# Eiropas Savienības C 161/2018

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 161 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 61. gadagājums2018. gada 7. maijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 161

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

61. gadagājums2018. gada 7. maijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2018/C 161/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |
| | Tiesa |
| 2018/C 161/02 | Tiesas Lēmums (2018. gada 13. marts) par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām | 2 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2018/C 161/03 | Vispārējās tiesas Lēmums (2018. gada 21. marts) par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām | 4 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2018/C 161/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

Tiesa

2018/C 161/02

Tiesas Lēmums (2018. gada 13. marts) par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām

2

Vispārējā tiesa

2018/C 161/03

Vispārējās tiesas Lēmums (2018. gada 21. marts) par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām

4

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2018/C 161/04 | Apvienotās lietas C-52/16 un C-113/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SEGRO Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 63. pants — Kapitāla brīva aprite — Lauksaimniecības zemes ususfructus lietojuma tiesības — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja iegūt šādas tiesības tiek rezervēta tikai lauksaimniecības zemes īpašnieka tuviem radiniekiem un bez kompensācijas tiek izbeigtas juridisko vai fizisko personu, kas nevar pierādīt tuvas radniecības saites ar minēto īpašnieku, iepriekš iegūtās tiesības) | 5 |
| 2018/C 161/05 | Lieta C-127/16 P: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums – SNCF Mobilités, iepriekš Société nationale des chemins de fer français (SNCF)/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Mory SA, likvidācijas procesā, Mory Team, likvidācijas procesā (Apelācija — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Sernam labā īstenojusi Francijas Republika — Atbalsts pārstrukturēšanai, rekapitalizācijai, garantijām un SNCF prasījumu pret Sernam norakstīšanai — Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Aktīvu pārdošana vienā kopumā — Pārdošanas jēdziens — Aktīvu pārdošanas vienā kopumā priekšmeta un pārdošanas cenas sajaukšana — Atklāta un pārskatāma procedūra — Privātā ieguldītāja kritērijs — Šā principa piemērošana aktīvu nodošanai vienā kopumā — Kompensējošie pasākumi) | 6 |
| 2018/C 161/06 | Apvienotās lietas C-274/16: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan u.c./Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 5. panta 1. punkts — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 7. panta 1. punkts — Lietu, kas attiecas uz līgumiem jēdziens — Līgums par pakalpojumu sniegšanu — Savienotais reiss, ko apkalpo dažādi gaisa pārvadātāji — Īstenošanas pasākumu jēdziens — Regula (EK) Nr. 261/2004 — Aviopasažieru tiesības uz kompensāciju par iekāpšanas atteikumu un par lidojuma ilgu kavēšanos — Prasība par kompensāciju, kas vērsta pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kura domicils nav dalībvalstī vai ar kuru pasažieriem nav līgumattiecību) | 6 |
| 2018/C 161/07 | Lieta C-284/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slowakische Republik/Achmea BV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Divpusējs ieguldījumu līgums, kas 1991. gadā noslēgts starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku un joprojām ir piemērojams starp Nīderlandes Karalisti un Slovākijas Republiku — Tiesību norma, kas vienas līgumslēdzējas puses ieguldītājam ļauj vērsties šķīrējtiesā strīda gadījumā ar otru līgumslēdzēju pusi — Saderība ar LESD 18., 267. un 344. pantu — Tiesas jēdziens — Savienības tiesību autonomija) | 7 |
| 2018/C 161/08 | Lieta C-395/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Regula (EK) Nr. 6/2002 — Kopienas dizainparaugs — 8. panta 1. punkts — Ražojuma izskata iezīmes, ko nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija — Vērtēšanas kritēriji — Alternatīvu dizainparaugu esamība — Objektīva novērotāja skatpunkta ņemšana vērā) | 8 |
| 2018/C 161/09 | Lieta C-494/16: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Tribunale civile di Trapani (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Darbs uz noteiktu laiku — Ar publiskā sektora darba devēju noslēgti līgumi — Pasākumi, lai sodītu par uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu — Līdzvērtības un efektivitātes principi) | 9 |
| 2018/C 161/10 | Lieta C-560/16: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E.ON Czech Holding AG/Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Izņēmuma jurisdikcija — 22. panta 2. punkts — Uzņēmējsabiedrību vai citu juridisko personu, kuru atrašanās vieta ir kādā dalībvalstī, pārvaldes struktūru lēmumu spēkā esamība — Šīs dalībvalsts tiesu izņēmuma jurisdikcija — Uzņēmējsabiedrības pilnsapulces lēmums, ar kuru noteikta šīs uzņēmējsabiedrības mazākuma akcionāru vērtspapīru obligāta nodošana šīs pašas uzņēmējsabiedrības vairākuma akcionāram, kā arī noteikts minētā vairākuma akcionāra tiem izmaksājamās atlīdzības apmērs — Tiesvedība, kuras priekšmets ir šīs atlīdzības pamatotības pārbaude) | 9 |
| 2018/C 161/11 | Lieta C-579/16 P: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums – Eiropas Komisija/FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (Apelācija — Valsts atbalsts — Atbalsta jēdziens — Ekonomiskās priekšrocības jēdziens — Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips — Piemērojamības un piemērošanas nosacījumi — Finanšu krīze — Secīgas bankas glābšanas operācijas — Risku, kas izriet no pirmajā glābšanas operācijā radītajām dalībvalsts saistībām, ņemšana vai neņemšana vērā, izvērtējot otro glābšanas operāciju) | 10 |
| 2018/C 161/12 | Lieta C-651/16: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālais nodrošinājums — Maternitātes pabalsts — Pabalsta apmēra noteikšana, ņemot vērā apdrošinātās personas ienākumus 12 mēnešu atsauces laikposmā — Persona, kas šajā laikposmā ir bijusi nodarbināta Eiropas Savienības iestādē — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko attiecīgā pabalsta apmērs noteikts 70 procentu apmērā no vidējās apdrošināšanas iemaksu algas — Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības ierobežojums — Lojālas sadarbības princips) | 11 |
| 2018/C 161/13 | Lieta C-31/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cristal Union, Sucrerie de Toury tiesību pārņēmēja, SA/Ministre de l'Économie et des Finances (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Energoprodukti, ko izmanto elektroenerģijas ražošanai — Atbrīvošanas no nodokļiem pienākums — 15. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Energoprodukti, ko izmanto kombinētai siltuma un elektroenerģijas ražošanai — Iespēja atbrīvot no nodokļa vai samazināt nodokļa līmeni — Dabasgāze, kas paredzēta siltuma un elektroenerģijas koģenerācijai) | 11 |
| 2018/C 161/14 | Lieta C-64/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saey Home & Garden NV/SA/Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 25. pants — Jurisdikcijas piešķiršanas klauzulas esamība — Mutvārdu vienošanās bez rakstveida apstiprinājuma — Klauzula, kas ietverta vispārējos pārdošanas noteikumos, kuri minēti rēķinos — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Starp sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir divās dažādās dalībvalstīs, noslēgts tirdzniecības koncesijas līgums, kas vērsts uz trešās dalībvalsts tirgu — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums — Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana — Šādam līgumam raksturīgās saistības izpildes vieta) | 12 |
| 2018/C 161/15 | Lieta C-159/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius/Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — PVN identifikācijas numura atcelšana — Pienākums samaksāt PVN, kas iekasēts laikposmā, kad PVN identifikācijas numurs ir bijis atcelts — Tiesību atskaitīt PVN saistībā ar šajā laikposmā veiktajām iegādēm neatzīšana) | 13 |
| 2018/C 161/16 | Lieta C-642/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 15. novembrīArrigoni SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. septembra spriedumu lietā T-454/16 Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio) | 14 |
| 2018/C 161/17 | Lieta C-67/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 30. janvārīDominique Bilde iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-633/16 Bilde/Parlaments | 14 |
| 2018/C 161/18 | Lieta C-70/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. februārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A u.c. | 16 |
| 2018/C 161/19 | Lieta C-72/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. februārī iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona (Spānija) – Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra | 17 |
| 2018/C 161/20 | Lieta C-84/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 6. februārīSophie Montel iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-634/16 Montel/Parlaments | 17 |
| 2018/C 161/21 | Lieta C-86/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 19 |
| 2018/C 161/22 | Lieta C-87/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 20 |
| 2018/C 161/23 | Lieta C-88/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 20 |
| 2018/C 161/24 | Lieta C-95/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/F. van den Berg un H. D. Giesen | 21 |
| 2018/C 161/25 | Lieta C-96/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/C. E. Franzen | 22 |
| 2018/C 161/26 | Lieta C-100/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Línea Directa Aseguradora S.A./Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros | 23 |
| 2018/C 161/27 | Lieta C-103/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Spānija) – Domingo Sánchez Ruiz/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud) | 23 |
| 2018/C 161/28 | Lieta C-105/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado | 25 |
| 2018/C 161/29 | Lieta C-106/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Energía de Galicia (Engasa) S.A./Administración General del Estado | 26 |
| 2018/C 161/30 | Lieta C-107/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Duerocanto S.L./Administración General del Estado | 27 |
| 2018/C 161/31 | Lieta C-108/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U./Administración General del Estado | 28 |
| 2018/C 161/32 | Lieta C-109/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica/Administración General del Estado | 29 |
| 2018/C 161/33 | Lieta C-110/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – José Manuel Burgos Pérez y María del Amor Guinea Bueno/Administración General del Estado | 30 |
| 2018/C 161/34 | Lieta C-111/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Endesa Generación S.A./Administración General del Estado | 30 |
| 2018/C 161/35 | Lieta C-112/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación de Productores de Energías Renovables (APPA)/Administración General del Estado | 31 |
| 2018/C 161/36 | Lieta C-113/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Parc del Segre S.A. un citi/Administración General del Estado | 32 |
| 2018/C 161/37 | Lieta C-117/18 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. decembra rīkojumu lietā T-849/16 PGNiG Supply & Trading GmbH/Eiropas Komisija 2018. gada 14. februārī iesniedza PGNiG Supply & Trading GmbH | 33 |
| 2018/C 161/38 | Lieta C-119/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Telefónica Móviles España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) | 34 |
| 2018/C 161/39 | Lieta C-120/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Orange España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) | 35 |
| 2018/C 161/40 | Lieta C-121/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Vodafone España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC) | 36 |
| 2018/C 161/41 | Lieta C-123/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārīHTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-692/15 HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Eiropas Savienības Padome | 37 |
| 2018/C 161/42 | Lieta C-132/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. decembra spriedumu lietā T-728/16 Tuerck/Komisija | 38 |
| 2018/C 161/43 | Lieta C-142/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Cour d’appel de Bruxelles (Beļģija) – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT) | 39 |
| 2018/C 161/44 | Lieta C-145/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics | 40 |
| 2018/C 161/45 | Lieta C-149/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. februārī iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA | 41 |
| 2018/C 161/46 | Lieta C-152/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-712/15 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka | 41 |
| 2018/C 161/47 | Lieta C-153/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-52/16 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka | 42 |
| 2018/C 161/48 | Lieta C-202/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Ilmārs Rimšēvičs/Latvijas Republika | 43 |
| 2018/C 161/49 | Lieta C-238/18: Prasība, kas celta 2018. gada 3. aprīlī – Eiropas Centrālā banka/Latvijas Republika | 44 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2018/C 161/50 | Lieta T-540/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – De Capitani/Parlaments (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ar notiekošu likumdošanas procesu saistīti dokumenti — Trialogi — Četru sleju tabulas attiecībā uz priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropolu un Lēmumu 2009/371/TI un 2005/681/TI atcelšanu — Daļējs piekļuves atteikums — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību — Pieņemamība — Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta pirmā daļa — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Vispārējās prezumpcijas par atteikumu piekļūt četru sleju tabulām, kas izveidotas saistībā ar trialogiem, neesamība) | 46 |
| 2018/C 161/51 | Lieta T-242/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Stavytskyi/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — Līdzekļu iesaldēšana — To personu, vienību un struktūru saraksts, kam piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu — Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā — Pienākums norādīt pamatojumu — Iebilde par prettiesiskumu — Samērīgums — Juridiskais pamats — Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 47 |
| 2018/C 161/52 | Lieta T-442/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Šroubárna Ždánice/Padome (Lūgums atmaksāt antidempinga maksājumus — Dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu, kuru izcelsme ir Ķīnā vai kuri nosūtīti no Malaizijas, imports — Regula (EK) Nr. 91/2009 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 723/2011 — Valsts tiesas kompetence — Vispārējās tiesas kompetences neesamība) | 47 |
| 2018/C 161/53 | Lieta T-579/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – HJ/EMA (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmā daļa — Uz noteiktu laiku noslēgta līguma pārkvalificēšana par līgumu uz nenoteiktu laiku — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Rūpības pienākums — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības tikt uzklausītam — Novērtējuma ziņojums — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 48 |
| 2018/C 161/54 | Lieta T-734/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Argyraki/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Izdienas gadu aprēķināšana — To nodarbinātības laikposmu ņemšana vērā, kas nostrādāti palīgdarbinieka statusā — Nosacījumi — Juridiskais pamats) | 49 |
| 2018/C 161/55 | Lieta T-60/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme TSA LOCK — Absolūti atteikuma pamati — Atšķirtspēja — Aprakstoša rakstura neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)) | 50 |
| 2018/C 161/56 | Lieta T-272/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Webgarden/EUIPO (Dating Bracelet) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes Dating Bracelet reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) — EUIPO agrākā prakse — Vienlīdzīga attieksme — Tiesiskā noteiktība) | 50 |
| 2018/C 161/57 | Lieta T-246/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 9. marta rīkojums – Aurora Group Danmark/EUIPO – Retail Distribution (PANZER) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas | 51 |
| 2018/C 161/58 | Lieta T-567/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. marta rīkojums – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 51 |
| 2018/C 161/59 | Lieta T-46/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. marta rīkojums – Comune di Milano/Padome (Atteikšanās izskatīt lietu) | 52 |
| 2018/C 161/60 | Lieta T-109/18: Prasība, kas celta 2018. gada 22. februārī – VI/Komisija | 53 |
| 2018/C 161/61 | Lieta T-115/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS) | 54 |
| 2018/C 161/62 | Lieta T-129/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE) | 54 |
| 2018/C 161/63 | Lieta T-140/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. janvārī – LMP Lichttechnik Vertriebs/EUIPO (LITECRAFT) | 55 |
| 2018/C 161/64 | Lieta T-143/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Société générale/ECB | 56 |
| 2018/C 161/65 | Lieta T-144/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Crédit Agricole u.c./ECB | 57 |
| 2018/C 161/66 | Lieta T-145/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB | 57 |
| 2018/C 161/67 | Lieta T-146/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BPCE u.c./ECB | 58 |
| 2018/C 161/68 | Lieta T-149/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Arkéa Direct Bank u.c./ECB | 58 |
| 2018/C 161/69 | Lieta T-150/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BNP Paribas/ECB | 59 |
| 2018/C 161/70 | Lieta T-156/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Legutko un Poręba/Parlaments | 59 |
| 2018/C 161/71 | Lieta T-163/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Amisi Kumba/Padome | 60 |
| 2018/C 161/72 | Lieta T-164/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kampete/Padome | 61 |
| 2018/C 161/73 | Lieta T-165/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kahimbi Kasagwe/Padome | 61 |
| 2018/C 161/74 | Lieta T-166/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ilunga Luyoyo/Padome | 62 |
| 2018/C 161/75 | Lieta T-167/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kanyama/Padome | 63 |
| 2018/C 161/76 | Lieta T-168/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Numbi/Padome | 63 |
| 2018/C 161/77 | Lieta T-169/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kibelisa Ngambasai/Padome | 64 |
| 2018/C 161/78 | Lieta T-170/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kande Mupompa/Padome | 64 |
| 2018/C 161/79 | Lieta T-171/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Boshab/Padome | 65 |
| 2018/C 161/80 | Lieta T-172/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Akili Mundos/Padome | 65 |
| 2018/C 161/81 | Lieta T-173/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ramazani Shadary/Padome | 66 |
| 2018/C 161/82 | Lieta T-174/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mutondo/Padome | 67 |
| 2018/C 161/83 | Lieta T-175/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ruhorimbere/Padome | 67 |
| 2018/C 161/84 | Lieta T-176/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mende Omalanga/Padome | 68 |
| 2018/C 161/85 | Lieta T-177/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kazembe Musonda/Padome | 68 |
| 2018/C 161/86 | Lieta T-180/18: Prasība, kas celta 2018. gada 12. martā – VJ/EĀDD | 69 |
| 2018/C 161/87 | Lieta T-181/18: Prasība, kas celta 2018. gada 9. martā – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (TAKE CARE) | 70 |
| 2018/C 161/88 | Lieta T-185/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. martā – Lucchini/Komisija | 70 |
| 2018/C 161/89 | Lieta T-191/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi) | 71 |
| 2018/C 161/90 | Lieta T-192/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi) | 72 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2018/C 161/04

Apvienotās lietas C-52/16 un C-113/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – SEGRO Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 63. pants — Kapitāla brīva aprite — Lauksaimniecības zemes ususfructus lietojuma tiesības — Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja iegūt šādas tiesības tiek rezervēta tikai lauksaimniecības zemes īpašnieka tuviem radiniekiem un bez kompensācijas tiek izbeigtas juridisko vai fizisko personu, kas nevar pierādīt tuvas radniecības saites ar minēto īpašnieku, iepriekš iegūtās tiesības)

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

SEGRO Kft.

Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

Günther Horváth

Vas Megyei Kormányhiva

5

2018/C 161/05

Lieta C-127/16 P: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums – SNCF Mobilités, iepriekš Société nationale des chemins de fer français (SNCF)/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Mory SA, likvidācijas procesā, Mory Team, likvidācijas procesā (Apelācija — Valsts atbalsts — Atbalsts, ko Sernam labā īstenojusi Francijas Republika — Atbalsts pārstrukturēšanai, rekapitalizācijai, garantijām un SNCF prasījumu pret Sernam norakstīšanai — Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt — Aktīvu pārdošana vienā kopumā — Pārdošanas jēdziens — Aktīvu pārdošanas vienā kopumā priekšmeta un pārdošanas cenas sajaukšana — Atklāta un pārskatāma procedūra — Privātā ieguldītāja kritērijs — Šā principa piemērošana aktīvu nodošanai vienā kopumā — Kompensējošie pasākumi)

SNCF Mobilités

Société nationale des chemins de fer français (SNCF)

Mory SA

Mory Team

6

2018/C 161/06

Apvienotās lietas C-274/16: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan u.c./Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Regula (EK) Nr. 44/2001 — 5. panta 1. punkts — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 7. panta 1. punkts — Lietu, kas attiecas uz līgumiem jēdziens — Līgums par pakalpojumu sniegšanu — Savienotais reiss, ko apkalpo dažādi gaisa pārvadātāji — Īstenošanas pasākumu jēdziens — Regula (EK) Nr. 261/2004 — Aviopasažieru tiesības uz kompensāciju par iekāpšanas atteikumu un par lidojuma ilgu kavēšanos — Prasība par kompensāciju, kas vērsta pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kura domicils nav dalībvalstī vai ar kuru pasažieriem nav līgumattiecību)

Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof

flightright GmbH

Air Nostrum

Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

Roland Becker

Hainan Airlines Co. Ltd

Mohamed Barkan

Air Nostrum

Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

6

2018/C 161/07

Lieta C-284/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slowakische Republik/Achmea BV (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Divpusējs ieguldījumu līgums, kas 1991. gadā noslēgts starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku un joprojām ir piemērojams starp Nīderlandes Karalisti un Slovākijas Republiku — Tiesību norma, kas vienas līgumslēdzējas puses ieguldītājam ļauj vērsties šķīrējtiesā strīda gadījumā ar otru līgumslēdzēju pusi — Saderība ar LESD 18., 267. un 344. pantu — Tiesas jēdziens — Savienības tiesību autonomija)

Bundesgerichtshof

Slowakische Republik

Achmea BV

7

2018/C 161/08

Lieta C-395/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums — Regula (EK) Nr. 6/2002 — Kopienas dizainparaugs — 8. panta 1. punkts — Ražojuma izskata iezīmes, ko nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija — Vērtēšanas kritēriji — Alternatīvu dizainparaugu esamība — Objektīva novērotāja skatpunkta ņemšana vērā)

Oberlandesgericht Düsseldorf

DOCERAM GmbH

CeramTec GmbH

8

2018/C 161/09

Lieta C-494/16: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Tribunale civile di Trapani (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Darbs uz noteiktu laiku — Ar publiskā sektora darba devēju noslēgti līgumi — Pasākumi, lai sodītu par uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu — Līdzvērtības un efektivitātes principi)

Tribunale civile di Trapani

Giuseppa Santoro

Comune di Valderice

Presidenza del Consiglio dei Ministri

9

2018/C 161/10

Lieta C-560/16: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E.ON Czech Holding AG/Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Regula (EK) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija civillietās un komerclietās — Izņēmuma jurisdikcija — 22. panta 2. punkts — Uzņēmējsabiedrību vai citu juridisko personu, kuru atrašanās vieta ir kādā dalībvalstī, pārvaldes struktūru lēmumu spēkā esamība — Šīs dalībvalsts tiesu izņēmuma jurisdikcija — Uzņēmējsabiedrības pilnsapulces lēmums, ar kuru noteikta šīs uzņēmējsabiedrības mazākuma akcionāru vērtspapīru obligāta nodošana šīs pašas uzņēmējsabiedrības vairākuma akcionāram, kā arī noteikts minētā vairākuma akcionāra tiem izmaksājamās atlīdzības apmērs — Tiesvedība, kuras priekšmets ir šīs atlīdzības pamatotības pārbaude)

Nejvyšší soud České republiky

E.ON Czech Holding AG

Michael Dědouch

Petr Streitberg

Pavel Suda

9

2018/C 161/11

Lieta C-579/16 P: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums – Eiropas Komisija/FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (Apelācija — Valsts atbalsts — Atbalsta jēdziens — Ekonomiskās priekšrocības jēdziens — Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips — Piemērojamības un piemērošanas nosacījumi — Finanšu krīze — Secīgas bankas glābšanas operācijas — Risku, kas izriet no pirmajā glābšanas operācijā radītajām dalībvalsts saistībām, ņemšana vai neņemšana vērā, izvērtējot otro glābšanas operāciju)

FIH Holding A/S

FIH Erhvervsbank A/S

10

2018/C 161/12

Lieta C-651/16: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālais nodrošinājums — Maternitātes pabalsts — Pabalsta apmēra noteikšana, ņemot vērā apdrošinātās personas ienākumus 12 mēnešu atsauces laikposmā — Persona, kas šajā laikposmā ir bijusi nodarbināta Eiropas Savienības iestādē — Valsts tiesiskais regulējums, ar ko attiecīgā pabalsta apmērs noteikts 70 procentu apmērā no vidējās apdrošināšanas iemaksu algas — Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības ierobežojums — Lojālas sadarbības princips)

DW

11

2018/C 161/13

Lieta C-31/17: Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cristal Union, Sucrerie de Toury tiesību pārņēmēja, SA/Ministre de l'Économie et des Finances (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/96/EK — Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai — 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Energoprodukti, ko izmanto elektroenerģijas ražošanai — Atbrīvošanas no nodokļiem pienākums — 15. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Energoprodukti, ko izmanto kombinētai siltuma un elektroenerģijas ražošanai — Iespēja atbrīvot no nodokļa vai samazināt nodokļa līmeni — Dabasgāze, kas paredzēta siltuma un elektroenerģijas koģenerācijai)

Conseil d'État

Cristal Union, Sucrerie de Toury

, SA

Ministre de l'Économie et des Finances

11

2018/C 161/14

Lieta C-64/17: Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saey Home & Garden NV/SA/Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — 25. pants — Jurisdikcijas piešķiršanas klauzulas esamība — Mutvārdu vienošanās bez rakstveida apstiprinājuma — Klauzula, kas ietverta vispārējos pārdošanas noteikumos, kuri minēti rēķinos — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Starp sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir divās dažādās dalībvalstīs, noslēgts tirdzniecības koncesijas līgums, kas vērsts uz trešās dalībvalsts tirgu — 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums — Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana — Šādam līgumam raksturīgās saistības izpildes vieta)

Tribunal da Relação do Porto

Saey Home & Garden NV/SA

Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

12

2018/C 161/15

Lieta C-159/17: Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius/Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma — Direktīva 2006/112/EK — PVN identifikācijas numura atcelšana — Pienākums samaksāt PVN, kas iekasēts laikposmā, kad PVN identifikācijas numurs ir bijis atcelts — Tiesību atskaitīt PVN saistībā ar šajā laikposmā veiktajām iegādēm neatzīšana)

Curtea de Apel Constanţa

Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

Ministerul Finanţelor Publice

A.N.A.F.

D.G.R.F.P. Galaţi

Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F

D.G.R.F.P. Galaţi

A.J.F.P. Constanţa

Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

13

2018/C 161/16

Lieta C-642/17 P: Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 15. novembrīArrigoni SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. septembra spriedumu lietā T-454/16 Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio)

Arrigoni SpA

Arrigoni

EUIPO

Arrigoni Battista

14

2018/C 161/17

Lieta C-67/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 30. janvārīDominique Bilde iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-633/16 Bilde/Parlaments

Dominique Bilde

Bilde

14

2018/C 161/18

Lieta C-70/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. februārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A u.c.

Raad van State

Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

A

16

2018/C 161/19

Lieta C-72/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. februārī iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona (Spānija) – Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no

Daniel Ustariz Aróstegui

Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

17

2018/C 161/20

Lieta C-84/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 6. februārīSophie Montel iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-634/16 Montel/Parlaments

Sophie Montel

Montel

17

2018/C 161/21

Lieta C-86/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

19

2018/C 161/22

Lieta C-87/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

20

2018/C 161/23

Lieta C-88/18: Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

20

2018/C 161/24

Lieta C-95/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/F. van den Berg un H. D. Giesen

Hoge Raad der Nederlanden

Sociale Verzekeringsbank

F. van den Berg

H. D. Giesen

21

2018/C 161/25

Lieta C-96/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/C. E. Franzen

Hoge Raad der Nederlanden

Sociale Verzekeringsbank

C. E. Franzen

22

2018/C 161/26

Lieta C-100/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Línea Directa Aseguradora S.A./Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

Tribunal Supremo

Línea Directa Aseguradora S.A.

Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguro

23

2018/C 161/27

Lieta C-103/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Spānija) – Domingo Sánchez Ruiz/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

Juzgado Contencioso-Administrativo no

Domingo Sánchez Ruiz

Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

23

2018/C 161/28

Lieta C-105/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

Administración General del Estado

25

2018/C 161/29

Lieta C-106/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Energía de Galicia (Engasa) S.A./Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Energía de Galicia (Engasa) S.A.

Administración General del Estado

26

2018/C 161/30

Lieta C-107/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Duerocanto S.L./Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Duerocanto S.L.

Administración General del Estado

27

2018/C 161/31

Lieta C-108/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U./Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U.

Administración General del Estado

28

2018/C 161/32

Lieta C-109/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica/Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica

Administración General del Estado

29

2018/C 161/33

Lieta C-110/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – José Manuel Burgos Pérez y María del Amor Guinea Bueno/Administración General del Estado

Tribunal Supremo

José Manuel Burgos Pérez y María del Amor Guinea Bueno

Administración General del Estado

30

2018/C 161/34

Lieta C-111/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Endesa Generación S.A./Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Endesa Generación S.A.

Administración General del Estado

30

2018/C 161/35

Lieta C-112/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación de Productores de Energías Renovables (APPA)/Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Asociación de Productores de Energías Renovables (APPA)

Administración General del Estado

31

2018/C 161/36

Lieta C-113/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Parc del Segre S.A. un citi/Administración General del Estado

Tribunal Supremo

Parc del Segre S.A.

Administración General del Estado

32

2018/C 161/37

Lieta C-117/18 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. decembra rīkojumu lietā T-849/16 PGNiG Supply & Trading GmbH/Eiropas Komisija 2018. gada 14. februārī iesniedza PGNiG Supply & Trading GmbH

PGNiG Supply & Trading GmbH

PGNiG Supply & Trading GmbH

33

2018/C 161/38

Lieta C-119/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Telefónica Móviles España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Audiencia Nacional

Telefónica Móviles España S.A.U.

Tribunal Económico-Administrativo Central

TEAC

34

2018/C 161/39

Lieta C-120/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Orange España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Audiencia Nacional

Orange España S.A.U.

Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

35

2018/C 161/40

Lieta C-121/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Vodafone España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Audiencia Nacional

Vodafone España S.A.U.

Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

36

2018/C 161/41

Lieta C-123/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārīHTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-692/15 HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Eiropas Savienības Padome

HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH

HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH

37

2018/C 161/42

Lieta C-132/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. decembra spriedumu lietā T-728/16 Tuerck/Komisija

Tuerck

38

2018/C 161/43

Lieta C-142/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Cour d’appel de Bruxelles (Beļģija) – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Cour d’appel de Bruxelles

Skype Communications Sàrl

Institut belge des services postaux et des télécommunications

IBPT

39

2018/C 161/44

Lieta C-145/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics

Conseil d'État

Regards Photographiques SARL

Ministre de l'Action et des Comptes publics

40

2018/C 161/45

Lieta C-149/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. februārī iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA

Tribunal da Relação de Lisboa

Agostinho da Silva Martins

Dekra Claims Services Portugal SA

41

2018/C 161/46

Lieta C-152/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-712/15 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka

Crédit mutuel Arkéa

Crédit mutuel Arkéa

41

2018/C 161/47

Lieta C-153/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-52/16 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka

Crédit mutuel Arkéa

Crédit mutuel Arkéa

42

2018/C 161/48

Lieta C-202/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Ilmārs Rimšēvičs/Latvijas Republika

43

2018/C 161/49

Lieta C-238/18: Prasība, kas celta 2018. gada 3. aprīlī – Eiropas Centrālā banka/Latvijas Republika

44

Vispārējā tiesa

2018/C 161/50

Lieta T-540/15: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – De Capitani/Parlaments (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Ar notiekošu likumdošanas procesu saistīti dokumenti — Trialogi — Četru sleju tabulas attiecībā uz priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropolu un Lēmumu 2009/371/TI un 2005/681/TI atcelšanu — Daļējs piekļuves atteikums — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību — Pieņemamība — Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta pirmā daļa — Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību — Vispārējās prezumpcijas par atteikumu piekļūt četru sleju tabulām, kas izveidotas saistībā ar trialogiem, neesamība)

De Capitani

46

2018/C 161/51

Lieta T-242/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Stavytskyi/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā — Līdzekļu iesaldēšana — To personu, vienību un struktūru saraksts, kam piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu — Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā — Pienākums norādīt pamatojumu — Iebilde par prettiesiskumu — Samērīgums — Juridiskais pamats — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

Stavytskyi

47

2018/C 161/52

Lieta T-442/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Šroubárna Ždánice/Padome (Lūgums atmaksāt antidempinga maksājumus — Dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu, kuru izcelsme ir Ķīnā vai kuri nosūtīti no Malaizijas, imports — Regula (EK) Nr. 91/2009 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 723/2011 — Valsts tiesas kompetence — Vispārējās tiesas kompetences neesamība)

Šroubárna Ždánice

47

2018/C 161/53

Lieta T-579/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – HJ/EMA (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana — Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmā daļa — Uz noteiktu laiku noslēgta līguma pārkvalificēšana par līgumu uz nenoteiktu laiku — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Rūpības pienākums — Pienākums norādīt pamatojumu — Tiesības tikt uzklausītam — Novērtējuma ziņojums — Pienākums norādīt pamatojumu — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

HJ

EMA

48

2018/C 161/54

Lieta T-734/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Argyraki/Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Pensijas — Izdienas gadu aprēķināšana — To nodarbinātības laikposmu ņemšana vērā, kas nostrādāti palīgdarbinieka statusā — Nosacījumi — Juridiskais pamats)

Argyraki

49

2018/C 161/55

Lieta T-60/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (TSA LOCK) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme TSA LOCK — Absolūti atteikuma pamati — Atšķirtspēja — Aprakstoša rakstura neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts))

Safe Skies

EUIPO

Travel Sentry

50

2018/C 161/56

Lieta T-272/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Webgarden/EUIPO (Dating Bracelet) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes Dating Bracelet reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) — EUIPO agrākā prakse — Vienlīdzīga attieksme — Tiesiskā noteiktība)

Webgarden

EUIPO

50

2018/C 161/57

Lieta T-246/16: Vispārējās tiesas 2018. gada 9. marta rīkojums – Aurora Group Danmark/EUIPO – Retail Distribution (PANZER) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

Aurora Group Danmark

EUIPO

Retail Distribution

51

2018/C 161/58

Lieta T-567/17: Vispārējās tiesas 2018. gada 13. marta rīkojums – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (DiSNEY FROZEN) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

Disney Enterprises

EUIPO

Di Molfetta

51

2018/C 161/59

Lieta T-46/18: Vispārējās tiesas 2018. gada 8. marta rīkojums – Comune di Milano/Padome (Atteikšanās izskatīt lietu)

Comune di Milano

52

2018/C 161/60

Lieta T-109/18: Prasība, kas celta 2018. gada 22. februārī – VI/Komisija

VI

53

2018/C 161/61

Lieta T-115/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)

Tomasz KawałkoTrofeum

EUIPO

Ferrero

54

2018/C 161/62

Lieta T-129/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

HMV

Brands

EUIPO

Our Price Records

54

2018/C 161/63

Lieta T-140/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. janvārī – LMP Lichttechnik Vertriebs/EUIPO (LITECRAFT)

LMP Lichttechnik Vertriebs

EUIPO

55

2018/C 161/64

Lieta T-143/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Société générale/ECB

– Société générale

56

2018/C 161/65

Lieta T-144/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Crédit Agricole u.c./ECB

Crédit Agricole

57

2018/C 161/66

Lieta T-145/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB

Confédération nationale du Crédit mutuel

57

2018/C 161/67

Lieta T-146/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BPCE u.c./ECB

BPCE

58

2018/C 161/68

Lieta T-149/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Arkéa Direct Bank u.c./ECB

Arkéa Direct Bank

58

2018/C 161/69

Lieta T-150/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BNP Paribas/ECB

BNP Paribas

59

2018/C 161/70

Lieta T-156/18: Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Legutko un Poręba/Parlaments

Legutko

Poręba

59

2018/C 161/71

Lieta T-163/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Amisi Kumba/Padome

Amisi Kumba

60

2018/C 161/72

Lieta T-164/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kampete/Padome

Kampete

61

2018/C 161/73

Lieta T-165/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kahimbi Kasagwe/Padome

Kahimbi Kasagwe

61

2018/C 161/74

Lieta T-166/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ilunga Luyoyo/Padome

Ilunga Luyoyo

62

2018/C 161/75

Lieta T-167/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kanyama/Padome

Kanyama

63

2018/C 161/76

Lieta T-168/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Numbi/Padome

Numbi

63

2018/C 161/77

Lieta T-169/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kibelisa Ngambasai/Padome

Kibelisa Ngambasai

64

2018/C 161/78

Lieta T-170/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kande Mupompa/Padome

Kande Mupompa

64

2018/C 161/79

Lieta T-171/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Boshab/Padome

Boshab

65

2018/C 161/80

Lieta T-172/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Akili Mundos/Padome

Akili Mundos

65

2018/C 161/81

Lieta T-173/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ramazani Shadary/Padome

Ramazani Shadary

66

2018/C 161/82

Lieta T-174/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mutondo/Padome

Mutondo

67

2018/C 161/83

Lieta T-175/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ruhorimbere/Padome

Ruhorimbere

67

2018/C 161/84

Lieta T-176/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mende Omalanga/Padome

Mende Omalanga

68

2018/C 161/85

Lieta T-177/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kazembe Musonda/Padome

Kazembe Musonda

68

2018/C 161/86

Lieta T-180/18: Prasība, kas celta 2018. gada 12. martā – VJ/EĀDD

VJ

69

2018/C 161/87

Lieta T-181/18: Prasība, kas celta 2018. gada 9. martā – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (TAKE CARE)

Multifit Tiernahrungs

EUIPO

70

2018/C 161/88

Lieta T-185/18: Prasība, kas celta 2018. gada 14. martā – Lucchini/Komisija

Lucchini

70

2018/C 161/89

Lieta T-191/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi)

Rietze

EUIPO

Volkswagen

71

2018/C 161/90

Lieta T-192/18: Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi)

Rietze

EUIPO

Volkswagen

72

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2018/C 161/01)

Jaunākā publikācija

OV C 152, 30.4.2018.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 142, 23.4.2018.

OV C 134, 16.4.2018.

OV C 123, 9.4.2018.

OV C 112, 26.3.2018.

OV C 104, 19.3.2018.

OV C 94, 12.3.2018.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Tiesa

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/2 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/2

---

TIESAS LĒMUMS

(2018. gada 13. marts)

par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām

(2018/C 161/02)

TIESA,

ņemot vērā Reglamenta 24. panta 2., 4. un 6. punktu,

tā kā atbilstoši šai tiesību normai ir jāsagatavo svētku dienu saraksts un jānosaka Tiesas oficiālo brīvdienu datumi,

PIEŅEM ŠO LĒMUMU.

1. pants

Svētku dienu saraksts Reglamenta 24. panta 4. un 6. punkta nozīmē ir šāds:

| — | Jaungada diena, |
| --- | --- |

—

Jaungada diena,

| — | Otrās Lieldienas, |
| --- | --- |

—

Otrās Lieldienas,

| — | 1. maijs, |
| --- | --- |

—

1. maijs,

| — | Debesbraukšanas diena, |
| --- | --- |

—

Debesbraukšanas diena,

| — | Vasarsvētku pirmdiena, |
| --- | --- |

—

Vasarsvētku pirmdiena,

| — | 23. jūnijs, |
| --- | --- |

—

23. jūnijs,

| — | 15. augusts, |
| --- | --- |

—

15. augusts,

| — | 1. novembris, |
| --- | --- |

—

1. novembris,

| — | 25. decembris, |
| --- | --- |

—

25. decembris,

| — | 26. decembris. |
| --- | --- |

—

26. decembris.

2. pants

Laikposmā no 2018. gada 1. novembra līdz 2019. gada 31. oktobrim Tiesas oficiālo brīvdienu datumi atbilstoši Reglamenta 24. panta 2. un 6. punktam ir šādi:

| — | 2018. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2018. gada 17. decembra, līdz svētdienai, 2019. gada 6. janvārim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2018. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2018. gada 17. decembra, līdz svētdienai, 2019. gada 6. janvārim, ieskaitot,

| — | 2019. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2019. gada 15. aprīļa, līdz svētdienai, 2019. gada 28. aprīlim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2019. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2019. gada 15. aprīļa, līdz svētdienai, 2019. gada 28. aprīlim, ieskaitot,

| — | 2019. gada vasara: no otrdienas, 2019. gada 16. jūlija, līdz sestdienai, 2019. gada 31. augustam, ieskaitot. |
| --- | --- |

—

2019. gada vasara: no otrdienas, 2019. gada 16. jūlija, līdz sestdienai, 2019. gada 31. augustam, ieskaitot.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Luksemburgā, 2018. gada 13. martā

Sekretārs

A. CALOT ESCOBAR

Priekšsēdētājs

K. LENAERTS

---

Vispārējā tiesa

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/4 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/4

---

VISPĀRĒJĀS TIESAS LĒMUMS

(2018. gada 21. marts)

par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām

(2018/C 161/03)

VISPĀRĒJĀ TIESA,

ņemot vērā Reglamenta 41. panta 2. punktu,

PIEŅEM ŠO LĒMUMU.

1. pants

Vispārējās tiesas oficiālajā darba gadā, kas sākas 2018. gada 1. septembrī, Vispārējās tiesas oficiālo brīvdienu datumi atbilstoši Reglamenta 41. panta 2. un 6. punktam ir šādi:

| — | 2018. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2018. gada 17. decembra, līdz svētdienai, 2019. gada 6. janvārim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2018. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2018. gada 17. decembra, līdz svētdienai, 2019. gada 6. janvārim, ieskaitot,

| — | 2019. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2019. gada 15. aprīļa, līdz svētdienai, 2019. gada 28. aprīlim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2019. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2019. gada 15. aprīļa, līdz svētdienai, 2019. gada 28. aprīlim, ieskaitot,

| — | 2019. gada vasara: no otrdienas, 2019. gada 16. jūlija, līdz sestdienai, 2019. gada 31. augustam, ieskaitot. |
| --- | --- |

—

2019. gada vasara: no otrdienas, 2019. gada 16. jūlija, līdz sestdienai, 2019. gada 31. augustam, ieskaitot.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Luksemburgā, 2018. gada 21. martā

Sekretārs

E. COULON

Priekšsēdētājs

M. JAEGER

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/5 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/5

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “SEGRO” Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth/Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

(Apvienotās lietas C-52/16 un C-113/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 63. pants - Kapitāla brīva aprite - Lauksaimniecības zemes ususfructus lietojuma tiesības - Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru iespēja iegūt šādas tiesības tiek rezervēta tikai lauksaimniecības zemes īpašnieka tuviem radiniekiem un bez kompensācijas tiek izbeigtas juridisko vai fizisko personu, kas nevar pierādīt tuvas radniecības saites ar minēto īpašnieku, iepriekš iegūtās tiesības))

(2018/C 161/04)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāji: “SEGRO” Kft. (C-52/16), Günther Horváth (C-113/16)

Atbildētāji: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

Rezolutīvā daļa

LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir pamatlietā, saskaņā ar kuru iepriekš iegūtas lauksaimniecības zemju ususfructus lietojuma tiesības, kuru īpašnieki nav tuvi šo zemju īpašnieka radinieki, izbeidzas ex lege un līdz ar to tiek svītrotas no zemesgrāmatas.

---

(1)  OV C 136, 18.4.2016.

OV C 211, 13.6.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/6

---

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums – SNCF Mobilités, iepriekš Société nationale des chemins de fer français (SNCF)/Eiropas Komisija, Francijas Republika, Mory SA, likvidācijas procesā, Mory Team, likvidācijas procesā

(Lieta C-127/16 P) (1)

((Apelācija - Valsts atbalsts - Atbalsts, ko Sernam labā īstenojusi Francijas Republika - Atbalsts pārstrukturēšanai, rekapitalizācijai, garantijām un SNCF prasījumu pret Sernam norakstīšanai - Lēmums, ar kuru šis atbalsts atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots to atgūt - Aktīvu pārdošana vienā kopumā - Pārdošanas jēdziens - Aktīvu pārdošanas vienā kopumā priekšmeta un pārdošanas cenas sajaukšana - Atklāta un pārskatāma procedūra - Privātā ieguldītāja kritērijs - Šā principa piemērošana aktīvu nodošanai vienā kopumā - Kompensējošie pasākumi))

(2018/C 161/05)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: SNCF Mobilités, iepriekš Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (pārstāvji: P. Beurier, O. Billard, G. Fabre un V. Landes, avocats)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Stromsky un T. Maxian Rusche), Francijas Republika, Mory SA, likvidācijas procesā, Mory Team, likvidācijas procesā) (pārstāvji: B. Vatier un F. Loubières, avocats)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | SNCF Mobilités sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas, Mory SA un Mory Team tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

SNCF Mobilités sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas, Mory SA un Mory Team tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 145, 25.4.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/6 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/6

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker/Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan u.c./Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)

(Apvienotās lietas C-274/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - 5. panta 1. punkts - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 7. panta 1. punkts - “Lietu, kas attiecas uz līgumiem” jēdziens - Līgums par pakalpojumu sniegšanu - Savienotais reiss, ko apkalpo dažādi gaisa pārvadātāji - Īstenošanas pasākumu jēdziens - Regula (EK) Nr. 261/2004 - Aviopasažieru tiesības uz kompensāciju par iekāpšanas atteikumu un par lidojuma ilgu kavēšanos - Prasība par kompensāciju, kas vērsta pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kura domicils nav dalībvalstī vai ar kuru pasažieriem nav līgumattiecību))

(2018/C 161/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāji: flightright GmbH (C-274/16), Roland Becker (C-447/16), Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan (C-448/16)

Atbildētājas: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams tādam atbildētājam kā pamatlietā, kura domicils ir trešajā valstī. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams tādam atbildētājam kā pamatlietā, kura domicils ir trešajā valstī.

| 2) | Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lietas, kas attiecas uz līgumiem” šīs tiesību normas izpratnē attiecas uz aviopasažieru prasību izmaksāt kompensāciju par ilgu savienotā reisa kavēšanos, kas, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, ir vērsta pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kurš nav attiecīgā pasažiera līgumslēdzēja puse. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “lietas, kas attiecas uz līgumiem” šīs tiesību normas izpratnē attiecas uz aviopasažieru prasību izmaksāt kompensāciju par ilgu savienotā reisa kavēšanos, kas, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, ir vērsta pret apkalpojošo gaisa pārvadātāju, kurš nav attiecīgā pasažiera līgumslēdzēja puse.

| 3) | Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka savienotā reisa gadījumā šī reisa “izpildes vieta” šo tiesību normu izpratnē ir otrā lidojuma ielidošanas vieta, ja pārvadāšanu šajos divos lidojumos veikuši divi dažādi gaisa pārvadātāji un ja prasība izmaksāt kompensāciju atbilstoši Regulai Nr. 261/2004 ilgas šī savienotā reisa kavēšanās dēļ ir balstīta uz traucējumu, kas noticis pirmajā no šiem lidojumiem, kuru veicis gaisa pārvadātājs, kurš nav attiecīgo pasažieru līgumslēdzēja puse. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 44/2001 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka savienotā reisa gadījumā šī reisa “izpildes vieta” šo tiesību normu izpratnē ir otrā lidojuma ielidošanas vieta, ja pārvadāšanu šajos divos lidojumos veikuši divi dažādi gaisa pārvadātāji un ja prasība izmaksāt kompensāciju atbilstoši Regulai Nr. 261/2004 ilgas šī savienotā reisa kavēšanās dēļ ir balstīta uz traucējumu, kas noticis pirmajā no šiem lidojumiem, kuru veicis gaisa pārvadātājs, kurš nav attiecīgo pasažieru līgumslēdzēja puse.

---

(1)  OV C 343, 19.9.2016.

OV C 428, 21.11.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/7 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/7

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums (Bundesgerichtshof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Slowakische Republik/Achmea BV

(Lieta C-284/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Divpusējs ieguldījumu līgums, kas 1991. gadā noslēgts starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku un joprojām ir piemērojams starp Nīderlandes Karalisti un Slovākijas Republiku - Tiesību norma, kas vienas līgumslēdzējas puses ieguldītājam ļauj vērsties šķīrējtiesā strīda gadījumā ar otru līgumslēdzēju pusi - Saderība ar LESD 18., 267. un 344. pantu - “Tiesas” jēdziens - Savienības tiesību autonomija))

(2018/C 161/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: Slowakische Republik

Atbildētāja: Achmea BV

Rezolutīvā daļa

LESD 267. un 344. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda starp dalībvalstīm noslēgtā starptautiskā nolīgumā ietverta tiesību norma kā Līguma starp Nīderlandes Karalisti un Čehijas un Slovākijas Federatīvo Republiku par ieguldījumu veicināšanu un savstarpēju to aizsardzību 8. pants, atbilstoši kurai ieguldītājs no vienas no šīm dalībvalstīm strīda gadījumā par ieguldījumiem otrā dalībvalstī var pret šo pēdējo dalībvalsti uzsākt tiesvedību šķīrējtiesā, kuras kompetencei šī dalībvalsts ir apņēmusies piekrist.

---

(1)  OV C 296, 16.8.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/8 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/8

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH

(Lieta C-395/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Regula (EK) Nr. 6/2002 - Kopienas dizainparaugs - 8. panta 1. punkts - Ražojuma izskata iezīmes, ko nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija - Vērtēšanas kritēriji - Alternatīvu dizainparaugu esamība - “Objektīva novērotāja” skatpunkta ņemšana vērā))

(2018/C 161/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: DOCERAM GmbH

Atbildētāja: CeramTec GmbH

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem 8. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai novērtētu, vai ražojuma izskata iezīmes nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija, ir jāpierāda, ka šī funkcija ir vienīgais faktors, kas ir noteicis šīs iezīmes, jo alternatīvu dizainparaugu esamība šajā ziņā nav noteicošā. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem 8. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai novērtētu, vai ražojuma izskata iezīmes nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija, ir jāpierāda, ka šī funkcija ir vienīgais faktors, kas ir noteicis šīs iezīmes, jo alternatīvu dizainparaugu esamība šajā ziņā nav noteicošā.

| 2) | Regulas Nr. 6/2002 8. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai noteiktu, vai ražojuma izskata attiecīgās iezīmes nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija šīs tiesību normas izpratnē, valsts tiesai ir jāņem vērā katra atsevišķā gadījuma atbilstošie objektīvie apstākļi. Šajā ziņā nav jābalstās uz “objektīva novērotāja” skatpunktu. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 6/2002 8. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka, lai noteiktu, vai ražojuma izskata attiecīgās iezīmes nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija šīs tiesību normas izpratnē, valsts tiesai ir jāņem vērā katra atsevišķā gadījuma atbilstošie objektīvie apstākļi. Šajā ziņā nav jābalstās uz “objektīva novērotāja” skatpunktu.

---

(1)  OV C 419, 14.11.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/9

---

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Tribunale civile di Trapani (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Lieta C-494/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Darbs uz noteiktu laiku - Ar publiskā sektora darba devēju noslēgti līgumi - Pasākumi, lai sodītu par uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu - Līdzvērtības un efektivitātes principi))

(2018/C 161/09)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale civile di Trapani

Pamatlietas puses

Prasītāja: Giuseppa Santoro

Atbildētāji: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

Rezolutīvā daļa

1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, 5. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek aizliegts tāds valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru, pirmkārt, netiek uzlikts sods – kompensācijas izmaksāšana attiecīgajam darba ņēmējam par darba tiesisko attiecību uz noteiktu laiku nepārveidošanu par darba tiesiskajām attiecībām uz nenoteiktu laiku – par secīgu darba līgumu uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu no publiskā sektora darba devēja puses, bet kurš, otrkārt, paredz piešķirt kompensāciju 2,5–12 pēdējo minētā darba ņēmēja darba samaksu apmērā, kopā ar iespēju darba ņēmējam saņemt pilnīgu kaitējuma atlīdzību, prezumpcijas ceļā pierādot, ka ir zudušas darba iespējas, vai pierādot, ka tiesiska konkursa izsludināšanas gadījumā viņš tajā būtu uzvarējis, ja vien šādā regulējumā ir ietverts efektīvs un preventīvs sankciju mehānisms, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 454, 5.12.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/9 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/9

---

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – E.ON Czech Holding AG/Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

(Lieta C-560/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija civillietās un komerclietās - Izņēmuma jurisdikcija - 22. panta 2. punkts - Uzņēmējsabiedrību vai citu juridisko personu, kuru atrašanās vieta ir kādā dalībvalstī, pārvaldes struktūru lēmumu spēkā esamība - Šīs dalībvalsts tiesu izņēmuma jurisdikcija - Uzņēmējsabiedrības pilnsapulces lēmums, ar kuru noteikta šīs uzņēmējsabiedrības mazākuma akcionāru vērtspapīru obligāta nodošana šīs pašas uzņēmējsabiedrības vairākuma akcionāram, kā arī noteikts minētā vairākuma akcionāra tiem izmaksājamās atlīdzības apmērs - Tiesvedība, kuras priekšmets ir šīs atlīdzības pamatotības pārbaude))

(2018/C 161/10)

Tiesvedības valoda – čehu

Iesniedzējtiesa

Nejvyšší soud České republiky

Pamatlietas puses

Prasītāja: E.ON Czech Holding AG

Atbildētāji: Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

Piedaloties: Jihočeská plynárenská, a.s.

Rezolutīvā daļa

Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas prasības izskatīšana kā pamatlietā – kuras priekšmets ir atlīdzības, kas uzņēmējsabiedrības galvenajam akcionāram ir jāmaksā tās mazākuma akcionāriem tiem piederošo akciju obligātas nodošanas šim galvenajam akcionāram gadījumā, pamatotības pārbaude – ietilpst tās dalībvalsts tiesu izņēmuma jurisdikcijā, kurā šī sabiedrība ir reģistrēta.

---

(1)  OV C 22, 23.1.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/10 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/10

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 6. marta spriedums – Eiropas Komisija/FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S

(Lieta C-579/16 P) (1)

((Apelācija - Valsts atbalsts - “Atbalsta” jēdziens - “Ekonomiskās priekšrocības” jēdziens - Privāta tirgus ekonomikas dalībnieka princips - Piemērojamības un piemērošanas nosacījumi - Finanšu krīze - Secīgas bankas glābšanas operācijas - Risku, kas izriet no pirmajā glābšanas operācijā radītajām dalībvalsts saistībām, ņemšana vai neņemšana vērā, izvērtējot otro glābšanas operāciju))

(2018/C 161/11)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouchagiar un L. Flynn, kā arī K. Blanck-Putz)

Pārējās lietas dalībnieces: FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (pārstāvji: O. Koktvedgaard, advokat)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu FIH Holding un FIH Erhvervsbank/Komisija (T-386/14, EU:T:2016:474). |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 15. septembra spriedumu FIH Holding un FIH Erhvervsbank/Komisija (T-386/14, EU:T:2016:474).

| 2) | Noraidīt pirmo Eiropas Savienības Vispārējā tiesā izvirzīto prasības pamatu. |
| --- | --- |

2)

Noraidīt pirmo Eiropas Savienības Vispārējā tiesā izvirzīto prasības pamatu.

| 3) | Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai nolēmuma par otro pamatu pieņemšanai. |
| --- | --- |

3)

Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai nolēmuma par otro pamatu pieņemšanai.

| 4) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

4)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

(1)  OV C 14, 16.1.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/11

---

Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Augstākās tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

(Lieta C-651/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālais nodrošinājums - Maternitātes pabalsts - Pabalsta apmēra noteikšana, ņemot vērā apdrošinātās personas ienākumus 12 mēnešu atsauces laikposmā - Persona, kas šajā laikposmā ir bijusi nodarbināta Eiropas Savienības iestādē - Valsts tiesiskais regulējums, ar ko attiecīgā pabalsta apmērs noteikts 70 procentu apmērā no vidējās apdrošināšanas iemaksu algas - Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības ierobežojums - Lojālas sadarbības princips))

(2018/C 161/12)

Tiesvedības valoda – latviešu

Iesniedzējtiesa

Augstākā tiesa

Pamatlietas puses

Prasītāja: DW

Atbildētāja: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

Rezolutīvā daļa

LESD 45. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā, atbilstoši kuram, nosakot vidējo apdrošināšanas iemaksu algu maternitātes pabalsta apmēra noteikšanai, atsauces laikposma mēneši, kuru laikā attiecīgā persona ir bijusi nodarbināta Savienības iestādē un nav bijusi sociāli apdrošināta šajā dalībvalstī, tiek pielīdzināti laikposmam bez nodarbinātības un attiecībā uz šiem mēnešiem tiek piemērota minētajā dalībvalstī noteiktā vidējā iemaksu alga, kam ir tādas sekas, ka tiek ievērojami samazināts šai personai piešķirtā maternitātes pabalsta apmērs salīdzinājumā ar to pabalsta apmēru, ko persona būtu varējusi saņemt, ja būtu bijusi nodarbināta vienīgi šajā dalībvalstī.

---

(1)  OV C 86, 20.3.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/11 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/11

---

Tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Cristal Union, Sucrerie de Toury tiesību pārņēmēja, SA/Ministre de l'Économie et des Finances

(Lieta C-31/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2003/96/EK - Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai - 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Energoprodukti, ko izmanto elektroenerģijas ražošanai - Atbrīvošanas no nodokļiem pienākums - 15. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Energoprodukti, ko izmanto kombinētai siltuma un elektroenerģijas ražošanai - Iespēja atbrīvot no nodokļa vai samazināt nodokļa līmeni - Dabasgāze, kas paredzēta siltuma un elektroenerģijas koģenerācijai))

(2018/C 161/13)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Cristal Union, Sucrerie de Toury SA tiesību pārņēmēja

Atbildētājs: Ministre de l'Économie et des Finances

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā paredzētais obligātais atbrīvojums no nodokļa ir piemērojams energoproduktiem, kas tiek izmantoti elektroenerģijas ražošanai, ja šie produkti tiek izmantoti kombinētai elektroenerģijas un siltuma ražošanai šīs direktīvas 15. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē.

---

(1)  OV C 112, 10.4.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/12 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/12

---

Tiesas (septītā palāta) 2018. gada 8. marta spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Saey Home & Garden NV/SA/Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

(Lieta C-64/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - 25. pants - Jurisdikcijas piešķiršanas klauzulas esamība - Mutvārdu vienošanās bez rakstveida apstiprinājuma - Klauzula, kas ietverta vispārējos pārdošanas noteikumos, kuri minēti rēķinos - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Starp sabiedrībām, kuru juridiskā adrese ir divās dažādās dalībvalstīs, noslēgts tirdzniecības koncesijas līgums, kas vērsts uz trešās dalībvalsts tirgu - 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums - Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana - Šādam līgumam raksturīgās saistības izpildes vieta))

(2018/C 161/14)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal da Relação do Porto

Pamatlietas puses

Prasītāja: Saey Home & Garden NV/SA

Atbildētāja: Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 25. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, neskarot pārbaudes, kas ir jāveic iesniedzējtiesai, tāda jurisdikcijas noteikšanas klauzula, kāda ir pamatlietā, kas ietverta vispārējos pārdošanas noteikumos, kuri minēti vienas līgumslēdzējas puses sagatavotos rēķinos, neatbilst šīs normas prasībām. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 25. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, neskarot pārbaudes, kas ir jāveic iesniedzējtiesai, tāda jurisdikcijas noteikšanas klauzula, kāda ir pamatlietā, kas ietverta vispārējos pārdošanas noteikumos, kuri minēti vienas līgumslēdzējas puses sagatavotos rēķinos, neatbilst šīs normas prasībām.

| 2) | Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesa, kurai saskaņā ar šo tiesību normu ir jurisdikcija, lai izskatītu atlīdzinājuma prasību saistībā ar tāda tirdzniecības koncesijas līguma izbeigšanu, kas noslēgts starp divām sabiedrībām, no kurām katras juridiskā adrese un darbība ir dažādās dalībvalstīs, par preču tirdzniecību trešās dalībvalsts tirgū, kuras teritorijā nevienai no šīm sabiedrībām nav filiāles vai struktūras, ir tās dalībvalsts tiesa, kurā atrodas galvenā pakalpojumu sniegšanas vieta, kā tas izriet no līguma noteikumiem, kā arī šādu noteikumu neesamības gadījumā – šī līguma faktiskās izpildes vieta un, ja vietu šādi nav iespējams noteikt, pakalpojumu sniedzēja domicils. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesa, kurai saskaņā ar šo tiesību normu ir jurisdikcija, lai izskatītu atlīdzinājuma prasību saistībā ar tāda tirdzniecības koncesijas līguma izbeigšanu, kas noslēgts starp divām sabiedrībām, no kurām katras juridiskā adrese un darbība ir dažādās dalībvalstīs, par preču tirdzniecību trešās dalībvalsts tirgū, kuras teritorijā nevienai no šīm sabiedrībām nav filiāles vai struktūras, ir tās dalībvalsts tiesa, kurā atrodas galvenā pakalpojumu sniegšanas vieta, kā tas izriet no līguma noteikumiem, kā arī šādu noteikumu neesamības gadījumā – šī līguma faktiskās izpildes vieta un, ja vietu šādi nav iespējams noteikt, pakalpojumu sniedzēja domicils.

---

(1)  OV C 112, 10.4.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/13 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/13

---

Tiesas (desmitā palāta) 2018. gada 7. marta spriedums (Curtea de Apel Constanţa (Rumānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius/Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

(Lieta C-159/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēma - Direktīva 2006/112/EK - PVN identifikācijas numura atcelšana - Pienākums samaksāt PVN, kas iekasēts laikposmā, kad PVN identifikācijas numurs ir bijis atcelts - Tiesību atskaitīt PVN saistībā ar šajā laikposmā veiktajām iegādēm neatzīšana))

(2018/C 161/15)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Constanţa

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

Atbildētāji: Ministerul Finanțelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 167.–169., 179. pants, 213. panta 1. punkts, 214. panta 1. punkts un 273. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem tiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā tas, uz kuru attiecas pamatlieta, ar ko nodokļu administrācijai tiek ļauts atteikt nodokļa maksātājam tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu, ja ir ticis konstatēts, ka pēdējam minētajam pārmesto pārkāpumu dēļ nodokļu administrācijas rīcībā nav varējusi būt vajadzīgā informācija, lai pierādītu, ka minētais nodokļa maksātājs ir izpildījis materiālās prasības, kas piešķir tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitīšanu, ko minētais nodokļu maksātājs ir samaksājis kā priekšnodokli, vai ka viņš šo tiesību izmantošanai ir rīkojies krāpnieciski, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

---

(1)  OV C 221, 10.07.2017

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/14

---

Apelācijas sūdzība, ko 2017. gada 15. novembrīArrigoni SpA iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2017. gada 22. septembra spriedumu lietā T-454/16 Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Battista (“Arrigoni Valtaleggio”)

(Lieta C-642/17 P)

(2018/C 161/16)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Arrigoni SpA (pārstāvis: P. Di Gravio, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Arrigoni Battista SpA

Tiesa (desmitā palāta) ar 2018. gada 22. marta rīkojumu ir noraidījusi apelācijas sūdzību un nolēmusi, ka Arrigoni SpA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/14 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/14

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 30. janvārīDominique Bilde iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-633/16 Bilde/Parlaments

(Lieta C-67/18 P)

(2018/C 161/17)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Dominique Bilde (pārstāvis: G. Sauveur, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

| — | Grozīt pārsūdzēto spriedumu; attiecīgi: |
| --- | --- |

—

Grozīt pārsūdzēto spriedumu; attiecīgi:

| — | Atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 23. jūnija lēmumu, kas paziņots 2016. gada 6. jūlijā un kurā ir precizēts, “ka Dominique Bilde ir nepamatoti izmaksāta summa 40 320 EUR apmērā”, un kurā šīs iestādes kompetentajam kredītrīkotājam un grāmatvedim ir uzdots šo summu atgūt. |
| --- | --- |

—

Atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 23. jūnija lēmumu, kas paziņots 2016. gada 6. jūlijā un kurā ir precizēts, “ka Dominique Bilde ir nepamatoti izmaksāta summa 40 320 EUR apmērā”, un kurā šīs iestādes kompetentajam kredītrīkotājam un grāmatvedim ir uzdots šo summu atgūt.

| — | Vienlaikus atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2016-889, ko 2016. gada 29. jūnijā parakstījis tas pats finanšu ģenerāldirektors. |
| --- | --- |

—

Vienlaikus atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2016-889, ko 2016. gada 29. jūnijā parakstījis tas pats finanšu ģenerāldirektors.

| — | Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama kā atlīdzība par morālo kaitējumu, ko viņai ir radījušas nepamatotās apsūdzības, kuras izvirzītas pirms jebkāda izmeklēšanas atzinuma, kaitējums viņas tēlam un ļoti lielās grūtības, ko viņas personiskajā un politiskajā dzīvē ir izraisījis apstrīdētais lēmums. |
| --- | --- |

—

Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama kā atlīdzība par morālo kaitējumu, ko viņai ir radījušas nepamatotās apsūdzības, kuras izvirzītas pirms jebkāda izmeklēšanas atzinuma, kaitējums viņas tēlam un ļoti lielās grūtības, ko viņas personiskajā un politiskajā dzīvē ir izraisījis apstrīdētais lēmums.

| — | Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama, sedzot viņas tiesāšanās izmaksas. |
| --- | --- |

—

Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama, sedzot viņas tiesāšanās izmaksas.

| — | Piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka tiesību akta izdevējam nebija kompetences






  — | Finanšu jautājumi ir Eiropas Parlamenta Prezidija, nevis ģenerālsekretāra kompetencē |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka tiesību akta izdevējam nebija kompetences

—

Finanšu jautājumi ir Eiropas Parlamenta Prezidija, nevis ģenerālsekretāra kompetencē

| — | Ģenerālsekretāra pilnvarojuma neesamība |
| --- | --- |

—

Ģenerālsekretāra pilnvarojuma neesamība

| — | Iebilde par prettiesiskumu, jo ir apdraudēta parlamentāriešu neatkarība un ir aizskartas tiesības uz objektīvu iztiesāšanu |
| --- | --- |

—

Iebilde par prettiesiskumu, jo ir apdraudēta parlamentāriešu neatkarība un ir aizskartas tiesības uz objektīvu iztiesāšanu

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips “electa una via”






  — | Parlamenta priekšsēdētājs ir vērsies OLAF un Francijas tiesās |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips “electa una via”

—

Parlamenta priekšsēdētājs ir vērsies OLAF un Francijas tiesās

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību






  — | Parlamenta priekšsēdētājs ir pārkāpis nevainīguma prezumpciju |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību

—

Parlamenta priekšsēdētājs ir pārkāpis nevainīguma prezumpciju

| — | Parlamenta administrācija ir gan tiesnese, gan lietas dalībniece |
| --- | --- |

—

Parlamenta administrācija ir gan tiesnese, gan lietas dalībniece

| — | Parlamenta izvirzīto iebildumu maiņa tiesvedības gaitā |
| --- | --- |

—

Parlamenta izvirzīto iebildumu maiņa tiesvedības gaitā

| — | Ģenerālsekretāra atteikums uzklausīt apelācijas sūdzības iesniedzēju |
| --- | --- |

—

Ģenerālsekretāra atteikums uzklausīt apelācijas sūdzības iesniedzēju

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi pierādīšanas pienākuma pāreja






  — | Parlaments ir licis apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt, ka tā ir izpildījusi pienākumus, lai gan tam nebija nekādu ziņu, kuru dēļ varētu pamatoti apgalvot, ka ir notikusi pienākumu neizpilde |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi pierādīšanas pienākuma pāreja

—

Parlaments ir licis apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt, ka tā ir izpildījusi pienākumus, lai gan tam nebija nekādu ziņu, kuru dēļ varētu pamatoti apgalvot, ka ir notikusi pienākumu neizpilde

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekama pamatojuma






  — | Vienīgais norādītais pamatojums ir organizatoriskās struktūras publikācija, lai gan tā neko nepierāda |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekama pamatojuma

—

Vienīgais norādītais pamatojums ir organizatoriskās struktūras publikācija, lai gan tā neko nepierāda

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskarti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi






  — | Nevienā tiesību normā nav norādīts iesniedzamo dokumentu saraksts, un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja ir pakļauta Parlamenta patvaļai |
| --- | --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskarti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi

—

Nevienā tiesību normā nav norādīts iesniedzamo dokumentu saraksts, un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja ir pakļauta Parlamenta patvaļai

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas deputātu palīgu pilsoņa tiesības






  — | Parlaments aizliedz palīgiem veikt politisku darbību |
| --- | --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas deputātu palīgu pilsoņa tiesības

—

Parlaments aizliedz palīgiem veikt politisku darbību

| 8. | Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir bijusi diskriminējoša attieksme, “Fumus persecutionis” un pilnvaru nepareiza izmantošana






  — | Apelācijas sūdzības iesniedzēja ir cietusi no šīs procedūras Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja izrādītās politiskās nelabvēlības dēļ |
| --- | --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir bijusi diskriminējoša attieksme, “Fumus persecutionis” un pilnvaru nepareiza izmantošana

—

Apelācijas sūdzības iesniedzēja ir cietusi no šīs procedūras Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja izrādītās politiskās nelabvēlības dēļ

| 9. | Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir apdraudēta deputātu neatkarība






  — | Deputātu palīga darbs neaprobežojas ar likumdošanas darbu |
| --- | --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir apdraudēta deputātu neatkarība

—

Deputātu palīga darbs neaprobežojas ar likumdošanas darbu

| 10. | Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekamu faktu






  — | Parlaments ir tikai atbildējis, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas paziņotie dokumenti neko nepierādot, lai gan šie dokumenti pierādīja palīga darbu |
| --- | --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekamu faktu

—

Parlaments ir tikai atbildējis, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas paziņotie dokumenti neko nepierādot, lai gan šie dokumenti pierādīja palīga darbu

| — | Parlaments nespēj pierādīt savus apgalvojumus |
| --- | --- |

—

Parlaments nespēj pierādīt savus apgalvojumus

| 11. | Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips






  — | Organizatoriskā struktūra (kas bija sākums Parlamenta priekšsēdētāja sāktajām procedūrām) tika publicēta 2015. gada februārī, bet nepamatoto maksājumu atgūšana notika 2014. gada oktobrī |
| --- | --- | --- |

11.

Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips

—

Organizatoriskā struktūra (kas bija sākums Parlamenta priekšsēdētāja sāktajām procedūrām) tika publicēta 2015. gada februārī, bet nepamatoto maksājumu atgūšana notika 2014. gada oktobrī

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/16 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. februārī iesniedza Raad van State (Nīderlande) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A u.c.

(Lieta C-70/18)

(2018/C 161/18)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Pārējie lietas dalībnieki: A, B, P

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | a) | Vai Lēmuma Nr. 2/76 (1) 7. pants un Lēmuma Nr. 1/80 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šīm tiesību normām nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta vispārēja trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, biometrisko datu apstrāde un reģistrācija kartotēkā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV 1995, L 281) 2. panta a) un b) punkta izpratnē, jo ar šo valsts tiesisko regulējumu netiek pārsniegts tas, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu ar tiesisko regulējumu sasniedzamo leģitīmo mērķi, proti, novērst un apkarot identitātes un dokumentu viltošanu? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Vai Lēmuma Nr. 2/76 (1) 7. pants un Lēmuma Nr. 1/80 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šīm tiesību normām nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta vispārēja trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, biometrisko datu apstrāde un reģistrācija kartotēkā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV 1995, L 281) 2. panta a) un b) punkta izpratnē, jo ar šo valsts tiesisko regulējumu netiek pārsniegts tas, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu ar tiesisko regulējumu sasniedzamo leģitīmo mērķi, proti, novērst un apkarot identitātes un dokumentu viltošanu?

| b) | Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka biometrisko datu glabāšanas ilgums ir piesaistīts trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, likumīgās un/vai nelikumīgās uzturēšanās ilgumam? |
| --- | --- |

b)

Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka biometrisko datu glabāšanas ilgums ir piesaistīts trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, likumīgās un/vai nelikumīgās uzturēšanās ilgumam?

| 2) | Vai Lēmuma Nr. 2/76 7. pants un Lēmuma Nr. 1/80 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums nav ierobežojums šo tiesību normu izpratnē, ja valsts tiesiskā regulējuma sekas attiecībā uz piekļuvi darba tirgum atbilstoši šīm tiesību normām ir pārāk nejaušas un netiešas, lai pieņemtu, ka šī piekļuve tiek ierobežota? |
| --- | --- |

2)

Vai Lēmuma Nr. 2/76 7. pants un Lēmuma Nr. 1/80 13. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts tiesiskais regulējums nav ierobežojums šo tiesību normu izpratnē, ja valsts tiesiskā regulējuma sekas attiecībā uz piekļuvi darba tirgum atbilstoši šīm tiesību normām ir pārāk nejaušas un netiešas, lai pieņemtu, ka šī piekļuve tiek ierobežota?

| 3) | a) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir tāda, ka valsts tiesiskais regulējums, kas dod iespēju datubāzē ietvertos trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, biometriskos datus nodot trešo personu rīcībā ar terorismu saistītu vai nesaistītu noziedzīgu nodarījumu novēršanas, atklāšanas un izmeklēšanas nolūkos, ir jauns ierobežojums, vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 1. punkts, lasot to kopā ar tās 7. un 8. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šāds valsts tiesiskais regulējums ir tam pretrunā? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir tāda, ka valsts tiesiskais regulējums, kas dod iespēju datubāzē ietvertos trešo valstu valstspiederīgo, tostarp Turcijas valstspiederīgo, biometriskos datus nodot trešo personu rīcībā ar terorismu saistītu vai nesaistītu noziedzīgu nodarījumu novēršanas, atklāšanas un izmeklēšanas nolūkos, ir jauns ierobežojums, vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 1. punkts, lasot to kopā ar tās 7. un 8. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šāds valsts tiesiskais regulējums ir tam pretrunā?

| b) | Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka trešās valsts valstspiederīgajam brīdī, kad viņš tika aizturēts saistībā ar aizdomām par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, bija līdzi uzturēšanās atļauja, kurā ir reģistrēti viņa biometriskie dati? |
| --- | --- |

b)

Vai šajā ziņā ir nozīme tam, ka trešās valsts valstspiederīgajam brīdī, kad viņš tika aizturēts saistībā ar aizdomām par noziedzīga nodarījuma izdarīšanu, bija līdzi uzturēšanās atļauja, kurā ir reģistrēti viņa biometriskie dati?

---

(1)  Ko ir pieņēmusi Asociācijas padome, kura tika izveidota ar Līgumu par Eiropas Ekonomikas kopienas un Turcijas asociācijas izveidi.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. februārī iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona (Spānija) – Daniel Ustariz Aróstegui/Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

(Lieta C-72/18)

(2018/C 161/19)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Pamplona

Pamatlietas puses

Prasītājs: Daniel Ustariz Aróstegui

Atbildētāja: Departamento de Educación del Gobierno de Navarra

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (1) apstiprinātā pamatnolīguma 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu reģionālo tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, ar ko skaidri ir liegts piešķirt un maksāt noteiktu piemaksu pie algas Navarras publiskajās iestādēs nodarbinātajiem darbiniekiem, kuri pieder pie kategorijas “administratīvais līgumdarbinieks” un ar kuriem noslēgts līgums uz noteiktu laiku, tāpēc, ka minētā piemaksa esot atlīdzība par izaugsmi un attīstību profesionālajā karjerā, kura esot piemērojama īpaši un vienīgi darbiniekiem, kuri pieder pie kategorijas “ierēdnis” un ar kuriem noslēgts līgums uz nenoteiktu laiku? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (1) apstiprinātā pamatnolīguma 4. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj tādu reģionālo tiesību normu kā pamatlietā aplūkotā, ar ko skaidri ir liegts piešķirt un maksāt noteiktu piemaksu pie algas Navarras publiskajās iestādēs nodarbinātajiem darbiniekiem, kuri pieder pie kategorijas “administratīvais līgumdarbinieks” un ar kuriem noslēgts līgums uz noteiktu laiku, tāpēc, ka minētā piemaksa esot atlīdzība par izaugsmi un attīstību profesionālajā karjerā, kura esot piemērojama īpaši un vienīgi darbiniekiem, kuri pieder pie kategorijas “ierēdnis” un ar kuriem noslēgts līgums uz nenoteiktu laiku?

---

(1)  Padomes Direktīva 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/17 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/17

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 6. februārīSophie Montel iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2017. gada 29. novembra spriedumu lietā T-634/16 Montel/Parlaments

(Lieta C-84/18 P)

(2018/C 161/20)

Tiesvedības valoda –franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sophie Montel (pārstāvis: G. Sauveur, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

| — | Grozīt pārsūdzēto spriedumu; attiecīgi: |
| --- | --- |

—

Grozīt pārsūdzēto spriedumu; attiecīgi:

| — | Atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 24. jūnija lēmumu, kas paziņots 2016. gada 6. jūlijā un kurā ir precizēts, “ka Sophie Montel ir nepamatoti izmaksāta summa 77 276,42 EUR apmērā”, un kurā šīs iestādes kompetentajam kredītrīkotājam un grāmatvedim ir uzdots šo summu atgūt. |
| --- | --- |

—

Atcelt Eiropas Parlamenta ģenerālsekretāra 2016. gada 24. jūnija lēmumu, kas paziņots 2016. gada 6. jūlijā un kurā ir precizēts, “ka Sophie Montel ir nepamatoti izmaksāta summa 77 276,42 EUR apmērā”, un kurā šīs iestādes kompetentajam kredītrīkotājam un grāmatvedim ir uzdots šo summu atgūt.

| — | Vienlaikus atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2016-897, ko 2016. gada 4. jūlijā parakstījis tas pats finanšu ģenerāldirektors. |
| --- | --- |

—

Vienlaikus atcelt paziņojumu par parādu Nr. 2016-897, ko 2016. gada 4. jūlijā parakstījis tas pats finanšu ģenerāldirektors.

| — | Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama kā atlīdzība par morālo kaitējumu, ko viņai ir radījušas nepamatotās apsūdzības, kuras izvirzītas pirms jebkāda izmeklēšanas atzinuma, kaitējums viņas tēlam un ļoti lielās grūtības, ko viņas personiskajā un politiskajā dzīvē ir izraisījis apstrīdētais lēmums. |
| --- | --- |

—

Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama kā atlīdzība par morālo kaitējumu, ko viņai ir radījušas nepamatotās apsūdzības, kuras izvirzītas pirms jebkāda izmeklēšanas atzinuma, kaitējums viņas tēlam un ļoti lielās grūtības, ko viņas personiskajā un politiskajā dzīvē ir izraisījis apstrīdētais lēmums.

| — | Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama, sedzot viņas tiesāšanās izmaksas. |
| --- | --- |

—

Atbilstoši lemt par summu, kāda apelācijas sūdzības iesniedzējai ir piešķirama, sedzot viņas tiesāšanās izmaksas.

| — | Piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka tiesību akta izdevējam nebija kompetences






  — | Finanšu jautājumi ir Eiropas Parlamenta Prezidija, nevis ģenerālsekretāra kompetencē |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka tiesību akta izdevējam nebija kompetences

—

Finanšu jautājumi ir Eiropas Parlamenta Prezidija, nevis ģenerālsekretāra kompetencē

| — | Ģenerālsekretāra pilnvarojuma neesamība |
| --- | --- |

—

Ģenerālsekretāra pilnvarojuma neesamība

| — | Iebilde par prettiesiskumu, jo ir apdraudēta parlamentāriešu neatkarība un ir aizskartas tiesības uz objektīvu iztiesāšanu |
| --- | --- |

—

Iebilde par prettiesiskumu, jo ir apdraudēta parlamentāriešu neatkarība un ir aizskartas tiesības uz objektīvu iztiesāšanu

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips “electa una via”






  — | Parlamenta priekšsēdētājs ir vērsies OLAF un Francijas tiesās |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips “electa una via”

—

Parlamenta priekšsēdētājs ir vērsies OLAF un Francijas tiesās

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību






  — | Parlamenta priekšsēdētājs ir pārkāpis nevainīguma prezumpciju |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas tiesības uz aizstāvību

—

Parlamenta priekšsēdētājs ir pārkāpis nevainīguma prezumpciju

| — | Parlamenta administrācija ir gan tiesnese, gan lietas dalībniece |
| --- | --- |

—

Parlamenta administrācija ir gan tiesnese, gan lietas dalībniece

| — | Parlamenta izvirzīto iebildumu maiņa tiesvedības gaitā |
| --- | --- |

—

Parlamenta izvirzīto iebildumu maiņa tiesvedības gaitā

| — | Ģenerālsekretāra atteikums uzklausīt apelācijas sūdzības iesniedzēju |
| --- | --- |

—

Ģenerālsekretāra atteikums uzklausīt apelācijas sūdzības iesniedzēju

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi pierādīšanas pienākuma pāreja






  — | Parlaments ir licis apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt, ka tā ir izpildījusi pienākumus, lai gan tam nebija nekādu ziņu, kuru dēļ varētu pamatoti apgalvot, ka ir notikusi pienākumu neizpilde |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir notikusi pierādīšanas pienākuma pāreja

—

Parlaments ir licis apelācijas sūdzības iesniedzējai pierādīt, ka tā ir izpildījusi pienākumus, lai gan tam nebija nekādu ziņu, kuru dēļ varētu pamatoti apgalvot, ka ir notikusi pienākumu neizpilde

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekama pamatojuma






  — | Vienīgais norādītais pamatojums ir organizatoriskās struktūras publikācija, lai gan tā neko nepierāda |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekama pamatojuma

—

Vienīgais norādītais pamatojums ir organizatoriskās struktūras publikācija, lai gan tā neko nepierāda

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskarti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi






  — | Nevienā tiesību normā nav norādīts iesniedzamo dokumentu saraksts, un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja ir pakļauta Parlamenta patvaļai |
| --- | --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskarti tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības principi

—

Nevienā tiesību normā nav norādīts iesniedzamo dokumentu saraksts, un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja ir pakļauta Parlamenta patvaļai

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas deputātu palīgu pilsoņa tiesības






  — | Parlaments aizliedz palīgiem veikt politisku darbību |
| --- | --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka ir aizskartas deputātu palīgu pilsoņa tiesības

—

Parlaments aizliedz palīgiem veikt politisku darbību

| 8. | Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir bijusi diskriminējoša attieksme, “Fumus persecutionis” un pilnvaru nepareiza izmantošana






  — | Apelācijas sūdzības iesniedzēja ir cietusi no šīs procedūras Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja izrādītās politiskās nelabvēlības dēļ |
| --- | --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek apgalvots, ka ir bijusi diskriminējoša attieksme, “Fumus persecutionis” un pilnvaru nepareiza izmantošana

—

Apelācijas sūdzības iesniedzēja ir cietusi no šīs procedūras Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja izrādītās politiskās nelabvēlības dēļ

| 9. | Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir apdraudēta deputātu neatkarība






  — | Deputātu palīga darbs neaprobežojas ar likumdošanas darbu |
| --- | --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka ir apdraudēta deputātu neatkarība

—

Deputātu palīga darbs neaprobežojas ar likumdošanas darbu

| 10. | Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekamu faktu






  — | Parlaments ir tikai atbildējis, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas paziņotie dokumenti neko nepierādot, lai gan šie dokumenti pierādīja palīga darbu |
| --- | --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka nav pietiekamu faktu

—

Parlaments ir tikai atbildējis, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas paziņotie dokumenti neko nepierādot, lai gan šie dokumenti pierādīja palīga darbu

| — | Parlaments nespēj pierādīt savus apgalvojumus |
| --- | --- |

—

Parlaments nespēj pierādīt savus apgalvojumus

| 11. | Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips






  — | organizatoriskā struktūra (kas bija sākums Parlamenta priekšsēdētāja sāktajām procedūrām) tika publicēta 2015. gada februārī, bet nepamatoto maksājumu atgūšana notika 2014. gada augustā |
| --- | --- | --- |

11.

Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips

—

organizatoriskā struktūra (kas bija sākums Parlamenta priekšsēdētāja sāktajām procedūrām) tika publicēta 2015. gada februārī, bet nepamatoto maksājumu atgūšana notika 2014. gada augustā

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/19 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/19

---

Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-86/18)

(2018/C 161/21)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasījumi

| — | konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV L 94, 1. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 51. pantā paredzētās prasības; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV L 94, 1. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 51. pantā paredzētās prasības;

| — | uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 12 920 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/23/ES transponēšanas pasākumus neizpildi; |
| --- | --- |

—

uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 12 920 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/23/ES transponēšanas pasākumus neizpildi;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/23/ES 51. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā. |
| --- | --- |

1.

Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/23/ES 51. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā.

| 2. | Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 12 920 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju. |
| --- | --- |

2.

Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 12 920 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/20

---

Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-87/18)

(2018/C 161/22)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasījumi

| — | konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV L 94, 65. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 90. panta 1. punktā paredzētās prasības; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV L 94, 65. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 90. panta 1. punktā paredzētās prasības;

| — | uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 11 628 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/24/ES transponēšanas pasākumus neizpildi; |
| --- | --- |

—

uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 11 628 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/24/ES transponēšanas pasākumus neizpildi;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/24/ES 90. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā. |
| --- | --- |

1.

Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/24/ES 90. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā.

| 2. | Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 11 628 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju. |
| --- | --- |

2.

Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 11 628 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/20 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/20

---

Prasība, kas celta 2018. gada 7. februārī – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-88/18)

(2018/C 161/23)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Ondrůšek, F. Thiran, G. von Rintelen)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasījumi

| — | konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV L 94, 243. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 106. panta 1. punktā paredzētās prasības; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka, vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nenodrošinot tādu normatīvo un administratīvo aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV L 94, 243. lpp.) prasības, vai katrā ziņā nedarot Komisijai zināmus šos tiesību aktus, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi minētās direktīvas 106. panta 1. punktā paredzētās prasības;

| — | uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 11 628 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/25/ES transponēšanas pasākumus neizpildi; |
| --- | --- |

—

uzdot Luksemburgas Lielhercogistei saskaņā ar LESD 260. panta 3. punktu samaksāt kavējuma naudu 11 628 EUR apmērā par katru nokavēto dienu, sākot no brīža, kad tiks pasludināts spriedums šajā lietā sakarā ar pienākuma paziņot Direktīvas 2014/25/ES transponēšanas pasākumus neizpildi;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/25/ES 106. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā. |
| --- | --- |

1.

Dalībvalstīm atbilstoši Direktīvas 2014/25/ES 106. panta 1. punktam bija pienākums vēlākais līdz 2016. gada 18. aprīlim nodrošināt tādu tiesību aktu spēkā stāšanos, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tā kā Luksemburga nebija paziņojusi direktīvas transponēšanas pasākumus, Komisija nolēma vērsties Tiesā.

| 2. | Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 11 628 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju. |
| --- | --- |

2.

Savā prasībā Komisija ierosina Luksemburgai noteikt kavējuma naudu par dienu 11 628 EUR apmērā. Kavējuma naudas apmērs tika aprēķināts, ņemot vērā pārkāpuma smagumu un ilgumu, kā arī preventīvo iedarbību, ievērojot šīs dalībvalsts maksātspēju.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/21 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/F. van den Berg un H. D. Giesen

(Lieta C-95/18)

(2018/C 161/24)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītāja: Sociale Verzekeringsbank

Atbildētāji: F. van den Berg un H. D. Giesen

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | a. | Vai LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem tādos gadījumos kā šie ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā AOW
   (1) 6.a panta b) punkts? Šī tiesiskā regulējuma sekas ir tādas, ka Nīderlandes rezidents nav piesaistīts šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmai, ja viņš strādā citā dalībvalstī un, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 (2) 13. pantu, viņam ir piemērojamas nodarbinātības valsts sociālās apdrošināšanas tiesību normas. Šos gadījumus raksturo tas, ka ieinteresētajām personām, pamatojoties uz nodarbinātības valsts tiesisko regulējumu un ņemot vērā viņu profesionālās darbības īslaicīgumu šajā valstī, nav tiesības uz vecuma pensiju. |
| --- | --- | --- |

1)

a.

Vai LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem tādos gadījumos kā šie ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā AOW
   (1) 6.a panta b) punkts? Šī tiesiskā regulējuma sekas ir tādas, ka Nīderlandes rezidents nav piesaistīts šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmai, ja viņš strādā citā dalībvalstī un, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 (2) 13. pantu, viņam ir piemērojamas nodarbinātības valsts sociālās apdrošināšanas tiesību normas. Šos gadījumus raksturo tas, ka ieinteresētajām personām, pamatojoties uz nodarbinātības valsts tiesisko regulējumu un ņemot vērā viņu profesionālās darbības īslaicīgumu šajā valstī, nav tiesības uz vecuma pensiju.

| b) | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājuma a) daļu, nozīme ir tam, ka domicila valsts, kurai nav kompetences saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 13. pantu, rezidentam nav pienākuma veikt iemaksas šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmā? Proti, attiecībā uz periodiem, kad rezidents strādā citā dalībvalstī, viņš, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 13. pantu, ir piesaistīts tikai nodarbinātības valsts sociālā nodrošinājuma sistēmai, un arī Nīderlandes valsts tiesību aktos šādā gadījumā nav paredzēts pienākums veikt iemaksas. |
| --- | --- |

b)

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājuma a) daļu, nozīme ir tam, ka domicila valsts, kurai nav kompetences saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 13. pantu, rezidentam nav pienākuma veikt iemaksas šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmā? Proti, attiecībā uz periodiem, kad rezidents strādā citā dalībvalstī, viņš, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 13. pantu, ir piesaistīts tikai nodarbinātības valsts sociālā nodrošinājuma sistēmai, un arī Nīderlandes valsts tiesību aktos šādā gadījumā nav paredzēts pienākums veikt iemaksas.

| 2) | Vai, lai atbildētu uz pirmo jautājumu, nozīme ir tam, ka ieinteresētajām personām bija iespēja brīvprātīgi noslēgt apdrošināšanas līgumu saskaņā ar AOW vai viņiem bija iespēja lūgt Svb noslēgt vienošanos Regulas Nr. 1408/71 17. panta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai, lai atbildētu uz pirmo jautājumu, nozīme ir tam, ka ieinteresētajām personām bija iespēja brīvprātīgi noslēgt apdrošināšanas līgumu saskaņā ar AOW vai viņiem bija iespēja lūgt Svb noslēgt vienošanos Regulas Nr. 1408/71 17. panta izpratnē?

| 3) | Vai Regulas Nr. 1408/71 13. pantam ir pretrunā situācija, kad tādai personai kā H. D. Giesen sievai, kura pirms 1989. gada 1. janvāra, vērtējot tikai saskaņā ar valsts tiesību aktiem, viņas domicila valstī Nīderlandē bija apdrošināta saskaņā ar AOW, pamatojoties uz šo apdrošināšanu, rodas tiesības uz vecuma pensiju, ja runa ir par periodiem, kuros tai saskaņā ar šo regulas tiesību normu, ņemot vērā profesionālo darbību citā dalībvalstī, bija piemērojami šīs nodarbinātības valsts tiesību akti? Vai arī tiesības uz pabalstu, pamatojoties uz AOW, ir jāuzskata par tiesībām uz pabalstu, kas saskaņā ar valsts tiesībām nav atkarīgas no nodarbinātības vai apdrošināšanas nosacījumiem sprieduma Bosmann
   (3) izpratnē, kas nozīmē, ka viņas gadījumā var tikt piemēroti šajā spriedumā ietvertie apsvērumi? |
| --- | --- |

3)

Vai Regulas Nr. 1408/71 13. pantam ir pretrunā situācija, kad tādai personai kā H. D. Giesen sievai, kura pirms 1989. gada 1. janvāra, vērtējot tikai saskaņā ar valsts tiesību aktiem, viņas domicila valstī Nīderlandē bija apdrošināta saskaņā ar AOW, pamatojoties uz šo apdrošināšanu, rodas tiesības uz vecuma pensiju, ja runa ir par periodiem, kuros tai saskaņā ar šo regulas tiesību normu, ņemot vērā profesionālo darbību citā dalībvalstī, bija piemērojami šīs nodarbinātības valsts tiesību akti? Vai arī tiesības uz pabalstu, pamatojoties uz AOW, ir jāuzskata par tiesībām uz pabalstu, kas saskaņā ar valsts tiesībām nav atkarīgas no nodarbinātības vai apdrošināšanas nosacījumiem sprieduma Bosmann
   (3) izpratnē, kas nozīmē, ka viņas gadījumā var tikt piemēroti šajā spriedumā ietvertie apsvērumi?

---

(1)  Algemene ouderdomswet (Likums par vecuma pensijas vispārīgo sistēmu).

(2)  Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV 1971, L 149, 2. lpp.).

(3)  EU:C:2008:290

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/22 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 9. februārī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) – Sociale Verzekeringsbank/C. E. Franzen

(Lieta C-96/18)

(2018/C 161/25)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītāja: Sociale Verzekeringsbank

Atbildētāja: C. E. Franzen

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem tādā gadījumā kā šis ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā AKW
   (1) 6.a panta b) punkts? Šī tiesiskā regulējuma sekas ir tādas, ka Nīderlandes rezidents nav piesaistīts šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmai, ja viņš strādā citā dalībvalstī un, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 (2) 13. pantu, viņam ir piemērojamas nodarbinātības valsts sociālās apdrošināšanas tiesību normas. Šo gadījumu raksturo tas, ka ieinteresētajai personai, pamatojoties uz nodarbinātības valsts likuma tiesisko regulējumu un ņemot vērā viņas profesionālās darbības īslaicīgumu šajā valstī, nav tiesības uz ģimenes pabalstu. |
| --- | --- |

1)

Vai LESD 45. un 48. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem tādā gadījumā kā šis ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā AKW
   (1) 6.a panta b) punkts? Šī tiesiskā regulējuma sekas ir tādas, ka Nīderlandes rezidents nav piesaistīts šīs domicila valsts sociālās apdrošināšanas sistēmai, ja viņš strādā citā dalībvalstī un, pamatojoties uz Regulas Nr. 1408/71 (2) 13. pantu, viņam ir piemērojamas nodarbinātības valsts sociālās apdrošināšanas tiesību normas. Šo gadījumu raksturo tas, ka ieinteresētajai personai, pamatojoties uz nodarbinātības valsts likuma tiesisko regulējumu un ņemot vērā viņas profesionālās darbības īslaicīgumu šajā valstī, nav tiesības uz ģimenes pabalstu.

| 2) | Vai, lai atbildētu uz iepriekšējo jautājumu, nozīme ir tam, ka ieinteresētajai personai bija iespēja lūgt Svb noslēgt vienošanos Regulas Nr. 1408/71 17. panta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai, lai atbildētu uz iepriekšējo jautājumu, nozīme ir tam, ka ieinteresētajai personai bija iespēja lūgt Svb noslēgt vienošanos Regulas Nr. 1408/71 17. panta izpratnē?

---

(1)  Algemene Kinderbijslagwet (Likums par ģimenes pabalstu vispārīgo sistēmu).

(2)  Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (OV 1971, L 149, 2. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 12. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Línea Directa Aseguradora S.A./Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

(Lieta C-100/18)

(2018/C 161/26)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Línea Directa Aseguradora S.A.

Atbildētāja: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (1) 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj apstādināta transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja ugunsgrēks ir izcēlies transportlīdzekļa pārvietošanās funkcijai nepieciešamajos mehānismos? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību (1) 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj apstādināta transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja ugunsgrēks ir izcēlies transportlīdzekļa pārvietošanās funkcijai nepieciešamajos mehānismos?

| 2) | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noraidoša, vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja izraisīto ugunsgrēku nevar saistīt ar iepriekšēju pārvietošanos un tādējādi nevar konstatēt tā saikni ar ceļu satiksmi? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noraidoša, vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja izraisīto ugunsgrēku nevar saistīt ar iepriekšēju pārvietošanos un tādējādi nevar konstatēt tā saikni ar ceļu satiksmi?

| 3) | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noraidoša, vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja transportlīdzeklis bija novietots slēgtā privātā garāžā? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noraidoša, vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību 3. pantam ir pretrunā interpretācija, saskaņā ar kuru obligātās apdrošināšanas segumā iekļauj transportlīdzekļa aizdegšanās dēļ radītos zaudējumus, ja transportlīdzeklis bija novietots slēgtā privātā garāžā?

---

(1)  OV 2009, L 263, 11. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/23 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Spānija) – Domingo Sánchez Ruiz/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

(Lieta C-103/18)

(2018/C 161/27)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

Pamatlietas puses

Prasītājs: Domingo Sánchez Ruiz

Atbildētāja: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tāda situācija, kāda aprakstīta šajā lietā (kad publiskā sektora darba devējs neievēro tiesību aktos noteiktos termiņus un tādējādi pieļauj secīgus, uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus vai saglabā uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma raksturu, mainot amatā iecelšanas veidu no palīgpersonāla uz pagaidu darbinieku vai aizvietojošo personālu), ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu, kas rodas, veicot secīgu iecelšanu amatā un līdz ar to – par Direktīvā 1999/70/EK (1) ietvertā pamatnolīguma 5. klauzulā aprakstīto gadījumu? |
| --- | --- |

1)

Vai tāda situācija, kāda aprakstīta šajā lietā (kad publiskā sektora darba devējs neievēro tiesību aktos noteiktos termiņus un tādējādi pieļauj secīgus, uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus vai saglabā uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma raksturu, mainot amatā iecelšanas veidu no palīgpersonāla uz pagaidu darbinieku vai aizvietojošo personālu), ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu, kas rodas, veicot secīgu iecelšanu amatā un līdz ar to – par Direktīvā 1999/70/EK (1) ietvertā pamatnolīguma 5. klauzulā aprakstīto gadījumu?

| 2) | Vai Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70/[EK] pielikumā, noteikumi kopsakarā ar efektivitātes principu ir interpretējami tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts procesuālo tiesību normas, saskaņā ar kurām noteikta laika darba ņēmējam ir aktīvi jāīsteno tiesības iesniegt pārsūdzību vai celt prasību (saistībā ar visām secīgajām iecelšanām amatā un nodarbinātības izbeigšanu), lai tā un tikai tā varētu izmantot Kopienu direktīvā paredzēto aizsardzību un pieprasīt tiesības, kas tam ir piešķirtas Savienības tiesību sistēmā? |
| --- | --- |

2)

Vai Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70/[EK] pielikumā, noteikumi kopsakarā ar efektivitātes principu ir interpretējami tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts procesuālo tiesību normas, saskaņā ar kurām noteikta laika darba ņēmējam ir aktīvi jāīsteno tiesības iesniegt pārsūdzību vai celt prasību (saistībā ar visām secīgajām iecelšanām amatā un nodarbinātības izbeigšanu), lai tā un tikai tā varētu izmantot Kopienu direktīvā paredzēto aizsardzību un pieprasīt tiesības, kas tam ir piešķirtas Savienības tiesību sistēmā?

| 3) | Ņemot vērā, ka publiskajā sektorā, sniedzot būtiskus pakalpojumus, vajadzība aizpildīt vakances un aizvietot saslimušos, atvaļinājumā esošos darbiniekus [..] principā ir “pastāvīga”, un to, ka ir jāprecizē jēdziens “objektīvs iemesls”, kas pamatotu pagaidu nodarbināšanu:






  a) | Vai tas, ka pagaidu darbinieks bez iespējas nodibināt ilgstošas nodarbinātības attiecības vienu pēc otra slēdz secīgus līgumus par pagaidu aizvietošanu, strādājot visas vai gandrīz visas dienas gadā, pamatojoties uz secīgām iecelšanām amatā/aicinājumiem, kas ar nemainīgu nepārtrauktību izstiepjas gadu garumā, lai gan vienmēr tiek izpildīts nosacījums, pamatojoties uz kuru tas ir ticis nodarbināts, būtu pretrunā Direktīvai 1999/70/EK (5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam) un līdz ar to – tam nebūtu objektīva iemesla? |
| --- | --- | --- |

3)

Ņemot vērā, ka publiskajā sektorā, sniedzot būtiskus pakalpojumus, vajadzība aizpildīt vakances un aizvietot saslimušos, atvaļinājumā esošos darbiniekus [..] principā ir “pastāvīga”, un to, ka ir jāprecizē jēdziens “objektīvs iemesls”, kas pamatotu pagaidu nodarbināšanu:

a)

Vai tas, ka pagaidu darbinieks bez iespējas nodibināt ilgstošas nodarbinātības attiecības vienu pēc otra slēdz secīgus līgumus par pagaidu aizvietošanu, strādājot visas vai gandrīz visas dienas gadā, pamatojoties uz secīgām iecelšanām amatā/aicinājumiem, kas ar nemainīgu nepārtrauktību izstiepjas gadu garumā, lai gan vienmēr tiek izpildīts nosacījums, pamatojoties uz kuru tas ir ticis nodarbināts, būtu pretrunā Direktīvai 1999/70/EK (5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam) un līdz ar to – tam nebūtu objektīva iemesla?

| b) | Vai ir jāuzskata, ka runa ir par pastāvīgu, nevis pagaidu vajadzību, kura tādējādi nav “objektīvs iemesls” 5. klauzulas 1. [punkta] a) [apakšpunkta] izpratnē, ņemot vērā gan iepriekš minētos faktorus, proti, neskaitāmas iecelšanas amatā un aicinājumus, kas izstiepjas gadu garumā, gan strukturālas nepilnības, kas atspoguļojas uz noteiktu laiku slēgto darba līgumu proporcijā attiecīgajā sektorā [un/vai tajā], ka šīs vajadzības vienmēr, kā likums, tiek segtas, izmantojot pagaidu darbiniekus, kļūstot par pastāvīgu un būtisku elementu publisko pakalpojumu jomā? |
| --- | --- |

b)

Vai ir jāuzskata, ka runa ir par pastāvīgu, nevis pagaidu vajadzību, kura tādējādi nav “objektīvs iemesls” 5. klauzulas 1. [punkta] a) [apakšpunkta] izpratnē, ņemot vērā gan iepriekš minētos faktorus, proti, neskaitāmas iecelšanas amatā un aicinājumus, kas izstiepjas gadu garumā, gan strukturālas nepilnības, kas atspoguļojas uz noteiktu laiku slēgto darba līgumu proporcijā attiecīgajā sektorā [un/vai tajā], ka šīs vajadzības vienmēr, kā likums, tiek segtas, izmantojot pagaidu darbiniekus, kļūstot par pastāvīgu un būtisku elementu publisko pakalpojumu jomā?

| c) | Vai arī var uzskatīt, ka, lai noteiktu atbilstošās pagaidu nodarbinātības termiņu robežas, ir jāņem vērā tikai noteikuma, kas ir šo pagaidu darbinieku izmantošanas pamatā, teksts, saskaņā ar kuru tos var iecelt amatā vajadzības, steidzamības apsvērumu dēļ vai pagaidu, īslaicīga vai ārkārtas rakstura programmu īstenošanai, tātad, lai pastāvētu objektīvs iemesls, šādai šo darbinieku izmantošanai galu galā ir jāatbilst šiem izņēmuma nosacījumiem, un tā tiem vairs neatbilst, kļūstot par ļaunprātīgu izmantošanu, ja tā vairs nav neregulāra, gadījuma rakstura un apstākļu nosacīta? |
| --- | --- |

c)

Vai arī var uzskatīt, ka, lai noteiktu atbilstošās pagaidu nodarbinātības termiņu robežas, ir jāņem vērā tikai noteikuma, kas ir šo pagaidu darbinieku izmantošanas pamatā, teksts, saskaņā ar kuru tos var iecelt amatā vajadzības, steidzamības apsvērumu dēļ vai pagaidu, īslaicīga vai ārkārtas rakstura programmu īstenošanai, tātad, lai pastāvētu objektīvs iemesls, šādai šo darbinieku izmantošanai galu galā ir jāatbilst šiem izņēmuma nosacījumiem, un tā tiem vairs neatbilst, kļūstot par ļaunprātīgu izmantošanu, ja tā vairs nav neregulāra, gadījuma rakstura un apstākļu nosacīta?

| 4) | Vai Direktīvas 1999/70/EK pielikumā ietvertajam pamatnolīgumam atbilst tas, ka par objektīvu iemeslu secīgai darba līgumu slēgšanai un pagarināšanai ar pagaidu štata informātikas speciālistiem tiek uzskatīti vajadzības, steidzamības apsvērumi vai pagaidu, īslaicīga vai ārkārtas rakstura programmu īstenošana, ja šie publiskā sektora darbinieki pastāvīgi un nepārtraukti veic pastāvīgo štata darbinieku parastos pienākumus, nodarbinātības valsts pārvaldes iestādei nenosakot šo amatā iecelšanu maksimālo termiņu un neizpildot tiesību aktos noteikto pienākumu šīs vajadzības segt un darba vietas aizpildīt ar pastāvīgajiem ierēdņiem, kā arī neieviešot citus līdzvērtīgus pasākumus, lai novērstu un nepieļautu secīgu, uz noteiktu laiku dibinātu nodarbinātības attiecību ļaunprātīgu izmantošanu, pagarinot darba līgumus ar pagaidu štata informātikas speciālistiem uz laikposmiem, kas šajā gadījumā sasniedz 17 gadus nepārtraukta darba? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 1999/70/EK pielikumā ietvertajam pamatnolīgumam atbilst tas, ka par objektīvu iemeslu secīgai darba līgumu slēgšanai un pagarināšanai ar pagaidu štata informātikas speciālistiem tiek uzskatīti vajadzības, steidzamības apsvērumi vai pagaidu, īslaicīga vai ārkārtas rakstura programmu īstenošana, ja šie publiskā sektora darbinieki pastāvīgi un nepārtraukti veic pastāvīgo štata darbinieku parastos pienākumus, nodarbinātības valsts pārvaldes iestādei nenosakot šo amatā iecelšanu maksimālo termiņu un neizpildot tiesību aktos noteikto pienākumu šīs vajadzības segt un darba vietas aizpildīt ar pastāvīgajiem ierēdņiem, kā arī neieviešot citus līdzvērtīgus pasākumus, lai novērstu un nepieļautu secīgu, uz noteiktu laiku dibinātu nodarbinātības attiecību ļaunprātīgu izmantošanu, pagarinot darba līgumus ar pagaidu štata informātikas speciālistiem uz laikposmiem, kas šajā gadījumā sasniedz 17 gadus nepārtraukta darba?

| 5) | Vai Pamatnolīgumam par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70/[EK] pielikumā, un Tiesas saistībā ar to veiktajai interpretācijai atbilst Tribunal Supremo [Augstākās tiesas] judikatūra, kurā, neņemot vērā citus kritērijus, tas, ka pastāv objektīvs iemesls, ir atzīts, pamatojoties uz kritēriju, vai ir ievērots amatā iecelšanas pamatojums un līdz ar to – saistošie termiņi, vai arī ir noteikts, ka, ņemot vērā dažādo tiesisko regulējumu, piekļuves amatam sistēmu un pašu pastāvīgo ierēdņu funkciju pildīšanas pastāvīgumu pretstatā pagaidu ierēdņu darba pagaidu raksturam, šos pagaidu darbiniekus nav iespējams salīdzināt ar pastāvīgajiem ierēdņiem? |
| --- | --- |

5)

Vai Pamatnolīgumam par darbu uz noteiktu laiku, kas ietverts Direktīvas 1999/70/[EK] pielikumā, un Tiesas saistībā ar to veiktajai interpretācijai atbilst Tribunal Supremo [Augstākās tiesas] judikatūra, kurā, neņemot vērā citus kritērijus, tas, ka pastāv objektīvs iemesls, ir atzīts, pamatojoties uz kritēriju, vai ir ievērots amatā iecelšanas pamatojums un līdz ar to – saistošie termiņi, vai arī ir noteikts, ka, ņemot vērā dažādo tiesisko regulējumu, piekļuves amatam sistēmu un pašu pastāvīgo ierēdņu funkciju pildīšanas pastāvīgumu pretstatā pagaidu ierēdņu darba pagaidu raksturam, šos pagaidu darbiniekus nav iespējams salīdzināt ar pastāvīgajiem ierēdņiem?

| 6) | Ja valsts tiesa ir konstatējusi tādu secīgu publiskā sektora pagaidu aizstājoša štata darbinieka darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu SERMAS dienestā, kas ir paredzēti, lai apmierinātu pastāvīgās un strukturālās vajadzības sniegt pastāvīgo štata ierēdņu pakalpojumus, vai, ņemot vērā, ka valsts tiesību sistēmā nav efektīvu līdzekļu, lai novērstu šādu ļaunprātīgu izmantošanu un likvidētu Kopienas tiesību normas pārkāpuma sekas, Direktīvā 1999/70/EK ietvertā pamatnolīguma 5. klauzula ir interpretējama tādējādi, ka atbilstoši tai valsts tiesai ir jāveic efektīvi un atturoši pasākumi, lai nodrošinātu pamatnolīguma lietderīgo iedarbību, un līdz ar to – jāsoda par šo ļaunprātīgo izmantošanu un jālikvidē minētās Eiropas [Savienības] tiesību normas pārkāpuma sekas, nepiemērojot valsts tiesību normu, kura to liedz darīt?
  Ja atbilde būtu apstiprinoša, kā arī ņemot vērā, Eiropas Savienības Tiesas 2016. gada 14. septembra sprieduma apvienotajās lietās C-184/15 un C-197/15 (2) 41. punktā nospriesto:






  — | Vai Direktīvas 1999/70/EK mērķiem – kā pasākums secīgu noteikta laika darba līgumu ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai un sodīšanai, un Savienības tiesību pārkāpuma seku likvidēšanai – atbilstu pagaidu aizvietošanas štata darbinieku/palīgpersonāla/aizstājoša personāla nodarbinātības attiecību pārveidošana par ilgstošām nodarbinātības attiecībām, pārkvalificējot šos darbiniekus par pastāvīgajiem vai uz nenoteiktu laiku amatā ieceltiem publiskā sektora darbiniekiem, nodrošinot tiem tādu pat nodarbinātības noturīgumu, kāds ir salīdzināmiem pastāvīgajiem štata ierēdņiem? |
| --- | --- | --- |

6)

Ja valsts tiesa ir konstatējusi tādu secīgu publiskā sektora pagaidu aizstājoša štata darbinieka darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu SERMAS dienestā, kas ir paredzēti, lai apmierinātu pastāvīgās un strukturālās vajadzības sniegt pastāvīgo štata ierēdņu pakalpojumus, vai, ņemot vērā, ka valsts tiesību sistēmā nav efektīvu līdzekļu, lai novērstu šādu ļaunprātīgu izmantošanu un likvidētu Kopienas tiesību normas pārkāpuma sekas, Direktīvā 1999/70/EK ietvertā pamatnolīguma 5. klauzula ir interpretējama tādējādi, ka atbilstoši tai valsts tiesai ir jāveic efektīvi un atturoši pasākumi, lai nodrošinātu pamatnolīguma lietderīgo iedarbību, un līdz ar to – jāsoda par šo ļaunprātīgo izmantošanu un jālikvidē minētās Eiropas [Savienības] tiesību normas pārkāpuma sekas, nepiemērojot valsts tiesību normu, kura to liedz darīt?

Ja atbilde būtu apstiprinoša, kā arī ņemot vērā, Eiropas Savienības Tiesas 2016. gada 14. septembra sprieduma apvienotajās lietās C-184/15 un C-197/15 (2) 41. punktā nospriesto:

—

Vai Direktīvas 1999/70/EK mērķiem – kā pasākums secīgu noteikta laika darba līgumu ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai un sodīšanai, un Savienības tiesību pārkāpuma seku likvidēšanai – atbilstu pagaidu aizvietošanas štata darbinieku/palīgpersonāla/aizstājoša personāla nodarbinātības attiecību pārveidošana par ilgstošām nodarbinātības attiecībām, pārkvalificējot šos darbiniekus par pastāvīgajiem vai uz nenoteiktu laiku amatā ieceltiem publiskā sektora darbiniekiem, nodrošinot tiem tādu pat nodarbinātības noturīgumu, kāds ir salīdzināmiem pastāvīgajiem štata ierēdņiem?

| 7) | Vai secīgu noteikta laika darba līgumu ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā pagaidu aizstājošo štata personāla nodarbinātības attiecību pārveidošana par pastāvīgām vai uz nenoteiktu laiku nodibinātām nodarbinātības attiecībām ir uzskatāma par tādu, kas atbilst Direktīvas 1999/70/EK un tajā ietvertā pamatnolīguma mērķiem, tikai tad, ja pagaidu štata darbiniekam, attiecībā pret kuru ir notikusi ļaunprātīga izmantošana, ir nodrošināti tādi paši darba apstākļi kā pastāvīgajiem darbiniekiem (saistībā ar sociālo nodrošinājumu, paaugstināšanu amatā, vakanto amatu aizpildīšanu, profesionālo apmācību, atvaļinājumiem, administratīvo statusu, licencēm un atļaujām, pensiju iemaksām un darba tiesisko attiecību izbeigšanu, kā arī dalību konkursos, kuri tiek rīkoti vakanto amatu aizpildīšanai un paaugstināšanai amatā), pamatojoties uz amata pastāvīguma un tā ieņemšanas principiem, ar visām tādām pašām saistītajām tiesībām un pienākumiem, kādi ir pastāvīgajiem štata informātikas speciālistiem? |
| --- | --- |

7)

Vai secīgu noteikta laika darba līgumu ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā pagaidu aizstājošo štata personāla nodarbinātības attiecību pārveidošana par pastāvīgām vai uz nenoteiktu laiku nodibinātām nodarbinātības attiecībām ir uzskatāma par tādu, kas atbilst Direktīvas 1999/70/EK un tajā ietvertā pamatnolīguma mērķiem, tikai tad, ja pagaidu štata darbiniekam, attiecībā pret kuru ir notikusi ļaunprātīga izmantošana, ir nodrošināti tādi paši darba apstākļi kā pastāvīgajiem darbiniekiem (saistībā ar sociālo nodrošinājumu, paaugstināšanu amatā, vakanto amatu aizpildīšanu, profesionālo apmācību, atvaļinājumiem, administratīvo statusu, licencēm un atļaujām, pensiju iemaksām un darba tiesisko attiecību izbeigšanu, kā arī dalību konkursos, kuri tiek rīkoti vakanto amatu aizpildīšanai un paaugstināšanai amatā), pamatojoties uz amata pastāvīguma un tā ieņemšanas principiem, ar visām tādām pašām saistītajām tiesībām un pienākumiem, kādi ir pastāvīgajiem štata informātikas speciālistiem?

| 8) | Vai saskaņā ar Savienības tiesībām tādos apstākļos kā šeit aprakstītie ir jāpārskata galīgie tiesu nolēmumi/administratīvie akti, ja ir izpildīti četri spriedumā Kühne & Heitz NV (C-453/00, 2004. gada 13. janvāris) (3) minētie nosacījumi: 1) atbilstoši Spānijas tiesībām valsts pārvaldes iestādēm un tiesām ir iespēja pārskatīt šos nolēmumus, tomēr ar iepriekš minētajiem ierobežojumiem, kas ļoti apgrūtina vai padara šādu pārskatīšanu neiespējamu; 2) attiecīgie nolēmumi ir kļuvuši galīgi valsts pēdējās instances tiesas sprieduma rezultātā; 3) minētais spriedums ir pamatots ar tādu Kopienu tiesību interpretāciju, kas nesaskan ar Tiesas judikatūru un ir sniegta, iepriekš nevēršoties Tiesā ar prejudiciāliem jautājumiem; un [4)] ieinteresētā persona ir vērsusies pārvaldes iestādē tūlīt pēc tam, kad ir uzzinājusi par minēto judikatūru? |
| --- | --- |

8)

Vai saskaņā ar Savienības tiesībām tādos apstākļos kā šeit aprakstītie ir jāpārskata galīgie tiesu nolēmumi/administratīvie akti, ja ir izpildīti četri spriedumā Kühne & Heitz NV (C-453/00, 2004. gada 13. janvāris) (3) minētie nosacījumi: 1) atbilstoši Spānijas tiesībām valsts pārvaldes iestādēm un tiesām ir iespēja pārskatīt šos nolēmumus, tomēr ar iepriekš minētajiem ierobežojumiem, kas ļoti apgrūtina vai padara šādu pārskatīšanu neiespējamu; 2) attiecīgie nolēmumi ir kļuvuši galīgi valsts pēdējās instances tiesas sprieduma rezultātā; 3) minētais spriedums ir pamatots ar tādu Kopienu tiesību interpretāciju, kas nesaskan ar Tiesas judikatūru un ir sniegta, iepriekš nevēršoties Tiesā ar prejudiciāliem jautājumiem; un [4)] ieinteresētā persona ir vērsusies pārvaldes iestādē tūlīt pēc tam, kad ir uzzinājusi par minēto judikatūru?

| 9) | Vai valsts tiesas – kā Eiropas tiesas, kurām ir jānodrošina Savienības tiesību pilnīga īstenošana dalībvalstīs, var un tām ir jāpieprasa un jāliek dalībvalstu pārvaldes iestādēm, lai tās savu kompetenču ietvaros pieņem attiecīgus noteikumus nolūkā atcelt valsts tiesību normas, kuras neatbilst Savienības tiesībām kopumā un, konkrēti, Direktīvai 1999/70/EK un tajā ietvertajam pamatnolīgumam? |
| --- | --- |

9)

Vai valsts tiesas – kā Eiropas tiesas, kurām ir jānodrošina Savienības tiesību pilnīga īstenošana dalībvalstīs, var un tām ir jāpieprasa un jāliek dalībvalstu pārvaldes iestādēm, lai tās savu kompetenču ietvaros pieņem attiecīgus noteikumus nolūkā atcelt valsts tiesību normas, kuras neatbilst Savienības tiesībām kopumā un, konkrēti, Direktīvai 1999/70/EK un tajā ietvertajam pamatnolīgumam?

---

(1)  Padomes Direktīva 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV 1999, L 17, 43. lpp.).

(2)  Spriedums, 2016. gada 14. septembris, Martínez Andrés y Castrejana López (C-184/15 y C-197/15, EU:C:2016:680).

(3)  Spriedums, 2004. gada 13. janvāris, Kühne & Heitz (C-453/00, EU:C:2004:17).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/25 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado

(Lieta C-105/18)

(2018/C 161/28)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (2) 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (2) 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/26 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Energía de Galicia (Engasa) S.A./Administración General del Estado

(Lieta C-106/18)

(2018/C 161/29)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Energía de Galicia (Engasa) S.A.

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/27 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Duerocanto S.L./Administración General del Estado

(Lieta C-107/18)

(2018/C 161/30)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Duerocanto S.L.

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/28 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U./Administración General del Estado

(Lieta C-108/18)

(2018/C 161/31)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U.

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

Zemsv.2gab.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/29 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/29

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica/Administración General del Estado

(Lieta C-109/18)

(2018/C 161/32)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punkts, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punkts, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīga tāda nodeva kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem-koncesionāriem vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīga tāda nodeva kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem-koncesionāriem vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka hidroelektroenerģijas ražošanas, kura notiek vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, kā arī pārējo ūdens [patēriņa] izmantošanas veidu neaplikšana ar ūdeņu nodevu, apliekot ar nodevu tikai izmantošanu, kuras mērķis ir elektroenerģijas ražošana, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka hidroelektroenerģijas ražošanas, kura notiek vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, kā arī pārējo ūdens [patēriņa] izmantošanas veidu neaplikšana ar ūdeņu nodevu, apliekot ar nodevu tikai izmantošanu, kuras mērķis ir elektroenerģijas ražošana, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – José Manuel Burgos Pérez y María del Amor Guinea Bueno/Administración General del Estado

(Lieta C-110/18)

(2018/C 161/33)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāji: José Manuel Burgos Pérez un María del Amor Guinea Bueno

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/30 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Endesa Generación S.A./Administración General del Estado

(Lieta C-111/18)

(2018/C 161/34)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Endesa Generación S.A.

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/31 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Asociación de Productores de Energías Renovables (APPA)/Administración General del Estado

(Lieta C-112/18)

(2018/C 161/35)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Asociación de Productores de Energías Renovables (APPA)

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/32 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/32

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Parc del Segre S.A. un citi/Administración General del Estado

(Lieta C-113/18)

(2018/C 161/36)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītājas: Parc del Segre S.A., Electra Irache S.L., Genhidro Generación Hidroeléctrica S.L., Hicenor, S.L., Hidroeléctrica Carrascosa, S.L., Hidroeléctrica del Carrión, S.L., Hidroeléctrica del Pisuerga, S.L., Hidroeléctrica Santa Marta, S.L., Hyanor, S.L. un Promotora del Rec dels Quatre Pobles, S.A.

Atbildētāja: Administración General del Estado

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus? |
| --- | --- |

1)

Vai vides aizsardzības princips, ka maksā piesārņotājs, kas ir noteikts LESD 191. panta 2. punktā un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) (2000. gada 23. oktobris) 9. panta 1. punktā, kurā ir ietverts ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanas princips, kā arī atbilstoša ūdens izmantošanas ekonomiskā analīze, ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas nodevas par iekšējo ūdeņu izmantošanu elektroenerģijas ražošanai ieviešanu, kāda ir pamatlietā, kas neveicina efektīvu ūdens izmantošanu un nenosaka publisko ūdeņu saglabāšanas un aizsardzības mehānismus un kuras aprēķins ir pilnībā nesaistīts ar spēju radīt kaitējumu publiskajiem ūdeņiem, jo tas ir balstīts tikai un vienīgi uz ražotāju spēju radīt ieņēmumus?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2009/72/EK (2) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 3. panta 1. punktā paredzēto uzņēmēju diskriminācijas aizlieguma principu ir saderīgs tāds maksājums kā pamatlietā minētā ūdens nodeva, kas attiecas tikai uz elektroenerģijas ražotājiem, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, bet ne uz ražotājiem, kas ir koncesionāri vienas kopienas teritorijā esošajos upju baseinos, un ražotājiem, kas izmanto hidroelektriskās tehnoloģijas, pretstatā citu tehnoloģiju enerģijas ražotājiem?

| 3) | Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu? |
| --- | --- |

3)

Vai LESD 107. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tādas hidroelektroenerģijas ražošanas, kāda ir pamatlietā, aplikšana ar nodevu par ūdeņiem, nostādot nelabvēlīgākā situācijā hidroelektroenerģijas ražotājus, kas darbojas starpkopienu upju baseinos, ieviešot asimetriskas nodokļu aplikšanas režīmu vienas tehnoloģijas ietvaros atkarībā no tā, kur atrodas ražotne un neprasot nodevas samaksu ražotājiem, kas ražo enerģiju no citiem resursiem, ir uzskatāma par aizliegtu valsts atbalstu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV 2009, L 211, 55. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/33 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/33

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 14. decembra rīkojumu lietā T-849/16 PGNiG Supply & Trading GmbH/Eiropas Komisija 2018. gada 14. februārī iesniedza PGNiG Supply & Trading GmbH

(Lieta C-117/18 P)

(2018/C 161/37)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: PGNiG Supply & Trading GmbH (pārstāvis: M. Jeżewski, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

| — | atcelt apstrīdēto Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra rīkojumu lietā T- 849/16, kurā PGNiG Supply & Trading prasība ir atzīta par nepieņemamu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 14. decembra rīkojumu lietā T- 849/16, kurā PGNiG Supply & Trading prasība ir atzīta par nepieņemamu;

| — | lemt pieņemamību un atzīt par pieņemamu PGNiG Supply & Trading prasību lietā T-849/16 par lūgumu, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2016. gada 28. oktobra Lēmumu C(2016) 6950 final, ar ko pārskata atbrīvojuma, kas saskaņā ar Direktīvu 2003/55/EK ir piemērots gāzes vadam OPAL attiecībā uz noteikumiem par trešo personu piekļuvi un tarifu tiesisko regulējumu, nosacījumus. |
| --- | --- |

—

lemt pieņemamību un atzīt par pieņemamu PGNiG Supply & Trading prasību lietā T-849/16 par lūgumu, pamatojoties uz LESD 263. pantu, atcelt Komisijas 2016. gada 28. oktobra Lēmumu C(2016) 6950 final, ar ko pārskata atbrīvojuma, kas saskaņā ar Direktīvu 2003/55/EK ir piemērots gāzes vadam OPAL attiecībā uz noteikumiem par trešo personu piekļuvi un tarifu tiesisko regulējumu, nosacījumus.

Pamati un galvenie argumenti

Vispārējā tiesa esot pārkāpusi LESD 263. panta ceturto daļu tādēļ, ka kļūdaini pieņēmusi, ka Eiropas Komisijas 2016. gada lēmums neattiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju ne tieši, ne individuāli, kā arī ka tas nav reglamentējošs akts, kas izriet no tā, ka Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi 2016. gada Jaunā regulatīvā atbrīvojuma būtību un sekas, tostarp pārkāpjot arī Direktīvas 2009/73 36. panta 1. punkta a)–e) apakšpunktu, jo nepiemēroja “jaunās dabasgāzes infrastruktūras” atbrīvojuma nosacījumus un nepārbaudīja to izpildi tā, lai pietiekami varētu spriest par atbrīvojuma, kurš ieviests ar Eiropas Komisijas 2016. gada lēmumu un 2016. gada Jauno regulatīvo atbrīvojumu, raksturu un statusu, jo tā neesot piemērojusi Eiropas Komisijas 2016. gada lēmuma 1. punktu, ar kuru ir grozīta 2009. gada regulatīvā atbrīvojuma piemērošanas joma. Šajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa nav novērtējusi jaunā regulatīvā atbrīvojuma raksturu, kā rezultātā tā kļūdaini esot novērtējusi Komisijas lēmuma iedarbību uz apelācijas sūdzības iesniedzēju.

Vispārējā tiesa, uzskatot, ka Eiropas Komisijas lēmums tieši neskar apelācijas sūdzības iesniedzēju, esot kļūdaini interpretējusi Līguma 263. pantu. Šī pamata ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējās tiesa vērtējums, ka Eiropas Komisijas lēmums tieši neskar apelācijas sūdzības iesniedzēju, ir kļūdains. Vispārējās tiesas pārstāvētā pieeja neatbilstot līdzšinējai judikatūrai, kurā tiek norādīts uz Eiropas Komisijas lēmuma tiešu iedarbību uz lēmuma adresātiem – personām, kas nav valsts regulatīvās iestādes.

Vispārējā tiesa, atzīstot, ka Eiropas Komisijas lēmums individuāli neskar apelācijas sūdzības iesniedzēju, esot kļūdaini interpretējusi Līguma 263. pantu. Šī pamata ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka tās stāvoklis tirgū ļauj to attiecīgi individualizēt judikatūras par prasību pieņemamību izpratnē.

Vispārējā tiesa, atzīstot, ka apstrīdētais lēmums nav reglamentējošs akts, esot kļūdaini interpretējusi Līguma 263. panta 4. punktu in fine. Šī pamata ietvaros apelācijas sūdzības apgalvo, ka lēmumam ir reglamentējoša akta raksturs.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/34 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/34

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Telefónica Móviles España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

(Lieta C-119/18)

(2018/C 161/38)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Telefónica Móviles España S.A.U.

Atbildētāja: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:






  — | šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem, |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:

—

šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem,

| — | šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?] |
| --- | --- |

—

šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?]

| 2) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē?

| 3) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē? |
| --- | --- |

3)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē?

---

(1)  OV 2002, L 108, 21. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/35 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/35

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 13. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Orange España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

(Lieta C-120/18)

(2018/C 161/39)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Orange España S.A.U.

Atbildētāja: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:






  — | šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem, |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:

—

šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem,

| — | šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?] |
| --- | --- |

—

šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?]

| 2) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē?

| 3) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē? |
| --- | --- |

3)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē?

---

(1)  OV 2002, L 108, 21. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/36 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/36

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. februārī iesniedza Audiencia Nacional (Spānija) – Vodafone España S.A.U./Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

(Lieta C-121/18)

(2018/C 161/40)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Vodafone España S.A.U.

Atbildētāja: Tribunal Económico-Administrativo Central (TEAC)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:






  — | šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem, |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (1) 6. pants var tikt interpretēts tādējādi, ka dalībvalsts var noteikt telekomunikāciju operatoriem prasību veikt tādu ikgadēju finansiālu iemaksu kā Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española [2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par RTVE finansējumu] 5. pantā aplūkotā, lai finansētu [Corporación de Radio y Televisión Española], ņemot vērā pozitīvo ietekmi uz telekomunikāciju nozari, kas izriet no jaunā televīzijas un audiovizuālās nozares regulējuma, it īpaši no fiksēto un mobilo platjoslas pakalpojumu klāsta paplašināšanas, kā arī no atteikšanās no reklāmas un satura, ko iegūst par maksu, vai ierobežotas piekļuves [kas rezervēta vienīgi Corporación RTVE], ja ņem vērā šādus attiecīgos apstākļus:

—

šajā jaunajā tiesiskajā regulējumā netika nedz pamatots, nedz pierādīts, ka attiecīgajā finanšu gadā tam ir bijusi šāda pozitīva ietekme – tieša vai netieša – uz minētajiem uzņēmumiem,

| — | šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?] |
| --- | --- |

—

šī iemaksa ir noteikta 0,9 %apmērā no bruto ieņēmumiem no saimnieciskās darbības, par kuriem ir iesniegti rēķini attiecīgajā gadā, un tā netiek [aprēķināta], pamatojoties uz ienākumiem, kas gūti no audiovizuālo pakalpojumu sniegšanas vai reklāmas, pamatojoties uz to plašāku izmantošanu vai, pamatojoties uz peļņu, kas gūta no [šīs] darbības. Ņemot vērā, ka minētā iemaksa ir nodeva, kas paredzēta Likuma Nr. 8/2009 5. panta sākotnējā redakcijā, un ka tā var nebūt pamatojama saistībā ar aplūkoto audiovizuālo pakalpojumu, [minētais 5. pants] ir pamats, lai ar nolēmumu, par kuru iesniegta šī administratīvi tiesiska prasība, noraidītu pieteikumus atmaksāt nepamatoti gūtos ienākumus un koriģēt apelācijas sūdzības iesniedzējas pašaprēķinu[?]

| 2) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē no telekomunikāciju uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā autonomajā kopienā, piemērojot aprēķina metodi, kas ir noteikta minētajā Likuma Nr. 8/2009 5. pantā, ir samērīga Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta izpratnē?

| 3) | Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē? |
| --- | --- |

3)

Vai minētā iemaksa, kuru iekasē saskaņā ar 2009. gada 28. augusta Likuma Nr. 8/2009 par Corporación de Radio y Televisión Española finansējumu 5. pantu, ir pārredzama, ja nav zināms, kādus konkrētus pakalpojumus [Corporación de Radio y Televisión Española] sniedz kā universālo pakalpojumu vai kā vispārējos pakalpojumus Direktīvas 2002/20/EK 6. panta 1. punkta un tās pielikuma izpratnē?

---

(1)  OV 2002, L 108, 21. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/37 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/37

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārīHTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-692/15 HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-123/18 P)

(2018/C 161/41)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (pārstāvis: M. Schlingmann, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

Atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-692/15 HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Eiropas Savienības Padome, kuru atbalsta Eiropas Komisija,

un piespriest Padomei

| 1) | izmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzību 2 516 221,50 EUR apmērā par materiālo un morālo kaitējumu, kas radies dēļ apelācijas sūdzības iesniedzējas ietveršanas to personu, vienību un struktūru sarakstos, kas iekļauti Regulas (EK) Nr. 423/2007 (1) V pielikumā un Regulas (ES) Nr. 961/2010 (2) VIII pielikumā; |
| --- | --- |

1)

izmaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai atlīdzību 2 516 221,50 EUR apmērā par materiālo un morālo kaitējumu, kas radies dēļ apelācijas sūdzības iesniedzējas ietveršanas to personu, vienību un struktūru sarakstos, kas iekļauti Regulas (EK) Nr. 423/2007 (1) V pielikumā un Regulas (ES) Nr. 961/2010 (2) VIII pielikumā;

| 2) | samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai nokavējuma procentus atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai galveno refinansēšanas operāciju procentu likmei, pieskaitot 2 procentpunktus, sākot no 2015. gada 17. oktobra un līdz pilnīgai 2. punktā minētās summas samaksai; |
| --- | --- |

2)

samaksāt apelācijas sūdzības iesniedzējai nokavējuma procentus atbilstoši Eiropas Centrālās bankas noteiktajai galveno refinansēšanas operāciju procentu likmei, pieskaitot 2 procentpunktus, sākot no 2015. gada 17. oktobra un līdz pilnīgai 2. punktā minētās summas samaksai;

| 3) | atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un īpaši apelācijas sūdzības iesniedzējas segtās izmaksas. |
| --- | --- |

3)

atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un īpaši apelācijas sūdzības iesniedzējas segtās izmaksas.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja savu apelācijas sūdzību pamato ar Vispārējās tiesas pieļautiem Savienības tiesību pārkāpumiem.

Konkrēti tā norāda šādus Savienības tiesību pārkāpumus:

| — | Tā kā Vispārējā tiesa par labu Padomei neņēma vērā apstākļus un informāciju, kurus Padome bija iesniegusi tikai pēc prettiesisko pasākumu noteikšanas un dažkārt tikai apelācijas tiesvedībā, Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, izvēloties nepareizu brīdi, par kuru jāveic izvērtējums. |
| --- | --- |

—

Tā kā Vispārējā tiesa par labu Padomei neņēma vērā apstākļus un informāciju, kurus Padome bija iesniegusi tikai pēc prettiesisko pasākumu noteikšanas un dažkārt tikai apelācijas tiesvedībā, Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, izvēloties nepareizu brīdi, par kuru jāveic izvērtējums.

| — | Vispārējā tiesa, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, secināja, ka ir norādes, kuras pieļauj varbūtību, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja “pieder vai atrodas citas vienības [šajā gadījumā – IRISL] kontrolē”. Vispārējā tiesa it īpaši esot izmantojusi nepareizu pārbaudes metodi, nepamatoti ņemot vērā Padomes sniegto informāciju, kura tai brīdī, par kuru bija jāveic izvērtējums, nemaz nebūtu bijusi, neesot konstatējusi (apgalvotās) pārvaldības vai kontroles līmeni un nepareizi novērtējusi norādes. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, secināja, ka ir norādes, kuras pieļauj varbūtību, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja “pieder vai atrodas citas vienības [šajā gadījumā – IRISL] kontrolē”. Vispārējā tiesa it īpaši esot izmantojusi nepareizu pārbaudes metodi, nepamatoti ņemot vērā Padomes sniegto informāciju, kura tai brīdī, par kuru bija jāveic izvērtējums, nemaz nebūtu bijusi, neesot konstatējusi (apgalvotās) pārvaldības vai kontroles līmeni un nepareizi novērtējusi norādes.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka Regula Nr. 668/2010 (3) ir spēkā, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka Regula Nr. 668/2010 (3) ir spēkā, ciktāl tā attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju noteikto pasākumu nepietiekamais pamatojums principā nevar radīt Savienības atbildību un, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, neveica tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpuma pārbaudi. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju noteikto pasākumu nepietiekamais pamatojums principā nevar radīt Savienības atbildību un, pieļaujot kļūdu tiesību piemērošanā, neveica tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpuma pārbaudi.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 423/2007 (2007. gada 19. aprīlis) par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV 2007, L 103, 1. lpp.).

(2)  Padomes Regula (ES) Nr. 961/2010 (2010. gada 25. oktobris), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV 2010, L 281, 1. lpp.).

(3)  Padomes Īstenošanas Regula (ES) Nr. 668/2010 (2010. gada 26. jūlijs), ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (OV 2010, L 195, 25. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/38 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/38

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 15. februārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. decembra spriedumu lietā T-728/16 Tuerck/Komisija

(Lieta C-132/18 P)

(2018/C 161/42)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji – G. Gattinara, B. Mongin un L. Radu Bouyon)

Otra lietas dalībniece: Sabine Tuerck

Prasījumi

| — | atcelt Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. decembra spriedumu lietā T-728/16 Tuerck/Komisija; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2017. gada 5. decembra spriedumu lietā T-728/16 Tuerck/Komisija;

| — | noraidīt prasību pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

noraidīt prasību pirmajā instancē;

| — | piespriest atbildētājai apelācijas instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā lietā pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai apelācijas instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā lietā pirmajā instancē;

| — | piespriest S. Tuerck atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest S. Tuerck atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecībā uz procedūrām par pensijas tiesību, kas iegūtas valsts sistēmā, pārskaitīšanu uz Eiropas Savienības ierēdņu pensiju sistēmu, kas ir paredzēta Savienības ierēdņu Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktā, pirmais apelācijas sūdzības pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa neesot ievērojusi Tiesas judikatūru lietā Radek Časta (spriedums, 2013. gada 5. decembris, C-166/12, 24., 28. un 31. punkts), saskaņā ar kuru darījumu – valsts sistēmā iegūto pensijas tiesību kapitāla vērtības pārvēršanu izdienas gados, ko ņem vērā Savienības pensiju shēmā – regulē Savienības tiesības. Šis darījums ietver kapitāla vērtības pieauguma, kas noticis laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas līdz faktiskai pārskaitīšanas dienai, ņemšanu vērā, ko paredz Civildienesta noteikumi. Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Komisijai nebija pilnvaru veikt atskaitījumu no kapitāla novērtējuma laikā starp pārskaitīšanas pieteikuma reģistrēšanas dienu un faktisko kapitāla pārskaitīšanas dienu. Nospriežot, ka Komisijai nav kompetences veikt šos atskaitījumus, Vispārējā tiesa nav ievērojusi Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkta otro daļu, ir ignorējusi Komisijai šajā pantā atzīto kompetenci un ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

Otrais apelācijas sūdzības pamats ir par kļūdu tiesību piemērošanā, kura esot pieļauta, uzskatot, ka atskaitījumus no kapitāla novērtēšanas var veikt pēc citas likmes, nevis tās, kas paredzēta Civildienesta noteikumos, un tikai uz pārskaitāmā kapitāla pamata. Taču atskaitījums no kapitāla novērtēšanas ir jāveic saskaņā ar Civildienesta noteikumiem, kuros ir noteikts, ka ir jāievēro aktuārais līdzsvars, un, lai to darītu, ir paredzēts piemērot likmi 3,1 % apmērā. Turklāt, atsaucoties uz “pārskaitāmo” summu, lai gan Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punktā ir minēts, ka ieinteresētās personas iegūto pensijas tiesību kapitāla vērtības pārvēršanu izdienas gados ir jāveic, pamatojoties uz faktisko pārskaitījumu, Vispārējā tiesa ir pārkāpusi šo normu un nav ievērojusi Vispārējās tiesas apelācijas instances spriedumu, 2015. gada 13. oktobris, lietā Komisija/Verile un Gjergij (T-104/14 P).

Trešais apelācijas sūdzības pamats ir par pieļauto kļūdu tiesību piemērošanā, jo Civildienesta noteikumu piemērošanas nolūkā priekšroka esot dota Komisijas pieņemtajiem Vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem, nevis pašiem Civildienesta noteikumiem, kuri ir hierarhiski augstākā vietā, un par pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Trešā pamata pirmajā daļā Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa Vispārīgos īstenošanas noteikumus esot interpretējusi pretēji Civildienesta noteikumu tekstam, kuru šie VĪN esot ieviesuši, un pārkāpusi principu, saskaņā ar kuru Civildienesta noteikumi, kā tos Tiesa interpretē spriedumā Radek Časta, neļauj izdienas gados pārvērst summas, kuras faktiski neatspoguļo pensijas tiesības. Trešā pamata otrajā daļā Komisija norāda, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu, norādot pretrunīgu pamatojumu par to, ka valsts sistēma esot pierādījusi kapitāla novērtējumu laikā starp pieteikuma iesniegšanas datumu un faktisko pārskaitīšanas datumu.

Ceturtais pamats ir par Vispārējās tiesas pieļauto acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, jo tā ir konstatējusi nepastāvošu nepamatotu iedzīvošanos. Pirmkārt, Vispārējā tiesa uzskata, ka nepamatota iedzīvošanās esot tādēļ, ka izdienas gados tika pārvērsta tikai daļa no pārskaitītā kapitāla, lai gan šis pārskaitījums tika novērtēts pārskaitīšanas pieteikuma iesniegšanas dienā un pēc tam tas ir ticis balstīts uz “nosacītu” fondu sistēmu, kas pamatojas uz [iemaksu] kapitalizācijas sistēmu. Ceturtā pamata otrajā daļā Komisija norāda uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu: Vispārējā tiesa esot konstatējusi nepamatotas iedzīvošanās esamību, nepaskaidrojot šī konstatējuma pamatotību attiecībā uz Komisijas argumentu, ka summa, kas pārsniedza piemēroto 3,1 % likmi, tika atmaksāta attiecīgajam ierēdnim.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/39 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/39

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Cour d’appel de Bruxelles (Beļģija) – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

(Lieta C-142/18)

(2018/C 161/43)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d’appel de Bruxelles

Pamatlietas puses

Prasītājs: Skype Communications Sàrl

Atbildētājs: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (1), kurā izdarīti grozījumi, 2. panta c) apakšpunktā ietvertā elektronisko komunikāciju pakalpojuma definīcija ir jāsaprot tādējādi, ka IP balss pārraides pakalpojums, kas tiek piedāvāts, izmantojot programmatūru, un kura savienojums ar valsts numerācijas plāna fiksēto vai mobilo tālruņa numuru (uz kuru attiecas E.164) tiek pabeigts publiskā komutējamā telefonu tīklā, ir jākvalificē par elektronisko komunikāciju pakalpojumu, neraugoties uz apstākli, ka interneta piekļuves pakalpojums, ar kura palīdzību lietotājs piekļūst minētajam IP balss pārraides pakalpojumam, jau pats par sevi ir elektronisko komunikāciju pakalpojums, lai gan šīs programmatūras piedāvātājs šo pakalpojumu sniedz par atlīdzību un noslēdz līgumus ar telekomunikāciju pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ir atbilstoši atļauts pārraidīt un pabeigt savienojumus ar publisko komutējamo telefonu tīklu, kas ļauj pabeigt savienojumu ar valsts numerācijas plāna fiksēto vai mobilo tālruņa numuru? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (1), kurā izdarīti grozījumi, 2. panta c) apakšpunktā ietvertā elektronisko komunikāciju pakalpojuma definīcija ir jāsaprot tādējādi, ka IP balss pārraides pakalpojums, kas tiek piedāvāts, izmantojot programmatūru, un kura savienojums ar valsts numerācijas plāna fiksēto vai mobilo tālruņa numuru (uz kuru attiecas E.164) tiek pabeigts publiskā komutējamā telefonu tīklā, ir jākvalificē par elektronisko komunikāciju pakalpojumu, neraugoties uz apstākli, ka interneta piekļuves pakalpojums, ar kura palīdzību lietotājs piekļūst minētajam IP balss pārraides pakalpojumam, jau pats par sevi ir elektronisko komunikāciju pakalpojums, lai gan šīs programmatūras piedāvātājs šo pakalpojumu sniedz par atlīdzību un noslēdz līgumus ar telekomunikāciju pakalpojumu sniedzējiem, kuriem ir atbilstoši atļauts pārraidīt un pabeigt savienojumus ar publisko komutējamo telefonu tīklu, kas ļauj pabeigt savienojumu ar valsts numerācijas plāna fiksēto vai mobilo tālruņa numuru?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai atbilde paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka programmatūras funkcija, kas pieļauj veikt balss zvanu, ir tikai tās funkcija, jo šī programmatūra var tikt izmantota arī bez minētās funkcijas? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai atbilde paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka programmatūras funkcija, kas pieļauj veikt balss zvanu, ir tikai tās funkcija, jo šī programmatūra var tikt izmantota arī bez minētās funkcijas?

| 3) | Ja atbilde uz abiem pirmajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai atbilde uz pirmo jautājumu paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka pakalpojuma sniedzējs savos vispārīgajos nosacījumos paredz, ka tas neuzņemas atbildību attiecībā pret galalietotāju par signālu pārraidīšanu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz abiem pirmajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai atbilde uz pirmo jautājumu paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka pakalpojuma sniedzējs savos vispārīgajos nosacījumos paredz, ka tas neuzņemas atbildību attiecībā pret galalietotāju par signālu pārraidīšanu?

| 4) | Ja atbilde uz pirmajiem trīs jautājumiem ir apstiprinoša, vai atbilde uz pirmo jautājumu paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka sniegtajam pakalpojumam atbilst arī “informācijas sabiedrības pakalpojuma” definīcija? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz pirmajiem trīs jautājumiem ir apstiprinoša, vai atbilde uz pirmo jautājumu paliek nemainīga, ņemot vērā to, ka sniegtajam pakalpojumam atbilst arī “informācijas sabiedrības pakalpojuma” definīcija?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 33. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/40 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/40

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. februārī iesniedza Conseil d'État (Francija) – Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Lieta C-145/18)

(2018/C 161/44)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītāja: Regards Photographiques SARL

Atbildētājs: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Prejudiciālie jautājumi

| — | Vai Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) (1) 103. un 311. panta, kā arī tās IX pielikuma A daļas 7. punkta normas ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu piemērot samazināto pievienotās vērtības nodokļa likmi, tiek prasīts vienīgi tas, lai fotoattēlus būtu uzņēmis to autors [mākslinieks], kopējis viņš pats vai tie būtu kopēti viņa pārraudzībā, parakstīti un numurēti, ne vairāk kā trīsdesmit eksemplāros, kopā skaitot visus formātus un pamatnes? |
| --- | --- |

—

Vai Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) (1) 103. un 311. panta, kā arī tās IX pielikuma A daļas 7. punkta normas ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai varētu piemērot samazināto pievienotās vērtības nodokļa likmi, tiek prasīts vienīgi tas, lai fotoattēlus būtu uzņēmis to autors [mākslinieks], kopējis viņš pats vai tie būtu kopēti viņa pārraudzībā, parakstīti un numurēti, ne vairāk kā trīsdesmit eksemplāros, kopā skaitot visus formātus un pamatnes?

| — | Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu apstiprinoša, vai dalībvalstis tomēr drīkst izslēgt no [preču], kam tiek piemērota samazinātā pievienotās vērtības nodokļa likme, loka fotoattēlus, kuriem cita starpā nav mākslinieciska rakstura? |
| --- | --- |

—

Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu apstiprinoša, vai dalībvalstis tomēr drīkst izslēgt no [preču], kam tiek piemērota samazinātā pievienotās vērtības nodokļa likme, loka fotoattēlus, kuriem cita starpā nav mākslinieciska rakstura?

| — | Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša, kādiem vēl nosacījumiem ir jāatbilst fotoattēliem, lai varētu piemērot samazināto pievienotās vērtības nodokļa likmi? It īpaši, vai tiem ir jābūt mākslinieciskam raksturam? |
| --- | --- |

—

Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša, kādiem vēl nosacījumiem ir jāatbilst fotoattēliem, lai varētu piemērot samazināto pievienotās vērtības nodokļa likmi? It īpaši, vai tiem ir jābūt mākslinieciskam raksturam?

| — | Vai šie nosacījumi ir jāinterpretē vienveidīgi visā Eiropas Savienībā vai arī tie ir atkarīgi no katras dalībvalsts tiesībām, it īpaši intelektuālā īpašuma jomā? |
| --- | --- |

—

Vai šie nosacījumi ir jāinterpretē vienveidīgi visā Eiropas Savienībā vai arī tie ir atkarīgi no katras dalībvalsts tiesībām, it īpaši intelektuālā īpašuma jomā?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/41

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. februārī iesniedza Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA

(Lieta C-149/18)

(2018/C 161/45)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal da Relação de Lisboa

Pamatlietas puses

Prasītājs: Agostinho da Silva Martins

Atbildētāja: Dekra Claims Services Portugal SA

Prejudiciālie jautājumi

| (a) | Vai ir jāuzskata, ka priekšroka ir jādod Portugālē spēkā esošajai sistēmai kā obligātai tiesību normai, kas izslēdz citu normu piemērošanu, Regulas “Roma II” (1) 16. panta izpratnē? |
| --- | --- |

(a)

Vai ir jāuzskata, ka priekšroka ir jādod Portugālē spēkā esošajai sistēmai kā obligātai tiesību normai, kas izslēdz citu normu piemērošanu, Regulas “Roma II” (1) 16. panta izpratnē?

| (b) | Vai minētā norma ir Kopienu tiesību norma, kas reglamentē noteikumus par tiesību normu kolīziju Regulas “Roma II” 27. panta izpratnē? |
| --- | --- |

(b)

Vai minētā norma ir Kopienu tiesību norma, kas reglamentē noteikumus par tiesību normu kolīziju Regulas “Roma II” 27. panta izpratnē?

| (c) | Vai ir jāuzskata, ka Portugāles pilsonim, kas ir cietis ceļu satiksmes negadījumā Spānijā, ir piemērojama Portugāles Civilkodeksa 498. panta 3. punktā paredzētā noilguma sistēma Direktīvas 2009/103/EK (2) 28. panta izpratnē? |
| --- | --- |

(c)

Vai ir jāuzskata, ka Portugāles pilsonim, kas ir cietis ceļu satiksmes negadījumā Spānijā, ir piemērojama Portugāles Civilkodeksa 498. panta 3. punktā paredzētā noilguma sistēma Direktīvas 2009/103/EK (2) 28. panta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 864/2007 (2007. gada 11. jūlijs) par tiesību aktiem, kas piemērojami ārpuslīgumiskām saistībām (“Roma II”), OV 2007, L 199, 40. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/103/EK (2009. gada 16. septembris) par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību, OV 2009, L 263, 11. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/41 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/41

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-712/15 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka

(Lieta C-152/18 P)

(2018/C 161/46)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Crédit mutuel Arkéa (pārstāvis: H. Savoie, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Centrālā banka, Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | Atcelt 2017. gada 13. decembra spriedumu (T-712/15), ar ko Vispārējā tiesa noraidīja Crédit mutuel Arkéa prasību atcelt Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 5. oktobra lēmumu (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/28), kurā ir noteiktas Groupe Crédit mutuel piemērojamās prudenciālās prasības |
| --- | --- |

—

Atcelt 2017. gada 13. decembra spriedumu (T-712/15), ar ko Vispārējā tiesa noraidīja Crédit mutuel Arkéa prasību atcelt Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 5. oktobra lēmumu (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/28), kurā ir noteiktas Groupe Crédit mutuel piemērojamās prudenciālās prasības

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus, ar kuriem tiek apgalvots, ka:

| — | ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka VUM pamatregulas 2. panta 21. punkta c) apakšpunkts ļauj ECB organizēt centrālajai iestādei radniecīgu iestāžu konsolidēto prudenciālo uzraudzību, lai gan šai centrālajai iestādei nav kredītiestādes statusa; |
| --- | --- |

—

ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka VUM pamatregulas 2. panta 21. punkta c) apakšpunkts ļauj ECB organizēt centrālajai iestādei radniecīgu iestāžu konsolidēto prudenciālo uzraudzību, lai gan šai centrālajai iestādei nav kredītiestādes statusa;

| — | ir pieļauta kļūda faktisko apstākļu juridiskajā kvalifikācijā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka Crédit mutuel ir uzraudzītā grupa, ciktāl tā atbilst Regulas Nr. 575/2013 (1) 10. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

—

ir pieļauta kļūda faktisko apstākļu juridiskajā kvalifikācijā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka Crédit mutuel ir uzraudzītā grupa, ciktāl tā atbilst Regulas Nr. 575/2013 (1) 10. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 1. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/42 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/42

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 23. februārīCrédit mutuel Arkéa iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā T-52/16 Crédit mutuel Arkéa/Eiropas Centrālā banka

(Lieta C-153/18 P)

(2018/C 161/47)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Crédit mutuel Arkéa (pārstāvis: H. Savoie, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Centrālā banka, Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | Atcelt 2017. gada 13. decembra spriedumu (T-52/16), ar ko Vispārējā tiesa noraidīja Crédit mutuel Arkéa prasību atcelt Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 4. decembra lēmumu (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40), kurā ir noteiktas Groupe Crédit mutuel piemērojamās prudenciālās prasības |
| --- | --- |

—

Atcelt 2017. gada 13. decembra spriedumu (T-52/16), ar ko Vispārējā tiesa noraidīja Crédit mutuel Arkéa prasību atcelt Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 4. decembra lēmumu (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40), kurā ir noteiktas Groupe Crédit mutuel piemērojamās prudenciālās prasības

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza divus pamatus, ar kuriem tiek apgalvots, ka:

| — | ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka VUM pamatregulas 2. panta 21. punkta c) apakšpunkts ļauj ECB organizēt centrālajai iestādei radniecīgu iestāžu konsolidēto prudenciālo uzraudzību, lai gan šai centrālajai iestādei nav kredītiestādes statusa; |
| --- | --- |

—

ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka VUM pamatregulas 2. panta 21. punkta c) apakšpunkts ļauj ECB organizēt centrālajai iestādei radniecīgu iestāžu konsolidēto prudenciālo uzraudzību, lai gan šai centrālajai iestādei nav kredītiestādes statusa;

| — | ir pieļauta kļūda faktisko apstākļu juridiskajā kvalifikācijā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka Crédit mutuel ir uzraudzītā grupa, ciktāl tā atbilst Regulas Nr. 575/2013 (1) 10. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

—

ir pieļauta kļūda faktisko apstākļu juridiskajā kvalifikācijā, jo Vispārējā tiesa ir uzskatījusi, ka Crédit mutuel ir uzraudzītā grupa, ciktāl tā atbilst Regulas Nr. 575/2013 (1) 10. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 1. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/43 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/43

---

Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Ilmārs Rimšēvičs/Latvijas Republika

(Lieta C-202/18)

(2018/C 161/48)

Tiesvedības valoda – latviešu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Ilmārs Rimšēvičs (pārstāvji: S. Vārpiņš, advokāts, I. Pazare, advokāte, M. Kvēps, advokāts)

Atbildētāja: Latvijas Republika

Prasītāja prasījumi

Prasītāja prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka prasītājs ar Latvijas Republikas vārdā pieņemto Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmumu par drošības līdzekļu piemērošanu no Latvijas Bankas prezidenta amata ir atcelts prettiesiski; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka prasītājs ar Latvijas Republikas vārdā pieņemto Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmumu par drošības līdzekļu piemērošanu no Latvijas Bankas prezidenta amata ir atcelts prettiesiski;

| 2) | atzīt, ka prasītājam ar Latvijas Republikas vārdā pieņemto Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmumu par drošības līdzekļu piemērošanu piemērotais drošības līdzeklis – noteiktas nodarbošanās aizliegums, ar kuru prasītājam ir aizliegts īstenot Latvijas Bankas prezidenta funkcijas un tiesības, – ir piemērots prettiesiski; |
| --- | --- |

2)

atzīt, ka prasītājam ar Latvijas Republikas vārdā pieņemto Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmumu par drošības līdzekļu piemērošanu piemērotais drošības līdzeklis – noteiktas nodarbošanās aizliegums, ar kuru prasītājam ir aizliegts īstenot Latvijas Bankas prezidenta funkcijas un tiesības, – ir piemērots prettiesiski;

| 3) | atzīt, ka prasītājam no Latvijas Republikas vārdā pieņemtā Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmuma par drošības līdzekļu piemērošanu izrietošie ierobežojumi pildīt Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa funkcijas un tiesības ir piemēroti prettiesiski. |
| --- | --- |

3)

atzīt, ka prasītājam no Latvijas Republikas vārdā pieņemtā Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja 2018. gada 19. februāra lēmuma par drošības līdzekļu piemērošanu izrietošie ierobežojumi pildīt Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa funkcijas un tiesības ir piemēroti prettiesiski.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Prasītājs apstrīd Latvijas valsts izmeklēšanas iestādes – Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja, kas ietilpst izpildvaras struktūrā, – 2018. gada 19. februārī pieņemto nelikumīgo lēmumu, ar kuru prasītājs esot atcelts no Latvijas Bankas prezidenta amata uz nenoteiktu laiku. Lēmums par atcelšanu no amata tika pieņemts Latvijas valsts vārdā. Līdz ar atcelšanu no Latvijas Bankas prezidenta amata prasītājs ex officio zaudēja arī Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa amatu. |
| --- | --- |

1.

Prasītājs apstrīd Latvijas valsts izmeklēšanas iestādes – Korupcijas novēršanas un apkarošanas biroja, kas ietilpst izpildvaras struktūrā, – 2018. gada 19. februārī pieņemto nelikumīgo lēmumu, ar kuru prasītājs esot atcelts no Latvijas Bankas prezidenta amata uz nenoteiktu laiku. Lēmums par atcelšanu no amata tika pieņemts Latvijas valsts vārdā. Līdz ar atcelšanu no Latvijas Bankas prezidenta amata prasītājs ex officio zaudēja arī Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa amatu.

| 2. | Atceļot prasītāju no amata, esot izdarīti vismaz tālāk izklāstītie tiesību pārkāpumi. |
| --- | --- |

2.

Atceļot prasītāju no amata, esot izdarīti vismaz tālāk izklāstītie tiesību pārkāpumi.

| 3. | Pirmkārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta un Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa amatiem, esot pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 4. protokola (“Par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem”) 14.2. pants, jo prasītāja atcelšanas no amata brīdī nebija iestājies neviens no minētajā pantā minētajiem nosacījumiem attiecībā uz nacionālās centrālās bankas vadītāja atcelšanu no amata (vadītājs vairs neatbilst nosacījumiem, kas vajadzīgi pienākumu veikšanai, vai ir izdarījis smagu pārkāpumu). |
| --- | --- |

3.

Pirmkārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta un Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa amatiem, esot pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 4. protokola (“Par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem”) 14.2. pants, jo prasītāja atcelšanas no amata brīdī nebija iestājies neviens no minētajā pantā minētajiem nosacījumiem attiecībā uz nacionālās centrālās bankas vadītāja atcelšanu no amata (vadītājs vairs neatbilst nosacījumiem, kas vajadzīgi pienākumu veikšanai, vai ir izdarījis smagu pārkāpumu).

| 4. | Otrkārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta amata, tika pārkāpts arī likuma “Par Latvijas Banku”, proti, tiesību akta, kas pieņemts Līguma par Eiropas Savienības darbību īstenošanai, 22. pants. Attiecīgā lēmuma pieņemšanas brīdī nebija iestājies neviens no šajā pantā paredzētajiem Latvijas Bankas prezidenta atcelšanas no amata nosacījumiem (pirmkārt, personīgs iesniegums par atkāpšanos no amata, otrkārt, ECB sistēmas un ECB statūtu 14.2. pantā paredzētais nosacījums par smaga pārkāpuma izdarīšanu, bet šajā gadījumā parlaments var lemt par Latvijas Bankas prezidenta atbrīvošanu no amata pēc tam, kad ir stājies spēkā notiesājošs tiesas spriedums, vai, treškārt, citi minētajā 14.2. pantā paredzētie nosacījumi). Turklāt, lai gan saskaņā ar minēto likumu Latvijas Bankas prezidentu no amata atcelt ir tiesīgs tikai Latvijas Republikas parlaments, prasītāju no amata ir atcēlis nevis parlaments, bet Latvijas Republikas izpildvaras struktūrā ietilpstošas iestādes izmeklētājs. |
| --- | --- |

4.

Otrkārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta amata, tika pārkāpts arī likuma “Par Latvijas Banku”, proti, tiesību akta, kas pieņemts Līguma par Eiropas Savienības darbību īstenošanai, 22. pants. Attiecīgā lēmuma pieņemšanas brīdī nebija iestājies neviens no šajā pantā paredzētajiem Latvijas Bankas prezidenta atcelšanas no amata nosacījumiem (pirmkārt, personīgs iesniegums par atkāpšanos no amata, otrkārt, ECB sistēmas un ECB statūtu 14.2. pantā paredzētais nosacījums par smaga pārkāpuma izdarīšanu, bet šajā gadījumā parlaments var lemt par Latvijas Bankas prezidenta atbrīvošanu no amata pēc tam, kad ir stājies spēkā notiesājošs tiesas spriedums, vai, treškārt, citi minētajā 14.2. pantā paredzētie nosacījumi). Turklāt, lai gan saskaņā ar minēto likumu Latvijas Bankas prezidentu no amata atcelt ir tiesīgs tikai Latvijas Republikas parlaments, prasītāju no amata ir atcēlis nevis parlaments, bet Latvijas Republikas izpildvaras struktūrā ietilpstošas iestādes izmeklētājs.

| 5. | Treškārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta amata, Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs ir piemērojis nepareizu Eiropas Savienības tiesību interpretāciju, norādot, ka prasītājs Eiropas Centrālās Bankas Padomē darbojas nevis neatkarīgi un Eiropas Centrālās bankas interesēs, bet gan īsteno Latvijas Bankas prezidenta pilnvaras un rīkojas Latvijas Bankas interesēs. Taču Līguma par Eiropas Savienības darbību 13. pantā ir noteikts, ka Eiropas Centrālā banka ir Eiropas Savienības iestāde.
  Eiropas Savienības iestādes amatpersona, veicot savus amata pienākumus, var īstenot tikai Eiropas Savienības tiesību aktos ietvertās pilnvaras un var rīkoties tikai šīs Eiropas Savienības iestādes interesēs. Nacionālie tiesību akti nevar noteikt Eiropas Savienības iestādes amatpersonas darbību, un tāpēc persona, pildot Eiropas Savienības iestādes amatpersonas funkcijas, nevar īstenot nacionālajos tiesību aktos piešķirtās pilnvaras.
  Līguma par Eiropas Savienības darbību 130. pants, kas garantē Eiropas Centrālās bankas neatkarību, izslēdz to, ka Latvijas Bankas prezidents, veicot Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa funkcijas, varētu rīkoties kā Latvijas Bankas pārstāvis un darboties tās vai Latvijas Republikas (šaurajās) interesēs. |
| --- | --- |

5.

Treškārt, atceļot prasītāju no Latvijas Bankas prezidenta amata, Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs ir piemērojis nepareizu Eiropas Savienības tiesību interpretāciju, norādot, ka prasītājs Eiropas Centrālās Bankas Padomē darbojas nevis neatkarīgi un Eiropas Centrālās bankas interesēs, bet gan īsteno Latvijas Bankas prezidenta pilnvaras un rīkojas Latvijas Bankas interesēs. Taču Līguma par Eiropas Savienības darbību 13. pantā ir noteikts, ka Eiropas Centrālā banka ir Eiropas Savienības iestāde.

Eiropas Savienības iestādes amatpersona, veicot savus amata pienākumus, var īstenot tikai Eiropas Savienības tiesību aktos ietvertās pilnvaras un var rīkoties tikai šīs Eiropas Savienības iestādes interesēs. Nacionālie tiesību akti nevar noteikt Eiropas Savienības iestādes amatpersonas darbību, un tāpēc persona, pildot Eiropas Savienības iestādes amatpersonas funkcijas, nevar īstenot nacionālajos tiesību aktos piešķirtās pilnvaras.

Līguma par Eiropas Savienības darbību 130. pants, kas garantē Eiropas Centrālās bankas neatkarību, izslēdz to, ka Latvijas Bankas prezidents, veicot Eiropas Centrālās bankas Padomes locekļa funkcijas, varētu rīkoties kā Latvijas Bankas pārstāvis un darboties tās vai Latvijas Republikas (šaurajās) interesēs.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/44 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/44

---

Prasība, kas celta 2018. gada 3. aprīlī – Eiropas Centrālā banka/Latvijas Republika

(Lieta C-238/18)

(2018/C 161/49)

Tiesvedības valoda – latviešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: C. Zilioli, pārstāvis, C. Kroppenstedt, pārstāvis, K. Kaiser, pārstāvis, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, advokāts)

Atbildētāja: Latvijas Republika

Prasītājas prasījumi

Eiropas Centrālās bankas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | prasīt Latvijas Republikai, lai tā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas saistīta ar pašreizējo izmeklēšanu, kuru Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs veic pret Latvijas Bankas prezidentu, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 24. panta pirmo daļu un Tiesas Reglamenta 62. pantu; un |
| --- | --- |

—

prasīt Latvijas Republikai, lai tā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas saistīta ar pašreizējo izmeklēšanu, kuru Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs veic pret Latvijas Bankas prezidentu, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 24. panta pirmo daļu un Tiesas Reglamenta 62. pantu; un

| — | atzīt saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 14.2. pantu, ka Latvijas Republika ir pārkāpusi minētā noteikuma otro daļu, jo:






  — | Latvijas Bankas prezidents atbrīvots no amata pirms notiesājoša tādas neatkarīgas tiesas sprieduma, kura izskatījusi lietu pēc būtības, un |
| --- | --- | --- |

—

atzīt saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 14.2. pantu, ka Latvijas Republika ir pārkāpusi minētā noteikuma otro daļu, jo:

—

Latvijas Bankas prezidents atbrīvots no amata pirms notiesājoša tādas neatkarīgas tiesas sprieduma, kura izskatījusi lietu pēc būtības, un

| — | ja to apstiprina Latvijas Republikas sniegtie fakti, nav ārkārtēju apstākļu, kas šajā lietā pamato atbrīvošanu no amata; un |
| --- | --- |

—

ja to apstiprina Latvijas Republikas sniegtie fakti, nav ārkārtēju apstākļu, kas šajā lietā pamato atbrīvošanu no amata; un

| — | piespriest Latvijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Latvijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

ECB norāda, ka Latvijas Republika pārkāpusi Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 14.2. panta otro daļu, jo Latvijas Bankas prezidents, piemērojot viņam pagaidu drošības līdzekli, atbrīvots no amata bez notiesājoša tādas neatkarīgas tiesas sprieduma, kura izskatījusi lietu pēc būtības.

---

Vispārējā tiesa

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/46 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/46

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – De Capitani/Parlaments

(Lieta T-540/15) (1)

((Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Ar notiekošu likumdošanas procesu saistīti dokumenti - Trialogi - Četru sleju tabulas attiecībā uz priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropolu un Lēmumu 2009/371/TI un 2005/681/TI atcelšanu - Daļējs piekļuves atteikums - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību - Pieņemamība - Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta pirmā daļa - Izņēmums saistībā ar lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību - Vispārējās prezumpcijas par atteikumu piekļūt četru sleju tabulām, kas izveidotas saistībā ar trialogiem, neesamība))

(2018/C 161/50)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Emilio De Capitani (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: O. Brouwer, J. Wolfhagen un E. Raedts, avocats)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: sākotnēji N. Görlitz, A. Troupiotis un C. Burgos, vēlāk M. Görlitz, C. Burgos un I. Anagnostopoulou)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: E. Rebasti, B. Driessen un J.-B. Laignelot) un Eiropas Komisija (pārstāvji: J. Baquero Cruz un F. Clotuche-Duvieusart)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Eiropas Parlamenta Lēmumu A(2015) 4931 (2015. gada 8. jūlijs), ar ko ir atteikts prasītājam piešķirt neierobežotu piekļuvi dokumentiem LIBE-2013-0091-02 un LIBE-2013-0091-03.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Parlamenta Lēmumu A(2015) 4931 (2015. gada 8. jūlijs), ciktāl tas attiecas uz atteikumu piešķirt Emilio De Capitani pilnīgu piekļuvi dokumentiem LIBE 2013 0091 02 un LIBE 2013 0091 03. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Parlamenta Lēmumu A(2015) 4931 (2015. gada 8. jūlijs), ciktāl tas attiecas uz atteikumu piešķirt Emilio De Capitani pilnīgu piekļuvi dokumentiem LIBE 2013 0091 02 un LIBE 2013 0091 03.

| 2) | Parlaments sedz savus un atlīdzina E. De Capitani tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Parlaments sedz savus un atlīdzina E. De Capitani tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 398, 30.11.2015.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/47

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Stavytskyi/Padome

(Lieta T-242/16) (1)

((Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā - Līdzekļu iesaldēšana - To personu, vienību un struktūru saraksts, kam piemēro līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu - Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā - Pienākums norādīt pamatojumu - Iebilde par prettiesiskumu - Samērīgums - Juridiskais pamats - Acīmredzama kļūda vērtējumā))

(2018/C 161/51)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Edward Stavytskyi (Brisele, Beļģija) (pārstāvji: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey un D. Rovetta, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: V. Piessevaux un J.-P. Hix)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji E. Paasivirta un S. Bartelt, vēlāk E. Paasivirta un L. Baumgart)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Padomes 2016. gada 4. marta Lēmumu (KĀDP) 2016/318, ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2016, L 60, 76. lpp.), un Padomes 2016. gada 4. marta Īstenošanas regulu (ES) 2016/311, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV 2016, L 60, 1. lpp.), ciktāl prasītāja vārds ir paturēts to personu, vienību un struktūru sarakstā, uz kurām attiecas šie ierobežojošie pasākumi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Edward Stavytskyi sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Edward Stavytskyi sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 270, 25.7.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/47 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/47

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Šroubárna Ždánice/Padome

(Lieta T-442/16) (1)

((Lūgums atmaksāt antidempinga maksājumus - Dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu, kuru izcelsme ir Ķīnā vai kuri nosūtīti no Malaizijas, imports - Regula (EK) Nr. 91/2009 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 723/2011 - Valsts tiesas kompetence - Vispārējās tiesas kompetences neesamība))

(2018/C 161/52)

Tiesvedības valoda – čehu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Čehijas Republika) (pārstāvis: M. Osladil, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: H. Marcos Fraile un A. Westerhof Löfflerová, kam palīdz N. Tuominen, advokāts)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji: T. Maxian Rusche un P. Němečková)

Priekšmets

Lūgums atmaksāt antidempinga maksājumus un procentus, ko prasītāja, iespējams, nepamatoti ir samaksājusi Čehijas Republikas muitas iestādēm pēc tam, kad tika pieņemta Padomes Regula (EK) Nr. 91/2009 (2009. gada 26. janvāris), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam (OV 2009, L 29, 1. lpp.), Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 723/2011 (2011. gada 18. jūlijs), ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kurš noteikts ar Regulu Nr. 91/2009, piemēro arī dažu dzelzs vai tērauda savienotājelementu, kuri nosūtīti no Malaizijas un kuriem ir vai nav deklarēta izcelsme šajā valstī, importam (OV 2011, L 194, 6. lpp.), un Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 924/2012 (2012. gada 4. oktobris), ar ko groza Regulu Nr. 91/2009 (OV 2012, L 275, 1. lpp.).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt, jo tās izskatīšana nav Vispārējās tiesas kompetencē. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt, jo tās izskatīšana nav Vispārējās tiesas kompetencē.

| 2) | Šroubárna Ždánice a.s. sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Šroubárna Ždánice a.s. sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 392, 24.10.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/48 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/48

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – HJ/EMA

(Lieta T-579/16) (1)

((Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgta darba līguma nepagarināšana - Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta pirmā daļa - Uz noteiktu laiku noslēgta līguma pārkvalificēšana par līgumu uz nenoteiktu laiku - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Rūpības pienākums - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Novērtējuma ziņojums - Pienākums norādīt pamatojumu - Acīmredzama kļūda vērtējumā))

(2018/C 161/53)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: HJ (pārstāvji: L. Levi un A. Blot, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) (pārstāvji: F. Cooney un N. Rampal Olmedo, kam palīdz A. Duron un D. Waelbroeck, advokāti)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts, pirmkārt, atcelt prasītājas novērtējuma ziņojumu par laika posmu no 2014. gada 16. februāra līdz 31. decembrim, EMA2015. gada 1. aprīļa lēmumu nepagarināt prasītājas pagaidu darbinieces līgumu un divus 2015. gada 26. oktobra lēmumus, ar kuriem ir noraidītas tās sūdzības par šiem aktiem, kā arī, otrkārt, piespriest atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājai esot radies.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | HJ atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

HJ atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 145, 24.4.2016. (lieta sākotnēji bija reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-8/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/49 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/49

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Argyraki/Komisija

(Lieta T-734/16) (1)

((Civildienests - Ierēdņi - Pensijas - Izdienas gadu aprēķināšana - To nodarbinātības laikposmu ņemšana vērā, kas nostrādāti palīgdarbinieka statusā - Nosacījumi - Juridiskais pamats))

(2018/C 161/54)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vassilia Argyraki (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: S. Pappas, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji G. Berscheid, G. Gattinara un A.-C. Simon, vēlāk G. Berscheid, G. Gattinara un L. Radu Bouyon)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas “Atalgojuma un individuālo tiesību” biroja (PMO) 2016. gada 29. janvāra lēmumu, ar kuru tas noraidīja prasītājas lūgumu nodarbinātības laikposmus, kurus viņa bija nostrādājusi palīgdarbinieces statusā, pensiju tiesību aprēķinā ņemt vērā kā pagaidu darbinieka statusā nostrādātus laikposmus.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Komisijas “Atalgojuma un individuālo tiesību” biroja (PMO) 2016. gada 29. janvāra lēmumu, ar kuru tas noraidīja Vassilia Argyraki lūgumu nodarbinātības laikposmus, kurus viņa bija nostrādājusi palīgdarbinieces statusā, pensiju tiesību aprēķinā ņemt vērā kā pagaidu darbinieka statusā nostrādātus laikposmus. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Komisijas “Atalgojuma un individuālo tiesību” biroja (PMO) 2016. gada 29. janvāra lēmumu, ar kuru tas noraidīja Vassilia Argyraki lūgumu nodarbinātības laikposmus, kurus viņa bija nostrādājusi palīgdarbinieces statusā, pensiju tiesību aprēķinā ņemt vērā kā pagaidu darbinieka statusā nostrādātus laikposmus.

| 2) | Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 462, 12.12.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/50

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 22. marta spriedums – Safe Skies/EUIPO – Travel Sentry (“TSA LOCK”)

(Lieta T-60/17) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TSA LOCK” - Absolūti atteikuma pamati - Atšķirtspēja - Aprakstoša rakstura neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b), c) un g) apakšpunkts)))

(2018/C 161/55)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Safe Skies LLC (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: V. Schwepler, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Travel Sentry, Inc. (Windermere, Florida, Amerikas Savienotās Valstīs) (pārstāvji: J. L. Gracia Albero un V. Torelli, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 24. novembra lēmumu lietā R 233/2016-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Safe Skies un Travel Sentry.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Safe Skies LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Safe Skies LLC atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 104, 3.4.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/50 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/50

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 20. marta spriedums – Webgarden/EUIPO (“Dating Bracelet”)

(Lieta T-272/17) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Dating Bracelet” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts (tagad – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts) - EUIPO agrākā prakse - Vienlīdzīga attieksme - Tiesiskā noteiktība))

(2018/C 161/56)

Tiesvedības valoda – ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Budapešta, Ungārija) (pārstāvis: G. de Rubercy, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: P. Sipos)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 1. marta lēmumu lietā R 658/2016-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma “Dating Bracelet” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Webgarden Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 231, 17.7.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/51

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 9. marta rīkojums – Aurora Group Danmark/EUIPO – Retail Distribution (“PANZER”)

(Lieta T-246/16) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

(2018/C 161/57)

Tiesvedības valoda – dāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Aurora Group Danmark A/S (Balerupa, Dānija) (pārstāvis: L. Elmgaard Sørensen, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: sākotnēji D. Gaja, vēlāk T. Frydendahl un D. Walicka)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Retail Distribution ApS (Hinerupa, Dānija) (pārstāvis: E. A. Skovbo, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2016. gada 3. marta lēmumu lietā R 447/2015-1 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Retail Distribution un Aurora Group Danmark.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību. |
| --- | --- |

1)

Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

| 2) | Aurora Group Danmark A/S un Retail Distribution ApS sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

2)

Aurora Group Danmark A/S un Retail Distribution ApS sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumiem.

---

(1)  OV C 279, 1.8.2016.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/51 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/51

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 13. marta rīkojums – Disney Enterprises/EUIPO – Di Molfetta (“DiSNEY FROZEN”)

(Lieta T-567/17) (1)

((Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Reģistrācijas pieteikuma atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas))

(2018/C 161/58)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Disney Enterprises, Inc. (Burbank, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis: M. Graf, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Markakis un A. Folliard–Monguiral)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Fabio Di Molfetta (Bisceglie, Itālija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 12. maija lēmumu lietā R 2342/2016-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Fabio Di Molfetta un Disney Enterprises, Inc.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību. |
| --- | --- |

1)

Izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību.

| 2) | Disney Enterprises, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Disney Enterprises, Inc. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 347, 16.10.2017.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/52 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/52

---

Vispārējās tiesas 2018. gada 8. marta rīkojums – Comune di Milano/Padome

(Lieta T-46/18) (1)

((Atteikšanās izskatīt lietu))

(2018/C 161/59)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Comune di Milano (Itālija) (pārstāvji: F. Sciaudone un M. Condinanzi, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: E. Rebasti, M. Bauer un F. Florindo Gijón)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Padomes 2017. gada 20. novembra 3579. sanāksmē Vispārējo lietu padomes sastāvā pieņemto lēmumu par jauno Eiropas Zāļu aģentūras (EMA) biroja atrašanās vietu, jo tajā Amsterdama ir noteikta kā jaunā EMA biroja atrašanās vieta.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Vispārējā tiesa atsakās izskatīt lietu T-46/18, lai Tiesa varētu lemt par prasību. |
| --- | --- |

1)

Vispārējā tiesa atsakās izskatīt lietu T-46/18, lai Tiesa varētu lemt par prasību.

| 2) | Lēmuma pieņemšanu par Nīderlandes Karalistes un Lombardijas reģiona pieteikumiem par iestāšanos lietā atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma pieņemšanu par Nīderlandes Karalistes un Lombardijas reģiona pieteikumiem par iestāšanos lietā atlikt.

| 3) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

3)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

(1)  OV C 94, 12.3.2018.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/53 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/53

---

Prasība, kas celta 2018. gada 22. februārī – VI/Komisija

(Lieta T-109/18)

(2018/C 161/60)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: VI (pārstāvji: G. Pandey un V. Villante, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | iesākumā, ja vajadzīgs, atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 270. pantam atzīt Civildienesta noteikumu 90. pantu par spēkā neesošu un nepiemērojamu šajā tiesvedībā; |
| --- | --- |

—

iesākumā, ja vajadzīgs, atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 270. pantam atzīt Civildienesta noteikumu 90. pantu par spēkā neesošu un nepiemērojamu šajā tiesvedībā;

| — | pirmkārt, atcelt Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) 2017. gada 14. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas 2017. gada 13. jūlijā iesniegtā sūdzība, tostarp prasītājas lūgums izmaksāt viņai kompensāciju 50 000 euro apmērā; |
| --- | --- |

—

pirmkārt, atcelt Eiropas Personāla atlases biroja (EPSO) 2017. gada 14. novembra lēmumu, ar kuru ir noraidīta prasītājas 2017. gada 13. jūlijā iesniegtā sūdzība, tostarp prasītājas lūgums izmaksāt viņai kompensāciju 50 000 euro apmērā;

| — | otrkārt, atcelt EPSO2017. gada 19. aprīļa lēmumu, ar kuru ir noraidīts viņas lūgums pārskatīt atlases komisijas lēmumu nepielaist viņu konkursa nākamajam posmam; |
| --- | --- |

—

otrkārt, atcelt EPSO2017. gada 19. aprīļa lēmumu, ar kuru ir noraidīts viņas lūgums pārskatīt atlases komisijas lēmumu nepielaist viņu konkursa nākamajam posmam;

| — | treškārt, atcelt EPSO tiešsaistes kontā publicēto 2017. gada 6. februāra lēmumu neiekļaut prasītāju konkursam EPSO/AD/323/16 izraudzīto kandidātu saraksta projektā; |
| --- | --- |

—

treškārt, atcelt EPSO tiešsaistes kontā publicēto 2017. gada 6. februāra lēmumu neiekļaut prasītāju konkursam EPSO/AD/323/16 izraudzīto kandidātu saraksta projektā;

| — | ceturtkārt, atcelt 2016. gada 26. maijā publicēto paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/323/16 un pilnībā atcelt no tā izrietošo to ierēdņu saraksta projektu, kuri tika izraudzīti dalībai iepriekš minētajā konkursā; |
| --- | --- |

—

ceturtkārt, atcelt 2016. gada 26. maijā publicēto paziņojumu par atklāto konkursu EPSO/AD/323/16 un pilnībā atcelt no tā izrietošo to ierēdņu saraksta projektu, kuri tika izraudzīti dalībai iepriekš minētajā konkursā;

| — | piespriest izmaksāt prasītājai 50 000 euro kā kompensāciju par zaudējumiem, kas esot radušies prettiesisko apstrīdēto lēmumu dēļ, kuri tika minēti iepriekš, un |
| --- | --- |

—

piespriest izmaksāt prasītājai 50 000 euro kā kompensāciju par zaudējumiem, kas esot radušies prettiesisko apstrīdēto lēmumu dēļ, kuri tika minēti iepriekš, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka EPSO/atlases komisija ir pieļāvuši acīmredzamu kļūdu vērtējumā, novērtējot prasītājas darba pieredzi, turklāt ir pārkāpts attiecīgā paziņojuma par konkursu III pielikums, kurā ir detalizēti norādīta prasītā darba pieredze. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka EPSO/atlases komisija ir pieļāvuši acīmredzamu kļūdu vērtējumā, novērtējot prasītājas darba pieredzi, turklāt ir pārkāpts attiecīgā paziņojuma par konkursu III pielikums, kurā ir detalizēti norādīta prasītā darba pieredze.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants un prasītājas tiesības tikt uzklausītai, turklāt nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. pants. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants un prasītājas tiesības tikt uzklausītai, turklāt nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. pants.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 1/58 (1) 1., 2., 3. un 4. pants, kā arī Civildienesta noteikumu 1.d un 28. pants un šo noteikumu III pielikuma 1. panta 1. punkta f) apakšpunkts, turklāt nav ievēroti vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 1/58 (1) 1., 2., 3. un 4. pants, kā arī Civildienesta noteikumu 1.d un 28. pants un šo noteikumu III pielikuma 1. panta 1. punkta f) apakšpunkts, turklāt nav ievēroti vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi.

---

(1)  Regula Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 17, 6.10.1958., 385. lpp.).

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/54

---

Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (“KINDERPRAMS”)

(Lieta T-115/18)

(2018/C 161/61)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdiņa, Polija) (pārstāvis: P. Moksa, padomdevējs)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ferrero SpA (Alba, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “KINDERPRAMS” – reģistrācijas pieteikums Nr. 12 916 961

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2017. gada 14. decembra lēmums lietā R 1112/2017-4

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu, lai tiktu reģistrēta preču zīme “KINDERPRAMS”; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu, lai tiktu reģistrēta preču zīme “KINDERPRAMS”;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/54 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/54

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (“OUR PRICE”)

(Lieta T-129/18)

(2018/C 161/62)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: HMV (Brands) Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: M. Hicks un N. Zweck, Barristers)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Our Price Records Ltd (Londona)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas satur vārdiskus elementus “OUR PRICE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 13 636 998

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 15. decembra lēmums lietā R 838/2017-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu, |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu,

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | piespriest Our Price Records Limited atlīdzināt tiesāšanās izdevumus (ja tā iestāsies lietā);
  un vai nu |
| --- | --- |

—

piespriest Our Price Records Limited atlīdzināt tiesāšanās izdevumus (ja tā iestāsies lietā);

un vai nu

| — | pilnībā apmierināt HMV iebildumu,
  vai |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt HMV iebildumu,

vai

| — | nosūtīt lietu atpakaļ EUIPO, ņemot vērā apstrīdētā lēmuma atcelšanu. |
| --- | --- |

—

nosūtīt lietu atpakaļ EUIPO, ņemot vērā apstrīdētā lēmuma atcelšanu.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/55 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/55

---

Prasība, kas celta 2018. gada 28. janvārī – LMP Lichttechnik Vertriebs/EUIPO (“LITECRAFT”)

(Lieta T-140/18)

(2018/C 161/63)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: LMP Lichttechnik Vertriebs GmbH (Ibbenbüren, Vācija) (pārstāvji: R. Plegge, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LITECRAFT” – reģistrācijas pieteikums Nr. 15 282 635

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 8. janvāra lēmums lietā R 699/2017-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/56 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/56

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Société générale/ECB

(Lieta T-143/18)

(2018/C 161/64)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Société générale (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017 – O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 5. pantu un tā A pielikuma 3. pantu, ciktāl ar tiem tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017 – O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 5. pantu un tā A pielikuma 3. pantu, ciktāl ar tiem tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma pieņemšanai neesot bijis juridiska pamata. Prasītājas ieskatos visaptverošu prudenciālo prasību uzdošana neietilpstot ECB kompetencē, un ECB neesot veikusi prasītājas situācijas individuālu un detalizētu novērtēšanu, kā to paredz piemērojamie normatīvie akti. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētā lēmuma pieņemšanai neesot bijis juridiska pamata. Prasītājas ieskatos visaptverošu prudenciālo prasību uzdošana neietilpstot ECB kompetencē, un ECB neesot veikusi prasītājas situācijas individuālu un detalizētu novērtēšanu, kā to paredz piemērojamie normatīvie akti.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo ECB esot kļūdaini interpretējusi Savienības tiesības, ar kurām kredītiestādēm ir paredzēta iespēja izmantot neatsaucamas maksājumu saistības, un tādējādi tā esot atņēmusi šiem noteikumiem lietderīgo iedarbību. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo ECB esot kļūdaini interpretējusi Savienības tiesības, ar kurām kredītiestādēm ir paredzēta iespēja izmantot neatsaucamas maksājumu saistības, un tādējādi tā esot atņēmusi šiem noteikumiem lietderīgo iedarbību.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz neatsaucamu maksājumu saistību it kā radītajiem riskiem saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.) 16. pantu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz neatsaucamu maksājumu saistību it kā radītajiem riskiem saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.) 16. pantu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka neesot sniegts pietiekams pamatojums, jo ECB esot pastiprināts pienākums sniegt pamatojumu, tomēr apstrīdētais lēmums balstoties uz nepietiekamu pamatojumu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka neesot sniegts pietiekams pamatojums, jo ECB esot pastiprināts pienākums sniegt pamatojumu, tomēr apstrīdētais lēmums balstoties uz nepietiekamu pamatojumu.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/57 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/57

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Crédit Agricole u.c./ECB

(Lieta T-144/18)

(2018/C 161/65)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Crédit Agricole SA (Montrouge, Francija) un 69 citi prasītāji (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu:

| — | atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–969500TJ5KRTCJQWXH05/380 9. pantu un tā A pielikuma 3. pantu, ciktāl ar tiem tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–969500TJ5KRTCJQWXH05/380 9. pantu un tā A pielikuma 3. pantu, ciktāl ar tiem tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus, kuri būtībā ir tādi paši vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-143/18 Société générale/ECB.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/57 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/57

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./ECB

(Lieta T-145/18)

(2018/C 161/66)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Confédération nationale du Crédit mutuel (Parīze, Francija) un 37 citi prasītāji (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu:

| — | atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695000CG7B84NLR5984/207 8. pantu, ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695000CG7B84NLR5984/207 8. pantu, ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus, kuri būtībā ir tādi paši vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-143/18 Société générale/ECB.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/58

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BPCE u.c./ECB

(Lieta T-146/18)

(2018/C 161/67)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: BPCE (Parīze, Francija) un 36 citi prasītāji (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu:

| — | atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695005MSX1OYEMGDF46/338 4. pantu (kopā ar pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695005MSX1OYEMGDF46/338 4. pantu (kopā ar pielikumiem), ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus, kuri būtībā ir tādi paši vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-143/18 Société générale/ECB.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/58 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/58

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – Arkéa Direct Bank u.c./ECB

(Lieta T-149/18)

(2018/C 161/68)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francija), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Francija), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Strasbūra, Francija), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Bresta, Francija), Arkéa Banking Services (Parīze, Francija), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu:

| — | atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695000CG7B84NLR5984/207 8. pantu, ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem; |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017–9695000CG7B84NLR5984/207 8. pantu, ciktāl ar to tiek uzdots veikt pasākumus attiecībā uz neatsaucamām maksājumu saistībām saistībā ar noguldījumu garantiju sistēmām vai noregulējuma fondiem;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāji izvirza četrus pamatus, kuri būtībā ir tādi paši vai līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-143/18 Société générale/ECB.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/59 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/59

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. martā – BNP Paribas/ECB

(Lieta T-150/18)

(2018/C 161/69)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BNP Paribas (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un P. Kupka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 9. pantu, ciktāl ar to ir uzdots samazināt neatsaucamās maksājumu saistības vienotajā noregulējuma fondā, valstu noregulējuma fondos, valstu noguldījumu garantiju sistēmās attiecībā uz pirmā līmeņa pašu kapitālu individuālā, subkonsolidētā vai konsolidētā līmenī, un it īpaši 9.1., 9.2. un 9.3. punktus; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt ECB 2017. gada 19. decembra Lēmuma Nr. ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 9. pantu, ciktāl ar to ir uzdots samazināt neatsaucamās maksājumu saistības vienotajā noregulējuma fondā, valstu noregulējuma fondos, valstu noguldījumu garantiju sistēmās attiecībā uz pirmā līmeņa pašu kapitālu individuālā, subkonsolidētā vai konsolidētā līmenī, un it īpaši 9.1., 9.2. un 9.3. punktus;

| — | piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ECB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam neesot juridiska pamata, jo ECB esot izmantojusi savas prudenciālās uzraudzības pilnvaras, lai uzdotu veikt vispārēja rakstura pasākumu, kas ietilpst likumdevēja kompetencē, un esot pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu un 16. pantu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajam lēmumam neesot juridiska pamata, jo ECB esot izmantojusi savas prudenciālās uzraudzības pilnvaras, lai uzdotu veikt vispārēja rakstura pasākumu, kas ietilpst likumdevēja kompetencē, un esot pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Padomes Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.), 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu un 16. pantu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo ECB īstenotā Savienības tiesību interpretācija neatbilstot tās likumdevēja nodomam, atbilstoši kuram kredītiestādēm esot tiesības izmantot neatsaucamās maksājumu saistības, lai segtu savas saistības valstu noregulējuma fondos, vienotajā noregulējuma fondā un valstu noguldījumu garantiju sistēmās, un tādējādi atņemot attiecīgajiem noteikumiem to lietderīgo iedarbību. Turklāt ECB savu lēmumu esot balstījusi uz kļūdainu Eiropas tiesību normu un valsts transponējošo tiesību normu neatsaucamo maksājumu saistību jomā interpretāciju. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētajā lēmumā esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo ECB īstenotā Savienības tiesību interpretācija neatbilstot tās likumdevēja nodomam, atbilstoši kuram kredītiestādēm esot tiesības izmantot neatsaucamās maksājumu saistības, lai segtu savas saistības valstu noregulējuma fondos, vienotajā noregulējuma fondā un valstu noguldījumu garantiju sistēmās, un tādējādi atņemot attiecīgajiem noteikumiem to lietderīgo iedarbību. Turklāt ECB savu lēmumu esot balstījusi uz kļūdainu Eiropas tiesību normu un valsts transponējošo tiesību normu neatsaucamo maksājumu saistību jomā interpretāciju.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts samērīguma princips.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pieņemts, pieļaujot kļūdu vērtējumā, un ar to netiekot ievērots labas pārvaldības princips. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētais lēmums esot pieņemts, pieļaujot kļūdu vērtējumā, un ar to netiekot ievērots labas pārvaldības princips.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/59 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/59

---

Prasība, kas celta 2018. gada 26. februārī – Legutko un Poręba/Parlaments

(Lieta T-156/18)

(2018/C 161/70)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Ryszard Antoni Legutko (Morawica, Polija), Tomasz Piotr Poręba (Mielec, Polija) (pārstāvis: M. Mataczyński, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka atbildētājs ir pārkāpis Eiropas Parlamenta Reglamenta 130. pantu, kā arī šī reglamenta II pielikuma normas, jo nenodeva Eiropas Savienības Padomei rakstisku jautājumu, ko Eiropas Parlamenta deputāti ir iesnieguši procedūrā Nr. P-003358/17; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka atbildētājs ir pārkāpis Eiropas Parlamenta Reglamenta 130. pantu, kā arī šī reglamenta II pielikuma normas, jo nenodeva Eiropas Savienības Padomei rakstisku jautājumu, ko Eiropas Parlamenta deputāti ir iesnieguši procedūrā Nr. P-003358/17;

| — | noteikt pienākumu Eiropas Parlamentam nodot rakstisku jautājumu, kas reģistrēts ar Nr. P-003358/17, kompetentajai iestādei, kas ir Eiropas Savienības Padome; |
| --- | --- |

—

noteikt pienākumu Eiropas Parlamentam nodot rakstisku jautājumu, kas reģistrēts ar Nr. P-003358/17, kompetentajai iestādei, kas ir Eiropas Savienības Padome;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pamats attiecas uz Eiropas Parlamenta bezdarbību, nenododot kompetentajai un prasītāju norādītajai iestādei rakstisku jautājumu, ko 2017. gada 16. maijā ir iesnieguši Eiropas Parlamenta deputāti Ryszard Legutko, kā arī Tomasz Poręba.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/60 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/60

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Amisi Kumba/Padome

(Lieta T-163/18)

(2018/C 161/71)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Gabriel Amisi Kumba (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 2 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 2; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 2 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 2;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats tiek atvedināts no tiesību uz aizstāvību pārkāpuma, tajā skaitā neizpildīta pienākuma norādīt pamatojumu, kas varētu pamatot šos pasākumus un garantēt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī no tiesību tikt uzklausītam pārkāpuma. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats tiek atvedināts no tiesību uz aizstāvību pārkāpuma, tajā skaitā neizpildīta pienākuma norādīt pamatojumu, kas varētu pamatot šos pasākumus un garantēt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī no tiesību tikt uzklausītam pārkāpuma.

| 2. | Otrais pamats tiek atvedināts no acīmredzamas kļūdas vērtējumā par prasītāja iesaistīšanos darbībās, kas veido smagus cilvēktiesību pārkāpumus Kongo Demokrātiskajā Republikā. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats tiek atvedināts no acīmredzamas kļūdas vērtējumā par prasītāja iesaistīšanos darbībās, kas veido smagus cilvēktiesību pārkāpumus Kongo Demokrātiskajā Republikā.

| 3. | Trešais pamats tiek atvedināts no tiesību uz privātās dzīves neaizskaramību, tiesību uz īpašumu un samērīguma principa pārkāpuma. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats tiek atvedināts no tiesību uz privātās dzīves neaizskaramību, tiesību uz īpašumu un samērīguma principa pārkāpuma.

| 4. | Ceturtais pamats tiek atvedināts no Padomes Lēmuma 2010/788/KĀDP (2010. gada 20. decembris) par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku un par Kopējās nostājas 2008/369/KĀDP atcelšanu (OV 2010, L 336, 30. lpp.), kas grozīts ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2016/2231 (2016. gada 12. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2016, L 336I, 7. lpp.), 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskuma un Padomes Regulas (EK) Nr. 1183/2005 (2005. gada 18. jūlijs), ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2005, L 193, 1. lpp.), 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskuma. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats tiek atvedināts no Padomes Lēmuma 2010/788/KĀDP (2010. gada 20. decembris) par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku un par Kopējās nostājas 2008/369/KĀDP atcelšanu (OV 2010, L 336, 30. lpp.), kas grozīts ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2016/2231 (2016. gada 12. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2016, L 336I, 7. lpp.), 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskuma un Padomes Regulas (EK) Nr. 1183/2005 (2005. gada 18. jūlijs), ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret personām, kuras pārkāpj ieroču embargo attiecībā uz Kongo Demokrātisko Republiku (OV 2005, L 193, 1. lpp.), 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskuma.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/61 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/61

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kampete/Padome

(Lieta T-164/18)

(2018/C 161/72)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Ilunga Kampete (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 1 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 1; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 1 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 1;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/61 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/61

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kahimbi Kasagwe/Padome

(Lieta T-165/18)

(2018/C 161/73)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 7 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 7; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 7 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 7;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/62 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/62

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ilunga Luyoyo/Padome

(Lieta T-166/18)

(2018/C 161/74)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 3 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 3; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 3 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 3;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/63 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/63

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kanyama/Padome

(Lieta T-167/18)

(2018/C 161/75)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Célestin Kanyama (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 4 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 4; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 4 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 4;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/63 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/63

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Numbi/Padome

(Lieta T-168/18)

(2018/C 161/76)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: John Numbi (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 5 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 5; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 5 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 5;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/64 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/64

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kibelisa Ngambasai/Padome

(Lieta T-169/18)

(2018/C 161/77)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 6 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 6; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 6 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 6;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/64 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/64

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kande Mupompa/Padome

(Lieta T-170/18)

(2018/C 161/78)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 10 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 10; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 10 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 10;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/65 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/65

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Boshab/Padome

(Lieta T-171/18)

(2018/C 161/79)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Évariste Boshab (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 8 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 8; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 8 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 8;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/65 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/65

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Akili Mundos/Padome

(Lieta T-172/18)

(2018/C 161/80)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Muhindo Akili Mundos (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 13 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 13; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 13 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 13;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/66 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/66

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ramazani Shadary/Padome

(Lieta T-173/18)

(2018/C 161/81)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 15 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 15; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 15 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 15;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/67 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/67

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mutondo/Padome

(Lieta T-174/18)

(2018/C 161/82)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Kalev Mutondo (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 16 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 16; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 16 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 16;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta c) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta c) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta c) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta c) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/67 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/67

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Ruhorimbere/Padome

(Lieta T-175/18)

(2018/C 161/83)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Éric Ruhorimbere (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 14 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 14; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 14 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 14;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/68 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/68

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Mende Omalanga/Padome

(Lieta T-176/18)

(2018/C 161/84)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Lambert Mende Omalanga (Kinšasa, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 12 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 12; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 12 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 12;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/68 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/68

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. martā – Kazembe Musonda/Padome

(Lieta T-177/18)

(2018/C 161/85)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbaši, Kongo Demokrātiskā Republika) (pārstāvji: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois un A. Guillerme, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 11 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 11; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2282 (2017. gada 11. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Kongo Demokrātisko Republiku, ciktāl prasītāja vārds tiek saglabāts Lēmuma 2010/788/KĀDP II pielikuma ierakstā Nr. 11 un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 Ia pielikuma ierakstā Nr. 11;

| — | konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt Lēmuma 2010/788/KĀDP, kas grozīts ar Lēmumu 2016/2231/KĀDP, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta un Regulas (EK) Nr. 1183/2005 2.b panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumu prettiesiskumu;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-163/18 Amisi Kumba/Padome.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/69 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/69

---

Prasība, kas celta 2018. gada 12. martā – VJ/EĀDD

(Lieta T-180/18)

(2018/C 161/86)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: VJ (pārstāvis: N. de Montigny, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD)

Prasījumi

Prasītājs lūdz Vispārējo tiesu:

atzīt un nospriest:

| — | atcelt aprēķinu lapu, kuru EĀDD viņam nosūtīja ar 2017. gada 22. jūnija elektroniskā pasta vēstuli, un, ciktāl nepieciešams, paziņojumu par algu, ar kuru tika/tiks izmaksāts pabalsts viņa bērnu izglītībai; |
| --- | --- |

—

atcelt aprēķinu lapu, kuru EĀDD viņam nosūtīja ar 2017. gada 22. jūnija elektroniskā pasta vēstuli, un, ciktāl nepieciešams, paziņojumu par algu, ar kuru tika/tiks izmaksāts pabalsts viņa bērnu izglītībai;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats ir balstīts uz iebildi par prettiesiskumu, ciktāl apstrīdētais lēmums, 2016. gada 15. aprīļa memorands, uz kuru tas ir pamatots, un EĀDD Pamatnostādnes ir pretrunā Civildienesta noteikumiem un to X pielikumam. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir balstīts uz iebildi par prettiesiskumu, ciktāl apstrīdētais lēmums, 2016. gada 15. aprīļa memorands, uz kuru tas ir pamatots, un EĀDD Pamatnostādnes ir pretrunā Civildienesta noteikumiem un to X pielikumam.

| 2. | Otrais pamats ir balstīts uz apstrīdētā individuālā lēmuma prettiesiskumu. Šis pamats sastāv no piecām daļām.






  — | Pirmā daļa attiecas uz paredzamības, tiesiskās paļāvības, tiesiskās noteiktības un labas pārvaldības principu, kā arī prasītāja iegūto tiesību pārkāpumu. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats ir balstīts uz apstrīdētā individuālā lēmuma prettiesiskumu. Šis pamats sastāv no piecām daļām.

—

Pirmā daļa attiecas uz paredzamības, tiesiskās paļāvības, tiesiskās noteiktības un labas pārvaldības principu, kā arī prasītāja iegūto tiesību pārkāpumu.

| — | Otrā daļa attiecas uz EĀDD saistību neizpildi, sliktu pārvaldību, kā arī uz tiesiskās noteiktības un prasītāja tiesiskās paļāvības principu pārkāpumiem. |
| --- | --- |

—

Otrā daļa attiecas uz EĀDD saistību neizpildi, sliktu pārvaldību, kā arī uz tiesiskās noteiktības un prasītāja tiesiskās paļāvības principu pārkāpumiem.

| — | Trešajā daļā tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesības uz ģimeni un tiesības uz izglītību. |
| --- | --- |

—

Trešajā daļā tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesības uz ģimeni un tiesības uz izglītību.

| — | Ceturtā daļa attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

Ceturtā daļa attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpumu.

| — | Piektā daļa ir balstīta uz interešu neizsvēršanu un samērīguma principa neievērošanu attiecībā uz pieņemto pasākumu. |
| --- | --- |

—

Piektā daļa ir balstīta uz interešu neizsvēršanu un samērīguma principa neievērošanu attiecībā uz pieņemto pasākumu.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/70 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/70

---

Prasība, kas celta 2018. gada 9. martā – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (“TAKE CARE”)

(Lieta T-181/18)

(2018/C 161/87)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krēfelda, Vācija) (pārstāvji: N. Weber un L. Thiel, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “TAKE CARE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 254 898

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 4. janvāra lēmums lietā R 845/2017-5

Prasītājas prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/70 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/70

---

Prasība, kas celta 2018. gada 14. martā – Lucchini/Komisija

(Lieta T-185/18)

(2018/C 161/88)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Lucchini SpA (Livorno, Itālija) (pārstāvis: G. Belotti, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pēc iepazīšanās ar pārkāpumiem, kas konstatēti Tiesas spriedumos, ar kuriem tika atcelts Komisijas 2009. gada 30. septembra lēmums C (2009) 7492, galīgā redakcija, par EOTKL 65. panta pārkāpumu (COMP/37.956 – Stiegrojuma apaļtērauds – Atkārtota pieņemšana), atcelt Komisijas lēmumu par noraidīšanu, kas ietverts 2018. gada 17. janvāra vēstulē, un vienlaicīgi uzdot Komisijai atmaksāt prasītājai nelikumīgi uzlikto un samaksāto sodu, kā arī uzkrātos procentus. |
| --- | --- |

—

pēc iepazīšanās ar pārkāpumiem, kas konstatēti Tiesas spriedumos, ar kuriem tika atcelts Komisijas 2009. gada 30. septembra lēmums C (2009) 7492, galīgā redakcija, par EOTKL 65. panta pārkāpumu (COMP/37.956 – Stiegrojuma apaļtērauds – Atkārtota pieņemšana), atcelt Komisijas lēmumu par noraidīšanu, kas ietverts 2018. gada 17. janvāra vēstulē, un vienlaicīgi uzdot Komisijai atmaksāt prasītājai nelikumīgi uzlikto un samaksāto sodu, kā arī uzkrātos procentus.

| — | atcelt Komisijas lēmumu par noraidīšanu, kas ietverts 2018. gada 9. marta vēstulē, un uzdot Komisijai ļaut prasītājai piedalīties procedūrā COMP/37.956, kura Komisijai ir jāatsāk, lai izpildītu minēto spriedumu prasības. |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu par noraidīšanu, kas ietverts 2018. gada 9. marta vēstulē, un uzdot Komisijai ļaut prasītājai piedalīties procedūrā COMP/37.956, kura Komisijai ir jāatsāk, lai izpildītu minēto spriedumu prasības.

| — | pakārtoti piespriest izmaksāt prasītājai kompensāciju par summu, kas nav mazāka par 10 miljoniem euro, vai summu, kas tiks noteikta tiesvedības laikā, vai kuru Vispārējā tiesa uzskatītu par taisnīgu, lai atbilstoši sodītu par pierādīto Hartas 41. panta pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

pakārtoti piespriest izmaksāt prasītājai kompensāciju par summu, kas nav mazāka par 10 miljoniem euro, vai summu, kas tiks noteikta tiesvedības laikā, vai kuru Vispārējā tiesa uzskatītu par taisnīgu, lai atbilstoši sodītu par pierādīto Hartas 41. panta pārkāpumu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja atgādina, ka Tiesa ir atcēlusi Komisijas 2009. gada 30. septembra lēmumu C (2009) 7492, galīgā redakcija, par EOTKL 65. panta pārkāpumu (COMP/37.956 – Stiegrojuma apaļtērauds – Atkārtota pieņemšana) (1), un precizē, ka, neraugoties uz šīs atcelšanas formulējumu, atbildētāja ir atteikusies atmaksāt samaksāto sodu, kā arī uzaicināt prasītāju iesaistīties starpposmā uzsāktajā administratīvajā procesā.

Savas prasības pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi divus pamatus.

| 1. | Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (Dokuments attiecas uz EEZ) (2), 10.-14. panta pārkāpums, it īpaši prasītājas tiesību uz procedūru, kurā ievērots tiesiskums, un tās tiesības uz aizstāvību, pārkāpums.






  — | Šajā ziņā tiek norādīts, ka dalībvalstu piedalīšanās uzklausīšanā nav tikai vienkārša formalitāte, jo konkurences iestādes ir daļa no komitejas, ar kuru Komisijai ir jākonsultējas pirms jebkāda lēmuma pieņemšanas. Minētajām iestādēm ir vienmēr jāpiedalās plenāruzklausīšanā, kas ir centrālais tās procedūras posms, kurā uzņēmumu aizstāvība koncentrēti pauž savus argumentus uz sacīkstes principu balstītās debatēs ar Komisiju. |
| --- | --- | --- |

1.

Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (Dokuments attiecas uz EEZ) (2), 10.-14. panta pārkāpums, it īpaši prasītājas tiesību uz procedūru, kurā ievērots tiesiskums, un tās tiesības uz aizstāvību, pārkāpums.

—

Šajā ziņā tiek norādīts, ka dalībvalstu piedalīšanās uzklausīšanā nav tikai vienkārša formalitāte, jo konkurences iestādes ir daļa no komitejas, ar kuru Komisijai ir jākonsultējas pirms jebkāda lēmuma pieņemšanas. Minētajām iestādēm ir vienmēr jāpiedalās plenāruzklausīšanā, kas ir centrālais tās procedūras posms, kurā uzņēmumu aizstāvība koncentrēti pauž savus argumentus uz sacīkstes principu balstītās debatēs ar Komisiju.

| 2. | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpums, it īpaši tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums. |
| --- | --- |

2.

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta pārkāpums, it īpaši tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums.

---

(1)  Feralpi/Komisija C-85/15 P, EU:C:2017:709; apvienotās lietas C-86/15 P Ferriera Valsabbia/Komisija, C-87/15 P, Alfa Acciai/Komisija (EU:C:2017:717), C-88/15 Ferriere Nord/Komisija (EU:C:2017:716) un C-89/15 P Riva Fire (EU:C:2017:713).

(2)  OV L 123, 27.4.2004, 18. lpp.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/71 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/71

---

Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi)

(Lieta T-191/18)

(2018/C 161/89)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Vācija) (pārstāvis: M. Krogmann, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Volkswagen AG (Wolfsburg, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs Nr. 762851–0001

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2018. gada 11. janvāra lēmums lietā R 1203/2016–3

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Apelācijas trešās padomes lēmumu un atzīt Kopienas dizainparaugu Nr. 762851–0001 par spēkā neesošu; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelācijas trešās padomes lēmumu un atzīt Kopienas dizainparaugu Nr. 762851–0001 par spēkā neesošu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 6. panta 2. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 6. panta 2. punkta pārkāpums.

---

| 7.5.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 161/72 |
| --- | --- | --- | --- |

7.5.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 161/72

---

Prasība, kas celta 2018. gada 16. martā – Rietze/EUIPO – Volkswagen (Automobiļi)

(Lieta T-192/18)

(2018/C 161/90)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Vācija) (pārstāvis: M. Krogmann, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Volkswagen AG (Wolfsburg, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus dizainparauga īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgais strīdus dizainparaugs: starptautiska reģistrācija DM/073118–3, ko attiecina uz Eiropas Savienību

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2018. gada 11. janvāra lēmums lietā R 1244/2016–3

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Apelācijas trešās padomes lēmumu un atzīt par spēkā neesošu starptautisko reģistrāciju DM/073118–3, ko attiecina uz Eiropas Savienību; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelācijas trešās padomes lēmumu un atzīt par spēkā neesošu starptautisko reģistrāciju DM/073118–3, ko attiecina uz Eiropas Savienību;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 4. panta 1. punkta, aplūkojot to kopsakarā ar 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 6/2002 6. panta 2. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 6. panta 2. punkta pārkāpums.

---