en transportleder.
  EØSU mener, at sådanne undtagelser ville sende et meget uheldigt signal. EØSU anbefaler, at man inkluderer LCV'er fuldt ud i både forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009, omend eventuelt i en mildere form. Kun dette ville sikre det fælles niveau for professionalisering af sektoren og lige vilkår.
  EØSU understreger, at der skal stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed for at håndtere det øgede arbejdspres, der skal til for at sikre overholdelsen af det udvidede anvendelsesområde for forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009.
  EØSU sætter også spørgsmålstegn ved, at man giver medlemsstaterne mulighed for helt eller delvis at anvende bestemmelserne om godt omdømme, faglig kompetence og transportleder for LCV'er. Denne mulighed kan gå ud over kohærensen af det indre marked. Det stemmer heller ikke overens med forslaget om at ophæve den mulighed, der er i henhold til den nuværende artikel 3, stk. 2, og som giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje yderligere krav for adgang til erhvervet. |
| --- | --- |

4.2.

EØSU mener, at sådanne undtagelser ville sende et meget uheldigt signal. EØSU anbefaler, at man inkluderer LCV'er fuldt ud i både forordning (EF) nr. 1071/2009 og forordning (EF) nr. 1072/2009, omend eventuelt i en mildere form. Kun dette ville sikre det fælles niveau for professionalisering af sektoren og lige vilkår.

EØSU understreger, at der skal stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed for at håndtere det øgede arbejdspres, der skal til for at sikre overholdelsen af det udvidede anvendelsesområde for forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009.

EØSU sætter også spørgsmålstegn ved, at man giver medlemsstaterne mulighed for helt eller delvis at anvende bestemmelserne om godt omdømme, faglig kompetence og transportleder for LCV'er. Denne mulighed kan gå ud over kohærensen af det indre marked. Det stemmer heller ikke overens med forslaget om at ophæve den mulighed, der er i henhold til den nuværende artikel 3, stk. 2, og som giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje yderligere krav for adgang til erhvervet.

| 4.3. | EØSU støtter, at man fjerner muligheden for, at medlemsstaterne i henhold til artikel 3, stk. 2, indfører yderligere krav for adgang til erhvervet ud over dem, der er fastsat i artikel 3. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | De foreslåede ændringer til etableringskriterierne i artikel 5 er rettet mod postkasseselskaber. De foreslåede krav er mere udviklede end de nuværende bestemmelser. I forslaget lægges der større vægt på den faktiske udøvelse af kommercielle og administrative aktiviteter hos virksomheden i etableringsmedlemsstaten, hvor også forretningsdokumenter skal opbevares, f.eks. ved at tilføje, at de administrative og kommercielle aktiviteter kontinuerligt og reelt skal gennemføres i den pågældende medlemsstat, samtidig med at kravet til styring af transportdriften af de køretøjer, virksomheden råder over, opretholdes. Derudover tilføjes det krav, at virksomheden skal have aktiver og ansætte personale, som står i forhold til virksomhedens aktiviteter. EØSU støtter disse ændringer og understreger, at der skal være en ensartet fortolkning, således at man kan sikre forudsigelighed. EØSU anerkender, at centrale forretningsdokumenter tillige kan opbevares i elektronisk form, overalt hvor det er juridisk muligt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU mener dog, at det fortsat vil være vanskeligt at bevise, at en aktivitet udføres i form af et postkasseselskab. De foreslåede tekster giver et stort skønsmæssigt spillerum, hvilket indebærer en risiko for forskellig skønsmæssig praksis. Beslutninger baseret på sådanne tekster kan let anfægtes. Særlige problemer kan opstå med virksomheder, der er en del af en international koncern, eller som udliciterer f.eks. visse administrative aktiviteter. Der er en åbenbar risiko for, at nationale praksisser kan udvikle sig meget forskelligt som følge af divergerende nationale fortolkninger. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU mener, at man med en forpligtelse til at afgive oplysninger om ejerskabsforholdene kunne få et klarere billede af virksomhedens status (3). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU henleder derfor opmærksomheden på vanskelighederne med gennemførelsen og understreger vigtigheden af et effektivt, grænseoverskridende samarbejde og udveksling af bedste praksis mellem håndhævende myndigheder. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU noterer sig, at på trods af de yderligere detaljer, der er tilføjet i artikel 6, stk. 1, andet afsnit, om kredsen af personer, hvis adfærd kan påvirke det gode omdømme, vil medlemsstaterne fortsat have frihed til at tilføje yderligere »relevante personer«. Derfor kan kredsen af berørte personer stadig variere mellem medlemsstaterne.
  EØSU støtter tilføjelsen af »skattelov« som begrundelse for tvivl om godt omdømme som foreslået i samme stykke, tredje afsnit, litra a), hvilket afspejler den stigende betydning, der er knyttet til overholdelse af skattelovgivningen, og glæder sig over den betydning, der knyttes til det forhold, at man overholder reglerne om udstationering af arbejdstagere, hvilket afspejles i artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, litra b), nr. xi.
  I begge tilfælde sikres retssikkerheden gennem tærskler, der indebærer, at kun handlinger, som er resulteret i domme eller straf for alvorlige overtrædelser af nationale love eller EU-regler, skal tages i betragtning. |
| --- | --- |

4.8.

EØSU støtter tilføjelsen af »skattelov« som begrundelse for tvivl om godt omdømme som foreslået i samme stykke, tredje afsnit, litra a), hvilket afspejler den stigende betydning, der er knyttet til overholdelse af skattelovgivningen, og glæder sig over den betydning, der knyttes til det forhold, at man overholder reglerne om udstationering af arbejdstagere, hvilket afspejles i artikel 6, stk. 1, tredje afsnit, litra b), nr. xi.

I begge tilfælde sikres retssikkerheden gennem tærskler, der indebærer, at kun handlinger, som er resulteret i domme eller straf for alvorlige overtrædelser af nationale love eller EU-regler, skal tages i betragtning.

| 4.9. | EØSU sætter spørgsmålstegn ved indførelse af sanktioner for alvorlige overtrædelser af EU-lovgivningen om lovvalget for kontraktmæssige forpligtelser, da der er tale om regler for valg af gældende ret og ikke substantielle problemer. Hvis det, det drejer sig om, er krænkelse af det obligatoriske valg af gældende lovregler, bør dette klart fremgå. En mere relevant foranstaltning kunne være at adressere modsatrettede kendelser i civile sager om misbrug, svig eller dårlig forvaltning. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU godkender ændringerne af procedurereglerne i artikel 6, stk. 2. I betragtning af de potentielle virkninger af alvorlige overtrædelser af EU-reglerne med hensyn til virksomhedens eller transportforvalterens muligheder for at udøve sine aktiviteter, sætter EØSU spørgsmålstegn ved hensigtsmæssigheden ved, at Kommissionen fører en liste over sådanne handlinger gennem delegerede retsakter som foreslået i det nye stk. 2, litra a), i artikel 6. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU sætter spørgsmålstegn ved proportionaliteten af den etårige karantæne for rehabilitering af en transportleder fra datoen for tab af godt omdømme. De kompetente nationale myndigheder bør fra sag til sag beslutte, hvornår og hvorvidt det er hensigtsmæssigt at genoprette godt omdømme. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.11.1. | Med hensyn til bestemmelserne vedrørende økonomisk grundlag sætter EØSU spørgsmålstegn ved en bestemmelse i det nye stk. 2 i artikel 7, der foreskriver, at den kompetente myndighed accepterer »et andet bindende dokument« som tilstrækkeligt bevis for det økonomiske grundlag. Den foreslåede bestemmelse er ikke tilfredsstillende, da det pågældende dokuments karakter er for vag. |
| --- | --- |

4.11.1.

| 4.12. | EØSU godkender forslaget om at indføre supplerende oplysninger i de nationale elektroniske registre i henhold til artikel 16 og at få alle overtrædelser indført i registret. EØSU glæder sig især over femdagesfristen for besvarelse af en anmodning om oplysninger og pointerer, at kontrolmyndighederne i forbindelse med vejside- eller virksomhedskontrol bør have realtidsadgang til alle oplysninger, der er tilgængelige i elektronisk form i de relevante registre.
  EØSU mener endvidere, at de oplysninger, der føres ind i de nationale elektroniske registre, også bør omfatte information om de chauffører, der er ansat i en given virksomhed, hvilket er relevant for at fastslå, i hvilken grad virksomheden overholder social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Dette vil navnlig få virkning for bekæmpelsen af den svigagtige praksis, der henvises til i punkt 3.3. EØSU anmoder Kommissionen om at overveje et sådant tiltag (se Europa-Parlamentets beslutning af 18. maj 2017 om vejtransport i Den Europæiske Union (2017/2545 (RSP)), punkt 33). |
| --- | --- |

4.12.

EØSU mener endvidere, at de oplysninger, der føres ind i de nationale elektroniske registre, også bør omfatte information om de chauffører, der er ansat i en given virksomhed, hvilket er relevant for at fastslå, i hvilken grad virksomheden overholder social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Dette vil navnlig få virkning for bekæmpelsen af den svigagtige praksis, der henvises til i punkt 3.3. EØSU anmoder Kommissionen om at overveje et sådant tiltag (se Europa-Parlamentets beslutning af 18. maj 2017 om vejtransport i Den Europæiske Union (2017/2545 (RSP)), punkt 33).

| 4.13. | EØSU glæder sig over forbedringen af det administrative samarbejde i den nye artikel 18, herunder indførelsen af klare procedurer og frister for overholdelse af en anmodning om oplysninger. EØSU foreslår ikke desto mindre følgende forbedringer:
  I stk. 3 foreslår EØSU, at der altid bør foretages kontrol, når kompetente myndigheder i andre medlemsstater anmoder om dette. Det foreslås endvidere, at troværdighedskravet i sidste sætning i stk. 3 tages ud, da spørgsmålet om underbyggelse af anmodningen om oplysninger er tilstrækkeligt behandlet i stk. 4.
  EØSU mener, at fristen i stk. 5 for at informere en anmodende medlemsstat om problemer med at indhente oplysninger bør forkortes til fem dage. |
| --- | --- |

4.13.

I stk. 3 foreslår EØSU, at der altid bør foretages kontrol, når kompetente myndigheder i andre medlemsstater anmoder om dette. Det foreslås endvidere, at troværdighedskravet i sidste sætning i stk. 3 tages ud, da spørgsmålet om underbyggelse af anmodningen om oplysninger er tilstrækkeligt behandlet i stk. 4.

EØSU mener, at fristen i stk. 5 for at informere en anmodende medlemsstat om problemer med at indhente oplysninger bør forkortes til fem dage.

| 4.14. | EØSU værdsætter den årlige indberetningspligt vedrørende anmodninger i henhold til artikel 18, stk. 3 og 4, og den måde, der er blevet fulgt op på dem. Et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne er nøglen til effektiv håndhævelse, og overvågning af overholdelse er derfor afgørende. |
| --- | --- |

4.14.

5.   Forordning (EF) nr. 1072/2009 — markedsadgang

| 5.1. | EØSU glæder sig over de foreslåede ændringer med henblik på at præcisere reglerne for markedsadgang med hensyn til cabotage og tilgængelighed af dokumentationsmateriale ved vejkontrol. Ikke desto mindre giver de fremsatte forslag anledning til en række spørgsmål som beskrevet nedenfor. EØSU beklager også, at en række spørgsmål, der primært vedrører cabotage, stadig ikke er løst, som det yderligere forklares nedenfor. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU henleder opmærksomheden på følgende overordnede spørgsmål.






  — | Som påpeget i punkt 4.2 beklager EØSU, at forordning (EF) nr. 1072/2009 ikke udvides til at omfatte LCV'er, hvilket indebærer en uberettiget markedsåbning for køretøjer, der er omfattet af regler om adgang til erhvervet. Dette kan forvride konkurrencen og have en negativ indvirkning på f.eks. trafik og miljø. |
| --- | --- | --- |

5.2.

—

Som påpeget i punkt 4.2 beklager EØSU, at forordning (EF) nr. 1072/2009 ikke udvides til at omfatte LCV'er, hvilket indebærer en uberettiget markedsåbning for køretøjer, der er omfattet af regler om adgang til erhvervet. Dette kan forvride konkurrencen og have en negativ indvirkning på f.eks. trafik og miljø.

| — | EØSU beklager, at forslaget overhovedet ikke behandler spørgsmålet om, hvornår en cabotageaktivitet ikke længere er midlertidig, men bliver til en aktivitet, der er så kontinuerlig og permanent, at retten til at udføre tjenesteydelser i en anden medlemsstat end den, hvor virksomheden er etableret, som defineret i artikel 8, ikke længere gælder.
  Den nuværende situation, hvor aktiviteter, der overholder de formelle kriterier for cabotageaktiviteter som omhandlet i artikel 8, kan gennemføres systematisk og regelmæssigt over en længere periode, selv med en langfristet kontrakt, og stadig forblive midlertidige, er ikke tilfredsstillende og er ikke i overensstemmelse med kriterierne for den midlertidige karakter af retten til at yde grænseoverskridende tjenesteydelser (se Samling af Afgørelser fra Domstolen og Retten 1995 s. I-04165 og Samling af Afgørelser fra Domstolen og Retten 1985 s. 01513). EØSU anser det derfor for afgørende at finde en klar regel for, hvad der er midlertidigt.
  EØSU pointerer, at artikel 91, stk. 1, litra b), i EUF-traktaten giver EU-lovgiveren et stort skønsmæssigt spillerum, når betingelserne for udførelse af cabotage som midlertidig tjenesteydelse fastslås. Mulige løsninger kan være et maksimalt antal aktiviteter eller driftsdage over en given periode eller fastlæggelse af en karensperiode mellem partier af cabotageoperationer. EØSU mener, det er meget vigtigt, at reglerne herom er klare og nemme at anvende, f.eks. ved vejkontroller. |
| --- | --- |

—

EØSU beklager, at forslaget overhovedet ikke behandler spørgsmålet om, hvornår en cabotageaktivitet ikke længere er midlertidig, men bliver til en aktivitet, der er så kontinuerlig og permanent, at retten til at udføre tjenesteydelser i en anden medlemsstat end den, hvor virksomheden er etableret, som defineret i artikel 8, ikke længere gælder.

Den nuværende situation, hvor aktiviteter, der overholder de formelle kriterier for cabotageaktiviteter som omhandlet i artikel 8, kan gennemføres systematisk og regelmæssigt over en længere periode, selv med en langfristet kontrakt, og stadig forblive midlertidige, er ikke tilfredsstillende og er ikke i overensstemmelse med kriterierne for den midlertidige karakter af retten til at yde grænseoverskridende tjenesteydelser (se Samling af Afgørelser fra Domstolen og Retten 1995 s. I-04165 og Samling af Afgørelser fra Domstolen og Retten 1985 s. 01513). EØSU anser det derfor for afgørende at finde en klar regel for, hvad der er midlertidigt.

EØSU pointerer, at artikel 91, stk. 1, litra b), i EUF-traktaten giver EU-lovgiveren et stort skønsmæssigt spillerum, når betingelserne for udførelse af cabotage som midlertidig tjenesteydelse fastslås. Mulige løsninger kan være et maksimalt antal aktiviteter eller driftsdage over en given periode eller fastlæggelse af en karensperiode mellem partier af cabotageoperationer. EØSU mener, det er meget vigtigt, at reglerne herom er klare og nemme at anvende, f.eks. ved vejkontroller.

| — | Forudsætningen for effektiv overvågning af overholdelsen er, at de nationale myndigheder råder over personale med tilstrækkelig kompetence til at gennemføre effektiv kontrol i henhold til den foreslåede artikel 10a. EØSU mener, at det er afgørende, at begge disse elementer er på plads, og at der oprettes et netværk til udveksling af bedste praksis. |
| --- | --- |

—

Forudsætningen for effektiv overvågning af overholdelsen er, at de nationale myndigheder råder over personale med tilstrækkelig kompetence til at gennemføre effektiv kontrol i henhold til den foreslåede artikel 10a. EØSU mener, at det er afgørende, at begge disse elementer er på plads, og at der oprettes et netværk til udveksling af bedste praksis.

| — | EØSU beklager, at forslaget til revision af direktiv 92/106/EØF om kombineret transport ikke fremlægges samtidig med dette forslag, da dette direktiv i praksis giver parallel markedsadgang til nationale transportforanstaltninger for transportvirksomheder med hjemsted i en anden medlemsstat. EØSU mener, at transportpolitikkens fuldt legitime mål om at fremme kombinerede transportkæder kan opnås uden denne særlige markedsadgangsregel. Derfor bør vejleddet i kombineret transport til og fra havne eller jernbaneterminaler i en medlemsstat betragtes som en national transportoperation, og bestemmelserne om cabotage i forordning (EF) nr. 1072/2009 eller tilsvarende bestemmelser bør finde anvendelse. |
| --- | --- |

—

EØSU beklager, at forslaget til revision af direktiv 92/106/EØF om kombineret transport ikke fremlægges samtidig med dette forslag, da dette direktiv i praksis giver parallel markedsadgang til nationale transportforanstaltninger for transportvirksomheder med hjemsted i en anden medlemsstat. EØSU mener, at transportpolitikkens fuldt legitime mål om at fremme kombinerede transportkæder kan opnås uden denne særlige markedsadgangsregel. Derfor bør vejleddet i kombineret transport til og fra havne eller jernbaneterminaler i en medlemsstat betragtes som en national transportoperation, og bestemmelserne om cabotage i forordning (EF) nr. 1072/2009 eller tilsvarende bestemmelser bør finde anvendelse.

| 5.3. | EØSU noterer sig tilføjelsen til artikel 1, stk. 1 om transport af tomme containere og paller og konkluderer, at en transportkontrakt er afgørende og også vil føre til, at en meget ubetydelig last regnes for godskørsel for fremmed regning. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Den nuværende begrænsning til tre cabotageoperationer i cabotageperioden har været genstand for forskellige fortolkninger af, hvad der er inkluderet i en operation, og det har vist sig vanskeligt, om ikke umuligt i praksis at kontrollere overholdelsen af denne regel.
  EØSU godkender forslaget om at fjerne begrænsningen på tre operationer og at reducere den tid, der er til rådighed for cabotagekørsel, fra syv til fem dage, forudsat at:






  1) | cabotagens midlertidige karakter sikres ved en klar definition som krævet i punkt 5.2 ovenfor; |
| --- | --- | --- |

5.4.

EØSU godkender forslaget om at fjerne begrænsningen på tre operationer og at reducere den tid, der er til rådighed for cabotagekørsel, fra syv til fem dage, forudsat at:

1)

cabotagens midlertidige karakter sikres ved en klar definition som krævet i punkt 5.2 ovenfor;

| 2) | reglerne om udstationering af arbejdstagere (direktiv 96/71/EF og 2014/67/EF) gælder for al cabotagekørsel fra dag ét. Dette kunne ske ved at inddrage direktiv 96/71/EF og 2014/67/EF i reglerne for cabotagekørsel i artikel 9, uanset bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, litra a), i direktiv 96/71/EF. |
| --- | --- |

2)

reglerne om udstationering af arbejdstagere (direktiv 96/71/EF og 2014/67/EF) gælder for al cabotagekørsel fra dag ét. Dette kunne ske ved at inddrage direktiv 96/71/EF og 2014/67/EF i reglerne for cabotagekørsel i artikel 9, uanset bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, litra a), i direktiv 96/71/EF.

Ellers foretrækker EØSU at bevare de gældende regler for cabotage, eftersom Kommissionens forslag uden overholdelse af ovennævnte betingelser i praksis ville betyde næsten fuld markedsåbning, hvilket kunne medføre uforudsigelige virkninger på markedet.

EØSU glæder sig ligeledes over begrænsningen af cabotagekørsel, der er tilladt i andre medlemsstater end den, der er den internationale transportdestination (værtsmedlemsstaten), til medlemsstater, der grænser op til denne medlemsstat, hvilket letter kontrollen af overholdelsen. Forslaget bør dog ændres for at gøre det klart, at nye cabotagerettigheder efter en ny international transport til en tilstødende medlemsstat vil annullere eksisterende cabotagerettigheder for at forhindre en akkumulation af sådanne rettigheder (»kædecabotage«). Dette spørgsmål om retlig forudsigelighed er meget vigtigt.

| 5.5. | De foreslåede tilpasninger af reglerne om udstationering af arbejdstagere til transportsektoren (COM(2017) 278) gør det klart, at disse regler vil gælde for cabotagekørsel fra dag ét. Selv om reglerne for udstationering af arbejdstagere måske ikke helt eliminerer omkostningsforskellene mellem medlemsstaterne, vil denne regel reducere disse. EØSU sætter imidlertid spørgsmålstegn ved effektiviteten af den simplificerede udstationeringserklæring for en seks måneders periode og de færre dokumentationskrav uden forpligtelse til at udpege en repræsentant for cabotage, som Kommissionen har foreslået i forslaget om specifikke regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU, så længe spørgsmålet om cabotagens midlertidige karakter, som beskrevet i punkt 1.6 og 5.2, ikke er løst. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | I 2011 fremførte Kommissionen sit syn på fortolkningen af bestemmelserne om cabotage på en række punkter (»The New Cabotage Regime under Regulation (EC) No 1072/2009«, som er tilgængelig på DG MOVE's websted). Det foreliggende forslag har inkluderet Kommissionens opfattelse af cabotagekørsel i den foreslåede ændring af definitionen i artikel 2, punkt 6, og afklarer spørgsmålet om tilgængelighed af dokumentation i køretøjet ved vejkontrol, som er behandlet i det foreslåede nye stk. 4, litra a), i artikel 8.
  EØSU glæder sig over disse præciseringer, men beklager, at visse andre relevante spørgsmål, der behandles i Kommissionens fortolkningsdokument, ikke er blevet taget op i forslaget. Dette gælder spørgsmålet om, hvorvidt al international fragt skal leveres, inden cabotage kan starte, og hvordan den syv dages cabotageperiode, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, som det står nu, skal beregnes.
  EØSU beklager endvidere, at man ikke har benyttet lejligheden til at gøre det klart, om takografdata også kan bruges til at kontrollere overholdelsen af cabotagebestemmelserne. Kommissionens fortolkningsdokument 2011 gør det klart, at Kommissionen mener, at dette er tilfældet. EØSU mener, at muligheden burde have været brugt til at gøre dette helt klart i forordningens tekst.
  Under alle omstændigheder påpeger EØSU det vigtige i, at der er fuld adgang til digitale takografer som et middel til at sikre overholdelse, ligesom udvalget ønsker, at eksisterende køretøjer så hurtigt som muligt udstyres med denne type takograf. |
| --- | --- |

5.6.

EØSU glæder sig over disse præciseringer, men beklager, at visse andre relevante spørgsmål, der behandles i Kommissionens fortolkningsdokument, ikke er blevet taget op i forslaget. Dette gælder spørgsmålet om, hvorvidt al international fragt skal leveres, inden cabotage kan starte, og hvordan den syv dages cabotageperiode, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, som det står nu, skal beregnes.

EØSU beklager endvidere, at man ikke har benyttet lejligheden til at gøre det klart, om takografdata også kan bruges til at kontrollere overholdelsen af cabotagebestemmelserne. Kommissionens fortolkningsdokument 2011 gør det klart, at Kommissionen mener, at dette er tilfældet. EØSU mener, at muligheden burde have været brugt til at gøre dette helt klart i forordningens tekst.

Under alle omstændigheder påpeger EØSU det vigtige i, at der er fuld adgang til digitale takografer som et middel til at sikre overholdelse, ligesom udvalget ønsker, at eksisterende køretøjer så hurtigt som muligt udstyres med denne type takograf.

| 5.7. | EØSU glæder sig over den nye ansvarsbestemmelse i artikel 14a, men påpeger, at det kan være vanskeligt at bevise, at der er tale om bevidst ordreafgivelse vedrørende illegale tjenesteydelser. |
| --- | --- |

5.7.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 176.

1

(2)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 176.

2

(3)  EUT L 140 af 30.5.2012, s. 32.

3

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/45 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/45

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/22/EF for så vidt angår håndhævelseskravene og om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren

(COM(2017) 278 final — 2017/0121 (COD))

og

om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid og forordning (EU) nr. 165/2014 for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer

(COM(2017) 277 final — 2017/0122 (COD))

(2018/C 197/08)

| Ordfører: | Tanja BUZEK (DE-II) |
| --- | --- |

Ordfører:

Tanja BUZEK (DE-II)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 15.6.2017
  Rådet, 20.6.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 i EUF-traktaten |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.1.2018 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 173/89/17 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 15.6.2017

Rådet, 20.6.2017

Retsgrundlag

Artikel 91 i EUF-traktaten

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.1.2018

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

173/89/17

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU anerkender transportens vigtige rolle som drivkraft for EU's økonomi og støtter Kommissionens intention om at sikre, at EU også fremover indtager en førende rolle, når det gælder ren, konkurrencedygtig og sammenbundet mobilitet. Det vigtigste middel til at nå dette mål er fortsat et velfungerende, fuldt ud gennemført indre marked inden for transportsektoren, som er socialt bæredygtigt og har reduceret de administrative byrder til et minimum. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Med hensyn til den videre udvikling af især vejtransporten fremhæver EØSU imidlertid, at der også er tale om begrænsninger som følge af manglen på plads til anlæg af veje og parkeringspladser, den miljømæssigt begrundede mangel på samfundsmæssig accept i mange europæiske regioner, de uløste problemer med færdselssikkerheden samt det vigtige spørgsmål om chaufførernes balance mellem arbejdsliv og privatliv. Alle EU's lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige initiativer på dette område bør tage højde for disse begrænsninger. Derudover vil fremtidige økonomiske modeller måske reducere vejtransporten til fordel for mere bæredygtige måder at tilrettelægge produktion og distribution på. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen tager initiativ til at afklare rammebestemmelserne for vejtransport og til at sikre bedre håndhævelse og tættere samarbejde medlemsstaterne imellem og samtidig bekæmpe social dumping, der i udvalgets sonderende udtalelse TEN/575 i overensstemmelse med det vedtagne håndhævelsesdirektiv 2014/67/EU defineres som alle former for uacceptabel og illegal praksis, hvis sigte er at omgå eller overtræde sociale regler og regler om markedsadgang (postkasseselskaber) med henblik på at opnå konkurrencemæssige fordele. Herved sikres et velfungerende og fair indre marked og fuld respekt af arbejdstagernes rettigheder inden for sektoren. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener dog, at de foreslåede ændringer i lovgivningen om køre- og hviletider såvel som udstationering af førere på flere punkter ikke effektivt tackler de problemer, der er konstateret inden for vejtransport, herunder at reglerne ikke forenkles, ikke bliver klarere og ikke nemmere at håndhæve. EØSU mener, at manglerne i forslagene skyldes utilstrækkelige problemanalyser, og er af den opfattelse, at forslagene om social lovgivning ikke opfylder Kommissionens egne politiske mål, mens der fortsat hersker retlig usikkerhed. EØSU noterer sig, at initiativet har skabt forskellige holdninger blandt medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og operatørerne selv. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU pointerer, at målene i Kommissionens dagsorden vedrørende en socialt retfærdig omstilling til ren, konkurrencedygtig og sammenbundet mobilitet for alle kun kan opfyldes ved at garantere de sociale rettigheder, ved at sikre, at reglerne kan håndhæves og bliver håndhævet, og ved at garantere fair konkurrence, samtidig med at tunge procedurer reduceres. Det indre marked skal fungere for alle interessenter og for alle medlemsstater, nye som gamle. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Med hensyn til forlængelse af referenceperioden for fordeling af hviletider fra to til fire uger noterer EØSU sig Kommissionens bestræbelser på at imødekomme industriens og transportvirksomhedernes krav om øget fleksibilitet i vejtransportoperationer, men peger på, at dette kunne få følger for den fine balance mellem fair konkurrence, førernes sundhed og sikkerhed og vejsikkerheden, såvel som for en fælles harmoniseret fortolkning af reglerne, idet håndhævelsen og kontrollen heraf gøres sværere. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer lovgiveren til også at overveje muligheden for kompensation for en reduceret ugentlig hvileperiode i forbindelse med daglige hvileperioder som fastlagt i den nuværende forordning. Hvad angår pauser foreslår EØSU, at man overvejer en konsekvensanalyse af muligheden for at lade en mere fleksibel fordeling af de 45 minutters pause i løbet af en 6 timers periode være op til føreren. Denne konsekvensanalyse bør fokusere på førerens mulighed for at anvende pausen til hvile og forfriskning i løbet af 9-10 timers kørsel. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU beklager, især hvad angår passagertransport med bus, at de foreslåede ændringer lægges frem uden en grundig vurdering af passager-, fører- og vejsikkerheden. EØSU efterlyser derfor en generel undersøgelse, der dækker hele EU, om træthed under kørslen, og beklager, at Kommissionen ikke har fremlagt løsninger til, hvordan dette problem skal håndteres. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | I forbindelse med det vigtige spørgsmål om prissætning i transportsektoren peger EØSU på det helt afgørende i at udarbejde regler, der effektivt kan garantere lige konkurrencevilkår for alle transportoperatører, uafhængigt af deres størrelse, og for mobile arbejdstagere uden at skabe nye hindringer for det indre marked eller begrænse de sociale bestemmelser. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU er enig med Kommissionen i, at en effektiv håndhævelse af reglerne er nødvendig, og fremhæver vigtigheden af et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og en effektiv informationsudveksling. EØSU anser det derfor for nødvendigt at sikre bedre håndhævelse af de eksisterende hviletidsbestemmelser, inden det overvejes at skabe mere fleksible regler uden et tilfredsstillende evidensgrundlag. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU opfordrer endvidere Kommissionen til at gøre fremskridt mod intelligent håndhævelse og yde mest mulig støtte til fuld indførelse og anvendelse af risikoklassificeringssystemer, og tilskynder Kommissionen og medlemsstaterne til at lade de retshåndhævende myndigheder få realtidsadgang til nationale elektroniske registre og til den ende gøre maksimal brug af det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU). |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU anbefaler, at Kommissionen godkender klare håndhævelsestiltag for at fjerne risikoen for manipulation af digitale takografer ved a) at fremrykke tidsfristen for indførelsen af den »intelligente« takograf i alle kommercielle køretøjer, der foretager cabotagekørsel og international transport, og b) at anvende alle nødvendige innovative teknologiske midler til at sikre, at manuelle indtastninger af takografdata er nøjagtige, f.eks. ved at forbinde en vægtsensor med takografen som et middel til mere effektivt at kunne kontrollere lastnings- og losningsaktiviteter, som rent faktisk også er en del af førerens arbejdstid. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU anbefaler endvidere, at Kommissionen og medlemsstaterne tager fat på problemet med sikre parkeringsområder, herunder den nuværende begrænsede adgang til områder med passende faciliteter for chauffører, da mobilitetspakken ellers risikerer at gøre hvileperioder uden for førerkabinen til noget, der kun eksisterer på papir. EØSU opfordrer Kommissionen til grundigt at gennemgå det eksisterende netværk af parkeringsområder i medlemsstaterne, navnlig ved geografisk perifere veje og transportkorridorer, samt at udvikle en køreplan for at komme de hvide pletter på dette område til livs, hvilket vil være afgørende for en effektiv implementering af mobilitetspakken. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU opfordrer EU-institutionerne og medlemsstaterne til gennem investering i og opbygning af en vejinfrastruktur af høj kvalitet at sikre, at den ugentlige hviletid og den kompensatoriske ugentlige hviletid tilbringes under passende indkvarteringsforhold med adgang til individuelle sanitære forhold og mad og samtidig sikre investering i og opbygning af en vejinfrastruktur af høj kvalitet. I den forbindelse glæder EØSU sig især over den nylige afgørelse fra Domstolen af 20. december 2017, som bekræfter, at den ugentlige hviletid skal tilbringes uden for køretøjet. Udvalget opfordrer også Kommissionen til at præcisere, hvem der bærer det økonomiske ansvar for førerens hjemsendelse til sin bopæl, da dette ikke bør være på førerens regning. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU anser det for meget vigtigt, at reglerne for udstationering inden for vejtransport anvendes i hele EU for at opretholde lige konkurrencevilkår for både arbejdstagere og virksomheder. EØSU går ligeledes ind for enkle, effektive og ikkediskriminerende håndhævelsestiltag for disse regler og mener samtidig, at administrative byrder for enhver pris skal undgås. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU anerkender den høje mobilitet, der kendetegner vejtransportsektoren, men mener, at Kommissionens forslag om udstationering af arbejdstagere inden for international vejtransport i sin nuværende form ikke i tilstrækkelig grad vil løse problemerne. Der er behov for enkle regler for både transportvirksomhederne og førerne. Med hensyn til rene forsendelsesopgaver opfordrer EØSU lovgiveren til at præcisere, at reglerne for udstationering ikke finder anvendelse. Udvalget efterlyser endvidere en præcisering af, i hvilket omfang udstationeringsreglerne finder anvendelse på transportvirksomheder, der er etableret i et tredjeland (uden for EU). |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EØSU er helt enig i, at direktivet om udstationering af arbejdstagere fortsat bør være gældende fra dag ét, hvad angår cabotage. Udvalget sætter dog spørgsmålstegn ved, om de nye, lempeligere administrative bestemmelser bør finde anvendelse på cabotage. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | EØSU glæder sig over tilpasningen af håndhævelseskravene til de særlige forhold, der gør sig gældende i sektoren, og mener, at den administrative byrde vil blive lettet, hvis der indføres en one-stop-shop for meddelelser i hele EU.
  For så vidt angår lønnen må EØSU dog ligeledes anerkende, at den midlertidige anvendelse af en fører fra en medlemsstat med et lavt indkomstniveau i en medlemsstat med et højere lønniveau som minimum skal respektere værtslandets mindsteløn som fastlagt ved lov eller gennem praksis, når betingelserne for udstationering er opfyldt. |
| --- | --- |

1.18.

For så vidt angår lønnen må EØSU dog ligeledes anerkende, at den midlertidige anvendelse af en fører fra en medlemsstat med et lavt indkomstniveau i en medlemsstat med et højere lønniveau som minimum skal respektere værtslandets mindsteløn som fastlagt ved lov eller gennem praksis, når betingelserne for udstationering er opfyldt.

| 1.19. | EØSU anbefaler, at der indføres håndhævelsestiltag i hele EU, som er enkle, klare, ikkediskriminerende og effektive, uden at der pålægges nogen administrativ byrde, herunder:






  — | et skift fra papirbaserede beviser til intelligente digitale teknologier, når det drejer sig om håndhævelse |
| --- | --- | --- |

1.19.

—

et skift fra papirbaserede beviser til intelligente digitale teknologier, når det drejer sig om håndhævelse

| — | fremskyndelse af den obligatoriske indførelse af den »intelligente« takograf for alle relevante kommercielle køretøjer, der er involveret i international transport, som eneste middel til effektivt at bestemme varigheden og den midlertidige karakter af førerens aktiviteter på en bestemt medlemsstats territorium |
| --- | --- |

—

fremskyndelse af den obligatoriske indførelse af den »intelligente« takograf for alle relevante kommercielle køretøjer, der er involveret i international transport, som eneste middel til effektivt at bestemme varigheden og den midlertidige karakter af førerens aktiviteter på en bestemt medlemsstats territorium

| — | indførelse af en europæisk elektronisk erklæring om udstationering for hver enkelt udstationerede fører og et one-stop-shop-baseret meddelelsessystem i hele EU, til hvilket inspektorater vil have realtidsadgang som eneste metode til at undgå administrative byrder, samtidig med at det sikres, at kontroller forbliver effektive. |
| --- | --- |

—

indførelse af en europæisk elektronisk erklæring om udstationering for hver enkelt udstationerede fører og et one-stop-shop-baseret meddelelsessystem i hele EU, til hvilket inspektorater vil have realtidsadgang som eneste metode til at undgå administrative byrder, samtidig med at det sikres, at kontroller forbliver effektive.

| 1.20. | Endvidere anbefaler EØSU, at der gøres maksimal brug af nationale elektroniske registre (NER) og ERRU i forbindelse med vejtransportvirksomheder ved 1) at indføre data i de nationale elektroniske registre om førere, der er ansat af virksomhederne, 2) at give de retshåndhævende vejmyndigheder adgang i realtid til de data, der er optaget i de nationale elektroniske registre og ERRU, herunder adgang til den elektroniske erklæring om udstationering og 3) at forlænge den tidsperiode, der er tilladt til at kontrollere førerkortet, fra 28 dage til flere måneder, således at kontrolmyndighederne nemt kan bestemme perioderne med midlertidigt arbejde, der udføres af førere i forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | Endelig, for at sikre en bedre grænseoverskridende håndhævelse af de EU-regler, der gælder for vejtransport, opfordrer EØSU Kommissionen til at oprette et Europæisk Agentur for Vejtransport, hvis hovedkompetence skal være at sikre en forbedring af overholdelseskulturen inden for vejtransport samt yde støtte til politikudformningen i sektoren både på EU-niveau og nationalt niveau. Indtil dette bliver en realitet, anbefaler EØSU imidlertid, at medlemsstaterne aktivt deltager i de eksisterende europæiske transporttilsynstjenester (EUROCONTROLE Route mv.) og investerer i uddannelse af de nationale tilsynsmyndigheders ansatte. |
| --- | --- |

1.21.

2.   Baggrund

| 2.1. | Kommissionen forpligtede sig ved starten af sit mandat til at lancere en lovgivningsproces for at gøre de EU-regler, der gælder for vejtransport, enklere, klarere og nemmere at håndhæve. Dette blev foranlediget af adskillige opfordringer fra medlemsstaterne og fra det europæiske arbejdsmarkeds parter inden for vejtransport og logistik, Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) og Den Internationale Vejtransportunion (IRU), som delte den holdning, at den nuværende EU-lovgivning er uklar på flere punkter og kun håndhæves i ringe grad. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I 2013 foreslog ETF og IRU i fællesskab initiativer om ikke at åbne markederne yderligere for cabotage, om mere effektiv håndhævelse og om en bindende køreplan for harmonisering af skatteforhold, vejsikkerhed og sociale forhold (se ETF-IRU joint policy opinion document). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Divergerende konkurrenceforhold, herunder forskellige omkostningsstrukturer i de forskellige medlemsstater, har fremhævet problemstillinger, der relaterer sig til liberalisering af markedet, mindstelønninger, betingelserne for udstationering af arbejdstagere og anvendeligheden heraf for den mobile arbejdskraft. Dette har, kombineret med uklare rammebestemmelser, givet anledning til social dumping via en omgåelse af reglerne, herunder atypiske beskæftigelsesordninger og »postboksvirksomheder«. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Nye nationale bestemmelser og ny praksis har givet anledning til en række overtrædelsesprocedurer og fremhævet behovet for passende tiltag på EU-niveau til at løse problemerne og sikre retssikkerhed for både markedsaktører og medarbejdere. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I den sammenhæng erklærede Juncker-Kommissionen, der tiltrådte i 2014, åbent sin forpligtelse til at arbejde for et mere retfærdigt indre marked, der bekæmper social dumping, som Kommissionens formand Jean-Claude Juncker tilkendegav i sin første tale til Europa-Parlamentet. Kommissionen har lige siden systematisk gentaget dette engagement under forberedelsen af mobilitetspakken og samtidig understreget det vigtige i at bevare sammenhængen i det indre marked. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Endvidere vedtog EØSU i september 2015 en sonderende udtalelse (TEN/575) om »Det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage«. I september 2016 vedtog Europa-Parlamentet sin egen initiativudtalelse om »Social dumping i EU«. I begge udtalelser blev der fremsat en række hensigtsmæssige forslag, især på håndhævelsesområdet, med henblik på at sikre et fair og velfungerende indre marked. I samme ånd vedtog Europa-Parlamentet i maj 2017 en beslutning om vejtransport i EU. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Som følge heraf præsenterede Kommissionen den 31. maj 2017 en mobilitetspakke, der indeholder en første serie med otte lovgivningsinitiativer, der fokuserer på kommerciel vejtransport af gods og passagerer, som er en sektor, der beskæftiger fem millioner mennesker i EU. Pakkens mål er at forbedre vejgodsmarkedets funktionsmåde og bidrage til en forbedring af arbejdernes sociale og ansættelsesmæssige forhold. Ifølge Kommissionen opnås dette ved at styrke håndhævelsen, bekæmpe ulovlige ansættelsesmetoder, reducere den administrative byrde for virksomheder og skabe mere klarhed over eksisterende regler, for eksempel vedrørende anvendelsen af national lovgivning om mindsteløn. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | De fire indsatsområder i pakken er 1) det indre marked, 2) fair konkurrence og arbejdstagernes rettigheder, 3) dekarbonisering og 4) digitale teknologier. Nærværende udtalelse indgår i indsatsområdet fair konkurrence og arbejdstagernes rettigheder og dækker foreslåede ændringer til sociallovgivningen. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | For at tackle ovenstående problemer og yderligere forbedre vejsikkerheden foreslår Kommissionens mobilitetspakke ændringer til reglerne om køre- og hviletider (forordning (EF) nr. 561/2006), udstationering af arbejdstagere (direktiv 96/71/EF) og håndhævelse af retsakten (direktiv 2014/67/EU). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Hvad angår arbejdstid inden for vejtransport (direktiv 2002/15/EF) følger der ikke et forslag med mobilitetspakken, men derimod høres arbejdsmarkedets parter om en mulig revision af direktivet i tråd med lovkravene i artikel 154 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Forud for lanceringen af mobilitetspakken i april 2017 vedtog 27 fagforeningsorganisationer fra 20 europæiske lande, herunder Bulgarien, Danmark, Litauen, Nederlandene, Polen, Rumænien, Spanien, Storbritannien, Tjekkiet og Ungarn, Warszawa-erklæringen, som opfordrer Kommissionen til at introducere konkrete forslag i mobilitetspakken, som især skal fokusere på, at udstationeringen af arbejdstagere skal finde fuld anvendelse på vejtransportsektoren.
  Som reaktion på Kommissionens mobilitetspakke fra oktober 2017 blev der offentliggjort en fælles erklæring mod anvendelsen af udstationeringsdirektivet på området for internationale transportoperationer, som blev underskrevet af transport- og logistiksammenslutninger og handelskamre fra Bulgarien, Danmark, Estland, Grækenland, Irland, Kroatien, Letland, Litauen, Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Storbritannien, Tjekkiet og Ungarn. |
| --- | --- |

2.11.

Som reaktion på Kommissionens mobilitetspakke fra oktober 2017 blev der offentliggjort en fælles erklæring mod anvendelsen af udstationeringsdirektivet på området for internationale transportoperationer, som blev underskrevet af transport- og logistiksammenslutninger og handelskamre fra Bulgarien, Danmark, Estland, Grækenland, Irland, Kroatien, Letland, Litauen, Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Storbritannien, Tjekkiet og Ungarn.

| 2.12. | EØSU noterer sig EPSCO-Rådets seneste holdning, som går ud på, at de eksisterende regler om udstationering af arbejdstagere fortsat vil finde anvendelse på vejtransport, indtil der indføres eventuelle nye sektorspecifikke regler. EØSU noterer sig endvidere, at spørgsmålet om at anvende reglerne om udstationering af arbejdstagere i vejtransportsektoren er yderst konfliktfyldt og har afstedkommet divergerende holdninger både på politisk niveau og blandt interessenterne. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU støtter det mål, der går ud på at sikre, at EU bevarer sin førerstilling i fremtiden, når det gælder ren, konkurrencedygtig og sammenbundet mobilitet, som er en drivkraft bag EU's økonomi. Det vigtigste middel til at nå dette mål er fortsat et velfungerende, fuldt ud gennemført indre marked inden for transportsektoren, som er socialt bæredygtigt og har reduceret de administrative byrder til et minimum. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU bifalder den overordnede målsætning for Kommissionens initiativ, og noterer sig, at initiativet har skabt forskellige synspunkter blandt medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter, førerne og operatørerne selv. EØSU understreger i sin egenskab af repræsentant for civilsamfundet, at det er vigtigt, at lovgivningsprocessen munder ud i resultater, der er acceptable for de berørte, og som leverer svar på legitime bekymringer. Dette er især tilfældet, når det drejer sig om forslaget om at anvende reglerne om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport, som har skabt alvorlige og modstridende bekymringer blandt interessenterne. EØSU understreger på den baggrund vigtigheden af en afbalanceret, tydelig og funktionel lovgivning, som ikke griber ind i det indre markeds gode funktionsmåde eller i forbedringen af sociale standarder inden for sektoren. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU er enig i den konklusion på Kommissionens konsekvensanalyse, at illoyal konkurrence mellem vejtransportoperatørerne går hånd i hånd med social dumping (Driving change for business and people) som defineret i EØSU's sonderende udtalelse TEN/575 (1). EØSU bemærker, at konsekvensanalysen delvist er baseret på kvalitativ og begrænset kvantitativ dokumentation. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU tilslutter sig endvidere Kommissionens ræsonnement, der går ud på, at konkurrenceforvridning opstår, når operatører ikke overholder bestemmelserne og omgår loven for at opnå en konkurrencemæssig fordel. Smuthuller i EU's regler og divergerende fortolkninger i de forskellige medlemsstater kan — set fra Kommissionens synspunkt — have samme effekt. EØSU peger endvidere på, at lav kapacitet til kontrol af overholdelse forværrer situationen. EØSU er derfor enig i Kommissionens konsekvensanalyse, som konkluderer, at dette er endnu en grund til at tilstræbe en klar lovgivningsmæssig ramme, som er nem at håndhæve. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU er også enig med Kommissionen i, at den skærpede konkurrence inden for vejtransport har forvrænget markeder på grund af forskellige tendenser, der ikke har at gøre med de sociale bestemmelser. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | I forbindelse med det vigtige spørgsmål om prissætning i transportsektoren peger EØSU på, at det er helt afgørende for mobilitetspakken, at der udarbejdes klare regler, som er lette at håndhæve, og som effektivt kan garantere lige konkurrencevilkår for alle transportvirksomheder, uafhængigt af deres størrelse, og for alle mobile arbejdstagere uden at skabe nye hindringer for det indre marked eller begrænse de sociale bestemmelser. Det indre marked skal fungere for alle interessenter og for alle medlemsstater, nye som gamle. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | En nedadgående tendens i prisniveauet kan føre til, at vejtransport bliver socialt, økonomisk og miljømæssigt ubæredygtig, og kan i betydelig grad begrænse andre transportformers fair deltagelse i gods- og passagertransporten i hele EU. Som følge heraf risikerer Kommissionen at underminere andre politiske mål som for eksempel at sænke emissionsmålene og fremme multimodalitet. For at opfylde målene i Kommissionens dagsorden vedrørende en socialt retfærdig omstilling til ren, konkurrencedygtig og sammenbundet mobilitet for alle, er den eneste vej frem at garantere de sociale rettigheder, idet det sikres, at reglerne kan håndhæves og bliver håndhævet, og at der garanteres fair konkurrence, samtidig med at tunge procedurer reduceres. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU peger endnu en gang på, at der er et antal ulovlige fremgangsmåder, hvis ofre er de lovlydige virksomheder og i sidste ende vejgodstransportsektorens erhvervschauffører. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU beklager, især hvad angår passagertransport med bus, at mobilitetspakken indfører mere fleksibilitet i planlægningen af hviletider uden en grundig vurdering af passager-, fører- og vejsikkerheden. EØSU efterlyser derfor en EU-dækkende undersøgelse om årsagerne til træthed under kørsel. Til årsagerne hører en blanding af kørselsaktiviteter og varetagelse af tjenesteydelser over for passagererne samt det forhold, at førerne skal planlægge deres ture, forberede deres køretøjer osv. i løbet af deres daglige hvileperiode. Hertil kommer, at der i arbejdsskemaerne indgår betydelige venteperioder mellem ture, som i de fleste tilfælde tilbringes i køretøjet, ofte under upassende forhold, selv om det anerkendes, at transportvirksomhederne har investeret i forbedring og modernisering af førerkabiner. Eventuelle nye bestemmelser bør afhjælpe denne situation og forebygge en sådan praksis fremover. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Med hensyn til vejsikkerhed noterer EØSU sig, at EU i 2010 fornyede sin forpligtelse til at forbedre vejsikkerheden og sætte et mål for reducering af dødsfald i trafikken på 50 % inden 2020 sammenlignet med niveauet i 2010. Siden 2014 er denne fremgang dog stort set gået i stå. 2016 var det tredje år i træk med ringe vejsikkerhed som påvist af det europæiske færdselssikkerhedsråd (ETSC). Alene i 2015 omkom ca. 4 000 mennesker i sammenstød, hvor lastbiler var impliceret (Traffic Safety Basic Facts 2016 — HGVs and Buses, ERSO, det europæiske overvågningsorgan for trafiksikkerhed, hvilket dog ikke nødvendigvis er ensbetydende med, at lastbilen var skyld i ulykken. ETSC understreger, at sammenstød, hvor tunge køretøjer er impliceret, på grund af lastbilernes størrelse og vægt kan være katastrofale med en meget højere risiko for død eller alvorlig skade, og anbefaler en omfattende evaluering af de mulige følger. EØSU hæfter sig derfor ved Kommissionens indsats for at imødekomme sektorens krav, men gentager endnu en gang sine tvivl om det hensigtsmæssige i nye regler om fleksibilitet uden en forudgående grundig vurdering. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU er endvidere dybt skuffet over, at der ikke er taget fat på manglen på sikre parkeringsområder, herunder behovet for at håndtere problemer i form af godskriminalitet og dårlige forhold for førerne i parkeringsområderne. Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at opfylde kravene i forordning (EU) nr. 1315/2013 som et effektivt middel til at forbedre vejtransportens sikkerhed, håndtere risikoen for tyveri af gods, forhindre adgangen til farligt gods, sikre, at førerne har passende parkeringsfaciliteter i et EU-omfattende netværk af sikre parkeringsområder, og i henhold til artikel 39, stk. 2, litra c), træffe passende foranstaltninger til at udvikle TEN-T-hovedvejnettets hvileområder ved motorveje for hver ca. 100 km for at give passende parkeringspladser til de kommercielle trafikanter med et passende niveau af sikkerhed og tryghed. EØSU opfordrer Kommissionen til grundigt at gennemgå det eksisterende netværk af parkeringsområder i medlemsstaterne, navnlig ved geografisk perifere veje og transportkorridorer, samt at udvikle en køreplan for at komme de hvide pletter på dette område til livs, hvilket vil være afgørende for en effektiv implementering af mobilitetspakken. Det udelukkes ikke, at der vil være behov for en ny udformning af finansieringsreglerne for TEN, og at der må anlægges en ny strategi for den berørte vejinfrastruktur. Den nuværende begrænsede adgang til sikre parkeringsområder med passende faciliteter for chauffører, herunder indkvartering, risikerer at gøre hvileperioder uden for førerkabinen til noget, der kun eksisterer på papir. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU forstår bekymringerne over, at parkeringsinfrastrukturen ofte ikke imødekommer efterspørgslen, og understreger i den forbindelse, at parkeringsområdernes vigtigste formål er at tilbyde erhvervschauffører, bilister og passagerer en hvilepause fra kørslen med mulighed for forfriskning. Det er ikke tanken, at parkeringsområder skal være beregnet til, at lastbilchauffører regelmæssigt eller sågar altid tilbringer deres ugentlige hvileperioder i deres lastbil, og områderne er heller ikke udstyret hertil. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU noterer sig således Kommissionens analyse af den aktuelle situation i sektoren, men peger på, at forslagene til social lovgivning ikke opfylder Kommissionens politiske målsætninger og ikke effektivt tager hånd om problemerne inden for vejtransport. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Køre- og hviletider

| 4.1. | Forordning (EF) nr. 561/2006 blev godkendt for 11 år siden, og i dens målsætning indgik tre indsatsområder: a) at sikre fair konkurrence inden for vejtransport, b) at forbedre arbejdsvilkårene i sektoren og c) at forbedre vejsikkerheden. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | I løbet af det seneste årti har forholdene for vejtransport dog ændret sig markant, især i form af strammere leveringstider og tidspres for at overholde disse frister i lyset af den øgede trafiktrængsel på de europæiske veje. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Ifølge Kommissionens efterfølgende evaluering af reglerne for køre- og hviletider er der en sammenhæng mellem de nye forhold og højere erhvervsrelaterede sundhedsrisici inden for vejtransport såsom udmattelse, stress og sygdom (Ex-post evaluation of social legislation in road transport and its enforcement). At garantere vejsikkerhed og sundhed og sikkerhed i arbejdsmiljøet under disse nye forhold viser sig at være en meget vanskeligere opgave for politikere og beslutningstagere, men EØSU har den holdning, at dette skal prioriteres højt i forbindelse med overvejelser om indførelse af mere fleksible regler. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Udmattelse på grund af træthed hos føreren (herunder tilfælde, hvor føreren ikke holder tilstrækkelige pauser) er en af de hyppigste årsager til ulykker, hvor tunge godskøretøjer er impliceret. Selv forbigående koncentrationssvigt kan have katastrofale følger. Vejtransportchauffører er også tilbøjelige til at lide af sundhedsproblemer forbundet med lange køreperioder uden tilstrækkelige pauser, især hjerte-kar-lidelser (typisk hjerteanfald, slagtilfælde osv.) samt muskel- og knoglelidelser (ryg- og nakkeskader), nervelidelser (stress og angst, depression osv.) og mave-/fordøjelsesbesvær. For at minimere disse påvirkninger er det afgørende med en streng håndhævelse af køre- og arbejdstidsbegrænsningerne og overholdelse af passende hvileperioder (OSH in figures: Occupational safety and health in the transport sector — an overview). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Via mobilitetspakken foreslår Kommissionen en omfordeling af hvileperioder hen over en forøget referenceperiode på fire uger (i stedet for to uger). I dette scenarie kan den tilladte månedlige køretid akkumuleres i løbet af de første tre uger af måneden, mens den sidste uge kan være hviletid, hvilket kan resultere i helt op til 18 på hinanden følgende dage med arbejde med kun 2 dages hviletid ind imellem. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Den foreslåede forlængelse af referenceperioden betyder, at førere kan blive bedt om at udsætte deres ugentlige hviletid på 45 timer med yderligere to uger. Selv om denne udskudte ugentlige hviletid skal forlænges med de samlede kompenserende hvileperioder, bliver konsekvensen, at føreren måske ikke har nogen ugentlig hvileperiode på mere end 24 timer i op til tre uger, og i løbet af denne tid ville han/hun ikke have reel frihed til at forlade køretøjet, men ville skulle tage ansvar for det. I lyset af de reducerede muligheder for at forlade køretøjet og de mulige konsekvenser i form af træthed mener EØSU, at dette forslag bør evalueres. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU pointerer ligeledes, at den foreslåede fleksibilitet for hvileperioder faktisk kan føre til uoverensstemmelser med den eksisterende ordning for maksimale køre- og arbejdstider. I denne henseende understreger EØSU imidlertid, at intet forslag reelt må medføre længere køretid eller en reduktion af arbejdstidsbegrænsningen, hvis primære målsætning er at garantere sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU har forståelse for Kommissionens bestræbelser på at foreslå tiltag, der afspejler virkeligheden inden for vejtransport og operatørernes og førernes behov, men er bekymret over de mulige konsekvenser for den fine balance mellem fair konkurrence, førerens sundhed og sikkerhed samt vejsikkerheden. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU opfordrer lovgiveren til også at overveje muligheden for kompensation for en reduceret ugentlig hvileperiode i forbindelse med daglige hvileperioder som fastlagt i den nuværende forordning. Hvad angår pauser foreslår EØSU, at man overvejer en konsekvensanalyse af muligheden for at lade en mere fleksibel fordeling af de 45 minutters pause i løbet af en 6 timers periode være op til føreren. Konsekvensanalysen bør være koncentreret om førerens mulighed for at bruge pausen til hvile og opfriskning i løbet af 9-10 timers kørsel. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | At garantere sikkerheden for trafikanter og passagerer vil fortsat være et problem selv i forbindelse med de nuværende meget strengere regler. Alvorlige sammenstød i de seneste år, der har involveret lastbiler og busser og ført til et stort antal ofre, (Traffic Safety Basic Facts 2016 — HGVs and Buses, ERSO) må være et alarmsignal om, at Europa har brug for enkle og klare regler, der kan håndhæves, med henblik på at skabe et rimeligt arbejdsklima for brugere, førere og transportvirksomheder med sikkerhed som det grundlæggende. Det er nødvendigt at sikre bedre håndhævelse af sådanne regler, inden det overvejes at skabe mere fleksible regler. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Set i et håndhævelsesperspektiv sætter EØSU spørgsmålstegn ved nogle af aspekterne i Kommissionens forslag. For det første må en forlængelse af referenceperioden til fordeling af hvileperioder ikke vanskeliggøre en harmoniseret fortolkning af reglerne ved ikke at give medlemsstaterne mulighed for at fremlægge egne scenarier og beregninger. For en grænseoverskridende aktivitet som vejtransport kan individuelle fortolkninger af reglerne have en indvirkning på, hvor gnidningsløst den samlede køretur, tjenesteydelse og aktiviteten som helhed afvikles. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | I den forbindelse pointerer EØSU, at det tog Kommissionen og medlemsstaterne adskillige år, før de endelig kunne blive enige om en fælles vejledning til fortolkning af køre- og hviletider som fastlagt i den nuværende forordning (EF) nr. 561/2006. Se TRACE-publikationen »Transport Regulators Align Control Enforcement«, 2012. EØSU understreger derfor betydningen af at etablere et netværk, som skal støtte medlemsstaternes gennemførelsesarbejde og nedsætte risikoen for divergerende fortolkninger. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | For det andet mener EØSU ikke, at de foreslåede ændringer af bestemmelserne om køre- og hviletider må gøre det sværere at håndhæve dem. Udvalget mener endvidere, at de foreslåede ændringer vil påføre medlemsstaterne nye omkostninger, f.eks. hvad angår udskiftning af software, der bruges til kontrol på vejene og hos virksomhederne, samt i forbindelse med oplæring af inspektører. EØSU understreger betydningen af, at der er tilstrækkelige ressourcer til rådighed til at sikre effektiv kontrol med overholdelse. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Hvad angår håndhævelse konkluderer EØSU, at der skal gøres en større indsats fra lovgivernes side med hensyn til intelligente og ikke-diskriminerende håndhævelsesmetoder. I denne henseende hilser EØSU Kommissionens forslag angående bedre anvendelse af risikoklassificeringssystemer velkommen. EØSU understreger dog behovet for, at inspektører får realtidsadgang til data, og at der oprettes faciliteter til bedre udveksling af information mellem medlemsstaterne. I denne sammenhæng skal medlemsstaterne gøre bedre brug af de nationale elektroniske registre (NER) og de europæiske elektroniske registre (ERRU) som påkrævet under forordning (EF) nr. 1071/2009 om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Med hensyn til forholdene vedrørende ugentlig hviletid for førere glæder EØSU sig over Kommissionens intention om at gøre noget ved problemet. Forslaget efterlader dog usikkerhed på nogle områder. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | I konkrete tilfælde rekrutteres der »nomadechauffører« — der tilbringer lange perioder væk hjemmefra og således er direkte berørt af det nye forslag — af vejtransportvirksomheder, der opererer i medlemsstater med et højt lønniveau, men som forsøger at drage fordel af de lavere arbejdskraftomkostninger og skatter i andre medlemsstater. Det er af afgørende betydning, at de praktiske problemer, der er forbundet med længerevarende fravær fra hjemmet, herunder indkvarteringsbehov eller omkostninger ved hjemsendelse, håndteres og løses på passende vis, da dette ikke bør ske på bekostning af chaufføren. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | I betragtning af førernes høje mobilitetsgrad støtter EØSU Kommissionens planer om at lette deres hjemrejse, og peger på, at de foreslåede ændringer i køre- og hviletidsreglerne ikke bør give færre muligheder for at tilbringe tid sammen med familien i weekenderne og for et ordentligt socialt liv. Det potentielle scenarie med tre ugers intenst arbejde med kun to dages hvile ind imellem kan imidlertid indvirke negativt på førerens balance mellem arbejde og fritid. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Udvalget anerkender generelt forbedringen og moderniseringen af køretøjernes førerkabiner, men kabinerne har fortsat deres begrænsninger med hensyn til plads og faciliteter. EØSU glæder sig derfor over og finder det vigtigt, at Kommissionen har præciseret og EU-Domstolen i en nylig dom af 20. december 2017 har bekræftet, at ugentlige hvileperioder på 45 timer og derover skal tilbringes et andet sted end i køretøjet, enten ved indkvartering betalt af arbejdsgiveren, hjemme, eller et sted, som føreren frit kan vælge. EØSU peger imidlertid på, at der kan opstå problemer med dokumentation, hvis den regelmæssige ugentlige hvileperiode tilbringes under privat indkvartering eller i førerens hjem. For at opfylde kravet om, at føreren skal være i stand til »frit at disponere over sin egen tid« i løbet af den ugentlige hvileperiode, er det imidlertid tvingende nødvendigt, at føreren frit kan forlade køretøjet og have en uafbrudt tidsperiode, hvor han/hun ikke skal tage ansvar for køretøjets opbevaring og sikkerhed. Samtidig understreger udvalget, at der er behov for sikre parkeringsområder og andre faciliteter, hvis de foreslåede foranstaltninger skal kunne gennemføres på fornuftig vis. |
| --- | --- |

4.18.

5.   Udstationering af førere i vejtransportsektoren

| 5.1. | Inden for vejtransport er der betydelige forskelle mellem medlemsstaterne hvad angår førerlønninger, hvilket skyldes forskelle i leveomkostninger. En undersøgelse foretaget af Comité National Routier (CNR), som Kommissionen også har citeret i sin konsekvensanalyse, fremhæver, at der er betydelige forskelle i bruttolønnen, som kan være op til 11 gange højere i én medlemsstat end i en anden. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU er enig med Kommissionen i, at det med disse lønforskelle er nødvendigt at kontrollere reglerne i overensstemmelse med EU's værdier og principper som foreskrevet i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, med henblik på:






  — | at undgå forvridning af hjemmemarkederne, både arbejds- og transportmarkederne |
| --- | --- | --- |

5.2.

—

at undgå forvridning af hjemmemarkederne, både arbejds- og transportmarkederne

| — | at udelukke diskrimination baseret på nationalitet blandt arbejdstagere i medlemsstaterne hvad angår beskæftigelse, aflønning og andre arbejds- og ansættelsesvilkår — på baggrund af princippet om fri bevægelighed |
| --- | --- |

—

at udelukke diskrimination baseret på nationalitet blandt arbejdstagere i medlemsstaterne hvad angår beskæftigelse, aflønning og andre arbejds- og ansættelsesvilkår — på baggrund af princippet om fri bevægelighed

| — | at sikre et retfærdigt konkurrencedygtigt miljø for virksomheder, uanset hvor disse er etableret, hvor de driver forretning, og hvor de rekrutterer deres arbejdsstyrke inden for EU. |
| --- | --- |

—

at sikre et retfærdigt konkurrencedygtigt miljø for virksomheder, uanset hvor disse er etableret, hvor de driver forretning, og hvor de rekrutterer deres arbejdsstyrke inden for EU.

| 5.3. | Direktivet om udstationering af arbejdstagere (direktiv 96/71/EF) er en del af ovennævnte regler. I december 2016 vedtog EØSU en særlig udtalelse (SOC/541) (2), hvori udvalget rejste en række bekymringer og fremsatte en række forslag. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Når førere midlertidigt arbejder i en EU-medlemsstat, som er en anden end deres egen, er de under de nuværende regler dækket af direktivet om udstationering af arbejdstagere, hvis de udfører cabotage. Hvis de er beskæftiget med international transport, er de kun udstationerede, hvis vilkårene for udstationering, som er defineret i artikel 1 i direktiv 96/71/EF, er til stede. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Kommissionen foreslår via mobilitetspakken, at der skal gå en bestemt tid, før reglerne om mindsteløn og betalt ferie gælder for en fører, der er beskæftiget med international transport i forbindelse med udstationering. EØSU mener, at dette skal stemme overens med EU's politiske dagsorden for bekæmpelse af social dumping — som fremsat af Kommissionens formand Jean-Claude Juncker, og fastholdt af EU-medlemsstaterne i »Rom-erklæringen« — og med det mål, som Kommissionen selv har fremsat i mobilitetspakken, nemlig at sikre et retfærdigt og konkurrencedygtigt indre marked for vejtransport. Forslaget skal gøre reglerne enklere, klarere og nemmere at håndhæve og dermed forhindre en fragmentering af EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU peger på, at det ikke er klart, hvordan forslaget ville finde anvendelse på transportvirksomheder, der er etableret i et tredjeland (uden for EU), og hvordan kravene skal håndhæves. Udvalget anmoder Kommissionen om en præcisering på dette område. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU noterer sig de bekymringer, der er givet udtryk for i forbindelse med håndhævelsen af reglerne om udstationering af arbejdstagere inden for international transport, især af SMV'er, som navnlig har henvist til den komplekse administrative udfordring, der består i at tage højde for nationale forskelle i mindsteløn, og til, at en uhåndterlig ophobning af lønninger og betalt ferie for meget korte perioder kunne skabe betydelige vanskeligheder og omkostninger. EØSU understreger derfor behovet for mere gennemsigtighed angående betingelserne og vilkårene for ansættelse, herunder mindsteløn, i hver enkelt medlemsstat. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | EØSU anerkender vejsektorens særlige karakter og de særlige forhold, der gør sig gældende for sektorens højmobile arbejdstagere, men mener, at Kommissionens sektorspecifikke forslag om udstationering af arbejdstagere inden for international vejtransport i sin nuværende form ikke i tilstrækkelig grad vil løse de problemer, der er rejst i dette afsnit. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | EØSU er helt enig i, at direktivet om udstationering af arbejdstagere fortsat bør være gældende fra dag ét, hvad angår cabotage, men sætter spørgsmålstegn ved anvendelsen af de nye, lempeligere regler for cabotage. Med hensyn til rene forsendelsesopgaver opfordrer EØSU i betragtning af den manglende retssikkerhed Kommissionen til at præcisere, at forsendelsesopgaver er undtaget fra reglerne om udstationering. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | EØSU noterer sig de henvendelser, der kommer fra industrien om, at reglerne for udstationering ikke er egnede til vejtransportens mobile karakter, såvel som erhvervslivets bekymringer over, at Kommissionens forslag vil medføre betydelige administrative byrder. Udvalget bifalder følgelig tilpasningen af håndhævelseskravene til de særlige forhold i sektoren såsom at fjerne forpligtelsen for vejtransportvirksomheden til at udvælge en person i værtsmedlemsstaten, der skal samarbejde med myndighederne dér. EØSU mener, at den administrative byrde kunne lettes, hvis en one-stop-shop for meddelelser blev indført i hele EU. Det foreslår endvidere, at føreren ikke bør være forpligtet til under vejsidekontrol at indgive lønsedler for de sidste to måneder, medmindre de kan gøres tilgængelige ad elektronisk vej. Kontrolmyndighederne bør indhente dem direkte hos kontaktpersonen, og de bør gøres elektronisk tilgængelige i etableringsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | For så vidt angår lønnen må EØSU dog samtidig anerkende, at den midlertidige anvendelse af en fører fra en medlemsstat med et lavt indkomstniveau i en medlemsstat med et højere lønniveau som minimum skal tage udgangspunkt i værtslandets lønniveau som fastlagt ved lov eller gennem praksis. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Det er meget vigtigt, at reglerne for udstationering inden for vejtransport anvendes i hele EU for at opretholde lige konkurrencevilkår for både arbejdstagere og virksomheder. Dette ville også bidrage til at fjerne den omfattende misbrug og udnyttelse af lavt betalt arbejdskraft fra andre medlemsstater, der er blevet alt for fremherskende inden for den internationale vejtransport og en vigtig årsag til den nedadgående spiral for vejtransportchaufførers lønninger og vilkår. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | I forlængelse heraf mener EØSU, at det er vigtigt at gøre yderligere fremskridt i form af opadgående økonomisk og social konvergens mellem medlemsstater med forskellige økonomiske resultater og samtidig sørge for ensartet anvendelse i hele EU af harmoniserede regler for udstationering. EØSU går ligeledes ind for enkle, effektive og ikkediskriminerende håndhævelsestiltag for disse regler. Administrative byrder skal undgås for enhver pris. EØSU bifalder den forenklede erklæring om udstationering, som indgår i dette forslag, men mener, at det forhold, at erklæringen kan dække en periode på op til seks måneder og flere førere, kan betyde mindre effektiv håndhævelse og kontrol af udstationeringsreglerne. |
| --- | --- |

5.13.

| 5.14. | Især hvad angår udstationering af førere, er den intelligente takograf uden diskussion et meget mere effektivt værktøj end Kommissionens forslag om manuelle indtastninger. Især manuel indtastning af landekoder er sårbar over for mulig manipulation. |
| --- | --- |

5.14.

| 5.15. | Endelig, for at sikre en bedre grænseoverskridende håndhævelse af de EU-regler, der gælder for vejtransport, opfordrer EØSU Kommissionen til at oprette et Europæisk Agentur for Vejtransport, hvis hovedkompetence skal være at sikre en forbedring af overholdelseskulturen inden for vejtransport samt yde støtte til politikudformningen i sektoren både på EU-niveau og nationalt niveau. I den forbindelse understreger EØSU, at vejtransport er den eneste sektor, som ikke har et sådant agentur, selv om sektoren er fuldt ud liberaliseret og således stærkt afhængig af et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne. Et sådant agentur ville være fordelagtigt, ikke kun for at forbedre kontrollen af reglerne for udstationering og køre- og hviletider, men også for cabotage og adgang til beskæftigelse i sektoren. Et agentur ville også være den eneste farbare vej til en harmoniseret fortolkning af reglerne. Ikke desto mindre anbefaler EØSU, at medlemsstaterne aktivt deltager i de eksisterende europæiske transporttilsynstjenester og investerer i uddannelse af de nationale tilsynsmyndigheders ansatte. |
| --- | --- |

5.15.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 176.

1

(2)  EUT C 75 af 10.3.2017, s. 81.

2

---

Bilag

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 4.18

| | Udvalget anerkender generelt forbedringen og moderniseringen af køretøjernes førerkabiner, men kabinerne har fortsat deres begrænsninger med hensyn til plads og faciliteter. EØSU glæder sig derfor over og finder det vigtigt, at Kommissionen har præciseret, at ugentlige hvileperioder på 45 timer og derover skal tilbringes et andet sted end i køretøjet, enten ved indkvartering betalt af arbejdsgiveren, hjemme, eller et sted, som føreren frit kan vælge. EØSU peger imidlertid på, at der kan opstå problemer med dokumentation, hvis den regelmæssige ugentlige hvileperiode tilbringes under privat indkvartering eller i førerens hjem. For at opfylde kravet om, at føreren skal være i stand til »frit at disponere over sin egen tid« i løbet af den ugentlige hvileperiode, er det imidlertid tvingende nødvendigt, at føreren frit kan forlade køretøjet og have en uafbrudt tidsperiode, hvor han/hun ikke skal tage ansvar for køretøjets opbevaring og sikkerhed. Samtidig understreger udvalget, at der er behov for sikre parkeringsområder og andre faciliteter, hvis de foreslåede foranstaltninger skal kunne gennemføres på fornuftig vis. Hvis der indføres en retlig forpligtelse til at tilbringe den ugentlige hvileperiode uden for kabinen, vil manglen på sikre parkeringsområder og andre faciliteter i realiteten sætte føreren og operatøren i et umuligt dilemma, hvor de enten må risikere lasten og køretøjet eller følge loven. De retshåndhævende myndigheder skal tage behørigt hensyn til dette dilemma. |
| --- | --- |

Udvalget anerkender generelt forbedringen og moderniseringen af køretøjernes førerkabiner, men kabinerne har fortsat deres begrænsninger med hensyn til plads og faciliteter. EØSU glæder sig derfor over og finder det vigtigt, at Kommissionen har præciseret, at ugentlige hvileperioder på 45 timer og derover skal tilbringes et andet sted end i køretøjet, enten ved indkvartering betalt af arbejdsgiveren, hjemme, eller et sted, som føreren frit kan vælge. EØSU peger imidlertid på, at der kan opstå problemer med dokumentation, hvis den regelmæssige ugentlige hvileperiode tilbringes under privat indkvartering eller i førerens hjem. For at opfylde kravet om, at føreren skal være i stand til »frit at disponere over sin egen tid« i løbet af den ugentlige hvileperiode, er det imidlertid tvingende nødvendigt, at føreren frit kan forlade køretøjet og have en uafbrudt tidsperiode, hvor han/hun ikke skal tage ansvar for køretøjets opbevaring og sikkerhed. Samtidig understreger udvalget, at der er behov for sikre parkeringsområder og andre faciliteter, hvis de foreslåede foranstaltninger skal kunne gennemføres på fornuftig vis. Hvis der indføres en retlig forpligtelse til at tilbringe den ugentlige hvileperiode uden for kabinen, vil manglen på sikre parkeringsområder og andre faciliteter i realiteten sætte føreren og operatøren i et umuligt dilemma, hvor de enten må risikere lasten og køretøjet eller følge loven. De retshåndhævende myndigheder skal tage behørigt hensyn til dette dilemma.

| Stemmer for: | 105 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 152 |
| Stemmer hverken for eller imod: | 22 |

Stemmer for:

105

Stemmer imod:

152

Stemmer hverken for eller imod:

22

Punkt 5.13

| | Ifølge Kommissionen
  Det er det meget vigtigt, at reglerne for udstationering inden for vejtransport anvendes i hele EU for at opretholde lige konkurrencevilkår for både arbejdstagere og virksomheder. Kommissionen argumenterer, at
  Ddette forslag ville også bidrage til at fjerne den omfattende misbrug og udnyttelse af lavt betalt arbejdskraft fra andre medlemsstater, der er blevet alt for fremherskende inden for den internationale vejtransport og en vigtig årsag til den nedadgående spiral for vejtransportchaufførers lønninger og vilkår.
  ville være afgørende for at skabe en fair og sikker vejtransportsektor, der både er miljømæssigt og socialt bæredygtig. EØSU billiger disse målsætninger. EØSU understreger imidlertid også betydningen af at tilpasse reglerne om udstationering til transportsektorens virkelighed, så de kan fungere, som foreslået af Kommissionen. EØSU finder det derfor nødvendigt at sætte spørgsmålstegn ved merværdien af anvendelse af udstationeringsreglerne i forbindelse med international transport, i betragtning af det komplekse administrative arbejde, der er forbundet hermed, og de problemer, der kan opstå i forbindelse med kontrol og håndhævelse. |
| --- | --- |

Ifølge Kommissionen
  Det er det meget vigtigt, at reglerne for udstationering inden for vejtransport anvendes i hele EU for at opretholde lige konkurrencevilkår for både arbejdstagere og virksomheder. Kommissionen argumenterer, at
  Ddette forslag ville også bidrage til at fjerne den omfattende misbrug og udnyttelse af lavt betalt arbejdskraft fra andre medlemsstater, der er blevet alt for fremherskende inden for den internationale vejtransport og en vigtig årsag til den nedadgående spiral for vejtransportchaufførers lønninger og vilkår.
  ville være afgørende for at skabe en fair og sikker vejtransportsektor, der både er miljømæssigt og socialt bæredygtig. EØSU billiger disse målsætninger. EØSU understreger imidlertid også betydningen af at tilpasse reglerne om udstationering til transportsektorens virkelighed, så de kan fungere, som foreslået af Kommissionen. EØSU finder det derfor nødvendigt at sætte spørgsmålstegn ved merværdien af anvendelse af udstationeringsreglerne i forbindelse med international transport, i betragtning af det komplekse administrative arbejde, der er forbundet hermed, og de problemer, der kan opstå i forbindelse med kontrol og håndhævelse.

| Stemmer for: | 105 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 157 |
| Stemmer hverken for eller imod: | 11 |

Stemmer for:

105

Stemmer imod:

157

Stemmer hverken for eller imod:

11

Punkt 5.14

| | I forlængelse heraf mener EØSU, at det er vigtigt at gøre yderligere fremskridt i form af opadgående økonomisk og social konvergens mellem medlemsstater med forskellige økonomiske resultater og samtidig sørge for ensartet anvendelse i hele EU af harmoniserede regler for udstationering. EØSU går ligeledes ind for enkle, effektive og ikkediskriminerende håndhævelsestiltag for disse regler. Administrative byrder skal undgås for enhver pris. EØSU bifalder den forenklede erklæring om udstationering, som indgår i dette forslag, men mener, at det forhold, at erklæringen kan dække en periode på op til seks måneder og flere førere, kan betyde mindre effektiv håndhævelse og kontrol af udstationeringsreglerne. |
| --- | --- |

I forlængelse heraf mener EØSU, at det er vigtigt at gøre yderligere fremskridt i form af opadgående økonomisk og social konvergens mellem medlemsstater med forskellige økonomiske resultater og samtidig sørge for ensartet anvendelse i hele EU af harmoniserede regler for udstationering. EØSU går ligeledes ind for enkle, effektive og ikkediskriminerende håndhævelsestiltag for disse regler. Administrative byrder skal undgås for enhver pris. EØSU bifalder den forenklede erklæring om udstationering, som indgår i dette forslag, men mener, at det forhold, at erklæringen kan dække en periode på op til seks måneder og flere førere, kan betyde mindre effektiv håndhævelse og kontrol af udstationeringsreglerne.

| Stemmer for: | 102 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 160 |
| Stemmer hverken for eller imod: | 12 |

Stemmer for:

102

Stemmer imod:

160

Stemmer hverken for eller imod:

12

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/58 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/58

---

Det Europæiske Økonomiske og

Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Luftfart: et åbent og forbundet Europa

(COM(2017) 286 final)

og om

forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004

(COM(2017) 289 final — 2017/0116 (COD))

(2018/C 197/09)

| Ordfører: | Jacek KRAWCZYK |
| --- | --- |

Ordfører:

Jacek KRAWCZYK

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 5.7.2017
  Europa-Parlamentet, 15.6.2017
  Rådet, 19.6.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 100, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.1.2018 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 115/1/4 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 5.7.2017

Europa-Parlamentet, 15.6.2017

Rådet, 19.6.2017

Retsgrundlag

Artikel 100, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.1.2018

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

115/1/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (EØSU) bekræfter sin holdning fra udtalelsen om »Luftfartspakken I« (1), hvor det fastslog, at det overordnede mål for EU's luftfartsstrategi, som forelagt af Kommissionen i december 2015, bør være at »forbedre investeringsklimaet for at tilskynde til flere europæiske investeringer i EU's luftfartsindustri, øge sektorens konkurrenceevne og betydning for økonomien og dermed fremme økonomisk vækst og jobskabelse generelt«. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU understreger, at det har afgørende betydning at sikre en kvalitativ gennemførelse af EU's luftfartsstrategi, hvis EU's civile luftfart skal have succes. Interne og eksterne vilkår i hastig forandring, markedernes udvikling i forskellige retninger, voksende pres på mennesker og virksomheder, øget konkurrence inden for og uden for EU, nye disruptive teknologier og hurtigt fremadskridende digitalisering er blot nogle af de udfordringer, der skal tages fat på ved gennemførelsen af EU's luftfartsstrategi. Som EØSU forudsagde i sin udtalelse om »Luftfartspakken I« (2), har strategien styrket civilluftfartens politiske profil på EU's dagsorden, og denne nye position skal fastholdes. I den forbindelse roser EØSU Kommissionen for dens vedholdenhed i indsatsen for at fremme en globalt accepteret og gennemført ordning for dekarbonisering af luftfarten. På samme måde er der mere end nogensinde før behov for at fremme en effektiv sektorspecifik social dialog på såvel EU-plan som på nationalt plan. EØSU henviser igen til sin udtalelse om »Social dumping i den europæiske luftfartssektor« (3) og opfordrer indtrængende Kommissionen til at finde effektive retsmidler for at afhjælpe situationen. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU støtter Kommissionens tostrengede strategi til sikring af lige internationale konkurrencevilkår. På den ene side indebærer dette en skærpelse af det ensidige instrument, så det beskytter EU's luftfartsinteresser (Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004, herefter kaldet Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004). På den anden side er der tale om, at Kommissionen søger mandater til at forhandle nye markedsadgangsaftaler med tredjelande på grundlag af en konsensus om, hvordan man opretholder en loyal konkurrence. EØSU er stadig overbevist om, at lige konkurrencevilkår kun kan sikres vedvarende, hvis tredjelande ligeledes overholder de grundlæggende principper for beskyttelse af arbejdstagere, som beskrevet i ILO's standarder, samt standarder for forbrugerbeskyttelse og miljø. Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004 tager fat på flere svagheder i den nuværende forordning (EF) nr. 868/2004. Imidlertid bør etableringen af en velfungerende social dialog være et integreret element i en gensidigt aftalt klausul om »lige konkurrencevilkår« i EU's internationale luftfartsaftaler. EØSU støtter fuldt ud Kommissionens indsats for at sikre yderligere mandater til at indlede forhandlinger om nye, omfattende luftfartsaftaler og efterlyser en hurtig og effektiv afslutning af igangværende forhandlinger. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | De fortolkningsmæssige retningslinjer om ejerskabs- og kontrolregler skaber større klarhed over de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1008/2008, så medlemsstaterne og andre interessenter bistås i deres igangværende gennemførelse. Efter udvalgets mening tager disse retningslinjer imidlertid ikke tilstrækkeligt højde for de markedsændringer, der foregår, og de disruptive og strukturelle udfordringer, som den europæiske luftfart vil stå over for på kort og mellemlangt sigt. Hvis EU's luftfartsstrategi skal gennemføres på konsekvent vis, anbefaler EØSU, at der udarbejdes en konsekvensanalyse på grundlag af en række scenarier, som kan bane vejen for en grundig drøftelse af spørgsmålet om ejerskab og kontrol. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Udvalget tilslutter sig de foreslåede fortolkningsmæssige retningslinjer om forpligtelsen til offentlig tjeneste, jf. forordning (EF) nr. 1008/2008, samtidig med at det bemærker, at markedsudviklingen på langt sigt indebærer et voksende behov for bedre forbindelser fra medlemsstater i EU's yderområder eller med mindre hjemmemarkeder. Dette forudsætter en yderligere og mere dybdegående økonomisk og samfundsmæssig analyse af, hvordan man bedst kan sørge for bæredygtige forbindelser mellem hovedlufthavnene i disse lande og de vigtigste destinationer i EU for i højere grad at imødekomme passagerernes ønsker. Der vil være behov for yderligere politiske drøftelser af dette spørgsmål under hensyntagen til det forbindelsesindeks, der er udarbejdet af netadministratoren, og som nu er offentliggjort på Kommissionens websted. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget mener, at forordning (EF) nr. 1008/2008 trænger til en omfattende revision. Da forordningen har grundlæggende betydning for sektoren, er det afgørende, at der i revisionsprocessen tages hensyn til feedback fra alle interessenter — herunder civilsamfundets repræsentanter — og at gennemførelsen af den langsigtede vision for civilluftfarten i EU, der er skitseret i EU's luftfartsstrategi, bliver en realitet. Med forbehold for, at Kommissionen foretager en omfattende analyse, og at denne bakkes op af en offentlig høring, vil det være i EU's interesse, at den nuværende Kommission foreslår en revision af forordning (EF) nr. 1008/2008. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU er af den opfattelse, at netadministratoren (4) på EU-plan allerede har iværksat en proces, der sigter mod at afbøde afbrydelser i lufttrafikstyringen. Desuden har arbejdsmarkedets parter allerede redskaberne til at reducere følgevirkningerne, eftersom de anvendes efter gensidig aftale. EØSU bekræfter, at strejkeretten er en grundlæggende rettighed for arbejdstagerne, og at retten til at strejke falder uden for EU-traktaternes anvendelsesområde (5). I henhold til nærhedsprincippet hører det under medlemsstaternes kompetenceområde at afgøre, hvordan denne ret udøves. Derudover har arbejdsmarkedets parter udviklet et sæt foranstaltninger, der kan gennemføres i fællesskab med henblik på at mindske risikoen for industrielle konflikter (»Toolbox« (6)). EØSU bifalder dette initiativ som en hensigtsmæssig og effektiv metode til så vidt muligt at undgå mulige afbrydelser i lufttrafikken. Passagererne og borgerne i Europa vil være dem, der i sidste ende nyder godt af denne tilgang. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse af EU's luftfartsstrategi er det afgørende, at den politiske debat beriges med det organiserede civilsamfunds synspunkter om de politiske, sociale, økonomiske og miljømæssige konsekvenser af disse initiativer. EØSU er, som nævnt ved flere lejligheder, parat til at deltage aktivt i denne proces. Det er også af yderste vigtighed, at det videre lovgivningsmæssige arbejde vedrørende forslaget til revision af forordning nr. 868/2004 fortsætter uden forsinkelse i Europa-Parlamentet og Rådet, så forvridninger i den internationale konkurrence kan håndteres effektivt. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU gentager sin holdning fra udtalelsen om »Luftfartspakken I« (7), hvori det anbefaler, »at inddragelse af interessenter i gennemførelsen af strategien ledsages af en struktureret og konkret redegørelse for måden, hvorpå strategien vil blive gennemført«. Der er stadig behov for en køreplan, der nærmere beskriver, »hvordan Kommissionen vil inddrage interessenterne for at sikre deres helt afgørende engagement Det er en udfordring, men også en nødvendighed at få alle aktører inden for luftfarten til at samarbejde om at gennemføre strategien«. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Indledning

| 2.1. | Kommissionens meddelelse COM(2017) 286 final — »Luftfart: et åbent og forbundet Europa«, der blev offentliggjort den 8. juni 2017, følger efter Kommissionens lancering i december 2015 af »En luftfartsstrategi for Europa« (8) (EU's luftfartsstrategi), der opstiller en dagsorden for en fokuseret debat i sektoren for civil luftfart om de nødvendige nøgleelementer i en holistisk luftfartspolitik og den optimale gennemførelse af en sådan. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.1.1. | EU's luftfartsstrategi »sigter mod at fremme EU's økonomi og styrke EU's erhvervsgrundlag og globale førerposition inden for luftfart, samtidig med at der tages højde for miljø- og klimamæssige udfordringer, og dermed bidrager den direkte til Kommissionens strategiske prioriteter« (9). Ved at tage de økonomiske, juridiske, miljømæssige, politiske og sociale aspekter af luftfarten i betragtning følger Kommissionen en helhedsorienteret tilgang til luftfarten, og den har fremsat forslag om målsætninger, der skal tackle udfordringerne på markedet i EU samt på internationale luftfartsmarkeder. Der foreligger endnu ikke konkrete resultater af gennemførelsen af EU's luftfartsstrategi. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.2. | EØSU har gennem de senere år været aktivt involveret i udviklingen af EU's politik for civil luftfart. Udvalget har afholdt en lang række offentlige høringer, konferencer og bilaterale og multilaterale arrangementer for at sikre større inddragelse af civilsamfundet i forskellige politikker vedrørende civil luftfart i EU. Det har dermed opbygget et stærkt netværk af interessenter i det europæiske civilsamfund for aktivt at kunne forholde sig til kommende forslag fra Kommissionen og for at give civilsamfundet mulighed for at bidrage til og få indflydelse på dette yderst vigtige og følsomme sagsområde. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | Den 2. marts 2015 besluttede Kommissionen at høre udvalget om en integreret EU-luftfartspolitik. Mange af anbefalingerne fra EØSU's udtalelse om emnet (10) (september 2015) blev indarbejdet i Kommissionens endelige forslag. Da EU's luftfartsstrategi blev fremlagt, bakkede udvalget derfor i høj grad op om Kommissionens forslag i sin udtalelse om »Luftfartspakken I« (11) (februar 2016). |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.3. | Kommissionens nuværende meddelelse tager fat på meget komplekse emner, som hver især har flere politiske, juridiske og økonomiske forgreninger. Kommissionen har omtalt disse emner og andre udfordringer i bilaget (12) til luftfartsstrategien — som vigtige elementer i »handlingsplanen« til opfyldelse af de vigtigste strategiske mål. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ud af de fire foreslåede foranstaltninger i meddelelsen er der ét lovgivningsforslag. De tre andre er retningslinjer af ikkebindende juridisk karakter. Tilsammen er de som følger:






  — | et nyt forslag til forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af forordning (EF) nr. 868/2004 |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

et nyt forslag til forordning om sikring af konkurrencen inden for lufttransport og om ophævelse af forordning (EF) nr. 868/2004

| — | fortolkningsmæssige retningslinjer om ejerskabs- og kontrolregler for europæiske luftfartselskaber indeholdt i forordning (EF) nr. 1008/2008 |
| --- | --- |

—

fortolkningsmæssige retningslinjer om ejerskabs- og kontrolregler for europæiske luftfartselskaber indeholdt i forordning (EF) nr. 1008/2008

| — | fortolkningsmæssige retningslinjer om reglerne for forpligtelse til offentlig tjeneste indeholdt i forordning (EF) nr. 1008/2008 og |
| --- | --- |

—

fortolkningsmæssige retningslinjer om reglerne for forpligtelse til offentlig tjeneste indeholdt i forordning (EF) nr. 1008/2008 og

| — | Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene »Praksis til fremme af tjenestekontinuiteten i lufttrafikstyring« (13). |
| --- | --- |

—

Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene »Praksis til fremme af tjenestekontinuiteten i lufttrafikstyring« (13).

3.   Lovgivningsforslag: en ny forordning, der erstatter forordning (EF) nr. 868/2004 (udkast til revision)

| 3.1. | I de dokumenter, som er offentliggjort af Kommissionen sammen med meddelelsen, lyder argumentet, at der er et behov for at beskytte EU's luftfartsselskaber bedre mod praksisser blandt konkurrenter uden for EU, som anses for at forvride rimelige konkurrencevilkår. Større organisationer fra luftfartsektoren i EU har anmodet Kommissionen om at iværksætte en målrettet indsats for at rette op på, hvad de opfatter som manglen på en hensigtsmæssig strategi over for luftfartsselskaber fra lande uden for EU, der ikke har passende regler om loyal konkurrence. Arbejdsmarkedets parter har fremsat lignende krav på baggrund af manglende overholdelse af sammenlignelige sociale og arbejdsretlige standarder. Kommissionen har reageret fornuftigt på disse kraftige opfordringer ved at fremsætte et nyt forslag til forordning. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I tilfælde, hvor transportforbindelserne og konkurrencen i EU udsættes for risici, må EU kunne gribe effektivt ind for at sikre, at konkurrencen ikke forvrides på de internationale luftfartsmarkeder, at EU's interesser ikke skades, og at forbrugernes rettigheder og interesser sikres og fremmes i overensstemmelse med EU's lovgivning om forbruger- og passagerrettigheder. Hensigten med forordning (EF) nr. 868/2004 var at imødegå disse problemer gennem en ensidig indsats fra EU's side. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Forordning (EF) nr. 868/2004 har vist sig at have mange alvorlige svagheder (14): den anvender redskaber, procedurer og kriterier, der stammer fra handelsretten, selv om internationale luftfartsmarkeder reguleres gennem luftfartsaftaler. Forordning (EF) nr. 868/2004 er også blevet kritiseret på grund af dens utilstrækkelige sanktioner, og er derfor blevet kaldt en »tandløs tiger«. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Målet om at revidere eller erstatte forordning (EF) nr. 868/2004 var fælles for Rådet og Kommissionen. Europa-Parlamentet har også efterlyst en revision af denne forordning. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Interessenterne blev hørt om et »forslag til forbedret beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence«. De blev også hørt i forbindelse med den offentlige høring om udarbejdelsen af Kommissionens luftfartsstrategi for EU. På grundlag af disse høringer foreslog Kommissionen en integreret tilgang som den bedste metode til at tage fat på de kortlagte problemer. Inddragelsen af de tre komplementære og gensidigt forstærkende elementer (internationale forhandlinger, klausuler om loyal konkurrence i internationale aftaler og revision af forordning (EF) nr. 868/2004) skaber synergier, hvilket giver mulighed for en effektiv beskyttelse af EU's transportforbindelser og støtter en åben og loyal konkurrence mellem alle luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Denne tilgang forventes også at resultere i økonomiske fordele, fordi den giver EU mulighed for at konkurrere loyalt med tredjelandes luftfartsselskaber. Den vil også indebære fordele for EU's lufthavne og passagerer i kraft af øget trafik og valgmuligheder. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004 indeholder forslag om at give Kommissionen beføjelser til at agere beslutsomt som den ledende EU-institution og sikre tredjelandes overholdelse af internationale forpligtelser inden for rammerne af veletablerede EU-retlige principper og principperne om gennemsigtighed, nærhed og proportionalitet. De foreslåede ændringer forenkler processen og tilskynder de berørte parter til at løse konflikter gennem en gensidig tvistbilæggelsesprocedure, hvor det er muligt. Kommissionens forslag vil derfor, hvis det bliver vedtaget, på effektiv vis rette op på svaghederne i den nuværende forordning (EF) nr. 868/2004. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.7.1. | Der er imidlertid flere spørgsmål, der forbliver ubesvarede, navnlig når det drejer sig om, hvilke foranstaltninger Kommissionen kan iværksætte for at sikre, at tredjelande overholder de internationale forpligtelser (15). |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | Et andet problem, som er blevet rejst af interessenter, er den manglende indgriben i tilfælde, hvor en tredjepart undlader at overholde de grundlæggende principper for beskyttelse af arbejdstagere som beskrevet i ILO's standarder, eller hvor standarder for forbrugerbeskyttelse og/eller miljøstandarder ikke overholdes. På baggrund af den holistiske tilgang, som Kommissionen har valgt, er det vigtigt at understrege, at der skal sikres en balance mellem en WTO-lignende fri markedsadgang og en bæredygtig international konkurrence til gavn for arbejdstagere og forbrugere. |
| --- | --- |

3.7.2.

| 3.7.3. | Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004 indeholder en ny mulighed for at rette op på konkurrenceforvridninger. Kommissionen kan imødegå illoyal markedspraksis, som skader individuelle luftfartsselskaber i EU, hvis der foreligges umiddelbare beviser for, at sådanne illoyale praksisser eksisterer og har en skadelig indvirkning på et eller flere luftfartsselskaber i EU. Medlemsstater og luftfartsselskaber kan også indgive en klage. |
| --- | --- |

3.7.3.

| 3.7.4. | Hvis Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004 skal fungere som katalysator for mindelig konfliktløsning, er det afgørende, at eventuelt pålagte sanktioner er mærkbare for tredjepart. Kommissionens forslag indeholder derfor foranstaltninger såsom suspension af indrømmelser, af skyldige ydelser eller af tredjelandets luftfartsselskabs øvrige rettigheder, forudsat at dette ikke fører til en overtrædelse af en aftale om luftfartsydelser, som er indgået med det berørte tredjeland eller andre internationale forpligtelser (16). |
| --- | --- |

3.7.4.

| 3.8. | Man kan derfor hævde, at Kommissionens forslag i sin nuværende form rent faktisk tager fat på de vigtigste indvendinger mod forordning (EF) nr. 868/2004. Hvis Kommissionens forslag til revision af forordning nr. 868/2004 skal have den ønskede effekt og have en afskrækkende virkning på tredjelande eller flyselskaber i tredjelande, så de ikke underminerer konkurrencen i international luftfart, kan der være behov for en yderligere præcisering af de foranstaltninger, som Kommissionen kan anvende i den forbindelse. Der kan også være behov for en præcisering af den overordnede tilgang til definitionen af »illoyal« konkurrence. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Udvalget støtter Kommissionens tilgang, men mener ikke desto mindre, at enkelte detaljer kan præciseres med henblik på at sikre, at den reviderede forordning bliver effektiv. Undersøgelsesperioden bør afkortes, og det bør ikke være muligt at standse en undersøgelse uden en gyldig grund, herunder en aftale mellem parterne om afhjælpende foranstaltninger og gennemførelsen af sådanne. Der bør også være et instrument, der midlertidigt kan afhjælpe problemet. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | For at beskytte EU's luftfartsindustri mod illoyal konkurrence fra tredjelandes operatører insisterer EØSU på, at den nye forordning til revision af den nuværende skal gå videre end spørgsmålet om forbedret beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence og kortlægge behovet for at tackle spørgsmålet om arbejdsvilkår, som er i strid med ILO's konventioner, ved hjælp af en hensigtsmæssig international model. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Forslag af ikkelovgivningsmæssig karakter

4.1.   Fortolkende retningslinjer om ejerskabs- og kontrolreglerne

| 4.1.1. | I sin seneste udtalelse om EU's luftfartsstrategi (17) tilsluttede EØSU sig, at strategiens overordnede mål bør være at støtte den generelle økonomiske vækst og skabelse af nye arbejdspladser. For at kunne vokse skal europæiske luftfartsselskaber have adgang til investeringer, herunder udenlandske investeringer. Der må imidlertid tages højde for det faktum, at nogle tredjelandes regeringer anvender investeringer som strategiske redskaber på en måde, der potentielt er i strid med ånden og ordlyden i forordning (EF) nr. 1008/2008. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | I henhold til EU's nuværende investeringsregler for udenlandske luftfartsselskaber må investeringerne ikke overstige 49 % af ejerskabet (18). Den effektive kontrol af foretagendet skal derudover fortsat varetages af EU's medlemsstater eller deres statsborgere (19). I de seneste år har denne regel givet anledning til en gennemgang af adskillige udenlandske investeringer ved medlemsstaternes licensudstedende myndigheder og Kommissionen (20). |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | De fortolkningsmæssige retningslinjer om ejerskab og kontrol ændrer ikke på de eksisterende regler for disse to anliggender. De redegør derimod for forskellige vigtige proceduremæssige aspekter. Derudover redegør de for, hvilke investeringsordninger der er acceptable, hvis luftfartsselskaber skal fortsætte deres aktiviteter med EU-licens. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | Adskillige sager om strategisk minoritetserhvervelse foretaget af luftfartsselskaber uden for EU har givet anledning til en temmelig kontroversiel debat, om hvorvidt dette krænker ejerskabs- og kontrolbestemmelserne i forordning (EF) nr. 1008/2008. De vidner om de grundlæggende forandringer, der er i gang inden for international luftfart (21). Selv om EØSU glæder sig over de foreslåede fortolkningsmæssige retningslinjer om ejerskab og kontrol, finder udvalget det vigtigt ikke blot at overveje, hvordan man skal fortolke de nuværende bestemmelser, men snarere at vurdere, hvorvidt disse bør revideres i lyset af de aktuelle og forventede tendenser på markedet. I den forbindelse er en strategi, hvor der tilbydes investeringsmuligheder baseret på princippet om gensidighed, en af de vigtigste veje frem. Med henblik på at vurdere konsekvenserne af udviklingen på markedet for den europæiske konkurrenceevne på mellemlang og lang sigt, anbefaler EØSU, at der udarbejdes en konsekvensanalyse baseret på en række scenarier. Dette ville bane vejen for en grundig drøftelse af spørgsmålet om ejerskab og kontrol. |
| --- | --- |

4.1.4.

4.2.   Fortolkningsmæssige retningslinjer om reglerne for forpligtelsen til offentlig tjeneste

| 4.2.1. | EU erkender behovet for at finde løsninger i tilfælde, hvor det, på visse ruter og på grund af særlige forhold, som følge af utilstrækkelig efterspørgsel eller markedssvigt ikke har været muligt at sikre tilstrækkelige flyvninger til at dække lokalsamfundenes behov. I sådanne tilfælde kan forpligtelsen til offentlig tjeneste — som er tilladt under helt specifikke betingelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1008/2008 — sikre, at randområder og udviklingsregioner har gode forbindelser til resten af Europa. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Forpligtelsen til offentlig tjeneste er generelt blevet indført af medlemsstater for at sikre forbindelser i deres land til og fra regioner med ringe transportforbindelser. Forpligtelsen til offentlig tjeneste er underlagt en vurdering af nødvendighed, der tager højde for kravene om proportionalitet (22), anvendelse af andre transportformer, billetpriser og -vilkår samt den kombinerede effekt af luftfartsselskaber, der beflyver eller har til hensigt at beflyve ruten (23). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | De eksisterende regler vedrørende forpligtelsen til offentlig tjeneste er ikke altid blevet gennemført på en ensartet måde, hvilket kan have forårsaget såvel en skævvridning af transportforbindelser som konkurrenceforvridning på visse ruter. Medlemsstaterne har stillet spørgsmålstegn ved indholdet i de proceduremæssige bestemmelser i retningslinjerne om forpligtelsen til offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Retningslinjerne om forpligtelsen til offentlig tjeneste skitserer den foreslåede metode, som Kommissionen bør følge ved evalueringen af enhver forpligtelse til offentlig tjeneste. De vedrører alt lige fra fastlæggelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste og dertil hørende procedurer til forklaringer om eksklusive koncessionskontrakter om offentlige tjenesteydelser og kompensation (i forhold til statsstøtteregler). |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Retningslinjerne om forpligtelsen til offentlig tjeneste vil bidrage til mere gennemsigtighed og en mere konsekvent gennemførelse og håndhævelse af de eksisterende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1008/2008. EØSU anmoder imidlertid Kommissionen om omhyggeligt at tage højde for sin udtalelse »Gennemførelse af afgørelsen om kompensation for ydelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (2012/21/EU)« (24), der opfordrer til, at der stilles mindre besværlige krav til de nationale og lokale myndigheder i forbindelse med opfyldelsen af og rapporteringen om pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, især når behovet for offentlig intervention til støtte for samfundsnødvendige, men urentable luftfartsydelser er umiddelbart indlysende (f.eks. sikring af forbindelserne til fjerntliggende områder, øer osv.). Samtidig bør overholdelsen af sociale standarder tages med i betragtning ved tildelingen af offentlig støtte. |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Medlemsstaterne i udkanten af EU eller med mindre hjemmemarkeder har stadigt vanskeligere ved ikke blot at sikre de indenlandske forbindelser, men også forbindelser mellem deres hovedlufthavne og vigtige destinationer i og uden for EU. Det er derfor ikke kun et spørgsmål om at skabe klarhed over bestemmelserne, men om økonomisk og politisk set at kunne sikre trafikforbindelser til randområderne i Europa og dermed bedre imødekomme passagerernes behov. De berørte medlemsstater er interesserede i bæredygtige og pålidelige luftfartsydelser, der kan sikre en stabil langtidsplanlægning, uanset alternativomkostninger for det transporterende selskab. |
| --- | --- |

4.2.6.

| 4.2.7. | Forbindelsesindekset bør give et bedre indblik i, hvorvidt man kan retfærdiggøre sådanne bredere tilgange til forpligtelsen til offentlig tjeneste, der eventuelt vil sikre større økonomisk vækst. På langt sigt kan man stille spørgsmålstegn ved, om bestemmelserne i retningslinjerne vedrørende forpligtelsen til offentlig tjeneste kan forblive relevante og effektive i et hurtigt omskifteligt luftfartsmarked. |
| --- | --- |

4.2.7.

4.3.   Kontinuitet i lufttrafikstyringen

| 4.3.1. | Luftfartstjenester spiller en afgørende rolle i sikringen af pålidelige luftfartsforbindelser, idet de garanterer en sikker regulering af lufttrafikken. I årets travleste perioder skal det europæiske lufttrafikstyringssystem (ATM) regulere mere end 30 000 flyvninger om dagen. Arbejdsstyrken spiller en afgørende rolle for leveringen af sådanne lufttrafikstyringstjenester. I Europa beskæftiger sektoren 56 300 personer: 17 370 flyveledere og 38 930 blandt andre personalegrupper, der arbejder inden for luftfartstjenester. Arbejdet i denne sektor kræver ikke kun avanceret teknologi, men også meget høje faglige og personlige kompetencer. ATM-systemets effektivitet og modstandsdygtighed er for nylig blevet meget forbedret, og det har igennem tyve år været i stand til at absorbere en stigning i lufttrafikken på 68 %, fra 5,8 mio. flyvninger i 1995 til 9,74 mio. i 2014. Denne effektivitetsforbedring, under fortsat overholdelse af de højeste sikkerhedsstandarder, har kun været mulig, fordi alle interessenter i luftfartsværdikæden i høj grad har bakket op om det europæiske luftfartsområde. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Under den offentlige høring »Kontinuiteten i lufttrafikstyringen i et åbent og forbundet Europa«, som EØSU afholdt, skitserede netadministratoren den proces, der er blevet etableret for at minimere følgevirkningerne af alle typer afbrydelser i Europa. Disse foranstaltninger kræver inddragelse af luftfartstjenesteudøvere, luftfartsselskaber og medlemsstater. De har vist sig at være en særdeles effektiv metode til at mindske følgevirkningerne af afbrydelser for passagererne. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | En af de mulige årsager til afbrydelser i lufttrafikken er faglige aktioner i luftfartssektoren. Strejkeretten er en grundlæggende rettighed for arbejdstagerne, og retten til at strejke falder uden for EU-traktaternes anvendelsesområde (25). Derfor påhviler det medlemsstaterne at fastlægge, hvordan strejkeretten kan udøves, og flertallet af dem har særlige love eller bestemmelser, der fastlægger betingelserne for udøvelse af strejkeretten inden for lufttrafikstyring og andre dele af værdikæden i EU's luftfart. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Den såkaldte »Toolbox« til en effektiv social dialog inden for lufttrafikstyringen (26), der er aftalt mellem arbejdsmarkedets parter, er et godt eksempel på en effektiv tilgang til etablering af mekanismer, som mindsker risikoen for afbrydelser. Disse foranstaltninger gennemføres på grundlag af gensidige aftaler. EØSU glæder sig over forslaget fra arbejdsmarkedets parter om at udvide initiativet til andre underskrivere og er rede til at deltage heri. |
| --- | --- |

4.3.4.

5.   Andre forslag

| 5.1. | For at bekæmpe former for praksis, der går ud over konkurrencen, og i tillæg til sit forslag til en ny forordning 868, opfordrer Kommissionen til, at der indarbejdes vidtrækkende konkurrenceregler i omfattende luftfartsaftaler med tredjelande (27). Kommissionen opfordrer indtrængende Rådet til at give det nye mandater til at indlede forhandlinger om yderligere aftaler af denne slags med Bahrain, Kina, Kuwait, Mexico, Oman og Saudi-Arabien. Kommissionen insisterer også med rette på den øjeblikkelige underskrivelse af den omfattende luftfartsaftale mellem EU og Ukraine. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Den første omfattende aftale af sin art (lufttransportaftale — ATA), der er indgået mellem EU og USA (2007) om illoyal konkurrence, etablerer et samarbejde mellem konkurrencemyndighederne og skaber en ramme for koordinering. Artikel 14 i ATA omhandler tiltag vedrørende statsstøtte og subsidier (28) og indeholder bestemmelser, der giver et fælles ATA-udvalg ret til at løse potentielle tvister — blandt andet gennem en neutral voldgiftsprocedure. Den største merværdi ved sådanne omfattende aftaler ligger i konvergensen af regler på mange vigtige områder (sikkerhedsstandarder, certifikater og licenser samt det følsomme område sikkerhed). Det vedrører i den forbindelse også statsstøtte og statslige subsidier. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Derudover er der indgået en omfattende luftfartsaftale med Canada. Aftalen med Brasilien er under genforhandling, og EU har afsluttet forhandlingerne med Israel, Jordan, Marokko, Moldova og Georgien. Forhandlinger er i gang med Australien og New Zealand. Efter at Rådet i 2016 gav mandat, er der blevet indledt forhandlinger med Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer, Qatar, De forenede Arabiske Emirater og Tyrkiet. I hvert enkelt tilfælde har spørgsmålet om klausuler om loyal konkurrence været et element i forhandlingerne (29). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | I forventning om at Kommissionen med godt resultat afslutter de ATA'er, den har mandat til for øjeblikket, bemærker EØSU Kommissionens bestræbelser på at sikre sig yderligere mandater til at indlede forhandlinger om nye omfattende luftfartsaftaler og opfordrer indtrængende til en hurtig og effektiv afslutning af de forhandlinger, der allerede er påbegyndt. Praksis på arbejdsmarkedet i visse lande og hos deres luftfartsselskaber er imidlertid en kilde til bekymring og kan have en negativ indvirkning på den loyale konkurrence på det internationale luftfartsmarked. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at sikre, at europæiske operatører behandles rimeligt, og at der sikres lige konkurrencevilkår. EØSU anbefaler, at Rådet og Kommissionen anerkender behovet for at forhandle bindende sociale klausuler i alle EU's luftfartsaftaler med tredjelande. |
| --- | --- |

5.4.

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 86.

1

(2)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 86.

2

(3)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 110.

3

(4)  Netadministratoren er et direktorat under EUROCONTROL, der har ansvaret for kapacitetsplanlægningen i nettet. Direktoratet skal sikre, at lufttrafikkapaciteten stilles til rådighed og udnyttes bedst muligt i det paneuropæiske nets daglige drift. Med det formål for øje arbejder det tæt sammen med medlemsstaterne og deres nationale luftfartstjenesteudøvere.

4

(5)  TEUF's artikel 153, stk. 5.

5

(6)  ATCEUC, CANSO and ETF (2016): Toolbox for successful social dialogue in air traffic management, kan ses på: http://www.etf-europe.org/files/extranet/-75/45567/Brochure%20ETF%20Toolbox%20March%202016.pdf

6

(7)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 86.

7

(8)  COM(2015) 598 final.

8

(9)  COM(2017) 286 final, s. 2.

9

(10)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 169.

10

(11)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 86.

11

(12)  COM(2015) 598 final.

12

(13)  SWD(2017) 207 final.

13

(14)  Kommissionens undersøgelse fra april 2013 268/2004 — »A case for Better Regulation«.

14

(15)  Et eksempel på en sådan illoyal praksis kan være en situation, hvor et vigtigt tredjeland med stor økonomisk magt i realiteten nægter EU-luftfartsselskaber adgang til kommercielt vigtige slots i dets største lufthavne.

15

(16)  COM(2017) 289, artikel 13.

16

(17)  EUT C 389 af 21.10.2016, s. 86.

17

(18)  Artikel 4, litra f) i forordning (EF) nr. 1008/2008 (EUT L 293 af 31.10.2008, s. 3).

18

(19)  Artikel 4, litra f) i forordning (EF) nr. 1008/2008 (EUT L 293 af 31.10.2008, s. 3).

19

(20)  SWD(2017) 207 final, s. 4.

20

(21)  Eksempel: Etihad Airways' minoritetserhvervelse af Air Berlin som led i en strategi for at skabe et stærkt partnerskab mellem adskillige europæiske luftfartsselskaber og Etihad Airways.

21

(22)  Forpligtelsen over for regionens behov for økonomisk udvikling.

22

(23)  Forordning (EF) nr. 1008/2008, artikel 16, stk. 3 (EUT. L 293 af 31.10.2008, s. 3).

23

(24)  EUT C 345 af 13.10.2017, s. 45.

24

(25)  TEUF's artikel 153, stk. 5.

25

(26)  http://www.etf-europe.org/files/extranet/-75/45567/Brochure%20ETF%20Toolbox%20March%202016.pdf.

26

(27)  SWD(2017) 182 final, punkt 3.4.4.

27

(28)  Lufttransportaftale mellem EU og USA, underskrevet den 25. og 30. april 2007, art. 14.

28

(29)  SWD(2017) 182 final, punkt 2.2.1.3.

29

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/66 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/66

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (omarbejdning)

(COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD))

(2018/C 197/10)

| Ordfører: | Jan SIMONS (NL-I) |
| --- | --- |

Ordfører:

Jan SIMONS (NL-I)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 5.10.2017
  Rådet, 10.10.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 i EUF-traktaten |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen: | 4.1.2018 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 18.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 164/1/4 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 5.10.2017

Rådet, 10.10.2017

Retsgrundlag

Artikel 91 i EUF-traktaten

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen:

4.1.2018

Vedtaget på plenarforsamlingen

18.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

164/1/4

1.   Konklusioner

| 1.1. | EØSU bifalder Kommissionens forslag. Det gælder navnlig de forslag, som præciserer de gældende regler yderligere, sikrer de rejsende bedre information og fremmer en ensartet gennemførelse af passagerrettigheder i hele Den Europæiske Union ved at ophæve nationale undtagelsesbestemmelser. Desuden er tilføjelsen af en force majeure-klausul som sådan berettiget, idet der dermed sker en tilpasning til de øvrige transportformer. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | En ny bestemmelse (artikel 22, stk. 4, om assistance på stationer, der vedrører personer med handicap og personer med nedsat mobilitet) kan imidlertid være problematisk. EØSU opfordrer derfor kraftigt til, at der til artikel 22, stk. 4, tilføjes: »undtagen når det gælder ubemandede stationer, som er omfattet af stk. 3«. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Udvalget har ligeledes en række forslag til opstramning af forslagets tekst. De fremlægges i afsnit 4.3, som der henvises til her for overskuelighedens skyld. |
| --- | --- |

1.3.

2.   Indledning

| 2.1. | Allerede i forbindelse med hvidbogen om transport fra 2001 blev beskyttelse af passagerrettigheder inden for alle transportformer, dvs. også jernbanetransport, gjort til et EU-mål. Der blev derfor vedtaget en jernbaneforordning i 2007 (1), som trådte i kraft i 2009. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Denne forordning giver passagererne en minimumsbeskyttelse, når de rejser med tog. Forordningen forpligter medlemsstaterne, myndighederne i medlemsstaterne og jernbanevirksomhederne til at gennemføre disse bestemmelser i praksis med henblik på at sikre passagerernes rettigheder. I den sammenhæng er forordning (EF) nr. 1371/2007 et vigtigt harmoniseringsredskab, som skal sikre, at alle jernbanepassagerer i EU har de samme rettigheder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ifølge en kommissionsmeddelelse fra 2011 om en europæisk vision for passagerers rettigheder, »Meddelelse om passagerrettigheder inden for samtlige transportformer« (2), hviler disse rettigheder på tre grundsten, nemlig forbud mod forskelsbehandling; nøjagtig, aktuel og tilgængelig information; og omgående og passende assistance. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Der fastlægges også ti centrale rettigheder, som udgør kernen i EU-passagerers rettigheder inden for alle transportformer:






  1) | ret til ikke-diskrimination i adgang til transport |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

1)

ret til ikke-diskrimination i adgang til transport

| 2) | ret til mobilitet |
| --- | --- |

2)

ret til mobilitet

| 3) | ret til information |
| --- | --- |

3)

ret til information

| 4) | ret til at aflyse rejsen (tilbagebetaling af billettens fulde pris) |
| --- | --- |

4)

ret til at aflyse rejsen (tilbagebetaling af billettens fulde pris)

| 5) | ret til opfyldelse af befordringsaftalen i tilfælde af afbrydelse |
| --- | --- |

5)

ret til opfyldelse af befordringsaftalen i tilfælde af afbrydelse

| 6) | ret til assistance |
| --- | --- |

6)

ret til assistance

| 7) | ret til erstatning |
| --- | --- |

7)

ret til erstatning

| 8) | ret vedrørende transportselskabers erstatningsansvar over for passagererne og deres bagage |
| --- | --- |

8)

ret vedrørende transportselskabers erstatningsansvar over for passagererne og deres bagage

| 9) | ret til hurtig og tilgængelig klagebehandling |
| --- | --- |

9)

ret til hurtig og tilgængelig klagebehandling

| 10) | ret til fuld anvendelse og effektiv håndhævelse af EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

10)

ret til fuld anvendelse og effektiv håndhævelse af EU-lovgivningen.

| 2.3.2. | De rettigheder for jernbanepassagerer, som er omfattet af forordningen fra 2007, afspejler allerede ovennævnte ti grundlæggende passagerrettigheder, som gælder for alle transportformer. |
| --- | --- |

2.3.2.

| 2.3.3. | Forordningen giver dog medlemsstaterne et stort råderum i forbindelse med anvendelsen af dens bestemmelser. Medlemsstaterne kan indrømme omfattende fritagelser fra anvendelsen af forordningen. Selv om det handler om midlertidige fritagelser på op til 15 år, har de betydelige konsekvenser for en ensartet anvendelse af forordningen. |
| --- | --- |

2.3.3.

| 2.3.4. | På nuværende tidspunkt anvender kun fire medlemsstater forordningen i dens helhed, mens de øvrige 24 medlemsstater har indrømmet talrige fritagelser for indenlandsk personbefordring med jernbane i byer, forstæder og regioner. Den omfattende anvendelse af disse fritagelser er ganske vist tilladt i henhold til gældende lov, men er til hinder for en ensartet anvendelse og håndhævelse af forordning (EF) nr. 1371/2007. Jernbanepassagerer har med andre ord forskellige rettigheder i forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

2.3.4.

| 2.3.5. | Kommissionen fremhævede i sin rapport fra 2013 om anvendelsen af forordningen (3) visse problemområder, og disse blev bekræftet i en konsekvensanalyse i 2016/2017 (4). |
| --- | --- |

2.3.5.

| 2.4. | I 2013 fastslog Den Europæiske Unions Domstol (Sag C 509/11 ÖBB-Personenverkehr), at forordningens artikel 17 i sin nuværende udformning ikke åbner mulighed for at fritage jernbanevirksomheder fra at yde erstatning til passagerer for forsinkelser, der forårsages af force majeure. Derved adskiller jernbanetransport sig fra andre transportformer. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Endelig skal det bemærkes, at forslaget kun angår jernbanevirksomheder, som har en licens i henhold til direktiv 95/18/EF. Sporvogne og metroer er dermed ikke omfattet. Desuden bygger forslaget på de fælles regler for kontrakten om international befordring af passagerer og bagage med jernbane (CIV). |
| --- | --- |

2.5.

3.   Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1. | Med nærværende forslag om omarbejdning stræbes der efter at opnå en balance mellem en styrkelse af jernbanepassagerernes rettigheder og en nedbringelse af jernbanevirksomhedernes byrde. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Fritagelser for indenlandske fjerntrafiktjenester ophæves senest i 2020. For så vidt angår tjenester, der drives uden for Unionen, må medlemsstaterne kun indrømme fritagelser, hvis de kan godtgøre, at passagererne beskyttes i tilstrækkelig grad på deres område. Af hensyn til retssikkerheden i grænseområder vil tjenester i by-, forstads- og regionaltrafik, der krydser landegrænser, være fuldt ud omfattet af forordningen. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Rettigheder for personer med handicap og personer med nedsat mobilitet styrkes i overensstemmelse med FN's konvention om rettigheder for personer med handicap (UNCRPD). Medlemsstaterne kan ikke længere fritage tilrådighedsstillelse af assistance og erstatning for beskadigede handicaphjælpemidler (5). Oplysninger skal stilles til rådighed i en tilgængelig form i tråd med de foreslåede krav i den europæiske lov om tilgængelighed (6). Jernbanepersonalet skal uddannes i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Passagererne skal modtage grundlæggende oplysninger om deres rettigheder på tidspunktet for reservationen. Opslag, der oplyser passagererne om deres rettigheder, skal anbringes på fremtrædende placeringer på stationer og om bord på tog. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I tråd med retningslinjer for fortolkning fra 2015 (7) og den fjerde jernbanepakke fra 2016 (8) skal jernbanevirksomheder og billetudstedere bestræbe sig på at tilbyde gennemgående billetter. De kan dog også godtgøre, at de har oplyst passagererne om eventuelle begrænsninger, hvis deres rettigheder som passagerer ikke gælder for hele rejsen. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Med forslaget præciseres de nationale håndhævelsesorganers ansvarsområder, også i sager, der går på tværs af landegrænser, og de pålægges at samarbejde på effektiv vis. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Der indføres endvidere en generel klausul om forbud mod enhver form for forskelsbehandling, ligesom det gælder i forbindelse med andre transportformer. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | For at mindske byrden for jernbanevirksomheder pålægges stationer og infrastrukturforvaltere ligeledes at råde over beredskabsplaner. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Jernbanevirksomheder får mulighed for at påberåbe sig en regresret, hvis forsinkelser er opstået som følge af en tredjeparts fejl eller forsømmelighed. Med denne foranstaltning bringes jernbanepassagerers rettigheder på linje med flypassagerers rettigheder (9). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | For at undgå, at jernbanevirksomhederne skal yde erstatning i situationer, som de ikke selv har forvoldt og ikke kunne forhindre, indføres der ved forslaget en force majeure-klausul, som kun finder anvendelse i ekstraordinære situationer forårsaget af ekstreme vejrforhold og naturkatastrofer (10). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Forordningen medtages i bilaget til den reviderede forordning om forbrugerbeskyttelsessamarbejde (11). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Forslaget rummer henvisninger til COTIF (de fælles CIV-regler) og udvider dermed anvendelsesområdet for reglerne deri til indenlandsk jernbanetransport i Unionen. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Bemærkninger

| 4.1. | Overordnet set bifalder udvalget Kommissionens forslag. Det gælder navnlig de forslag, som præciserer de gældende regler yderligere, sikrer de rejsende bedre information og fremmer en ensartet gennemførelse af passagerrettigheder i hele Den Europæiske Union ved at ophæve nationale undtagelsesbestemmelser. Desuden er tilføjelsen af en force majeure-klausul som sådan berettiget, idet der dermed sker en tilpasning til de øvrige transportformer. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det er ingen naturlov, at man ved en omarbejdning anvender samme type retsinstrument (12) som tidligere. I nogle tilfælde, og navnlig når det viser sig, at et direktiv fortolkes og anvendes forskelligt af medlemsstaterne, er det bedst at skifte til en anden type retsakt, i dette tilfælde til en forordning. Her er der imidlertid allerede tale om en forordning, og omarbejdningen bør derfor have til formål at skabe klare regler, som ikke kan fortolkes på flere forskellige måder, og som anvendes ensartet. Desuden bør der suppleres med ny indsigt, hvilket i vid udstrækning også er tilfældet. Hvad angår den resterende del, som kræver en opstramning, har udvalget følgende bemærkninger. |
| --- | --- |

4.2.

4.3.   Forslag

| 4.3.1. | For togpersonalet kan det undertiden være vanskeligt at identificere passagerer med handicap, især da det nu foreslås, at definitionen af personer med nedsat mobilitet også skal omfatte personer med mentale og psykiske handicap. Netop hvis der er mistanke om snyd, kan dette føre til kritiske situationer og give anledning til praktiske problemer. Også i forbindelse med uddannelse af personale (artikel 26) bør der være fokus på dette. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | I overensstemmelse med kravet i den nuværende forordning skal de resterende fritagelser for indenlandske fjerntrafiktjenester gradvist ophæves frem til 2024. Tidligere ophævelse af fritagelsen, nemlig i 2020 som foreslået af Kommissionen, kan være for tidlig for visse medlemsstater. Hvis dette sker, bør der findes passende løsninger fra sag til sag, således at der sikres en gnidningsløs overgang. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | De minimale erstatningsbeløb (artikel 17, stk. 1) afhænger af forsinkelsens længde med et minimum på 60 minutters forsinkelse. I nuværende praksis findes der dog tilfælde, hvor der anvendes lavere minimumsforsinkelser. Denne mulighed bør bevares, ved at dette udtrykkeligt fremgår af artiklen. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Med hensyn til den rejseinformation, der skal stilles til rådighed, bør det tilføjes, at i de tilfælde, hvor den minimale forsinkelse for opnåelse af erstatning med stor sikkerhed vil blive nået eller overskredet, bør dette meddeles passagerne, og om muligt bør formularerne til ansøgning om erstatning rent faktisk stilles til rådighed. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | Artikel 22 omhandler assistance på jernbanestationerne. Stk. 3 indeholder regler om assistance på ubemandede stationer. Det foreslåede nye stk. 4 tager imidlertid ikke hensyn til dette. Udvalget anbefaler, at der efter det sidste ord i stk. 4 (tog) tilføjes: »undtagen når det gælder ubemandede stationer, som er omfattet af stk. 3«. |
| --- | --- |

4.3.5.

Bruxelles, den 18. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forordning (EF) nr. 1371/2007.

1

(2)  KOM(2011) 898 final.

2

(3)  COM(2013) 587 final.

3

(4)  SWD(2017) 317 final.

4

(5)  COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD).

5

(6)  COM(2015) 615 final — 2015/0278 (COD).

6

(7)  EUT C 220 af 4.7.2015, s. 1.

7

(8)  EUT L 352 af 23.12.2016, s. 1.

8

(9)  EUT L 46 af 17.2.2004, s. 1.

9

(10)  SWD(2017) 318 final.

10

(11)  COM(2016) 283.

11

(12)  COM(2017) 548 final — 2017/0237 (COD).

12

---

Bilag

Følgende punkter i sektionens udtalelse blev forkastet til fordel for ændringsforslag vedtaget på plenarforsamlingen, men mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer var for bevarelse af disse passager (artikel 54, stk. 4, i forretningsordenen):

| 4.3.6. | Nogle af bestemmelserne i forslaget kan være problematiske, vildledende og/eller forvirrende, og en bestemmelse er endog selvmodsigende. |
| --- | --- |

4.3.6.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 73 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 50 |
| Hverken for eller imod: | 24 |

Stemmer for:

73

Stemmer imod:

50

Hverken for eller imod:

24

| 4.3.6.1. | F.eks. kan der sættes spørgsmålstegn ved retten (artikel 10, stk. 5) til at købe billetter i toget uden ekstra omkostninger, hvis der slet ikke sælges billetter i toget, og der på afgangsstationen gives information om billetsalget som fastlagt i artikel 10, stk. 2, stk. 3 og stk. 4. |
| --- | --- |

4.3.6.1.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 80 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 51 |
| Hverken for eller imod: | 13 |

Stemmer for:

80

Stemmer imod:

51

Hverken for eller imod:

13

| 4.3.6.2. | Bestemmelsen (artikel 23, stk. 4) om, at der skal være assistance til rådighed i toget på alle tidspunkter, når der kører tog, kan også være problematisk, hvis der er tale om tog uden personale om bord. En situation, der allerede er taget højde for i artikel 23, stk. 2. |
| --- | --- |

4.3.6.2.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 91 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 48 |
| Hverken for eller imod: | 12 |

Stemmer for:

91

Stemmer imod:

48

Hverken for eller imod:

12

| 4.3.6.3. | For at undgå unødvendige uoverensstemmelser og urimelige forpligtelser opfordrer EØSU kraftigt til at slette både artikel 10, stk. 5, og artikel 23, stk. 4. |
| --- | --- |

4.3.6.3.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 90 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 48 |
| Hverken for eller imod: | 14 |

Stemmer for:

90

Stemmer imod:

48

Hverken for eller imod:

14

Følgende punkt blev ændret for at afspejle de ændringsforslag, der blev vedtaget på plenarforsamlingen.

| 1.2. | Nogle af de nye bestemmelser (forslaget til artikel 10, stk. 5, om køb af billetter i toget, artikel 22, stk. 4, om assistance på stationer og artikel 23, stk. 4, om assistance i toget, der alle vedrører personer med handicap og personer med nedsat mobilitet) kan imidlertid være problematiske, vildledende og/eller forvirrende. En bestemmelse er endda i modstrid med de foregående stk. i de nævnte artikler, når der er tale om ubemandede stationer og tog. EØSU opfordrer derfor kraftigt til at slette artikel 10, stk. 5, og artikel 23, stk. 4. Til artikel 22, stk. 4, bør der tilføjes: »undtagen når det gælder ubemandede stationer, som er omfattet af stk. 3«. |
| --- | --- |

1.2.

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/71 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/71

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004 for så vidt angår Det Europæiske Lægemiddelagenturs hjemsted

(COM(2017) 735 final — 2017/0328 (COD))

(2018/C 197/11)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 11.12.2017
  Rådet, 14.12.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 114, 168, stk. 4, litra c), og artikel 304, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 167/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 11.12.2017

Rådet, 14.12.2017

Retsgrundlag

Artikel 114, 168, stk. 4, litra c), og artikel 304, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

167/0/0

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 531. plenarforsamling den 17.-18. januar 2018, mødet den 17. januar 2018, enstemmigt at afgive udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 8.6.2018 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 197/72 |
| --- | --- | --- | --- |

8.6.2018

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 197/72

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 for så vidt angår Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds hjemsted

(COM(2017) 734 final — 2017/0326 (COD))

(2018/C 197/12)

| Anmodning om udtalelse | Rådet, 14/12/2017
  Europa-Parlamentet, 11.12.2017 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 17.1.2018 |
| Plenarforsamling nr. | 531 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 167/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Rådet, 14/12/2017

Europa-Parlamentet, 11.12.2017

Retsgrundlag

Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget på plenarforsamlingen

17.1.2018

Plenarforsamling nr.

531

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

167/0/1

Da EØSU går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det enstemmigt ikke at afholde en generel debat, men at gå direkte over til afstemning (forretningsordenens artikel 50, stk. 4, og artikel 56, stk. 3).

Bruxelles, den 17. januar 2018.

Georges DASSIS

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---