# Den Europæiske Unions C 112/14.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 112 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 57. årgang14. april 2014 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 112

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

57. årgang14. april 2014

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2014/C 112/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 102 af 7.4.2014 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2014/C 112/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 102 af 7.4.2014

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2014/C 112/02 | Sag C-656/11: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union (Koordinering af de sociale sikringsordninger — aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer — Rådets afgørelse — valg af retsgrundlag — artikel 48 TEUF — artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF) | 2 |
| 2014/C 112/03 | Sag C-82/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Transportes Jordi Besora SL mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien) (Indirekte skatter — punktafgifter — direktiv 92/12/EØF — artikel 3, stk. 2 — mineralolier — detailsalgsafgift — begrebet særligt øjemed — overførsel af beføjelser til selvstyrende regioner — finansiering — et bestemt formål, der er fastlagt på forhånd — sundheds- og miljøudgifter) | 3 |
| 2014/C 112/04 | Sag C-132/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, tidligere Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl mod Europa-Kommissionen (Appel — statsstøtte — støtteordning til fordel for sociale boligselskaber — beslutning om forenelighed — de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten — artikel 263, stk. 4, TEUF — annullationssøgsmål — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — retlig interesse — søgsmålskompetence — individuelt og umiddelbart berørte modtagere — begrebet sluttet kreds) | 3 |
| 2014/C 112/05 | Sag C-133/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede mod Europa-Kommissionen (Appel — statsstøtte — støtteordning til fordel for sociale boligselskaber — beslutning om forenelighed — de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten — artikel 263, stk. 4, TEUF — annullationssøgsmål — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — retlig interesse — søgsmålskompetence — individuelt og umiddelbart berørte modtagere — begrebet sluttet kreds) | 4 |
| 2014/C 112/06 | Sag C-351/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) mod Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Krajský soud v Plzni — Den Tjekkiske Republik) (Direktiv 2001/29/EF — ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet — begrebet overføring til almenheden — udsendelse af værker på en kurbadeanstalts værelser — direkte virkning af direktivets bestemmelser — artikel 56 TEUF og 102 TEUF — direktiv 2006/123/EF — fri udveksling af tjenesteydelser — konkurrence — eneret til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder) | 5 |
| 2014/C 112/07 | Sag C-365/12 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Europa-Kommissionen mod EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd (Appel — forordning (EF) nr. 1049/2001 — aktindsigt i institutionernes dokumenter — dokumenter i en procedure i henhold til artikel 81 EF — forordning (EF) nr. 1/2003 og (EF) nr. 773/2004 — afslag på aktindsigt — undtagelser om beskyttelsen af undersøgelser, forretningsmæssige interesser og institutionernes beslutningsproces — den berørte institutions forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, der er genstand for begæringen om aktindsigt) | 6 |
| 2014/C 112/08 | Sag C-396/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — A.M. van der Ham og A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren mod College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Fælles landbrugspolitik — finansiering fra ELFUL — støtte til udvikling af landdistrikterne — nedsættelse eller annullering af betalingerne i tilfælde af misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne — begrebet »forsætlig misligholdelse) | 7 |
| 2014/C 112/09 | Forenede sager C-454/12 og C-455/12: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 27. februar 2014 — Pro Med Logistik GmbH (sag C-454/12) mod Finanzamt Dresden-Süd, Eckard Pongratz, som kurator for Karin Oertels konkursbo (sag C-455/12) mod Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — moms — sjette momsdirektiv — artikel 12, stk. 3 — bilag H, kategori 5 — direktiv 2006/112/EF — artikel 98, stk. 1 og 2 — bilag III, nr. 5) — princippet om neutralitet — befordring af personer og disses bagage — lovgivning i en medlemsstat, som anvender en anden momssats på befordring med taxi end på befordring med udlejningsbil med chauffør) | 8 |
| 2014/C 112/10 | Sag C-470/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Pohotovosť s.r.o. mod Miroslav Vašuta (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okresný súd vo Svidníku — Slovakiet) (Præjudiciel forelæggelse — forbrugerkreditaftale — urimelige kontraktvilkår — direktiv 93/13/EØF — tvangsfuldbyrdelse af en voldgiftskendelse — anmodning om at intervenere i en fuldbyrdelsesprocedure — forbrugerbeskyttelsesorganisation — national lovgivning, der ikke tillader en sådan intervention — medlemsstaternes procesautonomi) | 9 |
| 2014/C 112/11 | Sag C-571/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — SIA Greencarrier Freight Services Latvia mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākās tiesas Senāts — Letland) (Præjudiciel forelæggelse — EF-toldkodeksen — artikel 70, stk. 1, og artikel 78 — toldangivelser — undersøgelse af en del af varerne — prøveudtagelse — forkert kode — udstrækning af resultaterne af undersøgelserne til identiske varer, der er omfattet af tidligere toldangivelser, efter frigivelsen — efterfølgende kontrol — ikke muligt at anmode om en yderligere undersøgelse af varerne) | 10 |
| 2014/C 112/12 | Sag C-588/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Lyreco Belgium NV mod Sophie Rogiers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Antwerpen — Belgien) (Socialpolitik — direktiv 96/34/EF — rammeaftale vedrørende forældreorlov — § 1 og § 2, stk. 4 — forældreorlov bevilget i form af nedsat arbejdstid — afskedigelse af arbejdstageren, uden at der foreligger tungtvejende grunde eller en tilstrækkelig begrundelse — fast beskyttelsesgodtgørelse på grund af afholdelse af forældreorlov — beregningsgrundlaget for godtgørelsen) | 11 |
| 2014/C 112/13 | Sag C-601/12 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Appel — dumping — forordning (EF) nr. 384/96 — artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit — importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Kina — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — overskridelse af fristen for vedtagelse af en afgørelse vedrørende denne status — retsvirkning) | 12 |
| 2014/C 112/14 | Sag C-1/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Cartier parfums — lunettes SAS og Axa Corporate Solutions Assurance SA mod Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja og Groupama transport (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 27, stk. 2 — litispendens — artikel 24 — udvidelse af kompetence — kompetencen for den ret, ved hvilken en sag først er anlagt, fastslås på grundlag af parternes fremmøde uden indsigelse eller ved en afgørelse, der er endelig) | 12 |
| 2014/C 112/15 | Sag C-32/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Petra Würker mod Familienkasse Nürnberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht Nürnberg — Tyskland) (Social sikring — forordning (EØF) nr. 1408/71 — børnetilskud — artikel 77 og 78 — ydelser til børn, der forsørges af pensionister eller rentemodtagere, samt til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem — forordning (EF) nr. 883/2004 — familieydelser — artikel 67 — familiemedlemmer bosat i en anden medlemsstat — begrebet pension — modtager af en pension, der i medfør af den tyske lovgivning tildeles til børnepasning, efter at en person, som modtageren af denne pension er blevet skilt fra, er afgået ved døden (Erziehungsrente)) | 13 |
| 2014/C 112/16 | Sag C-79/13: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers mod Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Sanela Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Denis Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, og Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien) (Direktiv 2003/9/EF — minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne — artikel 13, stk. 1 — frister for at stille materielle modtagelsesforhold til rådighed — artikel 13, stk. 2 — foranstaltninger vedrørende materielle modtagelsesforhold — beskyttelsesbestemmelser — artikel 13, stk. 5 — fastsættelse og tilrådighedsstillelse af minimumsmodtagelsesforhold for asylansøgere — omfanget af den ydede støtte — artikel 14 — bestemmelser om materielle modtagelsesforhold — overbelastning af modtagelsesfaciliteter — henvisning til de nationale sociale sikringsordninger — materielle modtagelsesforhold stillet til rådighed i form af kontantydelser) | 14 |
| 2014/C 112/17 | Sag C-110/13: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — HaTeFo GmbH mod Finanzamt Haldensleben (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — regler for virksomhederne — henstilling 2003/361/EF — definition af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder — typer af virksomheder, som tages i betragtning ved beregningen af antal beskæftigede og beløbsstørrelser — tilknyttede virksomheder — begrebet gruppe af fysiske personer, som handler i fællesskab) | 15 |
| 2014/C 112/18 | Sag C-422/12 P: Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 30. januar 2014 — Industrias Alen SA de CV mod The Clorox Company og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (Appel — procesreglementets artikel 181 — EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket CLORALEX — det ældre nationale ordmærke CLOROX — risiko for forveksling — forordning (EF) nr. 207/2009 — artikel 8, stk. 1, litra b) — kontraappel — procesreglementets artikel 176 — krav om, at kontraappellen skal iværksættes ved særskilt dokument) | 16 |
| 2014/C 112/19 | Forenede sager C-614/12 og C-10/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dutka József (C-614/12) og Csilla Sajtos (C-10/13) mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (sag C-614/12) og Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (sag C-10/13) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — gennemførelse af EU-retten — foreligger ikke — Domstolen åbenbart inkompetent) | 16 |
| 2014/C 112/20 | Sag C-24/13: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft. mod Vidékfejlesztési miniszter (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Landbrug — forordning (EF) nr. 1698/2005 — ELFUL — krav vedrørende lokale aktionsgruppers juridiske form — ændring af nævnte krav — medlemsstaternes kompetence — grænser) | 17 |
| 2014/C 112/21 | Sag C-25/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. januar 2014 — France Telecom España, SA mod Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20EF — afgift for privat brug eller særlig udnyttelse af det lokale offentlige areal, der pålægges operatører, der leverer elektroniske kommunikationstjenester — artikel 99 i Domstolens procesreglement — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis) | 18 |
| 2014/C 112/22 | Sag C-122/13: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 30. januar 2014 — Paola C mod Presidenza del Consiglio dei Ministri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Ordinario di Firenze — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i straffesager — direktiv 2004/80/EF — artikel 12 — erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser — ren intern situation — Domstolen åbenbart inkompetent) | 19 |
| 2014/C 112/23 | Sag C-193/13 P: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — nfon AG mod Fon Wireless Ltd og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — figurmærke indeholdende ordbestanddelen nfon — indsigelse rejst af indehaveren af EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen fon og af det nationale ordmærke FON — afslag på indsigelsen fra appelkammeret ved Harmoniseringskontoret) | 19 |
| 2014/C 112/24 | Sag C-332/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Ferenc Weigl mod Nemzeti Innovációs Hivatal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 30 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder — gennemførelse af EU-retten — foreligger ikke — Domstolen åbenbart inkompetent) | 20 |
| 2014/C 112/25 | Sag C-430/13: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — Ilona Baradics m.fl. mod QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe og Magyar Állam (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Ítélőtábla — Ungarn) (Artikel 99 i Domstolens procesreglement — pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure — national lovgivning, der fastsætter en minimumsprocent af salget af en rejse som rejsearrangørens garanti for, at denne i tilfælde af insolvens kan tilbagebetale de af forbrugerne erlagte beløb) | 21 |
| 2014/C 112/26 | Sag C-651/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 9. december 2013 — Lb Group Ltd mod Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl. | 21 |
| 2014/C 112/27 | Sag C-652/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Cagliari (Italien) den 9. december 2013 — straffesag mod Mirko Saba | 22 |
| 2014/C 112/28 | Sag C-689/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana (Italien) den 24. december 2013 — PFE mod Airgest | 22 |
| 2014/C 112/29 | Sag C-18/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 16. januar 2014 — CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl. mod De Nederlandsche Bank NV samt De Nederlandsche Bank NV mod CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl. | 24 |
| 2014/C 112/30 | Sag C-27/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Duisburg (Tyskland) den 20. januar 2014 — Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann mod Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG | 24 |
| 2014/C 112/31 | Sag C-99/14 P: Appel iværksat den 28. februar 2014 af Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. december 2013 i sag T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) mod Rådet for Den Europæiske Union | 25 |
| 2014/C 112/32 | Sag C-477/12: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17. januar 2014 — Hogan Lovells International LLP mod Bayer CropScience K.K. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland) | 26 |
| 2014/C 112/33 | Sag C-259/13: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 6. februar 2014 — Elena Recinto-Pfingsten mod Swiss International Air Lines AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyksland) | 26 |
| | Retten |
| 2014/C 112/34 | Sag T-91/11: Rettens dom af 27. februar 2014 — InnoLux mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — verdensmarkedet for LCD-skærme (flydende krystal-skærme) — aftaler og samordnet praksis vedrørende priser og produktionskapacitet — territoriale beføjelser — internt salg — salg af færdige produkter, hvori kartelomfattede produkter er integreret — samlet og vedvarende overtrædelse — bøder — afrundingsmetode — fuld prøvelsesret) | 27 |
| 2014/C 112/35 | Sag T-520/11: Rettens dom af 28. februar 2014 — Genebre mod KHIM — General Electric (GE) (EF-varemærker indsigelsessag — ansøgning om EF — figurmærket GE — ældre nationalt ordmærke GE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 27 |
| 2014/C 112/36 | Sag T-602/11: Rettens dom af 27. februar 2014 — Pêra-Grave mod KHIM — Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA — de ældre nationale figurmærker VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO og PÊRA-MANCA — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009) | 28 |
| 2014/C 112/37 | Sag T-229/12: Rettens dom af 27. februar 2014 — Advance Magazine Publishers mod KHIM — López Cabré (VOGUE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket VOGUE — det ældre EF-ordmærke VOGUE — risiko for forveksling — varer af samme eller lignende art — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — unøjagtigheder ved varemærkeansøgningen — artikel 26, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — regel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 — delvist afslag på registrering) | 29 |
| 2014/C 112/38 | Sag T-416/12: Rettens dom af 5. marts 2014 — HP Health Clubs Iberia mod KHIM Shiseido (ZENSATIONS) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket ZENSATIONS — det ældre EF-ordmærke ZEN — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009 — antagelse til realitetsbehandling af intervenientens påstande — procesreglementets artikel 46 — begrundelsespligt — artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 — ex officio prøvelse af de faktiske omstændigheder — artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009) | 29 |
| 2014/C 112/39 | Sag T-25/13: Rettens dom af 27. februar 2014 — Mäurer & Wirtz mod KHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket 4711 Aqua Mirabilis — ældre EF-ordmærke AQUA ADMIRABILIS — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — ældre varemærkes særpræg — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 30 |
| 2014/C 112/40 | Sag T-71/13: Rettens dom af 6. marts 2014 — Anapurna mod KHIM — Annapurna (ANNAPURNA) (EF-varemærker — fortabelsessag — EF-ordmærket ANNAPURNA — påstand om annullation nedlagt af intervenienten — artikel 134, stk. 1-3, i Rettens procesreglement — reel brug af varemærket — artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 — den form, hvori varemærket er brugt — bevis for brug for de registrerede varer) | 31 |
| 2014/C 112/41 | Sag T-79/09: Rettens kendelse af 31. januar 2014 — Frankrig mod Kommissionen (Statsstøtte — rammeordning vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug — finansiering gennem frivillige bidrag, der er gjort obligatoriske — beslutning, der erklærer støtteordningen for forenelig med fællesmarkedet — tilbagetrækning af beslutningen — ufornødent at træffe afgørelse) | 31 |
| 2014/C 112/42 | Forenede sager T-162/11 og T-163/11: Rettens kendelse af 12. februar 2014 — Cofra mod KHIM — O2 (can do) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelse — ufornødent at træffe afgørelse) | 32 |
| 2014/C 112/43 | Sag T-87/12: Rettens kendelse af 6. februar 2014 — Duff Beer mod KHIM — Twentieth Century Fox Film (Duff) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse) | 33 |
| 2014/C 112/44 | Sag T-470/12: Rettens kendelse af 29. januar 2014 — Sothys Auriac mod KHIM — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN) (EF-varemærker — ugyldighedsbegæring — tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen — ufornødent at træffe afgørelse) | 33 |
| 2014/C 112/45 | Sag T-180/13: Rettens kendelse af 7. februar 2014 — Pesquerias Riveirenses m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — fiskeripolitik — forordning (EU) nr. 40/2013 — hensyntagen den nordlige og den sydlige del af bestanden af blåhvilling i det nordøstlige Atlanterhav under et med henblik på at fastsætte TAC — ikke umiddelbart og individuelt berørt — åbenbart afvisningsgrundlag) | 34 |
| 2014/C 112/46 | Sag T-646/13: Sag anlagt den 25. november 2013 — Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe m.fl. mod Kommissionen | 34 |
| 2014/C 112/47 | Sag T-664/13: Sag anlagt den 10. december 2013 — Petco Animal Supplies Stores mod KHIM — Gutiérrez Ariza (PETCO) | 35 |
| 2014/C 112/48 | Sag T-673/13: Sag anlagt den 9. december 2013 — European Coalition to End Animal Experiments mod ECHA | 36 |
| 2014/C 112/49 | Sag T-711/13: Sag anlagt den 20. december 2013 — Harrys Pubar mod KHIM — Harry’s New York Bar (HARRY’S BAR) | 37 |
| 2014/C 112/50 | Sag T-716/13: Sag anlagt den 27. december 2013 — Harry’s New York Bar mod KHIM — Harrys Pubar (HARRY’S BAR) | 38 |
| 2014/C 112/51 | Sag T-721/13: Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV) | 39 |
| 2014/C 112/52 | Sag T-722/13: Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV) | 39 |
| 2014/C 112/53 | Sag T-7/14 P: Appel iværksat den 2. januar 2014 af BQ til prøvelse af Personalerettens dom af 23. oktober 2013 i sag F-39/12, BQ mod Revisionsretten | 40 |
| 2014/C 112/54 | Sag T-17/14: Sag anlagt den 8. januar 2014 — U4U m.fl. mod Parlamentet og Rådet | 41 |
| 2014/C 112/55 | Sag T-20/14: Sag anlagt den 8. januar 2014 — Nguyen mod Parlamentet og Rådet | 42 |
| 2014/C 112/56 | Sag T-22/14: Sag anlagt den 8. januar2014 — Bergallaou mod Parlamentet og Rådet | 43 |
| 2014/C 112/57 | Sag T-23/14: Sag anlagt den 6. januar 2014 — Bos m.fl. mod Parlamentet og Rådet | 44 |
| 2014/C 112/58 | Sag T-40/14: Sag anlagt den 10. januar 2014 — Electrabel og Dunamenti Erőmű mod Kommissionen | 45 |
| 2014/C 112/59 | Sag T-49/14: Sag anlagt den 17. januar 2014 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks mod Kommissionen | 46 |
| 2014/C 112/60 | Sag T-66/14: Sag anlagt den 24. januar 2014 — Bredenkamp m.fl. mod Rådet og Kommissionen | 47 |
| 2014/C 112/61 | Sag T-67/14: Sag anlagt den 1. februar 2014 — Viraj Profiles mod Rådet | 48 |
| 2014/C 112/62 | Sag T-69/14: Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (MELT WATER Original) | 48 |
| 2014/C 112/63 | Sag T-70/14: Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (formen på en flaske) | 49 |
| 2014/C 112/64 | Sag T-82/14: Sag anlagt den 4. februar 2014 — Copernicus-Trademarks mod KHIM — Maquet (LUCEO) | 50 |
| 2014/C 112/65 | Sag T-83/14: Sag anlagt den 4. februar 2014 — LTJ Diffusion mod KHIM — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON) | 51 |
| 2014/C 112/66 | Sag T-100/14: Sag anlagt den 12. februar 2014 — Tecalan mod KHIM — Ensinger (TECALAN) | 51 |
| 2014/C 112/67 | Sag T-101/14: Sag anlagt den 10. februar 2014 — British Aggregates mod Kommissionen | 52 |
| 2014/C 112/68 | Sag T-102/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Deutsche Post mod KHIM — PostNL Holding (TPG POST) | 53 |
| 2014/C 112/69 | Sag T-103/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen | 53 |
| 2014/C 112/70 | Sag T-105/14: Sag anlagt den 12. februar 2014 — TrekStor mod KHIM — Scanlab (iDrive) | 54 |
| 2014/C 112/71 | Sag T-111/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Unitec Bio mod Rådet | 55 |
| 2014/C 112/72 | Sag T-112/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Molinos Río de la Plata mod Rådet | 55 |
| 2014/C 112/73 | Sag T-113/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Oleaginosa Moreno Hermanos mod Rådet | 56 |
| 2014/C 112/74 | Sag T-114/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Vicentin mod Rådet | 57 |
| 2014/C 112/75 | Sag T-115/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Aceitera General Deheza mod Rådet | 58 |
| 2014/C 112/76 | Sag T-120/14: Sag anlagt den 28. februar 2014 — PT Ciliandra Perkasa mod Rådet | 58 |
| 2014/C 112/77 | Sag T-121/14: Sag anlagt den 18. februar 2014 — PT Pelita Agung Agrindustri mod Rådet | 60 |
| 2014/C 112/78 | Sag T-126/14: Sag anlagt den 21. februar 2014 — Nederlandene mod Kommissionen | 61 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2014/C 112/02

Sag C-656/11: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union (Koordinering af de sociale sikringsordninger — aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer — Rådets afgørelse — valg af retsgrundlag — artikel 48 TEUF — artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF)

2

2014/C 112/03

Sag C-82/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Transportes Jordi Besora SL mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien) (Indirekte skatter — punktafgifter — direktiv 92/12/EØF — artikel 3, stk. 2 — mineralolier — detailsalgsafgift — begrebet særligt øjemed — overførsel af beføjelser til selvstyrende regioner — finansiering — et bestemt formål, der er fastlagt på forhånd — sundheds- og miljøudgifter)

3

2014/C 112/04

Sag C-132/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, tidligere Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl mod Europa-Kommissionen (Appel — statsstøtte — støtteordning til fordel for sociale boligselskaber — beslutning om forenelighed — de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten — artikel 263, stk. 4, TEUF — annullationssøgsmål — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — retlig interesse — søgsmålskompetence — individuelt og umiddelbart berørte modtagere — begrebet sluttet kreds)

3

2014/C 112/05

Sag C-133/12 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede mod Europa-Kommissionen (Appel — statsstøtte — støtteordning til fordel for sociale boligselskaber — beslutning om forenelighed — de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten — artikel 263, stk. 4, TEUF — annullationssøgsmål — betingelser for antagelse til realitetsbehandling — retlig interesse — søgsmålskompetence — individuelt og umiddelbart berørte modtagere — begrebet sluttet kreds)

4

2014/C 112/06

Sag C-351/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) mod Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Krajský soud v Plzni — Den Tjekkiske Republik) (Direktiv 2001/29/EF — ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet — begrebet overføring til almenheden — udsendelse af værker på en kurbadeanstalts værelser — direkte virkning af direktivets bestemmelser — artikel 56 TEUF og 102 TEUF — direktiv 2006/123/EF — fri udveksling af tjenesteydelser — konkurrence — eneret til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder)

5

2014/C 112/07

Sag C-365/12 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Europa-Kommissionen mod EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd (Appel — forordning (EF) nr. 1049/2001 — aktindsigt i institutionernes dokumenter — dokumenter i en procedure i henhold til artikel 81 EF — forordning (EF) nr. 1/2003 og (EF) nr. 773/2004 — afslag på aktindsigt — undtagelser om beskyttelsen af undersøgelser, forretningsmæssige interesser og institutionernes beslutningsproces — den berørte institutions forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, der er genstand for begæringen om aktindsigt)

6

2014/C 112/08

Sag C-396/12: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — A.M. van der Ham og A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren mod College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Fælles landbrugspolitik — finansiering fra ELFUL — støtte til udvikling af landdistrikterne — nedsættelse eller annullering af betalingerne i tilfælde af misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne — begrebet »forsætlig misligholdelse)

7

2014/C 112/09

Forenede sager C-454/12 og C-455/12: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 27. februar 2014 — Pro Med Logistik GmbH (sag C-454/12) mod Finanzamt Dresden-Süd, Eckard Pongratz, som kurator for Karin Oertels konkursbo (sag C-455/12) mod Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — moms — sjette momsdirektiv — artikel 12, stk. 3 — bilag H, kategori 5 — direktiv 2006/112/EF — artikel 98, stk. 1 og 2 — bilag III, nr. 5) — princippet om neutralitet — befordring af personer og disses bagage — lovgivning i en medlemsstat, som anvender en anden momssats på befordring med taxi end på befordring med udlejningsbil med chauffør)

8

2014/C 112/10

Sag C-470/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Pohotovosť s.r.o. mod Miroslav Vašuta (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okresný súd vo Svidníku — Slovakiet) (Præjudiciel forelæggelse — forbrugerkreditaftale — urimelige kontraktvilkår — direktiv 93/13/EØF — tvangsfuldbyrdelse af en voldgiftskendelse — anmodning om at intervenere i en fuldbyrdelsesprocedure — forbrugerbeskyttelsesorganisation — national lovgivning, der ikke tillader en sådan intervention — medlemsstaternes procesautonomi)

9

2014/C 112/11

Sag C-571/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — SIA Greencarrier Freight Services Latvia mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākās tiesas Senāts — Letland) (Præjudiciel forelæggelse — EF-toldkodeksen — artikel 70, stk. 1, og artikel 78 — toldangivelser — undersøgelse af en del af varerne — prøveudtagelse — forkert kode — udstrækning af resultaterne af undersøgelserne til identiske varer, der er omfattet af tidligere toldangivelser, efter frigivelsen — efterfølgende kontrol — ikke muligt at anmode om en yderligere undersøgelse af varerne)

10

2014/C 112/12

Sag C-588/12: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Lyreco Belgium NV mod Sophie Rogiers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Antwerpen — Belgien) (Socialpolitik — direktiv 96/34/EF — rammeaftale vedrørende forældreorlov — § 1 og § 2, stk. 4 — forældreorlov bevilget i form af nedsat arbejdstid — afskedigelse af arbejdstageren, uden at der foreligger tungtvejende grunde eller en tilstrækkelig begrundelse — fast beskyttelsesgodtgørelse på grund af afholdelse af forældreorlov — beregningsgrundlaget for godtgørelsen)

11

2014/C 112/13

Sag C-601/12 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Appel — dumping — forordning (EF) nr. 384/96 — artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit — importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Kina — status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår — overskridelse af fristen for vedtagelse af en afgørelse vedrørende denne status — retsvirkning)

12

2014/C 112/14

Sag C-1/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Cartier parfums — lunettes SAS og Axa Corporate Solutions Assurance SA mod Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja og Groupama transport (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 27, stk. 2 — litispendens — artikel 24 — udvidelse af kompetence — kompetencen for den ret, ved hvilken en sag først er anlagt, fastslås på grundlag af parternes fremmøde uden indsigelse eller ved en afgørelse, der er endelig)

12

2014/C 112/15

Sag C-32/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Petra Würker mod Familienkasse Nürnberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht Nürnberg — Tyskland) (Social sikring — forordning (EØF) nr. 1408/71 — børnetilskud — artikel 77 og 78 — ydelser til børn, der forsørges af pensionister eller rentemodtagere, samt til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem — forordning (EF) nr. 883/2004 — familieydelser — artikel 67 — familiemedlemmer bosat i en anden medlemsstat — begrebet pension — modtager af en pension, der i medfør af den tyske lovgivning tildeles til børnepasning, efter at en person, som modtageren af denne pension er blevet skilt fra, er afgået ved døden (Erziehungsrente))

13

2014/C 112/16

Sag C-79/13: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers mod Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Sanela Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Denis Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, og Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien) (Direktiv 2003/9/EF — minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne — artikel 13, stk. 1 — frister for at stille materielle modtagelsesforhold til rådighed — artikel 13, stk. 2 — foranstaltninger vedrørende materielle modtagelsesforhold — beskyttelsesbestemmelser — artikel 13, stk. 5 — fastsættelse og tilrådighedsstillelse af minimumsmodtagelsesforhold for asylansøgere — omfanget af den ydede støtte — artikel 14 — bestemmelser om materielle modtagelsesforhold — overbelastning af modtagelsesfaciliteter — henvisning til de nationale sociale sikringsordninger — materielle modtagelsesforhold stillet til rådighed i form af kontantydelser)

14

2014/C 112/17

Sag C-110/13: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — HaTeFo GmbH mod Finanzamt Haldensleben (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — regler for virksomhederne — henstilling 2003/361/EF — definition af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder — typer af virksomheder, som tages i betragtning ved beregningen af antal beskæftigede og beløbsstørrelser — tilknyttede virksomheder — begrebet gruppe af fysiske personer, som handler i fællesskab)

15

2014/C 112/18

Sag C-422/12 P: Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 30. januar 2014 — Industrias Alen SA de CV mod The Clorox Company og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (Appel — procesreglementets artikel 181 — EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket CLORALEX — det ældre nationale ordmærke CLOROX — risiko for forveksling — forordning (EF) nr. 207/2009 — artikel 8, stk. 1, litra b) — kontraappel — procesreglementets artikel 176 — krav om, at kontraappellen skal iværksættes ved særskilt dokument)

16

2014/C 112/19

Forenede sager C-614/12 og C-10/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dutka József (C-614/12) og Csilla Sajtos (C-10/13) mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (sag C-614/12) og Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (sag C-10/13) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — gennemførelse af EU-retten — foreligger ikke — Domstolen åbenbart inkompetent)

16

2014/C 112/20

Sag C-24/13: Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft. mod Vidékfejlesztési miniszter (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn) (Landbrug — forordning (EF) nr. 1698/2005 — ELFUL — krav vedrørende lokale aktionsgruppers juridiske form — ændring af nævnte krav — medlemsstaternes kompetence — grænser)

17

2014/C 112/21

Sag C-25/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. januar 2014 — France Telecom España, SA mod Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — elektroniske kommunikationsnet og -tjenester — direktiv 2002/20EF — afgift for privat brug eller særlig udnyttelse af det lokale offentlige areal, der pålægges operatører, der leverer elektroniske kommunikationstjenester — artikel 99 i Domstolens procesreglement — besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis)

o

18

2014/C 112/22

Sag C-122/13: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 30. januar 2014 — Paola C mod Presidenza del Consiglio dei Ministri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Ordinario di Firenze — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i straffesager — direktiv 2004/80/EF — artikel 12 — erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser — ren intern situation — Domstolen åbenbart inkompetent)

19

2014/C 112/23

Sag C-193/13 P: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — nfon AG mod Fon Wireless Ltd og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — figurmærke indeholdende ordbestanddelen nfon — indsigelse rejst af indehaveren af EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen fon og af det nationale ordmærke FON — afslag på indsigelsen fra appelkammeret ved Harmoniseringskontoret)

19

2014/C 112/24

Sag C-332/13: Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Ferenc Weigl mod Nemzeti Innovációs Hivatal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn) (Præjudiciel forelæggelse — artikel 30 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder — gennemførelse af EU-retten — foreligger ikke — Domstolen åbenbart inkompetent)

20

2014/C 112/25

Sag C-430/13: Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — Ilona Baradics m.fl. mod QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe og Magyar Állam (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Ítélőtábla — Ungarn) (Artikel 99 i Domstolens procesreglement — pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure — national lovgivning, der fastsætter en minimumsprocent af salget af en rejse som rejsearrangørens garanti for, at denne i tilfælde af insolvens kan tilbagebetale de af forbrugerne erlagte beløb)

21

2014/C 112/26

Sag C-651/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 9. december 2013 — Lb Group Ltd mod Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl.

21

2014/C 112/27

Sag C-652/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Cagliari (Italien) den 9. december 2013 — straffesag mod Mirko Saba

22

2014/C 112/28

Sag C-689/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana (Italien) den 24. december 2013 — PFE mod Airgest

22

2014/C 112/29

Sag C-18/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 16. januar 2014 — CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl. mod De Nederlandsche Bank NV samt De Nederlandsche Bank NV mod CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl.

24

2014/C 112/30

Sag C-27/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Duisburg (Tyskland) den 20. januar 2014 — Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann mod Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG

24

2014/C 112/31

Sag C-99/14 P: Appel iværksat den 28. februar 2014 af Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. december 2013 i sag T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) mod Rådet for Den Europæiske Union

25

2014/C 112/32

Sag C-477/12: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17. januar 2014 — Hogan Lovells International LLP mod Bayer CropScience K.K. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)

26

2014/C 112/33

Sag C-259/13: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 6. februar 2014 — Elena Recinto-Pfingsten mod Swiss International Air Lines AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyksland)

26

Retten

2014/C 112/34

Sag T-91/11: Rettens dom af 27. februar 2014 — InnoLux mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — verdensmarkedet for LCD-skærme (flydende krystal-skærme) — aftaler og samordnet praksis vedrørende priser og produktionskapacitet — territoriale beføjelser — internt salg — salg af færdige produkter, hvori kartelomfattede produkter er integreret — samlet og vedvarende overtrædelse — bøder — afrundingsmetode — fuld prøvelsesret)

fuld prøvelsesret

27

2014/C 112/35

Sag T-520/11: Rettens dom af 28. februar 2014 — Genebre mod KHIM — General Electric (GE) (EF-varemærker indsigelsessag — ansøgning om EF — figurmærket GE — ældre nationalt ordmærke GE — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

27

2014/C 112/36

Sag T-602/11: Rettens dom af 27. februar 2014 — Pêra-Grave mod KHIM — Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA — de ældre nationale figurmærker VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO og PÊRA-MANCA — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009)

TA

TA

o

28

2014/C 112/37

Sag T-229/12: Rettens dom af 27. februar 2014 — Advance Magazine Publishers mod KHIM — López Cabré (VOGUE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket VOGUE — det ældre EF-ordmærke VOGUE — risiko for forveksling — varer af samme eller lignende art — lighed mellem tegnene — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 — unøjagtigheder ved varemærkeansøgningen — artikel 26, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 — regel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 — delvist afslag på registrering)

29

2014/C 112/38

Sag T-416/12: Rettens dom af 5. marts 2014 — HP Health Clubs Iberia mod KHIM Shiseido (ZENSATIONS) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket ZENSATIONS — det ældre EF-ordmærke ZEN — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009 — antagelse til realitetsbehandling af intervenientens påstande — procesreglementets artikel 46 — begrundelsespligt — artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 — ex officio prøvelse af de faktiske omstændigheder — artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009)

o

29

2014/C 112/39

Sag T-25/13: Rettens dom af 27. februar 2014 — Mäurer & Wirtz mod KHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket 4711 Aqua Mirabilis — ældre EF-ordmærke AQUA ADMIRABILIS — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — ældre varemærkes særpræg — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

30

2014/C 112/40

Sag T-71/13: Rettens dom af 6. marts 2014 — Anapurna mod KHIM — Annapurna (ANNAPURNA) (EF-varemærker — fortabelsessag — EF-ordmærket ANNAPURNA — påstand om annullation nedlagt af intervenienten — artikel 134, stk. 1-3, i Rettens procesreglement — reel brug af varemærket — artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 — den form, hvori varemærket er brugt — bevis for brug for de registrerede varer)

31

2014/C 112/41

Sag T-79/09: Rettens kendelse af 31. januar 2014 — Frankrig mod Kommissionen (Statsstøtte — rammeordning vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug — finansiering gennem frivillige bidrag, der er gjort obligatoriske — beslutning, der erklærer støtteordningen for forenelig med fællesmarkedet — tilbagetrækning af beslutningen — ufornødent at træffe afgørelse)

ufornødent at træffe afgørelse

31

2014/C 112/42

Forenede sager T-162/11 og T-163/11: Rettens kendelse af 12. februar 2014 — Cofra mod KHIM — O2 (can do) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelse — ufornødent at træffe afgørelse)

32

2014/C 112/43

Sag T-87/12: Rettens kendelse af 6. februar 2014 — Duff Beer mod KHIM — Twentieth Century Fox Film (Duff) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse)

33

2014/C 112/44

Sag T-470/12: Rettens kendelse af 29. januar 2014 — Sothys Auriac mod KHIM — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN) (EF-varemærker — ugyldighedsbegæring — tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen — ufornødent at træffe afgørelse)

33

2014/C 112/45

Sag T-180/13: Rettens kendelse af 7. februar 2014 — Pesquerias Riveirenses m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — fiskeripolitik — forordning (EU) nr. 40/2013 — hensyntagen den nordlige og den sydlige del af bestanden af blåhvilling i det nordøstlige Atlanterhav under et med henblik på at fastsætte TAC — ikke umiddelbart og individuelt berørt — åbenbart afvisningsgrundlag)

åbenbart afvisningsgrundlag

34

2014/C 112/46

Sag T-646/13: Sag anlagt den 25. november 2013 — Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe m.fl. mod Kommissionen

34

2014/C 112/47

Sag T-664/13: Sag anlagt den 10. december 2013 — Petco Animal Supplies Stores mod KHIM — Gutiérrez Ariza (PETCO)

35

2014/C 112/48

Sag T-673/13: Sag anlagt den 9. december 2013 — European Coalition to End Animal Experiments mod ECHA

36

2014/C 112/49

Sag T-711/13: Sag anlagt den 20. december 2013 — Harrys Pubar mod KHIM — Harry’s New York Bar (HARRY’S BAR)

37

2014/C 112/50

Sag T-716/13: Sag anlagt den 27. december 2013 — Harry’s New York Bar mod KHIM — Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

38

2014/C 112/51

Sag T-721/13: Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV)

39

2014/C 112/52

Sag T-722/13: Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV)

39

2014/C 112/53

Sag T-7/14 P: Appel iværksat den 2. januar 2014 af BQ til prøvelse af Personalerettens dom af 23. oktober 2013 i sag F-39/12, BQ mod Revisionsretten

40

2014/C 112/54

Sag T-17/14: Sag anlagt den 8. januar 2014 — U4U m.fl. mod Parlamentet og Rådet

41

2014/C 112/55

Sag T-20/14: Sag anlagt den 8. januar 2014 — Nguyen mod Parlamentet og Rådet

42

2014/C 112/56

Sag T-22/14: Sag anlagt den 8. januar2014 — Bergallaou mod Parlamentet og Rådet

43

2014/C 112/57

Sag T-23/14: Sag anlagt den 6. januar 2014 — Bos m.fl. mod Parlamentet og Rådet

44

2014/C 112/58

Sag T-40/14: Sag anlagt den 10. januar 2014 — Electrabel og Dunamenti Erőmű mod Kommissionen

45

2014/C 112/59

Sag T-49/14: Sag anlagt den 17. januar 2014 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks mod Kommissionen

46

2014/C 112/60

Sag T-66/14: Sag anlagt den 24. januar 2014 — Bredenkamp m.fl. mod Rådet og Kommissionen

47

2014/C 112/61

Sag T-67/14: Sag anlagt den 1. februar 2014 — Viraj Profiles mod Rådet

48

2014/C 112/62

Sag T-69/14: Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (MELT WATER Original)

48

2014/C 112/63

Sag T-70/14: Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (formen på en flaske)

49

2014/C 112/64

Sag T-82/14: Sag anlagt den 4. februar 2014 — Copernicus-Trademarks mod KHIM — Maquet (LUCEO)

50

2014/C 112/65

Sag T-83/14: Sag anlagt den 4. februar 2014 — LTJ Diffusion mod KHIM — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

51

2014/C 112/66

Sag T-100/14: Sag anlagt den 12. februar 2014 — Tecalan mod KHIM — Ensinger (TECALAN)

51

2014/C 112/67

Sag T-101/14: Sag anlagt den 10. februar 2014 — British Aggregates mod Kommissionen

52

2014/C 112/68

Sag T-102/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Deutsche Post mod KHIM — PostNL Holding (TPG POST)

53

2014/C 112/69

Sag T-103/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen

53

2014/C 112/70

Sag T-105/14: Sag anlagt den 12. februar 2014 — TrekStor mod KHIM — Scanlab (iDrive)

54

2014/C 112/71

Sag T-111/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Unitec Bio mod Rådet

55

2014/C 112/72

Sag T-112/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Molinos Río de la Plata mod Rådet

55

2014/C 112/73

Sag T-113/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Oleaginosa Moreno Hermanos mod Rådet

56

2014/C 112/74

Sag T-114/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Vicentin mod Rådet

57

2014/C 112/75

Sag T-115/14: Sag anlagt den 17. februar 2014 — Aceitera General Deheza mod Rådet

58

2014/C 112/76

Sag T-120/14: Sag anlagt den 28. februar 2014 — PT Ciliandra Perkasa mod Rådet

58

2014/C 112/77

Sag T-121/14: Sag anlagt den 18. februar 2014 — PT Pelita Agung Agrindustri mod Rådet

60

2014/C 112/78

Sag T-126/14: Sag anlagt den 21. februar 2014 — Nederlandene mod Kommissionen

61

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/1

---

2014/C 112/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 102 af 7.4.2014

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 93 af 29.3.2014

EUT C 85 af 22.3.2014

EUT C 78 af 15.3.2014

EUT C 71 af 8.3.2014

EUT C 61 af 1.3.2014

EUT C 52 af 22.2.2014

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/2

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-656/11) (1)

((Koordinering af de sociale sikringsordninger - aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer - Rådets afgørelse - valg af retsgrundlag - artikel 48 TEUF - artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF))

2014/C 112/02

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved C. Murrell, derefter ved M. Holt, som befuldmægtigede, bistået af A. Dashwood, QC)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Irland (ved E. Creedon, L. Williams og J. Stanley, som befuldmægtigede, bistået af N. J. Travers, BL)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved G. Marhic og M. Veiga, derefter ved A. De Elera, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede), Europa-Kommissionen (først ved V. Kreuschitz, derefter ved S. Pardo Quintillán og J. Enegren, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullationssøgsmål — Rådets afgørelse af 16. december 2011 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger (EUT L 341, s. 1) — valg af retsgrundlag — artikel 48 TEUF (vedtagelse af de foranstaltninger vedrørende social tryghed, der er nødvendige for at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed) eller artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF (rettighederne for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat) — praktisk betydning af dette valg for Det Forenede Kongeriges rettigheder og forpligtelser på grund af protokol (nr. 21) om denne medlemsstats og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.

| 3) | Irland, Den Franske Republik og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Irland, Den Franske Republik og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 49 af 18.2.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/3

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Transportes Jordi Besora SL mod Generalitat de Catalunya (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spanien)

(Sag C-82/12) (1)

((Indirekte skatter - punktafgifter - direktiv 92/12/EØF - artikel 3, stk. 2 - mineralolier - detailsalgsafgift - begrebet »særligt øjemed« - overførsel af beføjelser til selvstyrende regioner - finansiering - et bestemt formål, der er fastlagt på forhånd - sundheds- og miljøudgifter))

2014/C 112/03

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Transportes Jordi Besora SL

Sagsøgt: Generalitat de Catalunya

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — fortolkning af artikel 3, stk. 2, i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (EFT L 76, s. 1) — mineralolier — særlig afgift på detailsalg af visse kulbrinter — andre indirekte afgifter end dem, som tjener specifikke formål — afgift, der tjener et formål, som kan opnås ved en anden harmoniseret afgift — afgift, der er indført samtidig med overførsel af visse beføjelser til regioner, og som delvist har til formål at dække regionernes udgifter forbundet med disse nye beføjelser — rent budgetmæssigt formål

Konklusion

Artikel 3, stk. 2, i direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed skal fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, som indfører en afgift på detailsalg af mineralolier, såsom den omhandlede Impuesto sobre las Ventas Minoristas de determinados Hidrocarburos, idet en sådan afgift ikke kan anses for at forfølge et særligt øjemed i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i denne bestemmelse, når denne afgift, der har til formål at finansiere udøvelsen af de omhandlede regionale myndigheders beføjelser på sundheds- og miljøområdet, ikke i sig selv sigter på at sikre beskyttelsen af sundheden og miljøet.

---

(1)  EUT C 138 af 12.5.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/3

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, tidligere Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl mod Europa-Kommissionen

(Sag C-132/12 P) (1)

((Appel - statsstøtte - støtteordning til fordel for sociale boligselskaber - beslutning om forenelighed - de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten - artikel 263, stk. 4, TEUF - annullationssøgsmål - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - retlig interesse - søgsmålskompetence - individuelt og umiddelbart berørte modtagere - begrebet »sluttet kreds«))

2014/C 112/04

Processprog: nederlandsk

Parter

Appellanter: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, tidligere Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (ved advocaten P. Glazener og E. Henny)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet, S. Noë og S. Thomas, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-203/10, Stichting Woonpunt m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende støtteordningerne E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Rets kendelse af 16. december 2011, Stichting Woonpunt m.fl. mod Kommissionen (sag T-203/10), ophæves, for så vidt som den afviser annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende statsstøtte E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber, for så vidt som denne beslutning angår støtteordning E 2/2005. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Rets kendelse af 16. december 2011, Stichting Woonpunt m.fl. mod Kommissionen (sag T-203/10), ophæves, for så vidt som den afviser annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen og Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende statsstøtte E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber, for så vidt som denne beslutning angår støtteordning E 2/2005.

| 2) | I øvrigt forkastes appellen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt forkastes appellen.

| 3) | Annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonpunt m.fl., nævnt i denne domskonklusions punkt 1, kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

3)

Annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonpunt m.fl., nævnt i denne domskonklusions punkt 1, kan antages til realitetsbehandling.

| 4) | Sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende realiteten i det i denne domskonklusions punkt 1 nævnte annullationssøgsmål. |
| --- | --- |

4)

Sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende realiteten i det i denne domskonklusions punkt 1 nævnte annullationssøgsmål.

| 5) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

5)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

(1)  EUT C 138 af 12.5.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/4 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/4

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. februar 2014 — Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede mod Europa-Kommissionen

(Sag C-133/12 P) (1)

((Appel - statsstøtte - støtteordning til fordel for sociale boligselskaber - beslutning om forenelighed - de nationale myndigheders tilsagn om at overholde EU-retten - artikel 263, stk. 4, TEUF - annullationssøgsmål - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - retlig interesse - søgsmålskompetence - individuelt og umiddelbart berørte modtagere - begrebet »sluttet kreds«))

2014/C 112/05

Processprog: nederlandsk

Parter

Appellanter: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede (ved adfvokaterne P. Glazener og E. Henny)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet, S. Noë og S. Thomas, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-202/10, Stichting Woonlinie m.fl. mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en anmodning om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende støtteordningerne E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Rets kendelse af 16. december 2011, Stichting Woonlinie m.fl. mod Kommissionen (sag T-202/10), ophæves, for så vidt som den afviser annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende statsstøtte E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber, for så vidt som denne beslutning angår støtteordning E 2/2005. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Rets kendelse af 16. december 2011, Stichting Woonlinie m.fl. mod Kommissionen (sag T-202/10), ophæves, for så vidt som den afviser annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest og Stichting Woonstede til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2009) 9963 endelig af 15. december 2009 vedrørende statsstøtte E 2/2005 og N 642/2009 — Nederlandene — eksisterende støtte og særlig støtte til et projekt med henblik på boligselskaber, for så vidt som denne beslutning angår støtteordning E 2/2005.

| 2) | Annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonlinie m.fl., nævnt i denne domskonklusions punkt 1, kan antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

2)

Annullationssøgsmålet anlagt af Stichting Woonlinie m.fl., nævnt i denne domskonklusions punkt 1, kan antages til realitetsbehandling.

| 3) | Sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende realiteten i det i denne domskonklusions punkt 1 nævnte annullationssøgsmål. |
| --- | --- |

3)

Sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende realiteten i det i denne domskonklusions punkt 1 nævnte annullationssøgsmål.

| 4) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

4)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

(1)  EUT C 138 af 12.5.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/5 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/5

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) mod Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Krajský soud v Plzni — Den Tjekkiske Republik)

(Sag C-351/12) (1)

((Direktiv 2001/29/EF - ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet - begrebet »overføring til almenheden« - udsendelse af værker på en kurbadeanstalts værelser - direkte virkning af direktivets bestemmelser - artikel 56 TEUF og 102 TEUF - direktiv 2006/123/EF - fri udveksling af tjenesteydelser - konkurrence - eneret til kollektiv forvaltning af ophavsrettigheder))

2014/C 112/06

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Krajský soud v Plzni

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA)

Sagsøgt: Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Krajský soud v Plzni — fortolkning af artikel 3 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10), og artikel 56 og 101 og 102 TEUF, samt artikel 14 og 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT 376, s. 36) — undtagelser til og begrænsninger af retten til reproduktion og overføring — værker, der spredes ved hjælp af radio- og tv-apparater, der er installeret på patienternes værelser på en kurbadeanstalt — direkte virkning af direktivets bestemmelser — national lovgivning, der giver sagsøgeren eneret på den kollektive forvaltning af ophavsrettigheder på det nationale område

Konklusion

| 1) | Artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som indebærer, at ophavsmænd ikke kan tillade eller forbyde en kurbadeanstalt, som er en erhvervsvirksomhed, at overføre deres værker gennem en bevidst spredning af et signal til tv- eller radiomodtagere på kurbadeanstaltens patienters værelser. Direktivets artikel 5, stk. 2, litra e), stk. 3, litra b), og stk. 5, påvirker ikke denne fortolkning. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som indebærer, at ophavsmænd ikke kan tillade eller forbyde en kurbadeanstalt, som er en erhvervsvirksomhed, at overføre deres værker gennem en bevidst spredning af et signal til tv- eller radiomodtagere på kurbadeanstaltens patienters værelser. Direktivets artikel 5, stk. 2, litra e), stk. 3, litra b), og stk. 5, påvirker ikke denne fortolkning.

| 2) | Artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke kan påberåbes af et forvaltningsselskab i en tvist mellem private med henblik på at undgå anvendelsen af en medlemsstats lovgivning, som strider mod denne bestemmelse. Den domstol, der er forelagt en sådan tvist, skal imidlertid i videst muligt omfang fortolke den nævnte lovgivning i lyset af denne bestemmelses ordlyd samt formål for at nå til en løsning, der er i overensstemmelse med det formål, der forfølges med bestemmelsen. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke kan påberåbes af et forvaltningsselskab i en tvist mellem private med henblik på at undgå anvendelsen af en medlemsstats lovgivning, som strider mod denne bestemmelse. Den domstol, der er forelagt en sådan tvist, skal imidlertid i videst muligt omfang fortolke den nævnte lovgivning i lyset af denne bestemmelses ordlyd samt formål for at nå til en løsning, der er i overensstemmelse med det formål, der forfølges med bestemmelsen.

| 3) | Artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked og artikel 56 TEUF samt artikel 102 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter den kollektive forvaltning af ophavsrettigheder til visse beskyttede værker på denne medlemsstats område er forbeholdt et enkelt forvaltningsselskab, således at en bruger af disse værker, såsom den i hovedsagen omhandlede kurbadeanstalt, ikke kan modtage tjenesteydelser fra et forvaltningsselskab i en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

3)

Artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked og artikel 56 TEUF samt artikel 102 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter den kollektive forvaltning af ophavsrettigheder til visse beskyttede værker på denne medlemsstats område er forbeholdt et enkelt forvaltningsselskab, således at en bruger af disse værker, såsom den i hovedsagen omhandlede kurbadeanstalt, ikke kan modtage tjenesteydelser fra et forvaltningsselskab i en anden medlemsstat.

Artikel 102 TEUF skal imidlertid fortolkes således, at den omstændighed, at dette første forvaltningsselskab anvender afgifter for de ydelser, det leverer, som er væsentlig højere end dem, der bliver anvendt i de andre medlemsstater, forudsat at sammenligningen af afgiftsniveauet er foretaget på et ensartet grundlag, eller anvender for høje priser, som ikke står i et rimeligt forhold til den økonomiske værdi af den leverede ydelse, udgør indicier for et misbrug af en dominerende stilling.

---

(1)  EUT C 295 af 29.9.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/6 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Europa-Kommissionen mod EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd

(Sag C-365/12 P) (1)

((Appel - forordning (EF) nr. 1049/2001 - aktindsigt i institutionernes dokumenter - dokumenter i en procedure i henhold til artikel 81 EF - forordning (EF) nr. 1/2003 og (EF) nr. 773/2004 - afslag på aktindsigt - undtagelser om beskyttelsen af undersøgelser, forretningsmæssige interesser og institutionernes beslutningsproces - den berørte institutions forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, der er genstand for begæringen om aktindsigt))

2014/C 112/07

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved B. Smulders, P. Costa de Oliveira og A. Antoniadis, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (ved Rechtsanwälte A. Hahn og A. Bach), Kongeriget Sverige (ved C. Meyer-Seitz, som befuldmægtiget), Siemens AG (ved Rechtsanwälte I. Brinker, C. Steinle og M. Holm-Hadulla) og ABB Ltd (ved solicitor J. Lawrence samt Rechtsanwälte H. Bergmann og A. Huttenlauch)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 22. maj 2012 i sag T-344/08, Enbw Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 af 16. juni 2008 om afslag på aktindsigt i sagsakterne i sag COMP/F/38.899 — gasisolerende koblingsanlæg — fejlagtig fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43), og navnlig af denne forordnings artikel 4, stk. 2 og 3

Konklusion

| 1) | Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 22. maj 2012, EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen (sag T-344/08), ophæves. |
| --- | --- |

1)

Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 22. maj 2012, EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen (sag T-344/08), ophæves.

| 2) | Kommissionens beslutning SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 af 16. juni 2008 om afslag på EnBW Energie Baden-Württemberg AG’s begæring om aktindsigt i sagsakterne i sag nr. COMP/F/38 899 — gasisolerende koblingsanlæg, annulleres, for så vidt som Europa-Kommissionen ved denne beslutning har undladt at træffe afgørelse om EnBW’s begæring hvad angår den del, som vedrører aktindsigt i dokumenterne i kategori 5b i sagsakterne. |
| --- | --- |

2)

Kommissionens beslutning SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 af 16. juni 2008 om afslag på EnBW Energie Baden-Württemberg AG’s begæring om aktindsigt i sagsakterne i sag nr. COMP/F/38 899 — gasisolerende koblingsanlæg, annulleres, for så vidt som Europa-Kommissionen ved denne beslutning har undladt at træffe afgørelse om EnBW’s begæring hvad angår den del, som vedrører aktindsigt i dokumenterne i kategori 5b i sagsakterne.

| 3) | Kommissionen frifindes i øvrigt i det af EnBW Energie Baden-Württemberg AG for Retten anlagte søgsmål i sag T-344/08. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen frifindes i øvrigt i det af EnBW Energie Baden-Württemberg AG for Retten anlagte søgsmål i sag T-344/08.

| 4) | Kommissionen og EnBW Energie Baden-Württemberg AG bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen og EnBW Energie Baden-Württemberg AG bærer deres egne omkostninger.

| 5) | Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Kongeriget Sverige, Siemens AG og ABB Ltd bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 287 af 22.9.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/7 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/7

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — A.M. van der Ham og A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren mod College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-396/12) (1)

((Fælles landbrugspolitik - finansiering fra ELFUL - støtte til udvikling af landdistrikterne - nedsættelse eller annullering af betalingerne i tilfælde af misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne - begrebet »forsætlig misligholdelse))

2014/C 112/08

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: A.M. van der Ham og A.H. van der Ham-Reijersen van Buuren

Sagsøgt: College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Raad van State — fortolkning af artikel 51, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 74/2009 af 19. januar 2009 (EUT L 30, s. 100), artikel 23 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1975/2006 af 7. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne (EUT L 368, s. 74) og artikel 67, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere — støtte til udvikling af landdistrikterne (EUT L 141, s. 18) — nedsættelse eller annullering af betalinger i tilfælde af manglende overholdelse af reglerne — begrebet forsætlig misligholdelse

Konklusion

| 1) | Begrebet »forsætlig manglende overholdelse« som omhandlet i artikel 67, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, og i artikel 23 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1975/2006 af 7. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal fortolkes således, at det kræver en misligholdelse af reglerne om krydsoverensstemmelse begået af en støttemodtager, som tilstræber en tilstand af manglende overholdelse af nævnte regler eller som, uden at tilstræbe en sådan tilstand, accepterer den mulighed, at den kan opstå. EU-retten er ikke til hinder for en national bestemmelse, der som den i hovedsagen omhandlede knytter en forøget beviskraft til kriteriet om eksistensen af en fast og langvarig politik, forudsat at støttemodtageren har mulighed for i givet fald at føre bevis for, at der ikke har foreligget noget forsætligt element i vedkommendes adfærd. |
| --- | --- |

1)

Begrebet »forsætlig manglende overholdelse« som omhandlet i artikel 67, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, og i artikel 23 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1975/2006 af 7. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal fortolkes således, at det kræver en misligholdelse af reglerne om krydsoverensstemmelse begået af en støttemodtager, som tilstræber en tilstand af manglende overholdelse af nævnte regler eller som, uden at tilstræbe en sådan tilstand, accepterer den mulighed, at den kan opstå. EU-retten er ikke til hinder for en national bestemmelse, der som den i hovedsagen omhandlede knytter en forøget beviskraft til kriteriet om eksistensen af en fast og langvarig politik, forudsat at støttemodtageren har mulighed for i givet fald at føre bevis for, at der ikke har foreligget noget forsætligt element i vedkommendes adfærd.

| 2) | Artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 796/2004 og artikel 23 i forordning nr. 1975/2006 skal fortolkes således, at en støttemodtager kan holdes ansvarlig for en tredjemands misligholdelse af kravene om krydsoverensstemmelse i en situation, hvor denne tredjemand udfører arbejde på støttemodtagerens anmodning, såfremt støttemodtageren har handlet forsætligt eller uagtsomt som følge af valget af eller tilsynet med denne tredjemand eller de til denne givne instrukser, og det uafhængigt af den forsætlige eller uagtsomme karakter af nævnte tredjemands adfærd. |
| --- | --- |

2)

Artikel 67, stk. 1, i forordning nr. 796/2004 og artikel 23 i forordning nr. 1975/2006 skal fortolkes således, at en støttemodtager kan holdes ansvarlig for en tredjemands misligholdelse af kravene om krydsoverensstemmelse i en situation, hvor denne tredjemand udfører arbejde på støttemodtagerens anmodning, såfremt støttemodtageren har handlet forsætligt eller uagtsomt som følge af valget af eller tilsynet med denne tredjemand eller de til denne givne instrukser, og det uafhængigt af den forsætlige eller uagtsomme karakter af nævnte tredjemands adfærd.

---

(1)  EUT C 379 af 8.12.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/8

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 27. februar 2014 — Pro Med Logistik GmbH (sag C-454/12) mod Finanzamt Dresden-Süd, Eckard Pongratz, som kurator for Karin Oertels konkursbo (sag C-455/12) mod Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Forenede sager C-454/12 og C-455/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - moms - sjette momsdirektiv - artikel 12, stk. 3 - bilag H, kategori 5 - direktiv 2006/112/EF - artikel 98, stk. 1 og 2 - bilag III, nr. 5) - princippet om neutralitet - befordring af personer og disses bagage - lovgivning i en medlemsstat, som anvender en anden momssats på befordring med taxi end på befordring med udlejningsbil med chauffør))

2014/C 112/09

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Pro Med Logistik GmbH (sag C-454/12), Eckard Pongratz, som kurator for Karin Oertels konkursbo (sag C-455/12)

Sagsøgte: Finanzamt Dresden-Süd (sag C-454/12), Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (sag C-455/12)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 98, stk. 1, sammenholdt med kategori 5 i bilag III til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1), og artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, sammenholdt med kategori 5 i bilag H til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), med senere ændringer — princippet om neutralitet — en medlemsstats retsforskrifter der fastsætter en momsmæssig forskellig behandling af tjenesteydelser, der ud fra forbrugerens synspunkt er identiske og opfylder samme behov — forskellig behandling af befordring af syge personer med taxi og befordring med udlejningsbil med chauffør

Konklusion

| 1) | Artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2001/4/EF af 19. januar 2001, sammenholdt med bilag H, kategori 5, til dette direktiv, og artikel 98, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med bilag III, nr. 5), til dette direktiv, henset til neutralitetsprincippet, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at to former for tjenester af befordring af personer og disses bagage i nærtrafikken, nemlig på den ene side med taxi og på den anden side med udlejningsbiler med chauffør, underlægges forskellige merværdiafgiftssatser, hvoraf den ene er reduceret, og den anden er normal, for så vidt som befordring af personer med taxi i nærtrafikken for det første udgør et konkret og specifikt aspekt af ydelseskategorien befordring af personer og disses bagage som omhandlet i nævnte kategori 5 og nr. 5) i nævnte bilag til disse direktiver på grund af de forskellige retlige krav, som de to typer af transport er underlagt, og for så vidt som de pågældende forskelle for det andet har en afgørende indflydelse på den gennemsnitlige brugers beslutning om at gøre brug af den ene eller den anden af disse typer befordring. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om dette er tilfældet i hovesagerne. |
| --- | --- |

1)

Artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 2001/4/EF af 19. januar 2001, sammenholdt med bilag H, kategori 5, til dette direktiv, og artikel 98, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med bilag III, nr. 5), til dette direktiv, henset til neutralitetsprincippet, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at to former for tjenester af befordring af personer og disses bagage i nærtrafikken, nemlig på den ene side med taxi og på den anden side med udlejningsbiler med chauffør, underlægges forskellige merværdiafgiftssatser, hvoraf den ene er reduceret, og den anden er normal, for så vidt som befordring af personer med taxi i nærtrafikken for det første udgør et konkret og specifikt aspekt af ydelseskategorien befordring af personer og disses bagage som omhandlet i nævnte kategori 5 og nr. 5) i nævnte bilag til disse direktiver på grund af de forskellige retlige krav, som de to typer af transport er underlagt, og for så vidt som de pågældende forskelle for det andet har en afgørende indflydelse på den gennemsnitlige brugers beslutning om at gøre brug af den ene eller den anden af disse typer befordring. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om dette er tilfældet i hovesagerne.

| 2) | Artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, i sjette direktiv 77/388, som ændret ved direktiv 2001/4, sammenholdt med bilag H, kategori 5, til dette direktiv, og artikel 98, stk. 1 og 2, i direktiv 2006/112, sammenholdt med bilag III, nr. 5), til dette direktiv, henset til neutralitetsprincippet, skal derimod fortolkes således, at de er til hinder for, at to former for ydelser i form af befordring af personer og disses bagage i nærtrafikken, nemlig på den ene side med taxi og på den anden side med udlejningsbiler med chauffør, underlægges forskellige merværdiafgiftssatser, når personbefordring med taxi i henhold til en særlig aftale, som finder anvendelse på samme måde over for taxiselskaber og selskaber, der udlejer biler med chauffør, som er parter i aftalen, ikke udgør et konkret og specifikt aspekt af befordring af personer og disses bagage, og denne virksomhed, der udføres inden for rammerne af den pågældende aftale, ud fra den gennemsnitlige forbrugers synspunkt betragtes som sammenlignelig med virksomhed med udlejning af biler med chauffør til personbefordring i nærtrafikken, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge. |
| --- | --- |

2)

Artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, i sjette direktiv 77/388, som ændret ved direktiv 2001/4, sammenholdt med bilag H, kategori 5, til dette direktiv, og artikel 98, stk. 1 og 2, i direktiv 2006/112, sammenholdt med bilag III, nr. 5), til dette direktiv, henset til neutralitetsprincippet, skal derimod fortolkes således, at de er til hinder for, at to former for ydelser i form af befordring af personer og disses bagage i nærtrafikken, nemlig på den ene side med taxi og på den anden side med udlejningsbiler med chauffør, underlægges forskellige merværdiafgiftssatser, når personbefordring med taxi i henhold til en særlig aftale, som finder anvendelse på samme måde over for taxiselskaber og selskaber, der udlejer biler med chauffør, som er parter i aftalen, ikke udgør et konkret og specifikt aspekt af befordring af personer og disses bagage, og denne virksomhed, der udføres inden for rammerne af den pågældende aftale, ud fra den gennemsnitlige forbrugers synspunkt betragtes som sammenlignelig med virksomhed med udlejning af biler med chauffør til personbefordring i nærtrafikken, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge.

---

(1)  EUT C 399 af 22.12.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/9 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/9

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Pohotovosť s.r.o. mod Miroslav Vašuta (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okresný súd vo Svidníku — Slovakiet)

(Sag C-470/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - forbrugerkreditaftale - urimelige kontraktvilkår - direktiv 93/13/EØF - tvangsfuldbyrdelse af en voldgiftskendelse - anmodning om at intervenere i en fuldbyrdelsesprocedure - forbrugerbeskyttelsesorganisation - national lovgivning, der ikke tillader en sådan intervention - medlemsstaternes procesautonomi))

2014/C 112/10

Processprog: slovakisk

Den forelæggende ret

Okresný súd vo Svidníku

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Pohotovosť s.r.o.

Sagsøgt: Miroslav Vašuta

Procesdeltager: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Okresný súd vo Svidníku — fortolkning af artikel 6, stk. 1, og artikel 8 i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29) samt artikel 38 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — forbrugerkreditaftale — tvangsfuldbyrdelse af en endelig voldgiftskendelse — forbrugerbeskyttelsesorganisations anmodning om at intervenere i tvangsfuldbyrdelsesproceduren — national lovgivning, som ikke giver ret tredjemand ret til at intervenere — national domstols mulighed for at indrømme sådan intervention

Konklusion

Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, navnlig direktivets artikel 6, stk. 1, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, sammenholdt med artikel 38 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, i henhold til hvilken det ikke tillades en forbrugerbeskyttelsesorganisation at intervenere til støtte for en forbruger i en fuldbyrdelsesprocedure, som er indledt mod denne vedrørende en endelig voldgiftsafgørelse.

---

(1)  EUT C 46 af 16.2.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/10

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — SIA Greencarrier Freight Services Latvia mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākās tiesas Senāts — Letland)

(Sag C-571/12) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - EF-toldkodeksen - artikel 70, stk. 1, og artikel 78 - toldangivelser - undersøgelse af en del af varerne - prøveudtagelse - forkert kode - udstrækning af resultaterne af undersøgelserne til identiske varer, der er omfattet af tidligere toldangivelser, efter frigivelsen - efterfølgende kontrol - ikke muligt at anmode om en yderligere undersøgelse af varerne))

2014/C 112/11

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākās tiesas Senāts

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SIA Greencarrier Freight Services Latvia

Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Augstākās tiesas Senāts — fortolkning af artikel 70, stk. 1, første afsnit, og artikel 78, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) — anvendelse af resultaterne af en undersøgelse af en del af de varer, der er omfattet af en toldangivelse, til identiske varer, der er omfattet af andre angivelser — toldmyndighedernes accept af en sådan praksis — efterfølgende kontrol — udstrækning af resultaterne af undersøgelserne til angivelser, der ikke længere kan verificeres

Konklusion

Artikel 70, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at idet bestemmelsen alene finder anvendelse på varer omfattet af »en og samme angivelse«, giver den ikke toldmyndighederne mulighed for, i en sag som den i hovedsagen foreliggende, når disse varer er blevet undersøgt af disse myndigheder i perioden forud for frigivelsen heraf, at udstrække resultaterne af en undersøgelse af en del af varerne omfattet af en toldangivelse til varer, der er omfattet af tidligere toldangivelser, og som allerede er frigivet af de pågældende myndigheder.

Derimod skal forordningens artikel 78 fortolkes således, at den tillader toldmyndighederne at udstrække resultaterne af en undersøgelse af en del af varerne omfattet af en toldangivelse, foretaget på grundlag af udtagne prøver af disse varer, til varer omfattet af tidligere toldangivelser indgivet af samme klarerer, som ikke har været og ikke længere kan være genstand for en sådan undersøgelse, idet frigivelsen allerede er bevilget, når disse varer er identiske, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 38 af 9.2.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/11 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/11

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Lyreco Belgium NV mod Sophie Rogiers (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Antwerpen — Belgien)

(Sag C-588/12) (1)

((Socialpolitik - direktiv 96/34/EF - rammeaftale vedrørende forældreorlov - § 1 og § 2, stk. 4 - forældreorlov bevilget i form af nedsat arbejdstid - afskedigelse af arbejdstageren, uden at der foreligger tungtvejende grunde eller en tilstrækkelig begrundelse - fast beskyttelsesgodtgørelse på grund af afholdelse af forældreorlov - beregningsgrundlaget for godtgørelsen))

2014/C 112/12

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbeidshof te Antwerpen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lyreco Belgium NV

Sagsøgt: Sophie Rogiers

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Arbeidshof te Antwerpen — fortolkning af § 1 og § 2, stk. 4, i den rammeaftale vedrørende forældreorlov, som blev indgået af de generelle tværfaglige organisationer UNICE, CEEP og EFS, og som findes i bilaget til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 (EFT L 145, s. 4) — deltidsforældreorlov — nedsatte ydelse — afskedigelse uden alvorlig grund af en arbejdstager inden udløbet af en forældreorlov — metode til beregning af godtgørelse for afskedigelse

Konklusion

§ 2, stk. 4, i den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der blev indgået den 14. december 1995, og som findes i bilaget til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 97/75/EF af 15. december 1997, læst i lyset af både de formål, der forfølges med denne rammeaftale, og rammeaftalens § 2, stk. 6, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at den faste beskyttelsesgodtgørelse, der skal udbetales til en arbejdstager, der afholder forældreorlov i form af nedsat arbejdstid, såfremt arbejdsgiveren, uden at der foreligger tungtvejende grunde eller en tilstrækkelig begrundelse, ensidigt opsiger ansættelsesforholdet med denne arbejdstager, der har en tidsubegrænset fuldtidsansættelse, beregnes på grundlag af den nedsatte løn, som vedkommende modtager på tidspunktet for sin afskedigelse.

---

(1)  EUT C 79 af 16.3.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/12 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/12

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

(Sag C-601/12 P) (1)

((Appel - dumping - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit - importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Kina - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - overskridelse af fristen for vedtagelse af en afgørelse vedrørende denne status - retsvirkning))

2014/C 112/13

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (ved advocaten F. Graafsma og J. Cornelis)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix og S. Boelaert, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwalt G. Berrisch), Europa-Kommissionen (ved M. França og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede) og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (ved avocat J. Bourgeois)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 10. oktober 2012 i sag T-150/09, Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd mod Rådet, hvorved Retten frifandt Rådet i en sag med påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 af 26. januar 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) frifindes.

| 2) | Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

2)

Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger i den foreliggende sag.

| 3) | Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen og European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 71 af 9.3.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/12 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/12

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Cartier parfums — lunettes SAS og Axa Corporate Solutions Assurance SA mod Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja og Groupama transport (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)

(Sag C-1/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 27, stk. 2 - litispendens - artikel 24 - udvidelse af kompetence - kompetencen for den ret, ved hvilken en sag først er anlagt, fastslås på grundlag af parternes fremmøde uden indsigelse eller ved en afgørelse, der er endelig))

2014/C 112/14

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Cartier parfums — lunettes SAS og Axa Corporate Solutions Assurance SA

Sagsøgte: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Mateja og Groupama transport

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 27, nr. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — litispendens — konstatering af kompetencen for den ret, hvorved sagen først er anlagt, enten fordi parterne ikke har gjort indsigelse mod rettens kompetence eller ved at denne ret har truffet retskraftig afgørelse herom, uanset anledningen hertil

Konklusion

Artikel 27, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at med forbehold for tilfælde, hvor den ret, ved hvilken sagen sidst er anlagt, har enekompetence i henhold til denne forordning, skal kompetencen for den ret, ved hvilken en sag først er anlagt, betragtes som fastslået i denne bestemmelses forstand, når denne ret ikke på embeds vegne har erklæret sig inkompetent, og når ingen af parterne har anfægtet rettens kompetence før eller frem til tidspunktet for den stillingtagen, der efter national procesret anses for det første forsvar vedrørende realiteten indgivet for den pågældende ret.

---

(1)  EUT C 63 af 2.3.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/13

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Petra Würker mod Familienkasse Nürnberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht Nürnberg — Tyskland)

(Sag C-32/13) (1)

((Social sikring - forordning (EØF) nr. 1408/71 - børnetilskud - artikel 77 og 78 - ydelser til børn, der forsørges af pensionister eller rentemodtagere, samt til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem - forordning (EF) nr. 883/2004 - familieydelser - artikel 67 - familiemedlemmer bosat i en anden medlemsstat - begrebet »pension« - modtager af en pension, der i medfør af den tyske lovgivning tildeles til børnepasning, efter at en person, som modtageren af denne pension er blevet skilt fra, er afgået ved døden (»Erziehungsrente«)))

2014/C 112/15

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Sozialgericht Nürnberg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Petra Würker

Sagsøgt: Familienkasse Nürnberg

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Sozialgericht Nürnberg — fortolkning af artikel 77 og 78 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT L 149, s. 2), og af artikel 67 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT L 166, s. 1) — pensionsberettigets ret til familieydelser — begrebet pension — pension ydet til uddannelse af børn efter tidligere samlevers død (»Erziehungsrente«)

Konklusion

| 1) | Artikel 77, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 592/2008 af 17. juni 2008, skal fortolkes således, at en ydelse såsom børnepasningspensionen i henhold til § 47, stk. 1, i Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch (sjette bog i lov om social sikring), som i tilfælde af dødsfald tildeles den afdødes tidligere ægtefælle med henblik på pasning af denne tidligere ægtefælles børn, ikke kan sidestilles med en »pension eller rente i anledning af alderdom, invaliditet, arbejdsulykke eller erhvervssygdom« som omhandlet i denne bestemmelse i forordningen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 77, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 592/2008 af 17. juni 2008, skal fortolkes således, at en ydelse såsom børnepasningspensionen i henhold til § 47, stk. 1, i Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch (sjette bog i lov om social sikring), som i tilfælde af dødsfald tildeles den afdødes tidligere ægtefælle med henblik på pasning af denne tidligere ægtefælles børn, ikke kan sidestilles med en »pension eller rente i anledning af alderdom, invaliditet, arbejdsulykke eller erhvervssygdom« som omhandlet i denne bestemmelse i forordningen.

| 2) | Artikel 67 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger skal fortolkes således, at en ydelse såsom børnepasningspensionen i henhold til § 47, stk. 1, i sjette bog i lov om social sikring henhører under begrebet »pension« som omhandlet i denne artikel 67. |
| --- | --- |

2)

Artikel 67 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger skal fortolkes således, at en ydelse såsom børnepasningspensionen i henhold til § 47, stk. 1, i sjette bog i lov om social sikring henhører under begrebet »pension« som omhandlet i denne artikel 67.

---

(1)  EUT C 147 af 25.5.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/14

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 27. februar 2014 — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers mod Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Sanela Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Denis Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, og Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeidshof te Brussel — Belgien)

(Sag C-79/13) (1)

((Direktiv 2003/9/EF - minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne - artikel 13, stk. 1 - frister for at stille materielle modtagelsesforhold til rådighed - artikel 13, stk. 2 - foranstaltninger vedrørende materielle modtagelsesforhold - beskyttelsesbestemmelser - artikel 13, stk. 5 - fastsættelse og tilrådighedsstillelse af minimumsmodtagelsesforhold for asylansøgere - omfanget af den ydede støtte - artikel 14 - bestemmelser om materielle modtagelsesforhold - overbelastning af modtagelsesfaciliteter - henvisning til de nationale sociale sikringsordninger - materielle modtagelsesforhold stillet til rådighed i form af kontantydelser))

2014/C 112/16

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbeidshof te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

Sagsøgte: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Sanela Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, Denis Saciri ved Selver Saciri og Danijela Dordevic, og Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Arbeidshof te Brussel — fortolkning af artikel 13, stk. 1, 2 og 5, og artikel 14, stk. 1, 3, 5 og 8, i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne (EUT L 31, s. 18) — tildeling af kontantydelser — medlemsstaternes forpligtelser — fuld udnyttelse af de nationale modtagelsesfaciliteter til indkvartering af asylansøgere

Konklusion

| 1) | Artikel 13, stk. 5, i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne skal fortolkes således, at en medlemsstat, når den har valgt at yde materielle modtagelsesforhold i form af kontantydelser eller værdikuponer, skal stille disse ydelser til rådighed fra tidspunktet for indgivelsen af asylansøgningen i henhold til bestemmelserne i dette direktivs artikel 13, stk. 1, og opfylde de minimumsstandarder, der er fastsat i dette direktivs artikel 13, stk. 2. Medlemsstaten skal sørge for, at det samlede kontantydelsesbeløb, der dækker de materielle modtagelsesforhold, er tilstrækkeligt til at muliggøre en værdig levestandard, som sikrer asylansøgernes sundhed og midlerne til deres underhold ved at gøre det muligt for dem bl.a. at tilvejebringe et logi, i givet fald under hensyntagen til varetagelsen af personer med særlige behovs interesse i medfør af bestemmelserne i direktivets artikel 17. De materielle modtagelsesforhold, der er fastsat i artikel 14, stk. 1, 3, 5 og 8, i direktiv 2003/9, gælder ikke for medlemsstaterne, når de har valgt at yde disse modtagelsesforhold udelukkende i form af kontantydelser. Ydelsesbeløbet skal dog være tilstrækkeligt til at gøre det muligt for mindreårige at blive indkvarteret sammen med deres forældre på en sådan måde, at asylansøgernes familiemæssige enhed kan opretholdes. |
| --- | --- |

1)

Artikel 13, stk. 5, i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne skal fortolkes således, at en medlemsstat, når den har valgt at yde materielle modtagelsesforhold i form af kontantydelser eller værdikuponer, skal stille disse ydelser til rådighed fra tidspunktet for indgivelsen af asylansøgningen i henhold til bestemmelserne i dette direktivs artikel 13, stk. 1, og opfylde de minimumsstandarder, der er fastsat i dette direktivs artikel 13, stk. 2. Medlemsstaten skal sørge for, at det samlede kontantydelsesbeløb, der dækker de materielle modtagelsesforhold, er tilstrækkeligt til at muliggøre en værdig levestandard, som sikrer asylansøgernes sundhed og midlerne til deres underhold ved at gøre det muligt for dem bl.a. at tilvejebringe et logi, i givet fald under hensyntagen til varetagelsen af personer med særlige behovs interesse i medfør af bestemmelserne i direktivets artikel 17. De materielle modtagelsesforhold, der er fastsat i artikel 14, stk. 1, 3, 5 og 8, i direktiv 2003/9, gælder ikke for medlemsstaterne, når de har valgt at yde disse modtagelsesforhold udelukkende i form af kontantydelser. Ydelsesbeløbet skal dog være tilstrækkeligt til at gøre det muligt for mindreårige at blive indkvarteret sammen med deres forældre på en sådan måde, at asylansøgernes familiemæssige enhed kan opretholdes.

| 2) | Direktiv 2003/9 skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at medlemsstaterne, hvis indkvarteringsstrukturerne til asylansøgere er overbelastede, kan henvise disse sidstnævnte til organer, der er omfattet af det generelle offentlige bistandssystem, for så vidt som dette system sikrer, at de i dette direktiv fastsatte minimumsstandarder overholdes over for asylansøgerne. |
| --- | --- |

2)

Direktiv 2003/9 skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for, at medlemsstaterne, hvis indkvarteringsstrukturerne til asylansøgere er overbelastede, kan henvise disse sidstnævnte til organer, der er omfattet af det generelle offentlige bistandssystem, for så vidt som dette system sikrer, at de i dette direktiv fastsatte minimumsstandarder overholdes over for asylansøgerne.

---

(1)  EUT C 114 af 20.4.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/15

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 27. februar 2014 — HaTeFo GmbH mod Finanzamt Haldensleben (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-110/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - regler for virksomhederne - henstilling 2003/361/EF - definition af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder - typer af virksomheder, som tages i betragtning ved beregningen af antal beskæftigede og beløbsstørrelser - tilknyttede virksomheder - begrebet »gruppe af fysiske personer, som handler i fællesskab«))

2014/C 112/17

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: HaTeFo GmbH

Sagsøgt: Finanzamt Haldensleben

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 3, stk. 3, fjerde afsnit, i bilaget til Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 124, s. 36) — typer af virksomheder, som tages i betragtning ved beregningen af antal beskæftigede og beløbsstørrelser — tilknyttede virksomheder — begrebet »gruppe af fysiske personer, som handler i fællesskab«

Konklusion

Artikel 3, stk. 3, fjerde afsnit, i bilaget til Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder skal fortolkes således, at virksomheder kan anses for at være »tilknyttede« som omhandlet i denne artikel, når det på baggrund af en undersøgelse af såvel de retlige som økonomiske forbindelser, der består mellem virksomhederne, fremgår, at de udgør en enkelt økonomisk enhed via en fysisk person eller en gruppe af fysiske personer, som handler i fællesskab, selv om der ikke formelt mellem dem består en af de forbindelser, der er omhandlet i bilagets artikel 3, stk. 3, første afsnit.

Fysiske personer anses for at handle i fællesskab som omhandlet i dette bilags artikel 3, stk. 3, fjerde afsnit, når de arbejder sammen med henblik på at udøve indflydelse på de forretningsmæssige beslutninger i de omhandlede virksomheder, hvilket udelukker, at disse virksomheder kan anses for at være økonomisk uafhængige af hinanden. Om denne betingelse er opfyldt, afhænger af omstændighederne i den enkelte sag og er ikke nødvendigvis underlagt et krav om, at der findes aftalemæssige forbindelser mellem disse personer, eller at det fastslås, at de har til hensigt at omgå definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder som omhandlet i henstillingen.

---

(1)  EUT C 147 af 25.5.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/16

---

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 30. januar 2014 — Industrias Alen SA de CV mod The Clorox Company og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-422/12 P) (1)

((Appel - procesreglementets artikel 181 - EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket CLORALEX - det ældre nationale ordmærke CLOROX - risiko for forveksling - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 8, stk. 1, litra b) - kontraappel - procesreglementets artikel 176 - krav om, at kontraappellen skal iværksættes ved særskilt dokument))

2014/C 112/18

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Industrias Alen SA de CV (ved abogada A. Padial Martinez)

De andre parter i appelsagen: The Clorox Company (ved barrister S. Malyniz) og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carillo, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 10. juli 2012 i sag T-135/11, Clorox mod KHIM — Industrias Alen (CLORALEX), hvorved Retten annullerede afgørelsen truffet den 16. december 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 521/2009-4)

Konklusion.

| 1) | Appellen og kontraappellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen og kontraappellen forkastes.

| 2) | Industrias Alen SA de CV bærer sine egne omkostninger og betaler The Clorox Companys omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Industrias Alen SA de CV bærer sine egne omkostninger og betaler The Clorox Companys omkostninger.

| 3) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 379 af 8.12.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/16

---

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dutka József (C-614/12) og Csilla Sajtos (C-10/13) mod Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (sag C-614/12) og Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (sag C-10/13) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Forenede sager C-614/12 og C-10/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - gennemførelse af EU-retten - foreligger ikke - Domstolen åbenbart inkompetent))

2014/C 112/19

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Debreceni Munkaügyi Bíróság, Fővárosi Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Dutka József (sag C-614/12) og Csilla Sajtos (sag C-10/13)

Sagsøgte: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (sag C-614/12) og Budapest Főváros VI. Ker. Önkormányzata (sag C-10/13)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Debreceni Munkaügyi Bíróság — fortolkning af artikel 6 TEU og artikel 30 og 51 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — beskyttelse af arbejdstagere i tilfælde af ubegrundet opsigelse — opsigelse uden anført begrundelse — tjenestemand ved et organ i den offentlige administration, der er blevet opsagt på grundlag af en bestemmelse i national ret om tjenestemændsstilling

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som Debreceni Munkaügyi Bíróság (Ungarn) ved afgørelse af 6. september 2012 og ved Fővárosi Munkaügyi Bíróság (Ungarn) har forelagt ved afgørelse af 21. september 2012.

---

(1)  EUT C 114 af 20.4.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/17 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/17

---

Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 16. januar 2014 — Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft. mod Vidékfejlesztési miniszter (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)

(Sag C-24/13) (1)

((Landbrug - forordning (EF) nr. 1698/2005 - ELFUL - krav vedrørende lokale aktionsgruppers juridiske form - ændring af nævnte krav - medlemsstaternes kompetence - grænser))

2014/C 112/20

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dél-Zempléni Nektár Leader Nonprofit kft.

Sagsøgt: Vidékfejlesztési miniszter

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — fortolkning af Kommissionens forordning (EF) nr. 1974/2006 af 15. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 368, s. 15) og af artikel 62 i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 277, s. 1) — selskab uden gevinst for øje, som er blevet anset for lokal Leader-aktionsgruppe oprettet i forbindelse med landbrugsstøtte — tilbagekaldelse af udnævnelsen til lokal aktionsgruppe med den begrundelse, at kun foreninger kan kvalificeres som sådanne

Konklusion

| 1) | Bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), navnlig denne forordnings artikel 61 og 62, skal fortolkes således, at de hverken kræver eller i princippet forbyder vedtagelse af nationale bestemmelser, der fastsætter, at en lokal aktionsgruppe, som opfylder samtlige de betingelser, der er opregnet i denne forordnings artikel 62, stk. 1, kun kan udøve sin aktivitet under en bestemt juridisk form. Det påhviler imidlertid den forelæggende ret at sikre sig, at sådanne bestemmelser, henset til samtlige deres relevante karakteristika, ikke hindrer nævnte forordnings direkte anvendelighed, og at de præciserer udøvelsen af det skøn, der er tildelt medlemsstaterne ved samme forordning, alt sammen inden for grænserne af forordningens bestemmelser. Det påhviler ligeledes den forelæggende ret at sikre sig, at disse nationale bestemmelser overholder bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og de almindelige principper i EU-retten. |
| --- | --- |

1)

Bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), navnlig denne forordnings artikel 61 og 62, skal fortolkes således, at de hverken kræver eller i princippet forbyder vedtagelse af nationale bestemmelser, der fastsætter, at en lokal aktionsgruppe, som opfylder samtlige de betingelser, der er opregnet i denne forordnings artikel 62, stk. 1, kun kan udøve sin aktivitet under en bestemt juridisk form. Det påhviler imidlertid den forelæggende ret at sikre sig, at sådanne bestemmelser, henset til samtlige deres relevante karakteristika, ikke hindrer nævnte forordnings direkte anvendelighed, og at de præciserer udøvelsen af det skøn, der er tildelt medlemsstaterne ved samme forordning, alt sammen inden for grænserne af forordningens bestemmelser. Det påhviler ligeledes den forelæggende ret at sikre sig, at disse nationale bestemmelser overholder bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og de almindelige principper i EU-retten.

| 2) | EU-retten er i princippet ikke til hinder for, at nationale bestemmelser, der fastsætter, at lokale aktionsgrupper kun kan udøve deres aktivitet under en bestemt juridisk form, kan finde anvendelse efter udløbet af en overgangsperiode på et år på lokale aktionsgrupper, der er dannet under en anden juridisk form, mens de tidligere nationale bestemmelser stadig var gældende, også selv om de hertil hørende støtteprogrammer er i kraft, og programperioden løber. Dette gælder imidlertid kun — hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve — hvis anvendelsen af de nye bestemmelser på sådanne lokale aktionsgrupper, henset til bl.a. de nævnte successive nationale bestemmelsers karakteristika og til disse bestemmelsers konkrete virkninger, præciserer udøvelsen af det skøn, der er tildelt medlemsstaterne ved forordning nr. 1698/2005, alt sammen inden for grænserne af denne forordnings bestemmelser, og hvis de anvendes under overholdelse af bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og de almindelige principper i EU-retten. |
| --- | --- |

2)

EU-retten er i princippet ikke til hinder for, at nationale bestemmelser, der fastsætter, at lokale aktionsgrupper kun kan udøve deres aktivitet under en bestemt juridisk form, kan finde anvendelse efter udløbet af en overgangsperiode på et år på lokale aktionsgrupper, der er dannet under en anden juridisk form, mens de tidligere nationale bestemmelser stadig var gældende, også selv om de hertil hørende støtteprogrammer er i kraft, og programperioden løber. Dette gælder imidlertid kun — hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve — hvis anvendelsen af de nye bestemmelser på sådanne lokale aktionsgrupper, henset til bl.a. de nævnte successive nationale bestemmelsers karakteristika og til disse bestemmelsers konkrete virkninger, præciserer udøvelsen af det skøn, der er tildelt medlemsstaterne ved forordning nr. 1698/2005, alt sammen inden for grænserne af denne forordnings bestemmelser, og hvis de anvendes under overholdelse af bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og de almindelige principper i EU-retten.

---

(1)  EUT C 156 af 1.6.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/18 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/18

---

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 30. januar 2014 — France Telecom España, SA mod Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona — Spanien)

(Sag C-25/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - direktiv 2002/20EF - afgift for privat brug eller særlig udnyttelse af det lokale offentlige areal, der pålægges operatører, der leverer elektroniske kommunikationstjenester - artikel 99 i Domstolens procesreglement - besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis))

2014/C 112/21

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: France Telecom España, SA

Sagsøgt: Organismo de Gestión Tributaria de la Diputación de Barcelona

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado de lo Contencioso Administrativo de Barcelona — fortolkning af artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) (EFT L 108, s. 21) — afgifter for brugsrettigheder og tilladelser til installation af faciliteter — lokalt offentligt areal — overdragelse af rettigheder og overdragelse af administrationen af brugen

Konklusion

EU-retten skal på baggrund af dom af 12. juli 2012, Vodafone España og France Telecom España (forenede sager C-55-11, C-57/11 og C-58/11, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser) fortolkes således, at den er til hinder for opkrævning af en afgift, der pålægges for brug og udnyttelse af faciliteter, der installeres på, over eller under offentlig eller privat ejendom i henhold til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»tilladelsesdirektivet«) på de operatører, der leverer elektroniske kommunikationstjenester, som ikke er indehavere af de pågældende faciliteter.

---

(1)  EUT C 108 af 13.4.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/19 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/19

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 30. januar 2014 — Paola C mod Presidenza del Consiglio dei Ministri (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Ordinario di Firenze — Italien)

(Sag C-122/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i straffesager - direktiv 2004/80/EF - artikel 12 - erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser - ren intern situation - Domstolen åbenbart inkompetent))

2014/C 112/22

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Ordinario di Firenze

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Paola C.

Sagsøgt: Presidenza del Consiglio dei Ministri

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Ordinario di Firenze — fortolkning af artikel 12 i Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser (EUT L 261, s. 15) — anvendelsesområde — lovgivning, der ikke fastsætter en ordning for erstatning til ofre for forsætlige voldsforbrydelser begået på det nationale område, der garanterer en rimelig og passende erstatning til alle ofre for voldsforbrydelser

Konklusion

Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det spørgsmål, som Tribunale ordinario di Firenze (Italien) har forelagt.

---

(1)  EUT C 141 af 18.5.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/19 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/19

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — nfon AG mod Fon Wireless Ltd og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-193/13 P) (1)

((Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - figurmærke indeholdende ordbestanddelen »nfon« - indsigelse rejst af indehaveren af EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »fon« og af det nationale ordmærke FON - afslag på indsigelsen fra appelkammeret ved Harmoniseringskontoret))

2014/C 112/23

Processprog: tysk

Parter

Appellant: nfon AG (ved rechtsanwältin V. von Bomhard)

Den anden part i sagen: Fon Wireless Ltd (ved abogada L. Montoya Terán) og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 29. januar 2013, Fon Wireless mod KHIM — Nfon (Nfon) (sag T-283/11), hvorved Retten omgjorde afgørelse truffet den 18. marts 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag 1017/2009-4), således, at der meddeles afslag på den af nfon AG til appelkammeret indgivne klage — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | nfon AG bærer sine egne omkostninger og betaler Fon Wireless Ltd’s omkostninger. |
| --- | --- |

2)

nfon AG bærer sine egne omkostninger og betaler Fon Wireless Ltd’s omkostninger.

| 3) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 189 af 29.6.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/20 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/20

---

Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 16. januar 2014 — Ferenc Weigl mod Nemzeti Innovációs Hivatal (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — Ungarn)

(Sag C-332/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - artikel 30 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder - gennemførelse af EU-retten - foreligger ikke - Domstolen åbenbart inkompetent))

2014/C 112/24

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Kúria

Tiltalt(e) i straffesagen

Sagsøger: Ferenc Weigl

Sagsøgte: Nemzeti Innovációs Hivatal

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kúria — fortolkning af artikel 6 TEU og artikel 30 og 51 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — beskyttelse af arbejdstagere ved ubegrundet opsigelse — tjenestemand i et offentligt administrativt organ, der er blevet opsagt på grundlag af en bestemmelse i national ret om tjenestemænds stilling

Konklusion

Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som Kúria (Ungarn) har forelagt ved afgørelse af 5. juni 2013, som suppleret ved afgørelse af 18. juli 2013.

---

(1)  EUT C 274 af 21.9.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/21 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/21

---

Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 16. januar 2014 — Ilona Baradics m.fl. mod QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe og Magyar Állam (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Fővárosi Ítélőtábla — Ungarn)

(Sag C-430/13) (1)

((Artikel 99 i Domstolens procesreglement - pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure - national lovgivning, der fastsætter en minimumsprocent af salget af en rejse som rejsearrangørens garanti for, at denne i tilfælde af insolvens kan tilbagebetale de af forbrugerne erlagte beløb))

2014/C 112/25

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Ítélőtábla

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Ilona Baradics, Adrienn Bóta, Éva Emberné Stál, Lászlóné György, Sándor Halász, Zita Harászi, Zsanett Hideg, Katalin Holtsuk, Gábor Jancsó, Mária Katona, Gergely Kézdi, László Korpás, Ferencné Kovács, Viola Kőrösi, Tamás Kuzsel, Attila Lajtai, Zsolt Lőrincz, Ákos Nagy, Attiláné Papp, Zsuzsanna Peller, Ágnes Petkovics, László Pongó, Zsolt Porpáczy, Zsuzsanna Rávai, László Román, Zsolt Schneck, Mihály Szabó, Péter Szabó, Zoltán Szalai, Erika Szemeréné Radó, Zsuzsanna Szigeti, Nikolett Szőke, Péter Tóth, Zsófia Várkonyi og Mónika Veress

Sagsøgte: QBE Insurance (Europe) Ltd Magyarországi Fióktelepe og Magyar Állam

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Fővárosi Ítélőtábla — fortolkning af artikel 7 og 9 i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure — forbrugere, der med en rejsearrangør har indgået aftaler om pakkerejser, i henhold til hvilke de har betalt acontobeløb og i enkelte tilfælde betalt hele rejsens pris — rejsearrangør, der er blevet insolvent inden påbegyndelsen af de nævnte forbrugeres rejser — forenelighed med det nævnte direktiv af en national lovgivning, der fastsætter en minimumsprocent af salget af en rejse som rejsearrangørens garanti for, at denne i tilfælde af insolvens kan tilbagebetale de af forbrugerne indbetalte midler

Konklusion

| 1) | Artikel 7 i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, i det omfang den i denne lovgivning foreskrevne fremgangsmåde ikke har til virkning effektivt at sikre forbrugeren tilbagebetaling af samtlige erlagte beløb og hjemtransport i tilfælde af rejsearrangørens insolvens. Det tilkommer den forelæggende ret at fastslå, om dette er tilfældet for så vidt angår den nationale lovgivning, der er omhandlet i den sag, der er anlagt for den. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7 i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, i det omfang den i denne lovgivning foreskrevne fremgangsmåde ikke har til virkning effektivt at sikre forbrugeren tilbagebetaling af samtlige erlagte beløb og hjemtransport i tilfælde af rejsearrangørens insolvens. Det tilkommer den forelæggende ret at fastslå, om dette er tilfældet for så vidt angår den nationale lovgivning, der er omhandlet i den sag, der er anlagt for den.

| 2) | Artikel 7 i direktiv 90/314 skal fortolkes således, at en medlemsstat ikke har nogen skønsmargen for så vidt angår omfanget af de risici, der skal være dækket af den garanti, som rejsearrangøren eller -formidleren skal indfri over for forbrugerne. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om de kriterier, der er fastsat af den berørte medlemsstat med henblik på fastsættelse af garantibeløbet, har til formål eller til følge at begrænse omfanget af de risici, som garantien skal dække, hvilket i givet fald er åbenbart uforeneligt med de forpligtelser, der følger af det nævnte direktiv, og udgør en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten, som, under forudsætning af at det konstateres, at der foreligger en direkte årsagssammenhæng, vil kunne medføre et erstatningsansvar for den berørte medlemsstat. |
| --- | --- |

2)

Artikel 7 i direktiv 90/314 skal fortolkes således, at en medlemsstat ikke har nogen skønsmargen for så vidt angår omfanget af de risici, der skal være dækket af den garanti, som rejsearrangøren eller -formidleren skal indfri over for forbrugerne. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om de kriterier, der er fastsat af den berørte medlemsstat med henblik på fastsættelse af garantibeløbet, har til formål eller til følge at begrænse omfanget af de risici, som garantien skal dække, hvilket i givet fald er åbenbart uforeneligt med de forpligtelser, der følger af det nævnte direktiv, og udgør en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten, som, under forudsætning af at det konstateres, at der foreligger en direkte årsagssammenhæng, vil kunne medføre et erstatningsansvar for den berørte medlemsstat.

---

(1)  EUT C 344 af 23.11.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/21 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 9. december 2013 — Lb Group Ltd mod Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl.

(Sag C-651/13)

2014/C 112/26

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lb Group Ltd

Sagsøgt: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) og Galassia Game Srl

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at der udbydes koncessioner med en kortere varighed end de tidligere udstedte koncessioner, såfremt det omhandlede udbud er blevet afholdt for at afhjælpe konsekvenserne af, at en række erhvervsdrivende ulovligt er blevet udelukket fra udbudsrunderne? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at der udbydes koncessioner med en kortere varighed end de tidligere udstedte koncessioner, såfremt det omhandlede udbud er blevet afholdt for at afhjælpe konsekvenserne af, at en række erhvervsdrivende ulovligt er blevet udelukket fra udbudsrunderne?

| 2) | Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens nævnte dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at behovet for omorganisering af systemet, således at udløbstidspunktet for alle koncessioner synkroniseres, kan begrunde, at koncessionerne i udbud har en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens nævnte dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at behovet for omorganisering af systemet, således at udløbstidspunktet for alle koncessioner synkroniseres, kan begrunde, at koncessionerne i udbud har en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner?

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/22 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Cagliari (Italien) den 9. december 2013 — straffesag mod Mirko Saba

(Sag C-652/13)

2014/C 112/27

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale ordinario di Cagliari

Tiltalt i straffesagen

Mirko Saba

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at der udbydes koncessioner med en kortere varighed end de tidligere udstedte koncessioner, såfremt det omhandlede udbud er blevet afholdt for at afhjælpe konsekvenserne af, at en række erhvervsdrivende ulovligt er blevet udelukket fra udbudsrunderne? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at der udbydes koncessioner med en kortere varighed end de tidligere udstedte koncessioner, såfremt det omhandlede udbud er blevet afholdt for at afhjælpe konsekvenserne af, at en række erhvervsdrivende ulovligt er blevet udelukket fra udbudsrunderne?

| 2) | Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens nævnte dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at behovet for omorganisering af systemet, således at udløbstidspunktet for alle koncessioner synkroniseres, kan begrunde, at koncessionerne i udbud har en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 49 TEUF ff. og artikel 56 TEUF ff. samt principperne i EU-Domstolens nævnte dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10] fortolkes således, at de er til hinder for, at behovet for omorganisering af systemet, således at udløbstidspunktet for alle koncessioner synkroniseres, kan begrunde, at koncessionerne i udbud har en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner?

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/22 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana (Italien) den 24. december 2013 — PFE mod Airgest

(Sag C-689/13)

2014/C 112/28

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione Siciliana

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

Sagsøgt: Airgest SpA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder principperne fastlagt i Domstolens dom af 4. juli 2013, sag C-100/12 — med henvisning til det konkrete tilfælde, der lå til grund for den respektive anmodning om præjudiciel forelæggelse, hvor der kun var to deltagere i et udbud af offentlige kontrakter, og henset til det formelle sammenfald mellem omstændighederne i de to sager — også anvendelse i den for nærværende Consiglio verserende sag, hvor alle deltagere i udbuddet, selv om flere end to virksomheder var blevet givet adgang til at deltage i udbuddet, er blevet udelukket af den ordregivende myndighed, og hvor ingen andre virksomheder end de, der er parter i den foreliggende sag, har anfægtet udelukkelsen, således at den foreliggende sag i praksis alene vedrører to virksomheder? |
| --- | --- |

1)

Finder principperne fastlagt i Domstolens dom af 4. juli 2013, sag C-100/12 — med henvisning til det konkrete tilfælde, der lå til grund for den respektive anmodning om præjudiciel forelæggelse, hvor der kun var to deltagere i et udbud af offentlige kontrakter, og henset til det formelle sammenfald mellem omstændighederne i de to sager — også anvendelse i den for nærværende Consiglio verserende sag, hvor alle deltagere i udbuddet, selv om flere end to virksomheder var blevet givet adgang til at deltage i udbuddet, er blevet udelukket af den ordregivende myndighed, og hvor ingen andre virksomheder end de, der er parter i den foreliggende sag, har anfægtet udelukkelsen, således at den foreliggende sag i praksis alene vedrører to virksomheder?

| 2) | Er artikel 99, stk. 3, i codice del processo amministrativo (loven om forvaltningsproceduren), for så vidt som denne processuelle bestemmelse fastlægger, at alle afdelinger og dommerkollegier i Consiglio di Stato skal følge ethvert retsprincip fastlagt af plenarforsamlingen, selv om det helt klart fremgår, at plenarforsamlingen har fastlagt, eller kan have fastlagt, et princip, som er i strid eller uforeneligt med EU-retten — hvad angår de spørgsmål, som skal afgøres ved anvendelsen af EU-retten — i strid med fortolkningen af EU-retten, og navnlig med artikel 267 TEUF? I særdeleshed ønskes følgende oplyst. |
| --- | --- |

2)

Er artikel 99, stk. 3, i codice del processo amministrativo (loven om forvaltningsproceduren), for så vidt som denne processuelle bestemmelse fastlægger, at alle afdelinger og dommerkollegier i Consiglio di Stato skal følge ethvert retsprincip fastlagt af plenarforsamlingen, selv om det helt klart fremgår, at plenarforsamlingen har fastlagt, eller kan have fastlagt, et princip, som er i strid eller uforeneligt med EU-retten — hvad angår de spørgsmål, som skal afgøres ved anvendelsen af EU-retten — i strid med fortolkningen af EU-retten, og navnlig med artikel 267 TEUF? I særdeleshed ønskes følgende oplyst.

| 3) | Er den afdeling eller det dommerkollegium i Consiglio di Stato, der skal behandle sagen, og som nærer tvivl om, hvorvidt et retsprincip fastlagt af plenarforsamlingen er i overensstemmelse eller foreneligt med EU-retten, forpligtet til ved begrundet kendelse at henvise sagen til plenarforsamlingen med henblik på afgørelse, i givet fald inden anmodning af Domstolen om præjudiciel afgørelse for at fastlægge, om det omstridte retsprincip er i overensstemmelse eller foreneligt med EU-retten? Eller kan, eller rettere sagt skal, den afdeling eller det dommerkollegium i Consiglio di Stato, i egenskab af almindelige nationale retter der skal træffe afgørelse i sidste instans om anvendelsen af EU-retten, selvstændigt forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende den korrekte fortolkning af EU-retten? |
| --- | --- |

3)

Er den afdeling eller det dommerkollegium i Consiglio di Stato, der skal behandle sagen, og som nærer tvivl om, hvorvidt et retsprincip fastlagt af plenarforsamlingen er i overensstemmelse eller foreneligt med EU-retten, forpligtet til ved begrundet kendelse at henvise sagen til plenarforsamlingen med henblik på afgørelse, i givet fald inden anmodning af Domstolen om præjudiciel afgørelse for at fastlægge, om det omstridte retsprincip er i overensstemmelse eller foreneligt med EU-retten? Eller kan, eller rettere sagt skal, den afdeling eller det dommerkollegium i Consiglio di Stato, i egenskab af almindelige nationale retter der skal træffe afgørelse i sidste instans om anvendelsen af EU-retten, selvstændigt forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende den korrekte fortolkning af EU-retten?

| 4) | Såfremt spørgsmålet i foregående punkt besvares med, at enhver afdeling og ethvert dommerkollegium i Consiglio di Stato har beføjelse/pligt til at stille præjudicielle spørgsmål direkte for Domstolen — under alle omstændigheder i de tilfælde, hvor Domstolen alligevel har udtalt, og i endnu højere grad, hvis denne udtalelse fremkommer på et senere tidspunkt end stillingstagen af Consiglio di Statos plenarforsamling, at der foreligger en afvigelse eller ikke fuldstændig overensstemmelse mellem den korrekte fortolkning af EU-retten og det nationalretlige princip fastlagt af plenarforsamlingen — har enhver afdeling og ethvert dommerkollegium i Consiglio di Stato, i egenskab af almindelige retter der skal træffe afgørelse i sidste instans om anvendelsen af EU-retten, da beføjelse eller pligt til umiddelbart at anvende den korrekte fortolkning af EU-retten, som fastslået af Domstolen, eller er de nævnte instanser også i disse tilfælde da forpligtet til ved begrundet kendelse at henvise sagen til plenarforsamlingen med henblik på afgørelse, hvilket bevirker, at alene plenarforsamlingen på grundlag af sin retlige skønsmargin kan træffe afgørelse om den i henhold til Domstolens udtalelser bindende anvendelse af EU-retten? |
| --- | --- |

4)

Såfremt spørgsmålet i foregående punkt besvares med, at enhver afdeling og ethvert dommerkollegium i Consiglio di Stato har beføjelse/pligt til at stille præjudicielle spørgsmål direkte for Domstolen — under alle omstændigheder i de tilfælde, hvor Domstolen alligevel har udtalt, og i endnu højere grad, hvis denne udtalelse fremkommer på et senere tidspunkt end stillingstagen af Consiglio di Statos plenarforsamling, at der foreligger en afvigelse eller ikke fuldstændig overensstemmelse mellem den korrekte fortolkning af EU-retten og det nationalretlige princip fastlagt af plenarforsamlingen — har enhver afdeling og ethvert dommerkollegium i Consiglio di Stato, i egenskab af almindelige retter der skal træffe afgørelse i sidste instans om anvendelsen af EU-retten, da beføjelse eller pligt til umiddelbart at anvende den korrekte fortolkning af EU-retten, som fastslået af Domstolen, eller er de nævnte instanser også i disse tilfælde da forpligtet til ved begrundet kendelse at henvise sagen til plenarforsamlingen med henblik på afgørelse, hvilket bevirker, at alene plenarforsamlingen på grundlag af sin retlige skønsmargin kan træffe afgørelse om den i henhold til Domstolens udtalelser bindende anvendelse af EU-retten?

| 5) | Er en fortolkning af Den Italienske Republiks forvaltningsretspleje således, at alene plenarforsamlingen må træffe afgørelse om at forelægge eventuelle spørgsmål for Domstolen — eller også blot løse tvisten, såfremt løsningen er en direkte konsekvens af anvendelsen af de af Domstolen fastlagte EU-retlige principper — forenelig med dels princippet om en rimelig sagsbehandlingstid og princippet om hurtige klagemuligheder i tilfælde af udbud af offentlige kontrakter, dels kravet om, at EU-retten gennemføres fuldstændigt og hurtigt af alle retter i alle medlemsstater på en måde, som er bindende i overensstemmelse med dens korrekte af Domstolen fastlagte fortolkning, også med henblik på den maksimale udfoldelse af princippet om den såkaldte »effektive virkning« og princippet om EU-rettens forrang (ikke bare materielt, men også processuelt) for den nationale lovgivning i de enkelte medlemsstater (og navnlig artikel 99, stk. 3, i Den Italienske Republiks codice del processo amministrativo)? |
| --- | --- |

5)

Er en fortolkning af Den Italienske Republiks forvaltningsretspleje således, at alene plenarforsamlingen må træffe afgørelse om at forelægge eventuelle spørgsmål for Domstolen — eller også blot løse tvisten, såfremt løsningen er en direkte konsekvens af anvendelsen af de af Domstolen fastlagte EU-retlige principper — forenelig med dels princippet om en rimelig sagsbehandlingstid og princippet om hurtige klagemuligheder i tilfælde af udbud af offentlige kontrakter, dels kravet om, at EU-retten gennemføres fuldstændigt og hurtigt af alle retter i alle medlemsstater på en måde, som er bindende i overensstemmelse med dens korrekte af Domstolen fastlagte fortolkning, også med henblik på den maksimale udfoldelse af princippet om den såkaldte »effektive virkning« og princippet om EU-rettens forrang (ikke bare materielt, men også processuelt) for den nationale lovgivning i de enkelte medlemsstater (og navnlig artikel 99, stk. 3, i Den Italienske Republiks codice del processo amministrativo)?

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nederlandene) den 16. januar 2014 — CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl. mod De Nederlandsche Bank NV samt De Nederlandsche Bank NV mod CO Sociedad de Gestion y Participación SA m.fl.

(Sag C-18/14)

2014/C 112/29

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré og J. Serra Farré

Sagsøgt: De Nederlandsche Bank NV

og

Sagsøger: De Nederlandsche Bank NV

Sagsøgte: CO Sociedad de Gestion y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J.M. Serra Farré, M.A. Serra Farré og J. Serra Farré

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Må den kompetente myndighed, såfremt den udtrykkeligt tillader en påtænkt erhvervelse som omhandlet i artikel 15a i direktiv 2007/44/EF (1), i henhold til national lovgivning knytte begrænsninger eller betingelser til denne tilladelse? Har det herved nogen betydning, om disse begrænsninger eller betingelser er baseret på tilsagn fra den potentielle erhverver som omhandlet i tredje betragtning til direktivet? |
| --- | --- |

1)

Må den kompetente myndighed, såfremt den udtrykkeligt tillader en påtænkt erhvervelse som omhandlet i artikel 15a i direktiv 2007/44/EF (1), i henhold til national lovgivning knytte begrænsninger eller betingelser til denne tilladelse? Har det herved nogen betydning, om disse begrænsninger eller betingelser er baseret på tilsagn fra den potentielle erhverver som omhandlet i tredje betragtning til direktivet?

| 2) | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, skal de begrænsninger og betingelser, som den kompetente myndighed har fastsat, være nødvendige i den forstand, at uden disse begrænsninger og betingelser havde den kompetente myndighed set sig nødsaget til at gøre indsigelse mod den påtænkte erhvervelse på grundlag af vurderingen ud fra de i artikel 15b i direktiv 2007/44/EF omhandlede kriterier? |
| --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, skal de begrænsninger og betingelser, som den kompetente myndighed har fastsat, være nødvendige i den forstand, at uden disse begrænsninger og betingelser havde den kompetente myndighed set sig nødsaget til at gøre indsigelse mod den påtænkte erhvervelse på grundlag af vurderingen ud fra de i artikel 15b i direktiv 2007/44/EF omhandlede kriterier?

| 3) | Såfremt det er tilladt at fastsætte begrænsninger og betingelser, er der da i direktivets artikel 15b, stk. 1, hjemmel til, at den kompetente myndighed i forbindelse med erhvervelsen må stille krav med hensyn til »corporate governance« i det selskab, der ønskes erhvervet, såsom krav med hensyn til bestyrelsens sammensætning i et »two tier board«? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det er tilladt at fastsætte begrænsninger og betingelser, er der da i direktivets artikel 15b, stk. 1, hjemmel til, at den kompetente myndighed i forbindelse med erhvervelsen må stille krav med hensyn til »corporate governance« i det selskab, der ønskes erhvervet, såsom krav med hensyn til bestyrelsens sammensætning i et »two tier board«?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5.9.2007 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF og direktiv 2002/83/EF, 2004/39/EF, 2005/68/EF og 2006/48/EF hvad angår procedurereglerne og kriterierne for tilsynsmæssig vurdering af erhvervelser og forøgelse af kapitalandele i den finansielle sektor (EUT L 247, s. 1).

- NB: Der er formentlig tale om artikel 15a og 15b i direktiv 92/49/EØF (EFT L 228, s. 1) og direktiv 2002/83/EF (EFT L 345, s. 1) i stedet for denne artikel i direktiv 2007/44/EF.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Duisburg (Tyskland) den 20. januar 2014 — Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann mod Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG

(Sag C-27/14)

2014/C 112/30

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Duisburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Elfriede Stermann, Hans Gerd Stermann

Sagsøgt: Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG

Sagen blev ved Domstolens af 14. februar 2014 slettes af registret.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/25 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/25

---

Appel iværksat den 28. februar 2014 af Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. december 2013 i sag T-176/11, Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-99/14 P)

2014/C 112/31

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (ved solicitor K. Desai og abogada S. Cisnal de Ugarte)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Appellen antages til realitetsbehandling, og der gives appellanten medhold. |
| --- | --- |

—

Appellen antages til realitetsbehandling, og der gives appellanten medhold.

| — | Kendelse afsagt af Retten den 10. december 2013 i sag T-176/11, Carbunión mod Rådet, ophæves, og artikel 3, stk. 1, litra a), b) og f), og artikel 3, stk. 3 (»de anfægtede bestemmelser«), i afgørelse 2010/787 af 10. december 2010 om statsstøtte til fremme af lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige (»afgørelsen«) (1), annulleres, og der afsiges endelig dom vedrørende sagens realitet. |
| --- | --- |

—

Kendelse afsagt af Retten den 10. december 2013 i sag T-176/11, Carbunión mod Rådet, ophæves, og artikel 3, stk. 1, litra a), b) og f), og artikel 3, stk. 3 (»de anfægtede bestemmelser«), i afgørelse 2010/787 af 10. december 2010 om statsstøtte til fremme af lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige (»afgørelsen«) (1), annulleres, og der afsiges endelig dom vedrørende sagens realitet.

| — | Rådet tilpligtes at betale de af appellanten afholdte omkostninger i begge instanser. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale de af appellanten afholdte omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten anført fem anbringender.

| — | Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten tilsidesatte sin begrundelsespligt i henhold til artikel 36 i Domstolens statut, da den fastslog, at de anfægtede bestemmelser ikke kan udskilles fra resten af afgørelsen. |
| --- | --- |

—

Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten tilsidesatte sin begrundelsespligt i henhold til artikel 36 i Domstolens statut, da den fastslog, at de anfægtede bestemmelser ikke kan udskilles fra resten af afgørelsen.

| — | Med det andet anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at afgørelsens artikel 7 ikke ville tjene noget formål uden de anfægtede bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Med det andet anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at afgørelsens artikel 7 ikke ville tjene noget formål uden de anfægtede bestemmelser.

| — | Med det tredje anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved sin fortolkning af afgørelsens artikel 3, stk. 1, litra a), ved ikke at tage i betragtning, at den deri indeholdte tidsfrist definerer et særligt tidsmæssigt anvendelsesområde for afgørelsen. |
| --- | --- |

—

Med det tredje anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved sin fortolkning af afgørelsens artikel 3, stk. 1, litra a), ved ikke at tage i betragtning, at den deri indeholdte tidsfrist definerer et særligt tidsmæssigt anvendelsesområde for afgørelsen.

| — | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved sin fortolkning af betingelserne i afgørelsens artikel 3, stk. 1, litra f), ved at anse denne bestemmelse for at være en forenelighedsbetingelse og ikke en fremgangsmåde for bevilling af lukningsstøtten. |
| --- | --- |

—

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved sin fortolkning af betingelserne i afgørelsens artikel 3, stk. 1, litra f), ved at anse denne bestemmelse for at være en forenelighedsbetingelse og ikke en fremgangsmåde for bevilling af lukningsstøtten.

| — | Med det femte anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at konkludere, at en mulighed for udskillelse af de anfægtede bestemmelser ville ændre afgørelsens ånd og indhold. |
| --- | --- |

—

Med det femte anbringende gøres gældende, at Retten begik en retlig fejl ved at konkludere, at en mulighed for udskillelse af de anfægtede bestemmelser ville ændre afgørelsens ånd og indhold.

---

(1)  EUT L 336, s. 24.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/26 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/26

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17. januar 2014 — Hogan Lovells International LLP mod Bayer CropScience K.K. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)

(Sag C-477/12) (1)

2014/C 112/32

Processprog: tysk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 26 af 26.1.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/26 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/26

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 6. februar 2014 — Elena Recinto-Pfingsten mod Swiss International Air Lines AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyksland)

(Sag C-259/13) (1)

2014/C 112/33

Processprog: tysk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 260 af 7.9.2013.

---

Retten

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/27 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/27

---

Rettens dom af 27. februar 2014 — InnoLux mod Kommissionen

(Sag T-91/11) (1)

((Konkurrence - karteller - verdensmarkedet for LCD-skærme (flydende krystal-skærme) - aftaler og samordnet praksis vedrørende priser og produktionskapacitet - territoriale beføjelser - internt salg - salg af færdige produkter, hvori kartelomfattede produkter er integreret - samlet og vedvarende overtrædelse - bøder - afrundingsmetode - fuld prøvelsesret))

2014/C 112/34

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp. (Zhunan, Taiwan) (ved avocat J.-F. Bellis og solicitor R. Burton)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Van Nuffel, F. Ronkes Agerbeek og A. Biolan, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 8761 endelig af 8. december 2010 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og til EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.309 — LCD), samt nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Bøden, der er pålagt InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp., i henhold til artikel 2 i Kommissionens afgørelse af 8. december 2010 K(2010) 8761 endelig om en procedure i henhold til artikel 101 [TEUF] og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.309 — LCD), fastsættes til 288 000 000 EUR. |
| --- | --- |

1)

Bøden, der er pålagt InnoLux Corp., tidligere Chimei InnoLux Corp., i henhold til artikel 2 i Kommissionens afgørelse af 8. december 2010 K(2010) 8761 endelig om en procedure i henhold til artikel 101 [TEUF] og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.309 — LCD), fastsættes til 288 000 000 EUR.

| 2) | I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

| 3) | InnoLux betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

InnoLux betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 113 af 9.4.2011.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/27 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/27

---

Rettens dom af 28. februar 2014 — Genebre mod KHIM — General Electric (GE)

(Sag T-520/11) (1)

((EF-varemærker indsigelsessag - ansøgning om EF - figurmærket GE - ældre nationalt ordmærke GE - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2014/C 112/35

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Genebre, SA (Hospitalet de Llobregat, Spanien) (ved advokat D. Pellisé Urquiza)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: General Electric Company (Schenectady, De Forenede Stater) (først ved barrister S. Malynicz, derefter ved advokat E. Armijo Chávarri)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. juli 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 20/2009-4) vedrørende en indsigelsessag mellem General Electric Company og Genebre SA

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Genebre, SA betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Genebre, SA betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 13 af 14.1.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/28 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/28

---

Rettens dom af 27. februar 2014 — Pêra-Grave mod KHIM — Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)

(Sag T-602/11) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA - de ældre nationale figurmærker VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO og PÊRA-MANCA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009))

2014/C 112/36

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
  a (Evora, Portugal) (ved advokat J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Fundação Eugénio de Almeida (Evora) (ved advokaterne B. Braga da Cruz og J. Pimenta)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. september 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1797/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Fundação Eugénio de Almeida og Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda betaler sagens omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger, der er afholdt af Fundação Eugénio de Almeida i forbindelse med sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

2)

Pêra-Grave — Sociedade Agrícola, Unipessoal Lda betaler sagens omkostninger, herunder de nødvendige omkostninger, der er afholdt af Fundação Eugénio de Almeida i forbindelse med sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret.

---

(1)  EUT C 32 af 4.2.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/29 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/29

---

Rettens dom af 27. februar 2014 — Advance Magazine Publishers mod KHIM — López Cabré (VOGUE)

(Sag T-229/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket VOGUE - det ældre EF-ordmærke VOGUE - risiko for forveksling - varer af samme eller lignende art - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - unøjagtigheder ved varemærkeansøgningen - artikel 26, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - regel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 - delvist afslag på registrering))

2014/C 112/37

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, De Forenede Stater) (ved barrister C. Aikens)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Eduardo López Cabré (Barcelona, Spanien)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. marts 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1170/2011-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Eduardo López Cabré og Advance Magazine Publishers, Inc.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 26. marts 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1170/2011-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Eduardo López Cabré og Advance Magazine Publishers, Inc. annulleres, i det omfang den stadfæstede indsigelsesafdelingens afgørelse af 18. marts 2011, hvorved denne gav medhold i indsigelsen vedrørende tilbehør i klasse 18 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 26. marts 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1170/2011-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Eduardo López Cabré og Advance Magazine Publishers, Inc. annulleres, i det omfang den stadfæstede indsigelsesafdelingens afgørelse af 18. marts 2011, hvorved denne gav medhold i indsigelsen vedrørende tilbehør i klasse 18 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret.

| 2) | Harmoniseringskontoret frifindes for de øvrige påstande vedrørende annullation af den i konklusionens punkt 1) nævnte afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret frifindes for de øvrige påstande vedrørende annullation af den i konklusionens punkt 1) nævnte afgørelse.

| 3) | Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende påstandene om, at der gives medhold i indsigelsen alene for så vidt angår paraplyer, parasoller og tilbehør til paraplyer og parasoller. |
| --- | --- |

3)

Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende påstandene om, at der gives medhold i indsigelsen alene for så vidt angår paraplyer, parasoller og tilbehør til paraplyer og parasoller.

| 4) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 227 af 28.7.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/29 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/29

---

Rettens dom af 5. marts 2014 — HP Health Clubs Iberia mod KHIM Shiseido (ZENSATIONS)

(Sag T-416/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket ZENSATIONS - det ældre EF-ordmærke ZEN - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr.o207/2009 - antagelse til realitetsbehandling af intervenientens påstande - procesreglementets artikel 46 - begrundelsespligt - artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 - ex officio prøvelse af de faktiske omstændigheder - artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009))

2014/C 112/38

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: HP Health Clubs Iberia, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat S. Serrat Viñas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Shiseido Company Ltd (Tokyo, Japan) (ved advokat B. Moreau-Margotin)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. juni 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2212/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Shiseido Company Ltd og HP Health Clubs Iberia, SA

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Shiseido Company Ltd’s påstande afvises som åbenbart ugrundede, bortset fra den påstand, der i det væsentlige vedrører frifindelse. |
| --- | --- |

2)

Shiseido Company Ltd’s påstande afvises som åbenbart ugrundede, bortset fra den påstand, der i det væsentlige vedrører frifindelse.

| 3) | HP Health Clubs Iberia, SA bærer sine egne omkostninger og betaler de af Harmoniseringskontoret afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

HP Health Clubs Iberia, SA bærer sine egne omkostninger og betaler de af Harmoniseringskontoret afholdte omkostninger.

| 4) | Shiseido Company bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Shiseido Company bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 355 af 17.11.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/30 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/30

---

Rettens dom af 27. februar 2014 — Mäurer & Wirtz mod KHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)

(Sag T-25/13) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket 4711 Aqua Mirabilis - ældre EF-ordmærke AQUA ADMIRABILIS - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - ældre varemærkes særpræg - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

2014/C 112/39

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Tyskland) (ved advokaterne T. Schulte-Beckhausen og S. Hühner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Sacra Srl (Venedig, Italien)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 13. november 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1601/2011-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Sacra Srl og Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 71 af 9.3.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/31 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/31

---

Rettens dom af 6. marts 2014 — Anapurna mod KHIM — Annapurna (ANNAPURNA)

(Sag T-71/13) (1)

((EF-varemærker - fortabelsessag - EF-ordmærket ANNAPURNA - påstand om annullation nedlagt af intervenienten - artikel 134, stk. 1-3, i Rettens procesreglement - reel brug af varemærket - artikel 15, stk. 1, litra a), og artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009 - den form, hvori varemærket er brugt - bevis for brug for de registrerede varer))

2014/C 112/40

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Anapurna GmbH (Berlin, Tyskland) (ved advokaterne P. Ehrlinger og T. Hagen)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Annapurna SpA (Prato, Italien) (ved advokaterne S. Verea, K. Muraro og M. Balestriero)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. december 2012 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2409/2011-5) vedrørende en fortabelsessag mellem Anapurna GmbH og Annapurna SpA.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Annapurna SpA’s påstand om annullation tages ikke til følge. |
| --- | --- |

2)

Annapurna SpA’s påstand om annullation tages ikke til følge.

| 3) | Anapurna GmbH betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, som er afholdt af Annapurna. |
| --- | --- |

3)

Anapurna GmbH betaler sagens omkostninger med undtagelse af de omkostninger, som er afholdt af Annapurna.

| 4) | Annapurna bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Annapurna bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 101 af 6.4.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/31 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/31

---

Rettens kendelse af 31. januar 2014 — Frankrig mod Kommissionen

(Sag T-79/09) (1)

((Statsstøtte - rammeordning vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug - finansiering gennem frivillige bidrag, der er gjort obligatoriske - beslutning, der erklærer støtteordningen for forenelig med fællesmarkedet - tilbagetrækning af beslutningen - ufornødent at træffe afgørelse))

2014/C 112/41

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Den Franske republik (først ved E. Belliard, G. de Bergues og A.-L. Vendrolini, derefter ved E. Belliard, G. de Bergues og J. Gstalter, og endelig ved E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas og J. Bousin, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved B. Stromsky og C. Urraca Caviedes, derefter ved B. Stromsky, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 7846 endelig, af 10. december 2008, vedrørende statsstøtte N 561/2008, omhandlende rammeordningen vedrørende de foranstaltninger, som gennemføres af de i Frankrig anerkendte brancheorganisationer inden for landbruget til fordel for de repræsenterede landbrug.

Konklusion

| 1) | Det ikke længere er nødvendigt at træffe afgørelse |
| --- | --- |

1)

Det ikke længere er nødvendigt at træffe afgørelse

| 2) | Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 113 af 16.5.2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/32 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/32

---

Rettens kendelse af 12. februar 2014 — Cofra mod KHIM — O2 (can do)

(Forenede sager T-162/11 og T-163/11) (1)

((EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelse - ufornødent at træffe afgørelse))

2014/C 112/42

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Cofra Holding AG (Zug, Schweiz) (først ved advokaterne K.-U. Jonas og J. Bogatz, derefter ved advokat M. Viefhues)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved K. Klüpfel, derefter ved A. Schifko, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: O2 Holdings Ltd (Slough, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne M. Müller og A. Fottner)

Sagens genstand

Påstand om annullation af to afgørelser truffet den 10. januar 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 242/2009-4 og R 246/2009-4) vedrørende henholdsvis en indsigelsessag mellem ALDEMAR AG og O2 Holdings Ltd og en indsigelsessag mellem C&A Mode KG og O2 Holdings Ltd

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagerne. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagerne.

| 2) | Cofra Holding AG og O2 Holdings Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). |
| --- | --- |

2)

Cofra Holding AG og O2 Holdings Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

---

(1)  EUT C 139 af 7.5.2011.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/33 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/33

---

Rettens kendelse af 6. februar 2014 — Duff Beer mod KHIM — Twentieth Century Fox Film (Duff)

(Sag T-87/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))

2014/C 112/43

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Duff Beer UG (haftungsbeschränkt) (Eschwege, Tyskland) (ved advokat N. Schindler)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Twentieth Century Fox Film Corp. (Wilmington, De Forenede Stater) (ved advokaterne S. Böttger og M. Koch)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. december 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 456/2011-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Twentieth Century Fox Film Corp. og Duff Beer UG (haftungsbeschränkt).

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Duff Beer UG (haftungsbeschränkt) og Twentieth Century Fox Film Corp. bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Duff Beer UG (haftungsbeschränkt) og Twentieth Century Fox Film Corp. bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 109 af 14.4.2012.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/33 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/33

---

Rettens kendelse af 29. januar 2014 — Sothys Auriac mod KHIM — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)

(Sag T-470/12) (1)

((EF-varemærker - ugyldighedsbegæring - tilbagetagelse af ugyldighedsbegæringen - ufornødent at træffe afgørelse))

2014/C 112/44

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Sothys Auriac (Auriac, Frankrig) (ved advokat A. Berthet)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, San Marino)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. juli 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1419/2011-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Grand Hotel Primavera SA og Sothys Auriac

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Sothys Auriac bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). |
| --- | --- |

2)

Sothys Auriac bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

---

(1)  EUT C 26 af 26.1.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/34 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/34

---

Rettens kendelse af 7. februar 2014 — Pesquerias Riveirenses m.fl. mod Rådet

(Sag T-180/13) (1)

((Annullationssøgsmål - fiskeripolitik - forordning (EU) nr. 40/2013 - hensyntagen den nordlige og den sydlige del af bestanden af blåhvilling i det nordøstlige Atlanterhav under et med henblik på at fastsætte TAC - ikke umiddelbart og individuelt berørt - åbenbart afvisningsgrundlag))

2014/C 112/45

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Pesquerias Riveirenses, SL (Ribeira, Spanien), Pesquerias Campo de Marte, SL (Ribeira), Pesquera Anpajo, SL (Ribeira), Arrastreros del Barbanza, SA (Ribeira), Martinez Pardavila e Hijos, SL (Ribeira), Lijo Pesca, SL (Ribeira), Frigorificos Hermanos Vidal, SA (Ribeira), Pesquera Boteira, SL (Ribeira), Francisco Mariño Moss y Otros, CB (Ribeira), Pérez Vidal Juan Antonio y Hno, CB (Ribeira), Marina Nalda, SL (Ribeira), Portillo y Otros, SL (Ribeira), Vidiña Pesca, SL (Ribeira), Pesca Hermo, SL (Ribeira), Pescados Oubiña Pérez, SL (Ribeira), Manuel Pena Graña (Ribeira), Campo Eder, SL (Ribeira), Pesquera Laga, SL (Ribeira), Pesquera Jalisco, SL (Ribeira), Pesquera Jopitos, SL (Ribeira) og Pesca-Julimar, SL (Ribeira) (ved advokat J. Tojeiro Sierto)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. Westerhof Löfflerová og A. de Gregorio Merino, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets forordning (EU) nr. 40/2013 af 21. januar 2013 om fastsættelse for 2013 af fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler (EUT L 23, s. 54), som ændret, i det omfang den betragter den nordlige og den sydlige del af bestanden af blåhvilling i det nordøstlige Atlanterhav under et med henblik på at fastsætte de samlede tilladte fangstmængder for blåhvilling i bilag IA og IB.

Konklusion

| 1) | Søgsmålet afvises. |
| --- | --- |

1)

Søgsmålet afvises.

| 2) | Pesquerias Riveirenses, SL, m.fl. bærer deres egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2)

Pesquerias Riveirenses, SL, m.fl. bærer deres egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Rådet for Den Europæiske Union.

---

(1)  EUT C 147 af 25.5.2013.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/34 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/34

---

Sag anlagt den 25. november 2013 — Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-646/13)

2014/C 112/46

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Borgerkomité for borgerinitiativet Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe m.fl. (ved Rechtsanwälte E. Johansson, J. Lund og C. Lund)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens afgørelse K(2013) 5969 endelig af 13. september 2013, som blev meddelt den 16. september 2013, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse K(2013) 5969 endelig af 13. september 2013, som blev meddelt den 16. september 2013, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter






  — | Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er i strid med formforskrifterne i artikel 296, stk. 2, TEUF og artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 211/2011 (1). |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter

—

Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er i strid med formforskrifterne i artikel 296, stk. 2, TEUF og artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 211/2011 (1).

| — | Sagsøgerne har i denne forbindelse bl.a. anført, at Kommissionen ikke har nævnt hvilke af de elleve spørgsmål, som er borgerinitiativets genstand, og som efter Kommissionens opfattelse ligger uden for dens beføjelse til at fremlægge et forslag til en EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af traktaterne. Kommissionen har heller ikke anført, hvorfor disse spørgsmål skulle ligge uden for denne beføjelse. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har i denne forbindelse bl.a. anført, at Kommissionen ikke har nævnt hvilke af de elleve spørgsmål, som er borgerinitiativets genstand, og som efter Kommissionens opfattelse ligger uden for dens beføjelse til at fremlægge et forslag til en EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af traktaterne. Kommissionen har heller ikke anført, hvorfor disse spørgsmål skulle ligge uden for denne beføjelse.

| — | Sagsøgerne har i forbindelse med dette anbringende endvidere anfægtet, at Kommissionen ikke har anført, hvorfor forordning nr. 211/2011 ikke giver beføjelse til at registrere en del eller dele af et planlagt borgerinitiativ. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har i forbindelse med dette anbringende endvidere anfægtet, at Kommissionen ikke har anført, hvorfor forordning nr. 211/2011 ikke giver beføjelse til at registrere en del eller dele af et planlagt borgerinitiativ.

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af traktaterne eller en af de retsnormer, der skal anvendes ved gennemførelsen af traktaterne






  — | Sagsøgerne har herved gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 11 TEU, artikel 24, stk. 1, TEUF og artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning nr. 211/2011. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af traktaterne eller en af de retsnormer, der skal anvendes ved gennemførelsen af traktaterne

—

Sagsøgerne har herved gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 11 TEU, artikel 24, stk. 1, TEUF og artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning nr. 211/2011.

| — | Sagsøgerne har i denne sammenhæng anført, at ingen af de spørgsmål, som Kommissionen opfordres til at fremlægge forslag om, ligger åbenbart uden for Kommissionens beføjelse til at fremsætte et forslag til en EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af traktaterne. Sagsøgerne har tilføjet, at selv om et af disse spørgsmål måtte ligge uden for denne beføjelse, skulle Kommissionen have registreret det planlagte borgerinitiativ, begrænset til de spørgsmål, der efter Kommissionens opfattelse ikke ligger åbenbar uden for denne beføjelse. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerne har i denne sammenhæng anført, at ingen af de spørgsmål, som Kommissionen opfordres til at fremlægge forslag om, ligger åbenbart uden for Kommissionens beføjelse til at fremsætte et forslag til en EU-retsakt med henblik på gennemførelsen af traktaterne. Sagsøgerne har tilføjet, at selv om et af disse spørgsmål måtte ligge uden for denne beføjelse, skulle Kommissionen have registreret det planlagte borgerinitiativ, begrænset til de spørgsmål, der efter Kommissionens opfattelse ikke ligger åbenbar uden for denne beføjelse.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 211/2011 af 16.2.2011 om borgerinitiativer, EUT L 65, s. 1.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/35 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/35

---

Sag anlagt den 10. december 2013 — Petco Animal Supplies Stores mod KHIM — Gutiérrez Ariza (PETCO)

(Sag T-664/13)

2014/C 112/47

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, De Forenede Stater) (ved barrister C. Aikens)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 7. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 347/2013-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 7. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 347/2013-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Petco Animal Supplies Stores, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PETCO« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 31 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 114 081

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Domingo Gutiérrez Ariza

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 9 062 902 af figurmærket i rød og hvid, der indeholder ordbestanddelen »PETCO«, for varer og tjenesteydelser i klasse 31 og 35

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Klage taget delvis til følge

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra a), og b).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/36 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/36

---

Sag anlagt den 9. december 2013 — European Coalition to End Animal Experiments mod ECHA

(Sag T-673/13)

2014/C 112/48

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: European Coalition to End Animal Experiments (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor D. Thomas)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. oktober 2013 af Det Europæiske Kemikalieagenturs Klageudvalg i sag A-004-2012 vedrørende punkt 8.7.2 i bilag X til forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (udviklingstoksicitetsundersøgelser på endnu en dyreart) annulleres, for så vidt den vedrører en prænatal udviklingsundersøgelse på endnu en dyreart. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. oktober 2013 af Det Europæiske Kemikalieagenturs Klageudvalg i sag A-004-2012 vedrørende punkt 8.7.2 i bilag X til forordning (EF) nr. 1907/2006 (1) (udviklingstoksicitetsundersøgelser på endnu en dyreart) annulleres, for så vidt den vedrører en prænatal udviklingsundersøgelse på endnu en dyreart.

| — | Sagen hjemvises til ECHA med pålæg om, at dette overvejer, om der er behov for at foretage en prænatal udviklingsundersøgelse på registrantens stoffer baseret på resultatet af den første undersøgelse og alle andre relevante foreliggende data. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til ECHA med pålæg om, at dette overvejer, om der er behov for at foretage en prænatal udviklingsundersøgelse på registrantens stoffer baseret på resultatet af den første undersøgelse og alle andre relevante foreliggende data.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at det kumulative princip i REACH’s bilag om forsøg var ensbetydende med, at en undersøgelse for dette mængdeinterval på endnu en dyreart var et standardkrav i bilag X til forordning (EU) nr. 1907/2006. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:






  — | Klageudvalgets begrundelse er en non sequitur. Kravene om forsøg øges nødvendigvis ikke i forbindelse med, at man flytter til et højere mængdeinterval: det kumulative princip er ofte ikke relevant for bestemte effektparametre, og er det ikke for udviklingstoksicitet. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at det kumulative princip i REACH’s bilag om forsøg var ensbetydende med, at en undersøgelse for dette mængdeinterval på endnu en dyreart var et standardkrav i bilag X til forordning (EU) nr. 1907/2006. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:

—

Klageudvalgets begrundelse er en non sequitur. Kravene om forsøg øges nødvendigvis ikke i forbindelse med, at man flytter til et højere mængdeinterval: det kumulative princip er ofte ikke relevant for bestemte effektparametre, og er det ikke for udviklingstoksicitet.

| — | Kolonne 1, punkt 8.7.2. i bilag X kræver udtrykkeligt en undersøgelse af »én dyreart«, ikke to, og det samme gælder for kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag IX. |
| --- | --- |

—

Kolonne 1, punkt 8.7.2. i bilag X kræver udtrykkeligt en undersøgelse af »én dyreart«, ikke to, og det samme gælder for kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag IX.

| — | Klageudvalgets begrundelse tager ikke hensyn til den utvetydige formulering i kolonne 2, punkt 8.7.2 i bilag IX, som fastsætter at, hvorvidt der skal udføres en undersøgelse på endnu en dyreart for mængdeintervallet efter bilag IX eller bilag X, skal afhænge af resultatet af undersøgelsen af den første dyreart og alle andre relevante foreliggende data. Det sker således ikke automatisk. |
| --- | --- |

—

Klageudvalgets begrundelse tager ikke hensyn til den utvetydige formulering i kolonne 2, punkt 8.7.2 i bilag IX, som fastsætter at, hvorvidt der skal udføres en undersøgelse på endnu en dyreart for mængdeintervallet efter bilag IX eller bilag X, skal afhænge af resultatet af undersøgelsen af den første dyreart og alle andre relevante foreliggende data. Det sker således ikke automatisk.

| — | Klageudvalgets konklusion giver ingen politisk mening, idet den tillægger REACH-lovgiverne en intention om, at behovet for en undersøgelse af endnu en dyreart på et lavere bilagsniveau (bilag IX) afhænger af en videnskabelig vurdering, hvorimod videnskab er irrelevant på et højere bilagsniveau (bilag X). |
| --- | --- |

—

Klageudvalgets konklusion giver ingen politisk mening, idet den tillægger REACH-lovgiverne en intention om, at behovet for en undersøgelse af endnu en dyreart på et lavere bilagsniveau (bilag IX) afhænger af en videnskabelig vurdering, hvorimod videnskab er irrelevant på et højere bilagsniveau (bilag X).

| 2. | Andet anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at lovgiver har overført et krav hørende til bilag X — et standardkrav om en udviklingstoksicitetsundersøgelse på endnu en dyreart — til bilag IX. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:






  — | Begrundelsen er baseret på en forkert forudsætning: Kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag X foreskriver ikke et standardkrav om undersøgelse på endnu en dyreart (se første anbringende), og det følger heraf, at et sådant krav ikke kan overføres til bilag IX (selv om det antages, at dette i øvrigt var den korrekte fremgangsmåde). |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at lovgiver har overført et krav hørende til bilag X — et standardkrav om en udviklingstoksicitetsundersøgelse på endnu en dyreart — til bilag IX. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:

—

Begrundelsen er baseret på en forkert forudsætning: Kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag X foreskriver ikke et standardkrav om undersøgelse på endnu en dyreart (se første anbringende), og det følger heraf, at et sådant krav ikke kan overføres til bilag IX (selv om det antages, at dette i øvrigt var den korrekte fremgangsmåde).

| 3. | Tredje anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at kravet i kolonne 2, punkt 8.7.2 i bilag IX (for vurdering af behovet for en undersøgelse på endnu en dyreart) ikke kan overføres til bilag X. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:






  — | Med den udtrykkelige formulering »eller det næste« er dette præcis, hvad kolonne 2, punkt 8.7.2. i bilag IX udtrykker. Fremgangsmåden i de to bilag er den samme. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at kravet i kolonne 2, punkt 8.7.2 i bilag IX (for vurdering af behovet for en undersøgelse på endnu en dyreart) ikke kan overføres til bilag X. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:

—

Med den udtrykkelige formulering »eller det næste« er dette præcis, hvad kolonne 2, punkt 8.7.2. i bilag IX udtrykker. Fremgangsmåden i de to bilag er den samme.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at kun en tilpasning efter kolonne 2, punkt 8.7 i bilag X eller bilag XI kan fjerne behovet for en undersøgelse på endnu en dyreart for mængdeintervallet i bilag X. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:






  — | Tilpasning, hvad enten det er under kolonne 2 eller bilag XI bliver kun relevant, hvis der allerede er et krav om undersøgelse under kolonne 1. Efter kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag X er der ikke et krav om udviklingstoksicitetsundersøgelse på endnu en dyreart — indtil og medmindre vurderingen af undersøgelsen på den første dyreart og anden foreliggende dokumentation indikerer et behov for en undersøgelse på endnu en dyreart (jf. ovenfor). |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Klageudvalget med urette har anført, at kun en tilpasning efter kolonne 2, punkt 8.7 i bilag X eller bilag XI kan fjerne behovet for en undersøgelse på endnu en dyreart for mængdeintervallet i bilag X. Sagsøgeren har til støtte for dette anbringende gjort gældende, at:

—

Tilpasning, hvad enten det er under kolonne 2 eller bilag XI bliver kun relevant, hvis der allerede er et krav om undersøgelse under kolonne 1. Efter kolonne 1, punkt 8.7.2 i bilag X er der ikke et krav om udviklingstoksicitetsundersøgelse på endnu en dyreart — indtil og medmindre vurderingen af undersøgelsen på den første dyreart og anden foreliggende dokumentation indikerer et behov for en undersøgelse på endnu en dyreart (jf. ovenfor).

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/37 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/37

---

Sag anlagt den 20. december 2013 — Harrys Pubar mod KHIM — Harry’s New York Bar (HARRY’S BAR)

(Sag T-711/13)

2014/C 112/49

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Harrys Pubar AB (Göteborg, Sverige) (ved advokat L.-E. Ström)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Harry’s New York Bar SA (Paris, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 946/2012-1 og R 995/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 946/2012-1 og R 995/2012-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Harry’s New York Bar SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »HARRY’S BAR« for varer og tjenesteydelser i klasse 25, 29, 30, 32, 33 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 3 378 031

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Harrys Pubar AB

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Svensk varemærkeregistrering nr. 356 009, 320 026, 315 142 og 55 6513-1066 for varer og tjenesteydelser i klasse 25 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Klagen delvist taget til følge i sag R 995/2012-1 og afslag på klagen i sag R 946/2012-1

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 4.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/38 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/38

---

Sag anlagt den 27. december 2013 — Harry’s New York Bar mod KHIM — Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

(Sag T-716/13)

2014/C 112/50

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Harry’s New York Bar SA (Paris, Frankrig) (ved advokat S. Arnaud)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Harrys Pubar AB (Göteborg, Sverige)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 946/2012-1 og R 995/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 946/2012-1 og R 995/2012-1) annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Harry’s New York Bar SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »HARRY’S BAR« for varer og tjenesteydelser i klasse 25, 29, 30, 32, 33 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 3 378 031

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Harrys Pubar AB

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Svensk varemærkeregistrering nr. 356 009, 320 026, 315 142 og 55 6513-1066 for varer og tjenesteydelser i klasse 25 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Klagen delvist taget til følge i sag R 995/2012-1 og afslag på klagen i sag R 946/2012-1

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 4.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/39 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/39

---

Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV)

(Sag T-721/13)

2014/C 112/51

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Directv Group, Inc (El Segundo, De Forenede Stater) (ved advokat F. Valentin)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1961/2012-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1961/2012-2) annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: Ordmærket »DIRECTV« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 41 — EF-varemærkeregistrering nr. 243 774

Indehaver af EF-varemærket: The Directv Group, Inc

Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: Bolloré SA

Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærkeregistreringen erklæret delvis fortabt

Appelkammerets afgørelse: Den påklagede afgørelse ophævet og EF-varemærkeregistreringen erklæret fortabt i det hele

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 51, stk. 1, litra a).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/39 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/39

---

Sag anlagt den 31. december 2013 — The Directv Group mod KHIM — Bolloré (DIRECTV)

(Sag T-722/13)

2014/C 112/52

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Directv Group, Inc. (El Segundo, De Forenede Stater) (ved: advokat F. Valentin)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 25. oktober 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1960/2012-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 25. oktober 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1960/2012-2) annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »DIRECTV«, for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 41 — EF-varemærkeregistrering nr. 100 750

Indehaver af EF-varemærket: The Directv Group, Inc.

Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: Bolloré SA

Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærkeregistreringen erklæret delvis fortabt

Appelkammerets afgørelse: Den påklagede afgørelse ophævet og EF-varemærkeregistreringen erklæret fortabt i det hele

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 51, stk. 1, litra a).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/40 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/40

---

Appel iværksat den 2. januar 2014 af BQ til prøvelse af Personalerettens dom af 23. oktober 2013 i sag F-39/12, BQ mod Revisionsretten

(Sag T-7/14 P)

2014/C 112/53

Processprog: fransk

Parter

Appellant: BQ (Bereldange, Luxembourg) (ved advokaterne D. de Abreu Caldas og J.-N. Louis)

Den anden part i appelsagen: Revisionsretten for Den Europæiske Union

Appellantens påstande

| — | Dom afsagt af Personaleretten (Tredje Afdeling) den 23. oktober i sag F-39/12, BQ mod Revisionsretten, annulleres. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Personaleretten (Tredje Afdeling) den 23. oktober i sag F-39/12, BQ mod Revisionsretten, annulleres.

| — | Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med betingelserne for at drage Den Europæiske Union til ansvar ved gennemførelsen af artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for så vidt som Personaleretten har krævet, at den episode, som er uforenelig med en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, skal have påvirket den berørte parts arbejdsevne og helbred, selvom denne sidste betingelse hverken følger af vedtægten eller af retspraksis. Appellanten gør i øvrigt gældende, at Personaleretten har forvansket sagens faktiske omstændigheder, idet den har lagt til grund, dels at Revisionsretten har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at genoprette en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, og dels at problemerne på arbejdspladsen ikke har påvirket den berørte parts helbred. Samtidig skred Revisionsretten ikke ind med den nødvendige fasthed og hurtighed for at bringe konfliktsituationen til ophør, hvilket medførte en vedvarende total invaliditet for appellanten (vedrørende præmis 67 og 68 i den anfægtede dom). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med betingelserne for at drage Den Europæiske Union til ansvar ved gennemførelsen af artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for så vidt som Personaleretten har krævet, at den episode, som er uforenelig med en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, skal have påvirket den berørte parts arbejdsevne og helbred, selvom denne sidste betingelse hverken følger af vedtægten eller af retspraksis. Appellanten gør i øvrigt gældende, at Personaleretten har forvansket sagens faktiske omstændigheder, idet den har lagt til grund, dels at Revisionsretten har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at genoprette en ordentlig og rolig afvikling af tjenesten, og dels at problemerne på arbejdspladsen ikke har påvirket den berørte parts helbred. Samtidig skred Revisionsretten ikke ind med den nødvendige fasthed og hurtighed for at bringe konfliktsituationen til ophør, hvilket medførte en vedvarende total invaliditet for appellanten (vedrørende præmis 67 og 68 i den anfægtede dom).

| 2. | Andet anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med Personalerettens legalitetskontrol, da den hævdede, at de lægelige vurderinger, der påpegede, at der forelå psykiske problemer som følge af den psykiske chikane, som appellanten blev udsat for på sin arbejdsplads, ikke kunne bruges som bevis for, at den pågældende rent faktisk havde været offer for psykisk chikane. Appellanten gør gældende, at Personaleretten ikke er beføjet til at rejse tvivl om en lægefaglig vurdering og heraf udlede modstridende konklusioner. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med Personalerettens legalitetskontrol, da den hævdede, at de lægelige vurderinger, der påpegede, at der forelå psykiske problemer som følge af den psykiske chikane, som appellanten blev udsat for på sin arbejdsplads, ikke kunne bruges som bevis for, at den pågældende rent faktisk havde været offer for psykisk chikane. Appellanten gør gældende, at Personaleretten ikke er beføjet til at rejse tvivl om en lægefaglig vurdering og heraf udlede modstridende konklusioner.

| 3. | Tredje anbringende vedrører en overtrædelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med Personalerettens fastlæggelse af den skadeserstatning, som appellanten fik tildelt som følge en forsinkelse på mere end to år ved fremsendelsen af undersøgelsesrapporten. Erstatningen blev af Personaleretten sat til 2 000 EUR uden angivelse af en begrundelse herfor, som kunne sætte appellanten i stand til at forstå hvilke overvejelser, der har ført til dette beløb. Appellanten gør gældende, at Personaleretten ikke har taget de forhold i betragtning, hvorunder skaden blev påført. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører en overtrædelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med Personalerettens fastlæggelse af den skadeserstatning, som appellanten fik tildelt som følge en forsinkelse på mere end to år ved fremsendelsen af undersøgelsesrapporten. Erstatningen blev af Personaleretten sat til 2 000 EUR uden angivelse af en begrundelse herfor, som kunne sætte appellanten i stand til at forstå hvilke overvejelser, der har ført til dette beløb. Appellanten gør gældende, at Personaleretten ikke har taget de forhold i betragtning, hvorunder skaden blev påført.

| 4. | Fjerde anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med fordelingen af sagsomkostninger. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrører en retlig fejl i forbindelse med fordelingen af sagsomkostninger.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/41 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/41

---

Sag anlagt den 8. januar 2014 — U4U m.fl. mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-17/14)

2014/C 112/54

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Union pour l’Unité (U4U) (Bruxelles, Belgien), Unité & Solidarité — Hors Union (USHU) (Bruxelles), Regroupement Syndical (RS) (Saint-Josse-ten-Noode, Belgien) og Georges Vlandas (Bruxelles) (ved advokat F. Krenc)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold.

| — | Som følge heraf annulleres Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for så vidt som den






  — | ændrer bilag X til denne vedtægt (artikel 1, nr. 70), |
| --- | --- | --- |

—

Som følge heraf annulleres Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for så vidt som den

—

ændrer bilag X til denne vedtægt (artikel 1, nr. 70),

| — | ændrer denne vedtægts artikel 45 og bilag I og tilføjer en afdeling 5 til bilag XIII (artikel 1, nr. 27, nr. 61 og nr. 73, litra k)). |
| --- | --- |

—

ændrer denne vedtægts artikel 45 og bilag I og tilføjer en afdeling 5 til bilag XIII (artikel 1, nr. 27, nr. 61 og nr. 73, litra k)).

| — | Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

De første tre anbringender vedrører ændringen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »tjenestemandsvedtægten«).

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, af artikel 12, 27 og 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og af artikel 11 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«), navnlig fordi Vedtægtsudvalget ikke er blevet hørt med hensyn til ændringen af bilag X. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, af artikel 12, 27 og 28 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og af artikel 11 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«), navnlig fordi Vedtægtsudvalget ikke er blevet hørt med hensyn til ændringen af bilag X.

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af chartrets artikel 12, 27 og 28, og af EMRK’s artikel 11, fordi fagforeningerne, tjenestemændene og de øvrige ansatte ikke på reel og passende måde er blevet informeret og hørt med hensyn til ændringen af bilag X. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af chartrets artikel 12, 27 og 28, og af EMRK’s artikel 11, fordi fagforeningerne, tjenestemændene og de øvrige ansatte ikke på reel og passende måde er blevet informeret og hørt med hensyn til ændringen af bilag X.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god lovgivning, og navnlig en tilsidesættelse af pligten til at være omhyggelig og begrundelsespligten.
  De tre sidste anbringender vedrører ændringen af artikel 45 og af bilag I til tjenestemandsvedtægten samt tilføjelsen af en afdeling 5 til bilag XIII til den nævnte vedtægt. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god lovgivning, og navnlig en tilsidesættelse af pligten til at være omhyggelig og begrundelsespligten.

De tre sidste anbringender vedrører ændringen af artikel 45 og af bilag I til tjenestemandsvedtægten samt tilføjelsen af en afdeling 5 til bilag XIII til den nævnte vedtægt.

| 4. | Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, af chartrets artikel 12, 27 og 28, og af EMRK’s artikel 11, navnlig fordi Vedtægtsudvalget ikke er blevet hørt med hensyn til ændringen af AD-karriererne. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, af chartrets artikel 12, 27 og 28, og af EMRK’s artikel 11, navnlig fordi Vedtægtsudvalget ikke er blevet hørt med hensyn til ændringen af AD-karriererne.

| 5. | Femte anbringende om en tilsidesættelse af chartrets artikel 12, 27 og 28 og af EMRK’s artikel 11, fordi fagforeningerne, tjenestemændene og de øvrige ansatte ikke på reel og passende måde er blevet informeret og hørt med hensyn til ændringen af AD-karriererne. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om en tilsidesættelse af chartrets artikel 12, 27 og 28 og af EMRK’s artikel 11, fordi fagforeningerne, tjenestemændene og de øvrige ansatte ikke på reel og passende måde er blevet informeret og hørt med hensyn til ændringen af AD-karriererne.

| 6. | Sjette anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god lovgivning, og navnlig en tilsidesættelse af pligten til at være omhyggelig og begrundelsespligten. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god lovgivning, og navnlig en tilsidesættelse af pligten til at være omhyggelig og begrundelsespligten.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/42 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/42

---

Sag anlagt den 8. januar 2014 — Nguyen mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-20/14)

2014/C 112/55

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Huynh Duong Vi Nguyen (Woluwe-Saint-Lambert, Belgien) (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 7 (rejsedage) i vedtægtens bilag V og artikel 8 (rejseudgifter) i vedtægtens bilag VII, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
  L 287 af 29. oktober 2013, annulleres, i det omfang retten til godtgørelse af rejseudgifter og rejsedage er knyttet til retten til et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg. |
| --- | --- |

—

Artikel 7 (rejsedage) i vedtægtens bilag V og artikel 8 (rejseudgifter) i vedtægtens bilag VII, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
  L 287 af 29. oktober 2013, annulleres, i det omfang retten til godtgørelse af rejseudgifter og rejsedage er knyttet til retten til et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg.

| — | Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 169 051,96 EUR som erstatning for det økonomiske tab, han har lidt, og et beløb på 40 000 EUR for den ikke-økonomiske skade. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 169 051,96 EUR som erstatning for det økonomiske tab, han har lidt, og et beløb på 40 000 EUR for den ikke-økonomiske skade.

| — | Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale erstatning og mora- og udligningsrenter på 6,75% for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

—

Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale erstatning og mora- og udligningsrenter på 6,75% for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt.

| — | Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren, der har hjemsted i New York, men som ikke modtager et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg og dermed efter ændringen af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union mister retten til at modtage et fast beløb til godtgørelse af rejseudgifter og retten til en forlængelse af den årlige ferie med yderligere tjenestefrihed til rejsedage, gjort fem anbringender gældende vedrørende:

| — | væsentlige formelle mangler og tilsidesættelse af artikel 27 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder vedrørende retten til information og høring af arbejdstagerne, idet Vedtægtsudvalget blev holdt uden for revideringen af vedtægten for tjenestemænd |
| --- | --- |

—

væsentlige formelle mangler og tilsidesættelse af artikel 27 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder vedrørende retten til information og høring af arbejdstagerne, idet Vedtægtsudvalget blev holdt uden for revideringen af vedtægten for tjenestemænd

| — | tilsidesættelse af respekten for erhvervede rettigheder, principperne vedrørende intertemporal ret og retssikkerhedsprincippet |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af respekten for erhvervede rettigheder, principperne vedrørende intertemporal ret og retssikkerhedsprincippet

| — | tilsidesættelse af beskyttelsen af den berettigede forventning |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af beskyttelsen af den berettigede forventning

| — | tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og

| — | tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/43 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/43

---

Sag anlagt den 8. januar2014 — Bergallaou mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-22/14)

2014/C 112/56

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Amal Bergallou (Lot, Belgien) (ved advokat M. Velardo)

Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 7 (rejsedage) i vedtægtens bilag V og artikel 8 (rejseudgifter) i vedtægtens bilag VII, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
  L 287 af 29. oktober 2013, annulleres, i det omfang retten til godtgørelse af rejseudgifter og rejsedage er knyttet til retten til et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg. |
| --- | --- |

—

Artikel 7 (rejsedage) i vedtægtens bilag V og artikel 8 (rejseudgifter) i vedtægtens bilag VII, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
  L 287 af 29. oktober 2013, annulleres, i det omfang retten til godtgørelse af rejseudgifter og rejsedage er knyttet til retten til et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg.

| — | Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 165 596,42 EUR som erstatning for det økonomiske tab, han har lidt, og et beløb på 40 000 EUR for den ikke-økonomiske skade. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 165 596,42 EUR som erstatning for det økonomiske tab, han har lidt, og et beløb på 40 000 EUR for den ikke-økonomiske skade.

| — | Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale erstatning og mora- og udligningsrenter på 6,75% for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

—

Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale erstatning og mora- og udligningsrenter på 6,75% for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt.

| — | Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet og Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren, der har hjemsted i Marokko, men som ikke modtager et udlandstillæg eller et særligt udlandstillæg og dermed efter ændringen af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union mister retten til at modtage et fast beløb til godtgørelse af rejseudgifter og retten til en forlængelse af den årlige ferie med yderligere tjenestefrihed til rejsedage, gjort fem anbringender gældende, der i det væsentlige er identiske med eller ligner dem, der er påberåbt i forbindelse med sag T-20/14, Nguyen mod Parlamentet og Rådet.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/44 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/44

---

Sag anlagt den 6. januar 2014 — Bos m.fl. mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-23/14)

2014/C 112/57

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Mark Bos (Ankara, Tyrkiet), Estelle Kadouch (Jerusalem, Israel), Siegfried Krahl (Lago Sul, Brasilien) og Eric Lunel (Dakar, Senegal) (ved advokat F. Krenc)

Sagsøgte: Rådet for den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold.

| — | Følgelig annulleres Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for så vidt som den ændrer denne vedtægts bilag X i (artikel 1, nr. 70). |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for så vidt som den ændrer denne vedtægts bilag X i (artikel 1, nr. 70).

| — | Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne — kontraktansatte og tjenestemænd ved den Europæiske Unions delegationer — fremført seks anbringender.

| 1. | Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af artikel 20, 21 og 31, stk. 2, i Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), for så vidt som vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte på drastisk og brutal vis nedsætter retten til årlig ferie for tjenestemænd og kontraktansatte, der gør tjeneste i tredjelande. Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede forordning ikke tager hensyn til de nævnte tjenestemænd og kontraktansattes særlige situation. |
| --- | --- |

1.

Det første anbringende vedrører en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af artikel 20, 21 og 31, stk. 2, i Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), for så vidt som vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte på drastisk og brutal vis nedsætter retten til årlig ferie for tjenestemænd og kontraktansatte, der gør tjeneste i tredjelande. Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede forordning ikke tager hensyn til de nævnte tjenestemænd og kontraktansattes særlige situation.

| 2. | Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«) og af chartrets artikel 7 og 31, stk. 2, for så vidt som reformen af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ikke respekterer sagsøgernes privatliv og familieliv, idet deres ret til årlig ferie næsten er halveret, og denne nedsættelse i urimeligt omfang er til hinder for privatliv og familieliv. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter »EMRK«) og af chartrets artikel 7 og 31, stk. 2, for så vidt som reformen af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ikke respekterer sagsøgernes privatliv og familieliv, idet deres ret til årlig ferie næsten er halveret, og denne nedsættelse i urimeligt omfang er til hinder for privatliv og familieliv.

| 3. | Det tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Det tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| 4. | Det fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, for så vidt som de fordele, der er forbundet med at gøre tjeneste i tredjelande — som har været afgørende for sagsøgerne — på brutal vis er forsvundet med reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd. |
| --- | --- |

4.

Det fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, for så vidt som de fordele, der er forbundet med at gøre tjeneste i tredjelande — som har været afgørende for sagsøgerne — på brutal vis er forsvundet med reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd.

| 5. | Det femte anbringende vedrører en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, chartrets artikel 12, 27 og 28 og EMRK’s artikel 11 på grund af manglen på oplysninger, høring og samråd under den procedure, som førte til reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd. |
| --- | --- |

5.

Det femte anbringende vedrører en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 10, chartrets artikel 12, 27 og 28 og EMRK’s artikel 11 på grund af manglen på oplysninger, høring og samråd under den procedure, som førte til reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd.

| 6. | Det sjette anbringende vedrører en tilsidesættelse af principperne om god lovgivning bl.a. forpligtelsen til at udvise særlig grundighed og til at give en begrundelse både som følge af vedtægtsudvalget og fagforeningernes mangel på at give oplysninger og en tilstrækkelig høring under den procedure, som førte til reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd, og som følge af den manglende begrundelse for afgørelserne vedrørende det nævnte bilag. |
| --- | --- |

6.

Det sjette anbringende vedrører en tilsidesættelse af principperne om god lovgivning bl.a. forpligtelsen til at udvise særlig grundighed og til at give en begrundelse både som følge af vedtægtsudvalget og fagforeningernes mangel på at give oplysninger og en tilstrækkelig høring under den procedure, som førte til reformen af bilag X til vedtægten for tjenestemænd, og som følge af den manglende begrundelse for afgørelserne vedrørende det nævnte bilag.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/45 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/45

---

Sag anlagt den 10. januar 2014 — Electrabel og Dunamenti Erőmű mod Kommissionen

(Sag T-40/14)

2014/C 112/58

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Electrabel (Bruxelles, Belgien) og Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Ungarn) (ved advokat J. Philippe)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen fremmes til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Sagen fremmes til realitetsbehandling.

| — | Det fastslås, at Europa-Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontraktforhold for den ulovlige vedtagelse af Kommissionens beslutning 2009/609/EF af 4. juni 2008 om statsstøtte C 41/05 (EUT 2009 L 225, s. 53) (»PPA-beslutningen«). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Europa-Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontraktforhold for den ulovlige vedtagelse af Kommissionens beslutning 2009/609/EF af 4. juni 2008 om statsstøtte C 41/05 (EUT 2009 L 225, s. 53) (»PPA-beslutningen«).

| — | Kommissionen tilpligtes at yde sagsøgerne fuld erstatning for de tab, som de har lidt som følge af den retsstridige utidige opsigelse af elkøbsaftalen (»PPA«) af 10. oktober 1995 mellem Magyar Villamos Művek (»MVM«), den statsejede elgrossist, og Dunamenti, en elproducent, i medfør af beslutning 2009/609/EF af 4. juni 2008 om statsstøtte C 41/05, og som beløber sig til minimum 250 mio. EUR, og dette beløb skal reguleres og ændres på baggrund af nye oplysninger, der bliver tilgængelige. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at yde sagsøgerne fuld erstatning for de tab, som de har lidt som følge af den retsstridige utidige opsigelse af elkøbsaftalen (»PPA«) af 10. oktober 1995 mellem Magyar Villamos Művek (»MVM«), den statsejede elgrossist, og Dunamenti, en elproducent, i medfør af beslutning 2009/609/EF af 4. juni 2008 om statsstøtte C 41/05, og som beløber sig til minimum 250 mio. EUR, og dette beløb skal reguleres og ændres på baggrund af nye oplysninger, der bliver tilgængelige.

| — | Det fastslås, at der skal betales morarenter af ovennævnte erstatning regnet fra datoen for afsigelsen af den dom, der fastslår erstatningspligten i denne sag, med 8% om året eller med en sats, som Retten skønsmæssigt fastsætter. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at der skal betales morarenter af ovennævnte erstatning regnet fra datoen for afsigelsen af den dom, der fastslår erstatningspligten i denne sag, med 8% om året eller med en sats, som Retten skønsmæssigt fastsætter.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat tre anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at PPA-beslutningen åbenbart er ulovlig. Sagsøgerne har gjort gældende, at PPA-beslutningen (der er appelleret til Retten — sag T-179/09), er behæftet med en række alvorlige fejl, som er uforenelige med en normal adfærd, der udvises af en institution, som har til opgave at påse, at konkurrencereglerne finder anvendelse, og burde derfor medføre, at EU ifalder ansvar, idet:






  — | Oplysningerne i PPA-beslutningen klart viser, at PPA ikke bevirkede nogen økonomisk fordel. |
| --- | --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at PPA-beslutningen åbenbart er ulovlig. Sagsøgerne har gjort gældende, at PPA-beslutningen (der er appelleret til Retten — sag T-179/09), er behæftet med en række alvorlige fejl, som er uforenelige med en normal adfærd, der udvises af en institution, som har til opgave at påse, at konkurrencereglerne finder anvendelse, og burde derfor medføre, at EU ifalder ansvar, idet:

—

Oplysningerne i PPA-beslutningen klart viser, at PPA ikke bevirkede nogen økonomisk fordel.

| — | PPA udgjorde en del af Dunamenti’s privatiseringspakke og blev indgået før privatiseringspakken, hvorfor den blev vurderet til den pris, som blev betalt af Electrabel, men Kommissionen nægtede at tage den i betragtning og overtrådte dermed EU-retten. |
| --- | --- |

—

PPA udgjorde en del af Dunamenti’s privatiseringspakke og blev indgået før privatiseringspakken, hvorfor den blev vurderet til den pris, som blev betalt af Electrabel, men Kommissionen nægtede at tage den i betragtning og overtrådte dermed EU-retten.

| — | Tilbagebetalingskravet i denne beslutning er behæftet med så mange ulovligheder, at en beregning foretaget af kendte økonomer som et resultat viste en negativ støtte, hvilket betyder, at der ikke er tale om støtte. |
| --- | --- |

—

Tilbagebetalingskravet i denne beslutning er behæftet med så mange ulovligheder, at en beregning foretaget af kendte økonomer som et resultat viste en negativ støtte, hvilket betyder, at der ikke er tale om støtte.

Sagsøgerne har anført, at så alvorlige fejl ikke kan forklares ved sagens umiddelbare kompleksitet eller ved de objektive begrænsninger, som Kommissionen er undergivet i forbindelse med statsstøttekontrol. Disse fejl kan derimod i høj grad tilskrives Kommissionens afvisning af at vurdere PPA individuelt og udgør klare beviser for en grov tilsidesættelse af forpligtelsen til at overholde grænserne for Kommissionens skønsbeføjelse.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at sagsøgerne faktisk har lidt tab som følge af den utidige opsigelse af PPA. PPA blev på grund af Kommissionens ulovlige adfærd opsagt før det ved kontrakten fastsatte tidspunkt. Sagsøgerne har gjort gældende, at de som følge af denne utidige opsigelse har lidt meget væsentlige tab, og at disse tab — som ikke kan opgøres præcist på nuværende tidspunkt — overskrider 250 mio. EUR. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at sagsøgerne faktisk har lidt tab som følge af den utidige opsigelse af PPA. PPA blev på grund af Kommissionens ulovlige adfærd opsagt før det ved kontrakten fastsatte tidspunkt. Sagsøgerne har gjort gældende, at de som følge af denne utidige opsigelse har lidt meget væsentlige tab, og at disse tab — som ikke kan opgøres præcist på nuværende tidspunkt — overskrider 250 mio. EUR.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der er en direkte årsagsforbindelse mellem Kommissionens ulovlige adfærd og det af sagsøgerne lidte tab. Sagsøgerne har anført, at hvis Kommissionens adfærd havde været i overensstemmelse med EU-retten, ville PPA ikke være blevet opsagt i utide, og sagsøgernes tab som følge af den retsstridige PPA-beslutning ville have været undgået. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der er en direkte årsagsforbindelse mellem Kommissionens ulovlige adfærd og det af sagsøgerne lidte tab. Sagsøgerne har anført, at hvis Kommissionens adfærd havde været i overensstemmelse med EU-retten, ville PPA ikke være blevet opsagt i utide, og sagsøgernes tab som følge af den retsstridige PPA-beslutning ville have været undgået.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/46 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/46

---

Sag anlagt den 17. januar 2014 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks mod Kommissionen

(Sag T-49/14)

2014/C 112/59

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berlin, Tyskland) (ved advokaterne I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert og J. Saatkamp)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/663/EU af 14. november 2013 om afvisning af anmodning af annullering af en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (Kołocz śląski/kołacz śląski (BGB)) (meddelt under nummer C(2013) 7626), annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/663/EU af 14. november 2013 om afvisning af anmodning af annullering af en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (Kołocz śląski/kołacz śląski (BGB)) (meddelt under nummer C(2013) 7626), annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om forkert retsgrundlag






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte har begået en retlig fejl ved at træffe den anfægtede afgørelse på grundlag af den på tidspunktet for afgørelsen gældende nye affattelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 (1) i stedet for den på tidspunktet for sagsøgerens indgivelse af anmodning gældende gamle forordning (EF) nr. 510/2006 (2). Sagsøgte har derved tilsidesat princippet om »tempus regit actum«. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om forkert retsgrundlag

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte har begået en retlig fejl ved at træffe den anfægtede afgørelse på grundlag af den på tidspunktet for afgørelsen gældende nye affattelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 (1) i stedet for den på tidspunktet for sagsøgerens indgivelse af anmodning gældende gamle forordning (EF) nr. 510/2006 (2). Sagsøgte har derved tilsidesat princippet om »tempus regit actum«.

| — | Sagsøgeren har endvidere anført, at anmodningen om annullation af registreringen i henhold til forordning nr. 510/2006 kan antages og er begrundet. Sagsøgeren har i denne sammenhæng bl.a. anført, at der foreligger to begrundelser for annullation som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 510/2006 (den omtvistede betegnelse er en artsbetegnelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 510/2006, og det geografiske område Schlesien er i specifikationen af registreringen blevet afgrænset fejlagtigt), og at en anden fortolkning og anvendelse af denne bestemmelse ville krænke bagerivirksomhederne i Forbundsrepublikken Tyskland i deres grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren har endvidere anført, at anmodningen om annullation af registreringen i henhold til forordning nr. 510/2006 kan antages og er begrundet. Sagsøgeren har i denne sammenhæng bl.a. anført, at der foreligger to begrundelser for annullation som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 510/2006 (den omtvistede betegnelse er en artsbetegnelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 510/2006, og det geografiske område Schlesien er i specifikationen af registreringen blevet afgrænset fejlagtigt), og at en anden fortolkning og anvendelse af denne bestemmelse ville krænke bagerivirksomhederne i Forbundsrepublikken Tyskland i deres grundlæggende rettigheder.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af forordning nr. 1151/2012






  — | Sagsøgeren har gjort gældende, at anmodningen kan antages og er begrundet, selv hvis den bedømmes på grundlag af forordning nr. 1151/2012. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af forordning nr. 1151/2012

—

Sagsøgeren har gjort gældende, at anmodningen kan antages og er begrundet, selv hvis den bedømmes på grundlag af forordning nr. 1151/2012.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21.11.2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 343, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20.3.2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 93, s. 12).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/47 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/47

---

Sag anlagt den 24. januar 2014 — Bredenkamp m.fl. mod Rådet og Kommissionen

(Sag T-66/14)

2014/C 112/60

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe), Echo Delta (Holdings) PCC Ltd (Castletown, Isle of Man), Scottlee Holdings (Private) Ltd (Harare) og Fodya (Private) Ltd (Harare) (ved P. Moser, QC (Queen’s Counsel), og solicitor G. Martin)

Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgernes påstande

| — | Der træffes foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse for at formå Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union til at fremlægge samtlige dokumenter og beviser, som vedrørende sagsøgernes optagelse på listen måtte være i disse institutioners besiddelse. |
| --- | --- |

—

Der træffes foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse for at formå Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union til at fremlægge samtlige dokumenter og beviser, som vedrørende sagsøgernes optagelse på listen måtte være i disse institutioners besiddelse.

| — | Rådet og/eller Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for ikke-økonomisk og økonomisk skade, som sagsøgerne har lidt som følge af den uretmæssige indførelse af EU-sanktioner over for sagsøgerne ved at optage (og siden hen opretholde frem til 2012) sagsøgernes navne i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 314/2004 ved henholdsvis Rådets fælles holdning 2009/68/FUSP, Kommissionens forordning (EF) nr. 77/2009, Rådets afgørelse 2010/92/FUSP, Kommissionens forordning (EU) nr. 173/2010 og Rådets afgørelse 2011/101/FUSP samt Kommissionens forordning (EU) nr. 174/2011. |
| --- | --- |

—

Rådet og/eller Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for ikke-økonomisk og økonomisk skade, som sagsøgerne har lidt som følge af den uretmæssige indførelse af EU-sanktioner over for sagsøgerne ved at optage (og siden hen opretholde frem til 2012) sagsøgernes navne i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 314/2004 ved henholdsvis Rådets fælles holdning 2009/68/FUSP, Kommissionens forordning (EF) nr. 77/2009, Rådets afgørelse 2010/92/FUSP, Kommissionens forordning (EU) nr. 173/2010 og Rådets afgørelse 2011/101/FUSP samt Kommissionens forordning (EU) nr. 174/2011.

| — | Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale renters rente på Euribor + 2% (eller en anden rentesats, der måtte blive fastsat) af det beløb, som disse skal betale til sagsøgerne fra datoen for dommen. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale renters rente på Euribor + 2% (eller en anden rentesats, der måtte blive fastsat) af det beløb, som disse skal betale til sagsøgerne fra datoen for dommen.

| — | Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at de omhandlede retsakter savnede en passende hjemmel, idet de kun var vedtaget på grundlag af artikel 60 og 301 EF, der udelukkende omhandler bestemmelser over for tredjelande, ikke privatpersoner og firmaer. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at de omhandlede retsakter savnede en passende hjemmel, idet de kun var vedtaget på grundlag af artikel 60 og 301 EF, der udelukkende omhandler bestemmelser over for tredjelande, ikke privatpersoner og firmaer.

| 2. | Andet anbringende om, at de omhandlede retsakter afslørede åbenbare faktiske fejl, idet de ikke udtrykker nogen tætte bånd til Zimbabwes regering eller økonomisk eller anden støtte til styret, hvorved de ikke løfter Europa-Kommissionens og Rådet for Den Europæiske Unions bevisbyrde og resulterer i en ulovlig beslutningsproces. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at de omhandlede retsakter afslørede åbenbare faktiske fejl, idet de ikke udtrykker nogen tætte bånd til Zimbabwes regering eller økonomisk eller anden støtte til styret, hvorved de ikke løfter Europa-Kommissionens og Rådet for Den Europæiske Unions bevisbyrde og resulterer i en ulovlig beslutningsproces.

| 3. | Tredje anbringende om, at de omhandlede retsakter tilsidesatte væsentlige formforskrifter ved at undlade at angive nogen eller en tilstrækkelig begrundelse og ved ikke at give sagsøgerne mulighed for at blive hørt eller fremlægge diskulperende indlæg. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at de omhandlede retsakter tilsidesatte væsentlige formforskrifter ved at undlade at angive nogen eller en tilstrækkelig begrundelse og ved ikke at give sagsøgerne mulighed for at blive hørt eller fremlægge diskulperende indlæg.

| 4. | Fjerde anbringende om, at de omhandlede retsakter tilsidesatte grundlæggende EU-retlige principper, der også er knæsat i artikel 1 i den første tillægsprotokol til den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder (EMRK), ved ulovligt at begrænse sagsøgernes ret til deres egen ejendom. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at de omhandlede retsakter tilsidesatte grundlæggende EU-retlige principper, der også er knæsat i artikel 1 i den første tillægsprotokol til den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder (EMRK), ved ulovligt at begrænse sagsøgernes ret til deres egen ejendom.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/48 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/48

---

Sag anlagt den 1. februar 2014 — Viraj Profiles mod Rådet

(Sag T-67/14)

2014/C 112/61

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Viraj Profiles Ltd (Maharashtra, Indien) (ved advokaterne V. Akritidis og Y. Melin)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1106/2013 af 5. november 2013 (EUT L 298, s. 1) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told, annulleres, for så vidt den vedrører Viraj Profiles Limited. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1106/2013 af 5. november 2013 (EUT L 298, s. 1) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told, annulleres, for så vidt den vedrører Viraj Profiles Limited.

| — | Rådet for Den Europæiske Union og enhver intervenient, der måtte få tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Rådets påstande, tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union og enhver intervenient, der måtte få tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for Rådets påstande, tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at beregningen af produktionsomkostningerne i den anfægtede forordning er blevet justeret på en måde, der er åbenlyst fejlbehæftet og i strid med grundforordningens artikel 2, stk. 1, stk. 3-6, stk. 11 og stk. 12. EU-institutionerne har anvendt en forhøjende justering under en fremgangsmåde, som, når den anvendes, resulterer i en mindre justering end den af Kommissionen meddelte. Justeringen omfatter også elementer, der ikke bør medregnes i sagsøgerens produktionsomkostninger. Den på grundlag af denne fejlbehæftede fremgangsmåde beregnede dumpingmargen tilsidesætter grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at beregningen af produktionsomkostningerne i den anfægtede forordning er blevet justeret på en måde, der er åbenlyst fejlbehæftet og i strid med grundforordningens artikel 2, stk. 1, stk. 3-6, stk. 11 og stk. 12. EU-institutionerne har anvendt en forhøjende justering under en fremgangsmåde, som, når den anvendes, resulterer i en mindre justering end den af Kommissionen meddelte. Justeringen omfatter også elementer, der ikke bør medregnes i sagsøgerens produktionsomkostninger. Den på grundlag af denne fejlbehæftede fremgangsmåde beregnede dumpingmargen tilsidesætter grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.

| 2. | Andet anbringende om, at konstateringen af, at den skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen, er forårsaget af indisk import, er åbenbart ukorrekt, idet den ikke tager hensyn til påvirkningen af kinesisk import, som var den væsentligste kilde til skade i den undersøgte periode, og som brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Indien og den lidte skade, og EU-institutionerne foretog ikke nogen undersøgelse af, hvad der må tilskrives andre skadesfaktorer end dumpingimporten, hvilket er en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at konstateringen af, at den skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen, er forårsaget af indisk import, er åbenbart ukorrekt, idet den ikke tager hensyn til påvirkningen af kinesisk import, som var den væsentligste kilde til skade i den undersøgte periode, og som brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Indien og den lidte skade, og EU-institutionerne foretog ikke nogen undersøgelse af, hvad der må tilskrives andre skadesfaktorer end dumpingimporten, hvilket er en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen har undladt at undersøge, om oplysningerne i klagen vedrørende årsagssammenhæng var korrekte og fyldestgørende, hvilket er en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 5, stk. 2, 3 og 7, og artikel 9, stk. 5. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen har undladt at undersøge, om oplysningerne i klagen vedrørende årsagssammenhæng var korrekte og fyldestgørende, hvilket er en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 5, stk. 2, 3 og 7, og artikel 9, stk. 5.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/48 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/48

---

Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (MELT WATER Original)

(Sag T-69/14)

2014/C 112/62

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Litauen) (ved advokat V. Viešūnaitė)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 26. november 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 494/2013-5) annulleres og det pålægges Harmoniseringskontoret at registrere varemærket »MELT WATER Orignal«, hvorom sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, har indgivet registreringsansøgning (ansøgning nr. 010 782 068), som EF-varemærke. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 26. november 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 494/2013-5) annulleres og det pålægges Harmoniseringskontoret at registrere varemærket »MELT WATER Orignal«, hvorom sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, har indgivet registreringsansøgning (ansøgning nr. 010 782 068), som EF-varemærke.

| — | Sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, tilkendes sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, tilkendes sagsomkostninger.

| — | Sagsøgte, Harmoniseringskontoret, pålægges at fremlægge sagsakterne vedrørende søgsmålet angående denne ansøgning om EF-varemærke (ansøgning nr. 010 782 068). |
| --- | --- |

—

Sagsøgte, Harmoniseringskontoret, pålægges at fremlægge sagsakterne vedrørende søgsmålet angående denne ansøgning om EF-varemærke (ansøgning nr. 010 782 068).

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Research and Production Company MELT WATER UAB

Det omhandlede EF-varemærke: Et lyseblåt figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »MELT WATER Orignal«, for varer i klasse 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 010 782 068

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c) og b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, sammenholdt med retspraksis fra Den Europæiske Unions retsinstanser.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/49 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/49

---

Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (formen på en flaske)

(Sag T-70/14)

2014/C 112/63

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Litauen) (ved advokat V. Viešūnaitė)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 26. november 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 481/2013-5) annulleres og det pålægges Harmoniseringskontoret at registrere varemærket, der består i formen på en flaske, hvorom sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, har indgivet registreringsansøgning (ansøgning nr. 010 751 584), som EF-varemærke. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 26. november 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 481/2013-5) annulleres og det pålægges Harmoniseringskontoret at registrere varemærket, der består i formen på en flaske, hvorom sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, har indgivet registreringsansøgning (ansøgning nr. 010 751 584), som EF-varemærke.

| — | Sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, tilkendes sagsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, tilkendes sagsomkostninger.

| — | Sagsøgte, Harmoniseringskontoret, pålægges at fremlægge sagsakterne vedrørende søgsmålet angående denne ansøgning om EF-varemærke (ansøgning nr. 010 751 584). |
| --- | --- |

—

Sagsøgte, Harmoniseringskontoret, pålægges at fremlægge sagsakterne vedrørende søgsmålet angående denne ansøgning om EF-varemærke (ansøgning nr. 010 751 584).

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Research and Production Company MELT WATER UAB

Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionalt mærke bestående af formen på en flaske for varer i klasse 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 010 751 584

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4 og 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, sammenholdt med retspraksis fra Den Europæiske Unions retsinstanser.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/50 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/50

---

Sag anlagt den 4. februar 2014 — Copernicus-Trademarks mod KHIM — Maquet (LUCEO)

(Sag T-82/14)

2014/C 112/64

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Det Forenede Kongerige) (ved advokat R. Henkel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Maquet GmbH & Co. KG (Rastatt, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 25. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2292/2012-4) annulleres, og der gives afslag på ugyldighedsbegæringen vedrørende EF-ordmærket LUCEO nr. 8 554 974.
  Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, og sagen hjemvises til appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 25. november 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2292/2012-4) annulleres, og der gives afslag på ugyldighedsbegæringen vedrørende EF-ordmærket LUCEO nr. 8 554 974.

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, og sagen hjemvises til appelkammeret.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der blev begæret erklæret ugyldigt: Ordmærket LUCEO for varer i klasse 10, 12 og 28 — EF-varemærke nr. 8 554 974

Indehaver af EF-varemærket: Copernicus-Trademarks Ltd

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket blev erklæret ugyldigt: Maquet GmbH & Co. KG

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen blev taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 74 i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 74 i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/51 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/51

---

Sag anlagt den 4. februar 2014 — LTJ Diffusion mod KHIM — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

(Sag T-83/14)

2014/C 112/65

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: LTJ Diffusion (Colombes, Frankrig) (ved advokat S. Lederman)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Arthur et Aston SAS (Giberville, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 2. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1963/2012-1) annulleres, for så vidt som det deri fastslås, at brugen af det ældre varemærke »ARTHUR« nr. 17731 ikke var i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 2. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1963/2012-1) annulleres, for så vidt som det deri fastslås, at brugen af det ældre varemærke »ARTHUR« nr. 17731 ikke var i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 207/2009.

| — | Hvis Retten i overensstemmelse med sin praksis (dom af 4.6.2013, sag T-514/11, »DECATHLON«), skulle finde, at den ikke selv har kompetence til at træffe afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, eftersom appelkammeret endnu ikke selv har taget stilling til spørgsmålet, nedlægges følgende påstand: sagen hjemvises til det kompetente kollegium, således at der kan træffes afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, over for ansøgningen om registrering af EF-varemærke nr. 9509911 vedrørende ordmærket »ARTHUR & ASTON« for at betegne visse varer i klasse 3, 9, 14 og 25 og navnlig »sko, støvler og sko«. |
| --- | --- |

—

Hvis Retten i overensstemmelse med sin praksis (dom af 4.6.2013, sag T-514/11, »DECATHLON«), skulle finde, at den ikke selv har kompetence til at træffe afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, eftersom appelkammeret endnu ikke selv har taget stilling til spørgsmålet, nedlægges følgende påstand: sagen hjemvises til det kompetente kollegium, således at der kan træffes afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, over for ansøgningen om registrering af EF-varemærke nr. 9509911 vedrørende ordmærket »ARTHUR & ASTON« for at betegne visse varer i klasse 3, 9, 14 og 25 og navnlig »sko, støvler og sko«.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Arthur et Aston SAS

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ARTHUR & ASTON« for varer i klasse 3, 9, 14 og 25 (EF-varemærkeansøgning nr. 9 509 911)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: LTJ Diffusion

Det påberåbte varemærke eller tegn: Et nationalt delvist figurativt varemærke, der indeholder ordbestanddelen »Arthur« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 207/2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/51 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/51

---

Sag anlagt den 12. februar 2014 — Tecalan mod KHIM — Ensinger (TECALAN)

(Sag T-100/14)

2014/C 112/66

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Tecalan GmbH (Grünberg, Tyskland) (ved advokat S. Holthaus)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ensinger GmbH (Nufringen, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 11. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2308/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 11. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2308/2012-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Tecalan GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket TECALAN for varer i klasse 17 (EF-varemærkeansøgning nr. 6 203 285)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ensinger GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket TECADUR for varer i klasse 17

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/52 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/52

---

Sag anlagt den 10. februar 2014 — British Aggregates mod Kommissionen

(Sag T-101/14)

2014/C 112/67

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: British Aggregates Association (Lanark, Det Forenede Kongerige) (ved advokat L. Van den Hende og solicitor L. Geary)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 31. juli 2013 K(2013) 4901 endelig, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 28. november 2013, i sag SA.34775 (ex N863/2001) — Aggregates Levy annulleres i henhold til artikel 263 TEUF. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 31. juli 2013 K(2013) 4901 endelig, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 28. november 2013, i sag SA.34775 (ex N863/2001) — Aggregates Levy annulleres i henhold til artikel 263 TEUF.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende, hvorefter Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at tre fritagelser i henhold til Finance Act 2001 (finansloven for 2001) ikke indebærer selektivitet og derfor ikke indebærer statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende, hvorefter Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at tre fritagelser i henhold til Finance Act 2001 (finansloven for 2001) ikke indebærer selektivitet og derfor ikke indebærer statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF.

| 2. | Andet anbringende, hvorefter Kommissionen ikke har givet nogen begrundelse for den anfægtede afgørelse som krævet i henhold til artikel 296 TEUF, idet Kommissionen ikke har forklaret, hvorfor den forskellige behandling af sammenlignelige situationer ikke udgør statsstøtte. Endvidere er den begrundelse, som Kommissionen har givet, selvmodsigende, når henses til den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende, hvorefter Kommissionen ikke har givet nogen begrundelse for den anfægtede afgørelse som krævet i henhold til artikel 296 TEUF, idet Kommissionen ikke har forklaret, hvorfor den forskellige behandling af sammenlignelige situationer ikke udgør statsstøtte. Endvidere er den begrundelse, som Kommissionen har givet, selvmodsigende, når henses til den anfægtede afgørelse.

| 3. | Tredje anbringende, hvorefter Kommissionen har tilsidesat sin pligt til at indlede en formel undersøgelsesprocedure i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, TEUF, eftersom der her ikke er tale om en sag, hvor Kommissionen med sikkerhed kan afgøre, at en foranstaltning ikke indebærer støtte, uden at der er behov for en detaljeret undersøgelse af spørgsmålet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende, hvorefter Kommissionen har tilsidesat sin pligt til at indlede en formel undersøgelsesprocedure i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, TEUF, eftersom der her ikke er tale om en sag, hvor Kommissionen med sikkerhed kan afgøre, at en foranstaltning ikke indebærer støtte, uden at der er behov for en detaljeret undersøgelse af spørgsmålet.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/53 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/53

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Deutsche Post mod KHIM — PostNL Holding (TPG POST)

(Sag T-102/14)

2014/C 112/68

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Deutsche Post AG (Bonn, Tyskland) (ved advokaterne K. Hamacher og C. Giersdorf)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: PostNL Holding BV (Haag, Nederlandene)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 11. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2108/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 11. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2108/2012-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og i givet fald de andre parter i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: PostNL Holding BV

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TPG POST« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 9, 16, 20, 35, 38 og 39 (EF-varemærkeansøgning nr. 2 920 916)

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Deutsche Post AG

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: De nationale ordmærker og EF-ordmærkerne »DP«»POST« og »Deutsche Post« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 12, 14, 16, 25, 28, 35, 36, 38, 39 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/53 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/53

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Frucona Košice mod Kommissionen

(Sag T-103/14)

2014/C 112/69

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovakiet) (ved K. Lasok, QC, barrister B. Hartnett, advokat O. Geiss og barrister J. Holmes)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse K(2013) 6261 af 16. oktober 2013 om statsstøtte nr. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) til Den Slovakiske Republik annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse K(2013) 6261 af 16. oktober 2013 om statsstøtte nr. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) til Den Slovakiske Republik annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er blevet truffet under tilsidesættelse af retten til forsvar. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er blevet truffet under tilsidesættelse af retten til forsvar.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen har begået en retlig fejl i 83. betragtning til den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen har begået en retlig fejl i 83. betragtning til den anfægtede afgørelse.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen har begået en retlig og faktisk fejl ved at konkludere, at det ville have været mere fordelagtigt for de slovakiske skattemyndigheder at indlede en retslig likvidationsprocedure (88.-119. betragtning til den anfægtede afgørelse). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen har begået en retlig og faktisk fejl ved at konkludere, at det ville have været mere fordelagtigt for de slovakiske skattemyndigheder at indlede en retslig likvidationsprocedure (88.-119. betragtning til den anfægtede afgørelse).

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved at konkludere, at skatteinddrivelsesproceduren ville have ført til en højere dækningsgrad end kreditorprocedureordningen. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved at konkludere, at skatteinddrivelsesproceduren ville have ført til en højere dækningsgrad end kreditorprocedureordningen.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/54 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/54

---

Sag anlagt den 12. februar 2014 — TrekStor mod KHIM — Scanlab (iDrive)

(Sag T-105/14)

2014/C 112/70

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Hong-Kong) (ved advokat M. Alber.)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Scanlab AG (Puchheim, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 2. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2330/2012-1) ændres således, at varemærket »iDrive« registreres i sin helhed, og at indsigerens indsigelse forkastes. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 2. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2330/2012-1) ændres således, at varemærket »iDrive« registreres i sin helhed, og at indsigerens indsigelse forkastes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: TrekStor Ltd

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »iDrive« for varer i klasse 9 (EF-varemærkeansøgning nr. 10 267 573)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Scanlab AG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »IDRIVE« for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 43, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/55 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/55

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Unitec Bio mod Rådet

(Sag T-111/14)

2014/C 112/71

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (ved advokaterne J.-F. Bellis og R. Luff)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).

| 2. | Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.

| 3. | Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EUT 2009 L 343, s. 51.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/55 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/55

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Molinos Río de la Plata mod Rådet

(Sag T-112/14)

2014/C 112/72

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Molinos Río de la Plata SA (Buenos Aires, Argentina) (ved advokaterne J.F. Bellis og R. Luff)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).

| 2. | Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.

| 3. | Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT 2009 L 343, s. 51).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/56 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/56

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Oleaginosa Moreno Hermanos mod Rådet

(Sag T-113/14)

2014/C 112/73

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentina) (ved advokaterne J.-F. Bellis og R. Luff)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).

| 2. | Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.

| 3. | Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EUT 2009 L 343, s. 51.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/57 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/57

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Vicentin mod Rådet

(Sag T-114/14)

2014/C 112/74

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentina) (ved advokaterne J.-F. Bellis og R. Luff)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).

| 2. | Andet anbringende om, at antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.

| 3. | Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, hvilket er i strid med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 7. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, hvilket er i strid med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 7.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/58 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/58

---

Sag anlagt den 17. februar 2014 — Aceitera General Deheza mod Rådet

(Sag T-115/14)

2014/C 112/75

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentina) (ved advokaterne J.F. Bellis og R. Luff)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).

| 2. | Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.

| 3. | Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/58 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/58

---

Sag anlagt den 28. februar 2014 — PT Ciliandra Perkasa mod Rådet

(Sag T-120/14)

2014/C 112/76

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: PT Ciliandra Perkasa (West Jakarta, Indonesien) (ved advokaterne F. Graafsma og J. Cornelis)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT 2013 L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som der herved pålægges sagsøgeren en antidumpingtold. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT 2013 L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som der herved pålægges sagsøgeren en antidumpingtold.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet og Kommissionen (»institutionerne«) anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at konstatere, at sagsøgerens priser for rå palmeolie (»CPO«) er forvredede. Det gøres nærmere gældende, at institutionerne undlod at tage hensyn til, at sagsøgeren er en biodieselproducent, der er fuldt ud vertikalt integreret, og at enhver påstået virkning af den differentierede eksportafgiftsordning (»DET«) derfor ikke finder anvendelse på selskabet. Institutionerne anlagde endvidere et åbenbart urigtigt skøn ved 1) ikke at nå frem til den konklusion, at sagsøgeren og dens forbundne CPO-leverandører udgør en enkelt juridisk enhed i enhver praktisk og sågar juridisk henseende, og 2) at nå frem til den konklusion, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forbundne selskaber ikke var på markedsvilkår. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet og Kommissionen (»institutionerne«) anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at konstatere, at sagsøgerens priser for rå palmeolie (»CPO«) er forvredede. Det gøres nærmere gældende, at institutionerne undlod at tage hensyn til, at sagsøgeren er en biodieselproducent, der er fuldt ud vertikalt integreret, og at enhver påstået virkning af den differentierede eksportafgiftsordning (»DET«) derfor ikke finder anvendelse på selskabet. Institutionerne anlagde endvidere et åbenbart urigtigt skøn ved 1) ikke at nå frem til den konklusion, at sagsøgeren og dens forbundne CPO-leverandører udgør en enkelt juridisk enhed i enhver praktisk og sågar juridisk henseende, og 2) at nå frem til den konklusion, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forbundne selskaber ikke var på markedsvilkår.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at WTO’s antidumpingaftale ikke tillader justering af omkostninger, blot fordi de er lavere end på andre markeder eller er »forvredede« på grund af regeringsindgreb. Artikel 2, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT 2009 L 343, s. 51, herefter »grundforordningen«), bør derfor erklæres for uanvendelig, for så vidt som den fastsætter en sådan mulighed for justering af omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at WTO’s antidumpingaftale ikke tillader justering af omkostninger, blot fordi de er lavere end på andre markeder eller er »forvredede« på grund af regeringsindgreb. Artikel 2, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT 2009 L 343, s. 51, herefter »grundforordningen«), bør derfor erklæres for uanvendelig, for så vidt som den fastsætter en sådan mulighed for justering af omkostninger.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at justeringen af omkostningerne for CPO i det foreliggende tilfælde udgør en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5. Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort følgende gældende:






  — | Den nødvendige dokumentation, der lå til grund for konklusionen om, at CPO-priserne på det indonesiske marked er forvredede, mangler, og institutionerne anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at konstatere, at CPO-priser på det indonesiske marked er forvredede. |
| --- | --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at justeringen af omkostningerne for CPO i det foreliggende tilfælde udgør en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5. Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort følgende gældende:

—

Den nødvendige dokumentation, der lå til grund for konklusionen om, at CPO-priserne på det indonesiske marked er forvredede, mangler, og institutionerne anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at konstatere, at CPO-priser på det indonesiske marked er forvredede.

| — | Ved at anvende referenceeksportprisen (HPE) for at justere omkostningerne justerede institutionerne dem ikke på et »rimeligt grundlag«, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5, og/eller på grundlag af kilder, der ikke er påvirket af sådanne forvridninger, og |
| --- | --- |

—

Ved at anvende referenceeksportprisen (HPE) for at justere omkostningerne justerede institutionerne dem ikke på et »rimeligt grundlag«, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5, og/eller på grundlag af kilder, der ikke er påvirket af sådanne forvridninger, og

| — | Grundforordningens artikel 2, stk. 5, tillader ikke justering af omkostninger i tilfælde, hvor priserne angiveligt ganske enkelt er »lave«. |
| --- | --- |

—

Grundforordningens artikel 2, stk. 5, tillader ikke justering af omkostninger i tilfælde, hvor priserne angiveligt ganske enkelt er »lave«.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at Rådet ved fastsættelsen af en rimelig fortjenstmargen ikke overholdt den juridisk bindende virkning af grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). Ifølge denne artikel må beløb til dækning af en rimelig fortjeneste ikke overstige den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at Rådet ved fastsættelsen af en rimelig fortjenstmargen ikke overholdt den juridisk bindende virkning af grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). Ifølge denne artikel må beløb til dækning af en rimelig fortjeneste ikke overstige den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked.

| 5. | Med det femte anbringende gøres det gældende, at institutionerne ikke tog hensyn til oplysninger og argumenter fremført af sagsøgeren i løbet af undersøgelsen. De har derved ikke alene tilsidesat deres forpligtelser til at udvise agtpågivenhed og til god forvaltning ved ikke omhyggeligt og upartisk at undersøge alle de relevante beviser, som stod til deres rådighed, men heller ikke opfyldt deres forpligtelse i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, eller begrundelsespligten, jf. EF-traktatens artikel 253 (artikel 296 TEUF). |
| --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres det gældende, at institutionerne ikke tog hensyn til oplysninger og argumenter fremført af sagsøgeren i løbet af undersøgelsen. De har derved ikke alene tilsidesat deres forpligtelser til at udvise agtpågivenhed og til god forvaltning ved ikke omhyggeligt og upartisk at undersøge alle de relevante beviser, som stod til deres rådighed, men heller ikke opfyldt deres forpligtelse i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, eller begrundelsespligten, jf. EF-traktatens artikel 253 (artikel 296 TEUF).

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/60 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/60

---

Sag anlagt den 18. februar 2014 — PT Pelita Agung Agrindustri mod Rådet

(Sag T-121/14)

2014/C 112/77

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonesien) (ved advokaterne F. Graafsma og J. Cornelis)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2), annulleres for så vidt som der herved pålægges sagsøgeren en antidumpingtold. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2), annulleres for så vidt som der herved pålægges sagsøgeren en antidumpingtold.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres gældende, at WTO’s antidumpingaftale ikke tillader justering af omkostninger blot fordi de er lavere end på andre markeder eller er »fordrejede« på grund af regeringsindgreb. Artikel 2, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51, herefter »grundforordningen«), bør derfor erklæres for uanvendelig, for så vidt som den fastsætter en sådan mulighed for justering af omkostninger. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres gældende, at WTO’s antidumpingaftale ikke tillader justering af omkostninger blot fordi de er lavere end på andre markeder eller er »fordrejede« på grund af regeringsindgreb. Artikel 2, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51, herefter »grundforordningen«), bør derfor erklæres for uanvendelig, for så vidt som den fastsætter en sådan mulighed for justering af omkostninger.

| 2. | Med det andet anbringende gøres gældende, at tilpasningen af omkostningerne til rå palmeolie (»CPO«) i den foreliggende sag udgør en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5. Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort følgende gældende:






  — | Den nødvendige dokumentation, på grundlag af hvilken det blev konkluderet, at priserne på CPO på det indonesiske marked er fordrejede, mangler, og Rådet og Europa-Kommissionen (herefter »institutionerne«) anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at priserne på rå palmeolie på det indonesiske marked er fordrejede. |
| --- | --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres gældende, at tilpasningen af omkostningerne til rå palmeolie (»CPO«) i den foreliggende sag udgør en tilsidesættelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5. Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort følgende gældende:

—

Den nødvendige dokumentation, på grundlag af hvilken det blev konkluderet, at priserne på CPO på det indonesiske marked er fordrejede, mangler, og Rådet og Europa-Kommissionen (herefter »institutionerne«) anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at priserne på rå palmeolie på det indonesiske marked er fordrejede.

| — | Ved at benytte referenceeksportprisen (»HPE«) til at justere omkostningerne justerede institutionerne dem ikke på »et rimeligt grundlag« som omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 5, og/eller på grundlag af »kilder, der ikke er påvirket af sådanne fordrejninger«. |
| --- | --- |

—

Ved at benytte referenceeksportprisen (»HPE«) til at justere omkostningerne justerede institutionerne dem ikke på »et rimeligt grundlag« som omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 5, og/eller på grundlag af »kilder, der ikke er påvirket af sådanne fordrejninger«.

| — | Grundforordningens artikel 2, stk. 5, tillader ikke at justering af omkostninger i situationer, hvor priserne angiveligt blot er »lave«. |
| --- | --- |

—

Grundforordningens artikel 2, stk. 5, tillader ikke at justering af omkostninger i situationer, hvor priserne angiveligt blot er »lave«.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres gældende, at institutionerne foretog et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forretningsmæssigt forbundne parter er fordrejede. Institutionerne foretog nærmere bestemt et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forretningsmæssigt forbundne virksomheder ikke var baseret på markedsvilkår. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at institutionerne foretog et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forretningsmæssigt forbundne parter er fordrejede. Institutionerne foretog nærmere bestemt et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at sagsøgerens CPO-købspriser fra forretningsmæssigt forbundne virksomheder ikke var baseret på markedsvilkår.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Rådet ved fastsættelsen af den rimelige fortjenstmargen ikke overholdt den retlige forpligtelse i grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). Denne artikel bestemmer, at beløb til dækning af en rimelig fortjeneste ikke må overstige den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Rådet ved fastsættelsen af den rimelige fortjenstmargen ikke overholdt den retlige forpligtelse i grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c). Denne artikel bestemmer, at beløb til dækning af en rimelig fortjeneste ikke må overstige den fortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemarked.

| 5. | Med det femte anbringende gøres gældende, at institutionerne ved at afvise at foretage en passende justering på baggrund af en prisfordel, der er forbundet med en attestation for overholdelsen af RED (direktivet om vedvarende energi), klart har gengivet de faktiske omstændigheder forkert og tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 2 og 3, fordi sagsøgerens eksportpriser ikke blev objektivt sammenlignet med EU-erhvervsgrenens målpriser. Ved at nægte at foretage den nødvendige justering for RED-attestationen udøvede institutionerne desuden en retsstridig forskelsbehandling af sagsøgeren i forhold til andre indonesiske producenter. |
| --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres gældende, at institutionerne ved at afvise at foretage en passende justering på baggrund af en prisfordel, der er forbundet med en attestation for overholdelsen af RED (direktivet om vedvarende energi), klart har gengivet de faktiske omstændigheder forkert og tilsidesat grundforordningens artikel 3, stk. 2 og 3, fordi sagsøgerens eksportpriser ikke blev objektivt sammenlignet med EU-erhvervsgrenens målpriser. Ved at nægte at foretage den nødvendige justering for RED-attestationen udøvede institutionerne desuden en retsstridig forskelsbehandling af sagsøgeren i forhold til andre indonesiske producenter.

| 6. | Med det sjette anbringende gøres gældende, at institutionerne tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 7, og foretog et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at dobbelttællingsforordningerne ikke bidrog til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen. |
| --- | --- |

6.

Med det sjette anbringende gøres gældende, at institutionerne tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 7, og foretog et åbenbart urigtigt skøn, da de fastslog, at dobbelttællingsforordningerne ikke bidrog til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.

| 7. | Med det syvende anbringende gøres gældende, at institutionerne undlod at tage hensyn til oplysninger og argumenter, som sagsøgeren fremsendte i løbet af undersøgelsen. Herved har de ikke blot tilsidesat deres forpligtelse til at udvise påpasselighed og god forvaltningsskik ved ikke omhyggeligt og upartisk at undersøge alle relevante beviser, som stod til deres rådighed, men tillige tilsidesat deres forpligtelse i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, såvel som den i artikel 296 TEUF fastsatte begrundelsespligt. |
| --- | --- |

7.

Med det syvende anbringende gøres gældende, at institutionerne undlod at tage hensyn til oplysninger og argumenter, som sagsøgeren fremsendte i løbet af undersøgelsen. Herved har de ikke blot tilsidesat deres forpligtelse til at udvise påpasselighed og god forvaltningsskik ved ikke omhyggeligt og upartisk at undersøge alle relevante beviser, som stod til deres rådighed, men tillige tilsidesat deres forpligtelse i henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, såvel som den i artikel 296 TEUF fastsatte begrundelsespligt.

---

| 14.4.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 112/61 |
| --- | --- | --- | --- |

14.4.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 112/61

---

Sag anlagt den 21. februar 2014 — Nederlandene mod Kommissionen

(Sag T-126/14)

2014/C 112/78

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved M. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelses artikel 1 og bilaget til afgørelsen annulleres, for så vidt som denne afgørelse og bilaget hertil vedrører renter med et beløb på 4 703 231,78 EUR, som Nederlandene angiveligt ikke har beregnet for en række fordringer vedrørende for sent betalte tillægsafgifter og retsstridigt udbetalt eksportrestitution. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelses artikel 1 og bilaget til afgørelsen annulleres, for så vidt som denne afgørelse og bilaget hertil vedrører renter med et beløb på 4 703 231,78 EUR, som Nederlandene angiveligt ikke har beregnet for en række fordringer vedrørende for sent betalte tillægsafgifter og retsstridigt udbetalt eksportrestitution.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og bilaget til afgørelsen, for så vidt som denne afgørelse og bilaget hertil vedrører renter med et beløb på 3 208 935,04 EUR, som Nederlandene angiveligt med urette ikke har beregnet for en række fordringer vedrørende for sent betalte tillægsafgifter. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og bilaget til afgørelsen, for så vidt som denne afgørelse og bilaget hertil vedrører renter med et beløb på 3 208 935,04 EUR, som Nederlandene angiveligt med urette ikke har beregnet for en række fordringer vedrørende for sent betalte tillægsafgifter.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet tilsigter en delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/763/EU af 12. december 2013 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2013) 8743) (EUT L 338, s. 81).

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført tre anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af begrundelsespligten, idet den anfægtede afgørelse er begrundet på en ufuldstændig og uforståelig måde. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af begrundelsespligten, idet den anfægtede afgørelse er begrundet på en ufuldstændig og uforståelig måde.

| 2. | Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 2, TEU som følge af en finansiel korrektion i forbindelse med forrentninger, uden at der findes et retsgrundlag herfor i EU-retten, og/eller en urigtig anvendelse af ækvivalensprincippet som følge af antagelsen om, at Nederlandene på det relevante tidspunkt opkrævede renter af sammenlignelige nationale fordringer. |
| --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 2, TEU som følge af en finansiel korrektion i forbindelse med forrentninger, uden at der findes et retsgrundlag herfor i EU-retten, og/eller en urigtig anvendelse af ækvivalensprincippet som følge af antagelsen om, at Nederlandene på det relevante tidspunkt opkrævede renter af sammenlignelige nationale fordringer.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af princippet om omhu, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 (1) og artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 595/91 (2), da der ikke før den 16. oktober 2006 er blevet truffet en afgørelse vedrørende ubetalte fordringer. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af princippet om omhu, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 (1) og artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 595/91 (2), da der ikke før den 16. oktober 2006 er blevet truffet en afgørelse vedrørende ubetalte fordringer.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21.4.1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik, EFT 1970 I, s. 196.

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4.3.1991 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72, EFT L 67, s. 11.

---