# Europeiska unionens C 351E/2013

| | ISSN 1977-1061
  doi:10.3000/19771061.CE2013.351.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 351E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 56 årgången30 november 2013 |

ISSN 1977-1061

doi:10.3000/19771061.CE2013.351.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 351E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

56 årgången30 november 2013

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande akter |
| | RÅDET |
| 2013/C 351E/01 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 9/2013 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EGAntagen av rådet den 17 oktober 2013 | 1 |
| Uttalande från rådet om fleråriga planer | 45 |
| Uttalande från Europaparlamentet och rådet om datainsamling | 45 |
| Uttalanden från kommissionen | 45 |
| 2013/C 351E/02 | Rådets ståndpunkt (EU) nr 10/2013 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 104/2000Antagen av rådet den 17 oktober 2013 | 46 |
| Uttalande från Europaparlamentet och rådet om kontrollregler på området för produkters spårbarhet och konsumentinformation | 72 |
| Uttalanden från kommissionen | 72 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande akter

RÅDET

2013/C 351E/01

Rådets ståndpunkt (EU) nr 9/2013 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EGAntagen av rådet den 17 oktober 2013

1

Uttalande från rådet om fleråriga planer

45

Uttalande från Europaparlamentet och rådet om datainsamling

45

Uttalanden från kommissionen

45

2013/C 351E/02

Rådets ståndpunkt (EU) nr 10/2013 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 104/2000Antagen av rådet den 17 oktober 2013

46

Uttalande från Europaparlamentet och rådet om kontrollregler på området för produkters spårbarhet och konsumentinformation

72

Uttalanden från kommissionen

72

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande akter

RÅDET

| 30.11.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.11.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/1

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 9/2013 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG

Antagen av rådet den 17 oktober 2013

2013/C 351 E/01

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Genom förordning (EG) nr 2371/2002 (4) inrättades ett gemenskapssystem för bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

(1)

Genom förordning (EG) nr 2371/2002 (4) inrättades ett gemenskapssystem för bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.

| (2) | Den gemensamma fiskeripolitikens tillämpningsområde omfattar bevarandet av de marina biologiska resurserna och förvaltningen av fisket efter dem. Det omfattar också, när det gäller marknadsåtgärder och ekonomiska åtgärder som stöd till den gemensamma fiskeripolitikens mål, limniska biologiska resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas territorier eller i unionens vatten, inbegripet verksamhet som bedrivs av fiskefartyg som för tredjelands flagg och som är registrerade i ett tredjeland, av unionsfiskefartyg eller av medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar, med beaktande av bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (5) (nedan kallad Havsrättskonventionen). |
| --- | --- |

(2)

Den gemensamma fiskeripolitikens tillämpningsområde omfattar bevarandet av de marina biologiska resurserna och förvaltningen av fisket efter dem. Det omfattar också, när det gäller marknadsåtgärder och ekonomiska åtgärder som stöd till den gemensamma fiskeripolitikens mål, limniska biologiska resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas territorier eller i unionens vatten, inbegripet verksamhet som bedrivs av fiskefartyg som för tredjelands flagg och som är registrerade i ett tredjeland, av unionsfiskefartyg eller av medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar, med beaktande av bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (5) (nedan kallad Havsrättskonventionen).

| (3) | Fritidsfiske kan ha betydande inverkan på fiskeresurserna och medlemsstaterna bör därför säkerställa att det bedrivs på ett sätt som är förenligt med målen för den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

(3)

Fritidsfiske kan ha betydande inverkan på fiskeresurserna och medlemsstaterna bör därför säkerställa att det bedrivs på ett sätt som är förenligt med målen för den gemensamma fiskeripolitiken.

| (4) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör säkerställa att fisket och vattenbruket bidrar till långsiktig miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet. Den bör innehålla bestämmelser som syftar till att säkerställa spårbarhet, säkerhet och kvalitet för de produkter som saluförs i unionen. Den gemensamma fiskeripolitiken bör dessutom bidra till ökad produktivitet, skälig levnadsstandard för fiskesektorn, inklusive småskaliga fisken, och stabila marknader, och den bör trygga livsmedelstillgången och leda till skäliga konsumentpriser. Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, och bör hjälpa till att nå målen i den strategin. |
| --- | --- |

(4)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör säkerställa att fisket och vattenbruket bidrar till långsiktig miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet. Den bör innehålla bestämmelser som syftar till att säkerställa spårbarhet, säkerhet och kvalitet för de produkter som saluförs i unionen. Den gemensamma fiskeripolitiken bör dessutom bidra till ökad produktivitet, skälig levnadsstandard för fiskesektorn, inklusive småskaliga fisken, och stabila marknader, och den bör trygga livsmedelstillgången och leda till skäliga konsumentpriser. Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, och bör hjälpa till att nå målen i den strategin.

| (5) | Unionen är avtalsslutande part i Havsrättskonventionen (6) och, enligt rådets beslut 98/414/EG (7), i Förenta nationernas avtal om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd av den 4 december 1995 (8) (nedan kallat FN:s avtal om fiskbestånd) och, enligt rådets beslut 96/428/EG (9), i Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisations avtal om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet av den 24 november 1993 (10). |
| --- | --- |

(5)

Unionen är avtalsslutande part i Havsrättskonventionen (6) och, enligt rådets beslut 98/414/EG (7), i Förenta nationernas avtal om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd av den 4 december 1995 (8) (nedan kallat FN:s avtal om fiskbestånd) och, enligt rådets beslut 96/428/EG (9), i Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisations avtal om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet av den 24 november 1993 (10).

| (6) | I dessa internationella avtal fastställs huvudsakligen bevarandeskyldigheter, bland annat skyldigheten att vidta bevarande- och förvaltningsåtgärder i syfte att bevara och återställa fiskeresurserna på sådana nivåer att man kan uppnå maximal hållbar avkastning både i de vatten som omfattas av nationell jurisdiktion och på det fria havet, skyldigheten att samarbeta med andra stater om detta, skyldigheten att i stor utsträckning tillämpa försiktighetsansatsen avseende bevarande, förvaltning och nyttjande av fiskbestånden, skyldigheten att se till att bevarande- och förvaltningsåtgärderna är samstämmiga i de fall då de marina resurserna förekommer i havsområden med varierande rättslig status samt skyldigheten att ta hänsyn till annan legitim användning av haven. Den gemensamma fiskeripolitiken bör därför bidra till unionens genomförande av sina skyldigheter enligt de internationella avtalen. När medlemsstaterna antar bevarande- och förvaltningsåtgärder i enlighet med de befogenheter som de har tilldelats inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, bör de också agera på ett sätt som är fullständigt förenligt med de internationella skyldigheter beträffande bevarande- och samarbete som anges i dessa internationella instrument. |
| --- | --- |

(6)

I dessa internationella avtal fastställs huvudsakligen bevarandeskyldigheter, bland annat skyldigheten att vidta bevarande- och förvaltningsåtgärder i syfte att bevara och återställa fiskeresurserna på sådana nivåer att man kan uppnå maximal hållbar avkastning både i de vatten som omfattas av nationell jurisdiktion och på det fria havet, skyldigheten att samarbeta med andra stater om detta, skyldigheten att i stor utsträckning tillämpa försiktighetsansatsen avseende bevarande, förvaltning och nyttjande av fiskbestånden, skyldigheten att se till att bevarande- och förvaltningsåtgärderna är samstämmiga i de fall då de marina resurserna förekommer i havsområden med varierande rättslig status samt skyldigheten att ta hänsyn till annan legitim användning av haven. Den gemensamma fiskeripolitiken bör därför bidra till unionens genomförande av sina skyldigheter enligt de internationella avtalen. När medlemsstaterna antar bevarande- och förvaltningsåtgärder i enlighet med de befogenheter som de har tilldelats inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, bör de också agera på ett sätt som är fullständigt förenligt med de internationella skyldigheter beträffande bevarande- och samarbete som anges i dessa internationella instrument.

| (7) | Vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 förband sig unionen och dess medlemsstater att vidta åtgärder mot den fortsatta nedgången av många fiskebestånd. Unionen bör därför förbättra sin gemensamma fiskeripolitik genom att anpassa nyttjandenivåerna för att säkerställa, inom en skälig tidsram, att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna återställer och upprätthåller populationerna av de skördade bestånd över den nivå som kan ge maximal hållbar avkastning. Nyttjandenivåerna bör uppnås senast 2015. Ett senareläggande av målet om maximal hållbar avkastning bör endast tillåtas om det skulle innebära en allvarlig risk för de berörda fiskeflottornas ekonomiska och sociala hållbarhet. Efter 2015 bör dessa nivåer uppnås så snart som möjligt, och under alla omständigheter inte senare än 2020. Om den vetenskapliga informationen är otillräcklig för att fastställa dessa nivåer kan approximativa parametrar övervägas. |
| --- | --- |

(7)

Vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 förband sig unionen och dess medlemsstater att vidta åtgärder mot den fortsatta nedgången av många fiskebestånd. Unionen bör därför förbättra sin gemensamma fiskeripolitik genom att anpassa nyttjandenivåerna för att säkerställa, inom en skälig tidsram, att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna återställer och upprätthåller populationerna av de skördade bestånd över den nivå som kan ge maximal hållbar avkastning. Nyttjandenivåerna bör uppnås senast 2015. Ett senareläggande av målet om maximal hållbar avkastning bör endast tillåtas om det skulle innebära en allvarlig risk för de berörda fiskeflottornas ekonomiska och sociala hållbarhet. Efter 2015 bör dessa nivåer uppnås så snart som möjligt, och under alla omständigheter inte senare än 2020. Om den vetenskapliga informationen är otillräcklig för att fastställa dessa nivåer kan approximativa parametrar övervägas.

| (8) | Vid förvaltningsbeslut som relaterar till maximal hållbart avkastning inom blandfiske bör man beakta svårigheten i att upprätthålla en skördenivå för alla bestånd som ligger på maximal hållbar avkastning samtidigt, i synnerhet där vetenskapliga rön indikerar att det är mycket svårt att undvika fenomenet med begränsande arter (så kallade choke species) genom att förbättra de använda fiskeredskapens selektivitet. I sådana fall bör lämpliga vetenskapliga organ ombes ge rekommendationer om lämpliga nivåer för fiskeridödlighet. |
| --- | --- |

(8)

Vid förvaltningsbeslut som relaterar till maximal hållbart avkastning inom blandfiske bör man beakta svårigheten i att upprätthålla en skördenivå för alla bestånd som ligger på maximal hållbar avkastning samtidigt, i synnerhet där vetenskapliga rön indikerar att det är mycket svårt att undvika fenomenet med begränsande arter (så kallade choke species) genom att förbättra de använda fiskeredskapens selektivitet. I sådana fall bör lämpliga vetenskapliga organ ombes ge rekommendationer om lämpliga nivåer för fiskeridödlighet.

| (9) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör säkerställa överensstämmelse med de mål för fisket som fastställs i det beslut som fattades av partskonferensen till konventionen om biologisk mångfald om en strategisk plan för biologisk mångfald 2011–2020 och med de mål för den biologiska mångfalden som antagits av Europeiska rådet den 25–26 mars 2010. |
| --- | --- |

(9)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör säkerställa överensstämmelse med de mål för fisket som fastställs i det beslut som fattades av partskonferensen till konventionen om biologisk mångfald om en strategisk plan för biologisk mångfald 2011–2020 och med de mål för den biologiska mångfalden som antagits av Europeiska rådet den 25–26 mars 2010.

| (10) | Ett hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna bör bygga på försiktighetsansatsen, som kan avledas från den försiktighetsprincip som avses i artikel 191.2 första stycket i fördraget, med beaktande av tillgängliga vetenskapliga rön. |
| --- | --- |

(10)

Ett hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna bör bygga på försiktighetsansatsen, som kan avledas från den försiktighetsprincip som avses i artikel 191.2 första stycket i fördraget, med beaktande av tillgängliga vetenskapliga rön.

| (11) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till skyddet av den marina miljön, hållbar förvaltning av alla kommersiellt nyttjade arter och i synnerhet till att senast 2020 uppnå god miljöstatus i enlighet med artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (11). |
| --- | --- |

(11)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till skyddet av den marina miljön, hållbar förvaltning av alla kommersiellt nyttjade arter och i synnerhet till att senast 2020 uppnå god miljöstatus i enlighet med artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (11).

| (12) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör även bidra till att trygga försörjningen av unionsmarknaden med livsmedel med ett högt näringsvärde och till att minska unionens beroende av livsmedelsimport. Den bör även skapa direkta och indirekta arbetstillfällen samt främja ekonomisk utveckling i kustområden. |
| --- | --- |

(12)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör även bidra till att trygga försörjningen av unionsmarknaden med livsmedel med ett högt näringsvärde och till att minska unionens beroende av livsmedelsimport. Den bör även skapa direkta och indirekta arbetstillfällen samt främja ekonomisk utveckling i kustområden.

| (13) | Det är nödvändigt att införa en ekosystemansats i fiskeriförvaltningen, fiskeverksamhetens miljöpåverkan bör begränsas och oönskade fångster bör undvikas och minskas så mycket som möjligt. |
| --- | --- |

(13)

Det är nödvändigt att införa en ekosystemansats i fiskeriförvaltningen, fiskeverksamhetens miljöpåverkan bör begränsas och oönskade fångster bör undvikas och minskas så mycket som möjligt.

| (14) | Det är viktigt att den gemensamma fiskeripolitiken genomsyras av principerna om god förvaltning. Bland dessa återfinns principerna om att beslut bör fattas på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, ett aktivt deltagande av olika aktörer och ett långsiktigt perspektiv. För att den gemensamma fiskeripolitiken ska kunna förvaltas framgångsrikt, är det nödvändigt att tydligt avgränsa ansvaret på unionsnivå och på regional, nationell och lokal nivå samt att se till att de åtgärder som vidtas är förenliga sinsemellan och att de är förenliga med övrig unionspolitik. |
| --- | --- |

(14)

Det är viktigt att den gemensamma fiskeripolitiken genomsyras av principerna om god förvaltning. Bland dessa återfinns principerna om att beslut bör fattas på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, ett aktivt deltagande av olika aktörer och ett långsiktigt perspektiv. För att den gemensamma fiskeripolitiken ska kunna förvaltas framgångsrikt, är det nödvändigt att tydligt avgränsa ansvaret på unionsnivå och på regional, nationell och lokal nivå samt att se till att de åtgärder som vidtas är förenliga sinsemellan och att de är förenliga med övrig unionspolitik.

| (15) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till förbättring av arbetsförhållandena och säkerheten för aktörer inom fisket. |
| --- | --- |

(15)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör bidra till förbättring av arbetsförhållandena och säkerheten för aktörer inom fisket.

| (16) | Den gemensamma fiskeripolitiken bör, där det är relevant, fullt ut ta hänsyn till djurhälsa, djurskydd, livsmedels- och fodersäkerhet. |
| --- | --- |

(16)

Den gemensamma fiskeripolitiken bör, där det är relevant, fullt ut ta hänsyn till djurhälsa, djurskydd, livsmedels- och fodersäkerhet.

| (17) | Eftersom alla frågor som rör Europas oceaner och hav påverkar varandra bör den gemensamma fiskeripolitiken genomföras på ett sätt som är förenligt med övrig unionspolitik och som särskilt tar hänsyn till hur den samverkar med unionens åtgärder på andra av havspolitikens områden. Samstämmighet bör säkerställas i förvaltningen av sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet, Biscayabukten, kusterna runt Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta havet. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom alla frågor som rör Europas oceaner och hav påverkar varandra bör den gemensamma fiskeripolitiken genomföras på ett sätt som är förenligt med övrig unionspolitik och som särskilt tar hänsyn till hur den samverkar med unionens åtgärder på andra av havspolitikens områden. Samstämmighet bör säkerställas i förvaltningen av sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet, Biscayabukten, kusterna runt Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta havet.

| (18) | Unionsfiskefartyg bör ha lika tillträde till unionens vatten och till de fiskeresurser som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

(18)

Unionsfiskefartyg bör ha lika tillträde till unionens vatten och till de fiskeresurser som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken.

| (19) | Befintliga regler om begränsat tillträde till resurser inom ett område tolv nautiska mil från en medlemsstats baslinjer har fungerat bra, och har gynnat bevarandet genom att begränsa fiskeansträngningen i de mest känsliga delarna av unionens vatten. Härigenom har det också varit möjligt att bevara det traditionella fiske som vissa kustsamhällen i högsta grad är beroende av för sin sociala och ekonomiska utveckling. Dessa regler bör därför fortsätta att gälla. Medlemsstaterna bör sträva efter att prioritera tillträde för fiskare som bedriver småskaligt och traditionellt fiske eller kustnära fiske. |
| --- | --- |

(19)

Befintliga regler om begränsat tillträde till resurser inom ett område tolv nautiska mil från en medlemsstats baslinjer har fungerat bra, och har gynnat bevarandet genom att begränsa fiskeansträngningen i de mest känsliga delarna av unionens vatten. Härigenom har det också varit möjligt att bevara det traditionella fiske som vissa kustsamhällen i högsta grad är beroende av för sin sociala och ekonomiska utveckling. Dessa regler bör därför fortsätta att gälla. Medlemsstaterna bör sträva efter att prioritera tillträde för fiskare som bedriver småskaligt och traditionellt fiske eller kustnära fiske.

| (20) | Små öar som inte är kustnära och som är beroende av fiske bör, när så är lämpligt, särskilt beaktas och ges särskilt stöd så att deras överlevnad och utveckling säkras. |
| --- | --- |

(20)

Små öar som inte är kustnära och som är beroende av fiske bör, när så är lämpligt, särskilt beaktas och ges särskilt stöd så att deras överlevnad och utveckling säkras.

| (21) | De marina biologiska resurserna i vattnen runt unionens yttersta randområden som avses i artikel 349 första stycket i fördraget bör skyddas särskilt, då dessa bidrar till att bevara dessa territoriers lokala ekonomier, med hänsyn till deras strukturella, sociala och ekonomiska situation. Vissa typer av fiskeverksamhet i dessa vatten bör därför begränsas till fartyg som är registrerade i de territoriernas hamnar. |
| --- | --- |

(21)

De marina biologiska resurserna i vattnen runt unionens yttersta randområden som avses i artikel 349 första stycket i fördraget bör skyddas särskilt, då dessa bidrar till att bevara dessa territoriers lokala ekonomier, med hänsyn till deras strukturella, sociala och ekonomiska situation. Vissa typer av fiskeverksamhet i dessa vatten bör därför begränsas till fartyg som är registrerade i de territoriernas hamnar.

| (22) | För att bidra till bevarandet av levande akvatiska resurser och marina ekosystem bör unionen sträva efter att skydda biologiskt känsliga områden genom att utse dem som skyddade områden. I sådana områden bör det vara möjligt att begränsa eller förbjuda fiskeverksamhet. När beslut fattas om vilka områden som ska pekas ut som skyddsområden bör särskild uppmärksamhet ges åt områden avseende vilka det finns tydliga bevis för att det förekommer betydande koncentrationer av fisk under minsta referensstorleken för bevarande och lekområden, samt åt områden som bedöms vara biogeografiskt känsliga. Hänsyn bör även tas till befintliga bevarandeområden. För att underlätta förfarandet för att utse områden bör medlemsstaterna identifiera lämpliga områden, inbegripet områden som utgör en del av ett sammanhängande nätverk, och där så är lämpligt samarbeta med varandra samt utarbeta och överlämna gemensamma rekommendationer till kommissionen. För att på ett effektivare sätt fastställa skyddade områden bör det vara möjligt att ge kommissionen befogenhet att göra detta i en flerårig plan. I syfte att säkerställa en lämplig nivå av demokratisk ansvarighet och kontroll bör kommissionen regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om hur dessa skyddsområden fungerar. |
| --- | --- |

(22)

För att bidra till bevarandet av levande akvatiska resurser och marina ekosystem bör unionen sträva efter att skydda biologiskt känsliga områden genom att utse dem som skyddade områden. I sådana områden bör det vara möjligt att begränsa eller förbjuda fiskeverksamhet. När beslut fattas om vilka områden som ska pekas ut som skyddsområden bör särskild uppmärksamhet ges åt områden avseende vilka det finns tydliga bevis för att det förekommer betydande koncentrationer av fisk under minsta referensstorleken för bevarande och lekområden, samt åt områden som bedöms vara biogeografiskt känsliga. Hänsyn bör även tas till befintliga bevarandeområden. För att underlätta förfarandet för att utse områden bör medlemsstaterna identifiera lämpliga områden, inbegripet områden som utgör en del av ett sammanhängande nätverk, och där så är lämpligt samarbeta med varandra samt utarbeta och överlämna gemensamma rekommendationer till kommissionen. För att på ett effektivare sätt fastställa skyddade områden bör det vara möjligt att ge kommissionen befogenhet att göra detta i en flerårig plan. I syfte att säkerställa en lämplig nivå av demokratisk ansvarighet och kontroll bör kommissionen regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om hur dessa skyddsområden fungerar.

| (23) | Målet om hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna uppnås mest effektivt genom en flerårig strategi för fiskeriförvaltningen, genom att prioritera fleråriga planer som tar hänsyn till de olika fiskenas särdrag. |
| --- | --- |

(23)

Målet om hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna uppnås mest effektivt genom en flerårig strategi för fiskeriförvaltningen, genom att prioritera fleråriga planer som tar hänsyn till de olika fiskenas särdrag.

| (24) | De fleråriga planerna bör, där så är möjligt, omfatta flera bestånd om dessa bestånd utnyttjas samtidigt. De fleråriga planerna bör fastställa ramen för ett hållbart nyttjande av de berörda bestånden och marina ekosystemen och innehålla tydliga tidsramar och skyddsmekanismer för att hantera oförutsedd utveckling. De fleråriga planerna bör även styras av tydligt definierade förvaltningsmål för att bidra till hållbart nyttjande av bestånden och skyddet av de marina ekosystem som berörs. Dessa planer bör antas i samråd med de rådgivande nämnderna, aktörerna i fiskerinäringen, forskare och andra aktörer med intressen i fiskeriförvaltningen. |
| --- | --- |

(24)

De fleråriga planerna bör, där så är möjligt, omfatta flera bestånd om dessa bestånd utnyttjas samtidigt. De fleråriga planerna bör fastställa ramen för ett hållbart nyttjande av de berörda bestånden och marina ekosystemen och innehålla tydliga tidsramar och skyddsmekanismer för att hantera oförutsedd utveckling. De fleråriga planerna bör även styras av tydligt definierade förvaltningsmål för att bidra till hållbart nyttjande av bestånden och skyddet av de marina ekosystem som berörs. Dessa planer bör antas i samråd med de rådgivande nämnderna, aktörerna i fiskerinäringen, forskare och andra aktörer med intressen i fiskeriförvaltningen.

| (25) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (12), rådets direktiv 92/43/EEG (13), och Europaparlamentets och direktiv 2008/56 fastställer vissa skyldigheter för medlemsstaterna vad beträffar särskilda skyddade områden, särskilda bevarandeområden respektive marina skyddade områden. Sådana åtgärder kan kräva antagande av åtgärder som faller under den gemensamma fiskeripolitiken. Det är därför lämpligt att bemyndiga medlemsstaterna att i vatten som omfattas av deras suveränitet eller jurisdiktion anta sådana bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att de ska kunna uppfylla sina skyldigheter enligt dessa unionsakter, om sådana åtgärder inte påverkar andra medlemsstaters fiskeintressen. Om sådana åtgärder kan påverka andra medlemsstaters fiskeintressen bör kommissionen ges befogenheten att anta sådana åtgärder och man bör använda sig av regionalt samarbete mellan de berörda medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(25)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (12), rådets direktiv 92/43/EEG (13), och Europaparlamentets och direktiv 2008/56 fastställer vissa skyldigheter för medlemsstaterna vad beträffar särskilda skyddade områden, särskilda bevarandeområden respektive marina skyddade områden. Sådana åtgärder kan kräva antagande av åtgärder som faller under den gemensamma fiskeripolitiken. Det är därför lämpligt att bemyndiga medlemsstaterna att i vatten som omfattas av deras suveränitet eller jurisdiktion anta sådana bevarandeåtgärder som är nödvändiga för att de ska kunna uppfylla sina skyldigheter enligt dessa unionsakter, om sådana åtgärder inte påverkar andra medlemsstaters fiskeintressen. Om sådana åtgärder kan påverka andra medlemsstaters fiskeintressen bör kommissionen ges befogenheten att anta sådana åtgärder och man bör använda sig av regionalt samarbete mellan de berörda medlemsstaterna.

| (26) | Det behövs åtgärder som kan begränsa de nuvarande höga nivåerna av oönskade fångster och gradvis eliminera bruket att kasta fisk överbord. Oönskade fångster och utkast är ett stort slöseri med resurserna, motverkar hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna och de marina ekosystemen, och påverkar fiskets ekonomiska bärkraft. En skyldighet att landa alla fångster (nedan kallad landningsskyldigheten) av arter som omfattas av fångstbegränsningar, och i Medelhavet även fångster av arter för vilka en minsta storlek har fastställts, som görs vid fiske i unionens vatten eller som görs av unionsfiskefartyg bör fastställas och genomföras gradvis, och bestämmelser som hittills har tvingat fiskare att kasta fångst över bord bör upphävas. |
| --- | --- |

(26)

Det behövs åtgärder som kan begränsa de nuvarande höga nivåerna av oönskade fångster och gradvis eliminera bruket att kasta fisk överbord. Oönskade fångster och utkast är ett stort slöseri med resurserna, motverkar hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna och de marina ekosystemen, och påverkar fiskets ekonomiska bärkraft. En skyldighet att landa alla fångster (nedan kallad landningsskyldigheten) av arter som omfattas av fångstbegränsningar, och i Medelhavet även fångster av arter för vilka en minsta storlek har fastställts, som görs vid fiske i unionens vatten eller som görs av unionsfiskefartyg bör fastställas och genomföras gradvis, och bestämmelser som hittills har tvingat fiskare att kasta fångst över bord bör upphävas.

| (27) | Landningsskyldigheten bör införas fiske för fiske. För de arter där bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar på en hög överlevnadsgrad när de släpps tillbaka i havet bör fiskare ha rätt att fortsätta att kasta dessa arter överbord. |
| --- | --- |

(27)

Landningsskyldigheten bör införas fiske för fiske. För de arter där bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar på en hög överlevnadsgrad när de släpps tillbaka i havet bör fiskare ha rätt att fortsätta att kasta dessa arter överbord.

| (28) | För att det ska vara möjligt att uppfylla landningsskyldigheten och för att mildra effekten av varierande årliga fångstsammansättningar, bör medlemsstaterna ha rätt att överföra kvoter mellan år upp till en viss procentandel. |
| --- | --- |

(28)

För att det ska vara möjligt att uppfylla landningsskyldigheten och för att mildra effekten av varierande årliga fångstsammansättningar, bör medlemsstaterna ha rätt att överföra kvoter mellan år upp till en viss procentandel.

| (29) | Inom ramen för förvaltningen av landningsskyldigheten är det nödvändigt att medlemsstaterna göra sitt yttersta för att minska de oönskade fångsterna. I detta syfte måste hög prioritet ges åt förbättringar av selektiva fiskemetoder för att i möjligaste mån undvika och minska oönskade fångster. Det är viktigt för medlemsstaterna att fördela kvoter mellan olika fartyg i en mix som i så hög grad som möjligt återspeglar den förväntade artsammansättningen av fiskerierna. I händelse avobalans mellan tillgängliga kvoter och faktiska fiskemönster bör medlemsstaterna överväga justeringar genom kvotbyten med andra medlemsstater, även permanent. Medlemsstaterna bör också överväga att underlätta för fartygsägare att slå samman individuella kvoter, till exempel inom producentorganisationer eller grupper av fartygsägare. Medlemsstaterna bör i sista hand överväga att räkna av bifångsterna från kvoten för målarterna, beroende på bevarandestatusen för den art som bifångsten utgörs av. |
| --- | --- |

(29)

Inom ramen för förvaltningen av landningsskyldigheten är det nödvändigt att medlemsstaterna göra sitt yttersta för att minska de oönskade fångsterna. I detta syfte måste hög prioritet ges åt förbättringar av selektiva fiskemetoder för att i möjligaste mån undvika och minska oönskade fångster. Det är viktigt för medlemsstaterna att fördela kvoter mellan olika fartyg i en mix som i så hög grad som möjligt återspeglar den förväntade artsammansättningen av fiskerierna. I händelse avobalans mellan tillgängliga kvoter och faktiska fiskemönster bör medlemsstaterna överväga justeringar genom kvotbyten med andra medlemsstater, även permanent. Medlemsstaterna bör också överväga att underlätta för fartygsägare att slå samman individuella kvoter, till exempel inom producentorganisationer eller grupper av fartygsägare. Medlemsstaterna bör i sista hand överväga att räkna av bifångsterna från kvoten för målarterna, beroende på bevarandestatusen för den art som bifångsten utgörs av.

| (30) | Landad fisk som är mindre än minsta referensstorlek för bevarande bör endast få avsättas för vissa ändamål och bör inte få säljas som livsmedel. |
| --- | --- |

(30)

Landad fisk som är mindre än minsta referensstorlek för bevarande bör endast få avsättas för vissa ändamål och bör inte få säljas som livsmedel.

| (31) | För att hantera situationen då oönskade fångster är oundvikliga även när samtliga åtgärder för att minska dessa fångster tillämpas, bör det fastställas vissa undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten inom de fisken som omfattas av landningsskyldigheten, främst genom fleråriga planer. |
| --- | --- |

(31)

För att hantera situationen då oönskade fångster är oundvikliga även när samtliga åtgärder för att minska dessa fångster tillämpas, bör det fastställas vissa undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten inom de fisken som omfattas av landningsskyldigheten, främst genom fleråriga planer.

| (32) | Med förbehåll för vetenskaplig rådgivning och utan att äventyra målen med maximal hållbar avkastning eller öka fiskeridödligheten, när det föreligger en landningsskyldighet inklusive skyldigheten att dokumentera alla fångster, bör det vara möjligt att öka de relaterade fiskemöjligheterna för att ta hänsyn till det faktum att fisk som tidigare kastades över bord kommer att landas. |
| --- | --- |

(32)

Med förbehåll för vetenskaplig rådgivning och utan att äventyra målen med maximal hållbar avkastning eller öka fiskeridödligheten, när det föreligger en landningsskyldighet inklusive skyldigheten att dokumentera alla fångster, bör det vara möjligt att öka de relaterade fiskemöjligheterna för att ta hänsyn till det faktum att fisk som tidigare kastades över bord kommer att landas.

| (33) | Tillträde till fiske bör grunda sig på transparenta och objektiva kriterier, inbegripet miljömässiga, sociala och ekonomiska kriterier. Medlemsstaterna bör främja ett ansvarsfullt fiske genom att uppmuntra de aktörer som fiskar på ett sätt som medför minsta möjliga miljöskador och som ger de största samhällsfördelarna. |
| --- | --- |

(33)

Tillträde till fiske bör grunda sig på transparenta och objektiva kriterier, inbegripet miljömässiga, sociala och ekonomiska kriterier. Medlemsstaterna bör främja ett ansvarsfullt fiske genom att uppmuntra de aktörer som fiskar på ett sätt som medför minsta möjliga miljöskador och som ger de största samhällsfördelarna.

| (34) | För de bestånd för vilka det inte har fastställts några fleråriga planer bör man säkerställa att nyttjandenivåerna ger maximal hållbar avkastning genom att det fastställs begränsningar för fångst eller fiskeansträngning. Om de tillgängliga uppgifterna är otillräckliga bör fisket förvaltas med användning av approximativa parametrar. |
| --- | --- |

(34)

För de bestånd för vilka det inte har fastställts några fleråriga planer bör man säkerställa att nyttjandenivåerna ger maximal hållbar avkastning genom att det fastställs begränsningar för fångst eller fiskeansträngning. Om de tillgängliga uppgifterna är otillräckliga bör fisket förvaltas med användning av approximativa parametrar.

| (35) | På grund av det svåra ekonomiska läge fiskerinäringen befinner sig i och att vissa kustsamhällen är beroende av fisket, är det nödvändigt att relativ stabilitet säkerställs för fiskeverksamheten genom att fiskemöjligheterna fördelas mellan medlemsstaterna på grundval av en förutsebar andel av bestånden för varje medlemsstat. |
| --- | --- |

(35)

På grund av det svåra ekonomiska läge fiskerinäringen befinner sig i och att vissa kustsamhällen är beroende av fisket, är det nödvändigt att relativ stabilitet säkerställs för fiskeverksamheten genom att fiskemöjligheterna fördelas mellan medlemsstaterna på grundval av en förutsebar andel av bestånden för varje medlemsstat.

| (36) | En sådan relativ stabilitet i fiskeverksamheten bör med tanke på den aktuella biologiska situationen för bestånden tillvarata och fullt ut ta hänsyn till de särskilda behoven i regioner där lokala samhällen är särskilt beroende av fiske och därmed sammanhängande verksamheter enligt rådets resolution av den 3 november 1976 (14), särskilt i bilaga VII till denna. |
| --- | --- |

(36)

En sådan relativ stabilitet i fiskeverksamheten bör med tanke på den aktuella biologiska situationen för bestånden tillvarata och fullt ut ta hänsyn till de särskilda behoven i regioner där lokala samhällen är särskilt beroende av fiske och därmed sammanhängande verksamheter enligt rådets resolution av den 3 november 1976 (14), särskilt i bilaga VII till denna.

| (37) | Begreppet relativ stabilitet bör därför tolkas mot denna bakgrund. |
| --- | --- |

(37)

Begreppet relativ stabilitet bör därför tolkas mot denna bakgrund.

| (38) | Kommissionen bör bemyndigas att anta tillfälliga åtgärder om det till följd av fiskeverksamheten råder allvarlig fara för bevarandet av de marina biologiska resurserna eller för det marina ekosystemet och detta kräver omedelbara åtgärder. Dessa åtgärder bör fastställas inom ramen för preciserade tidsramar och bör genomföras under en fastställd tidsperiod. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen bör bemyndigas att anta tillfälliga åtgärder om det till följd av fiskeverksamheten råder allvarlig fara för bevarandet av de marina biologiska resurserna eller för det marina ekosystemet och detta kräver omedelbara åtgärder. Dessa åtgärder bör fastställas inom ramen för preciserade tidsramar och bör genomföras under en fastställd tidsperiod.

| (39) | Medlemsstaterna bör samarbeta på regional nivå för att anta gemensamma rekommendationer och andra instrument för utveckling och genomförande av bevarandeåtgärder och åtgärder som påverkar fiskeverksamheten i områden som är skyddade enligt miljörätten. Inom ramen för det regionala samarbetet bör kommissionen endast anta bevarandeåtgärder genom genomförandeakter eller delegerade akter när alla berörda medlemsstater i en region är eniga om en gemensam rekommendation. I avsaknad av en gemensam rekommendation bör kommissionen lägga fram ett förslag om relevanta åtgärder enligt fördraget. |
| --- | --- |

(39)

Medlemsstaterna bör samarbeta på regional nivå för att anta gemensamma rekommendationer och andra instrument för utveckling och genomförande av bevarandeåtgärder och åtgärder som påverkar fiskeverksamheten i områden som är skyddade enligt miljörätten. Inom ramen för det regionala samarbetet bör kommissionen endast anta bevarandeåtgärder genom genomförandeakter eller delegerade akter när alla berörda medlemsstater i en region är eniga om en gemensam rekommendation. I avsaknad av en gemensam rekommendation bör kommissionen lägga fram ett förslag om relevanta åtgärder enligt fördraget.

| (40) | Medlemsstaterna bör ges befogenhet att anta bevarande- och förvaltningsåtgärder för bestånd i unionens vatten som endast är tillämpliga för de unionsfiskefartyg som för deras flagg. |
| --- | --- |

(40)

Medlemsstaterna bör ges befogenhet att anta bevarande- och förvaltningsåtgärder för bestånd i unionens vatten som endast är tillämpliga för de unionsfiskefartyg som för deras flagg.

| (41) | Medlemsstaterna bör inom vatten upp till tolv nautiska mil från dess baslinjer ges befogenhet att anta bevarande- och förvaltningsåtgärder som gäller för alla unionsfiskefartyg, förutsatt att dessa åtgärder inte är diskriminerande för unionsfiskefartyg från andra medlemsstater och har föregåtts av samråd med andra berörda medlemsstater, och att unionen inte har antagit särskilda bevarande- och förvaltningsåtgärder innanför den gränsen på tolv nautiska mil. |
| --- | --- |

(41)

Medlemsstaterna bör inom vatten upp till tolv nautiska mil från dess baslinjer ges befogenhet att anta bevarande- och förvaltningsåtgärder som gäller för alla unionsfiskefartyg, förutsatt att dessa åtgärder inte är diskriminerande för unionsfiskefartyg från andra medlemsstater och har föregåtts av samråd med andra berörda medlemsstater, och att unionen inte har antagit särskilda bevarande- och förvaltningsåtgärder innanför den gränsen på tolv nautiska mil.

| (42) | Medlemsstaterna bör kunna införa ett system med överlåtbara fiskenyttjanderätter. |
| --- | --- |

(42)

Medlemsstaterna bör kunna införa ett system med överlåtbara fiskenyttjanderätter.

| (43) | Medlemsstaterna bör vidta särskilda åtgärder för att anpassa antalet unionsfiskefartyg till de tillgängliga resurserna baserat på deras bedömning av balansen mellan deras flottors fiskekapacitet och de fiskemöjligheter som är tillgängliga för dem. Dessa bedömningar bör göras i enlighet med kommissionens riktlinjer och presenteras i en årlig rapport till kommissionen. Dessa rapporter bör offentliggöras. Varje medlemsstat bör kunna välja de åtgärder och instrument som den önskar tillämpa för att minska alltför stor fiskekapacitet. |
| --- | --- |

(43)

Medlemsstaterna bör vidta särskilda åtgärder för att anpassa antalet unionsfiskefartyg till de tillgängliga resurserna baserat på deras bedömning av balansen mellan deras flottors fiskekapacitet och de fiskemöjligheter som är tillgängliga för dem. Dessa bedömningar bör göras i enlighet med kommissionens riktlinjer och presenteras i en årlig rapport till kommissionen. Dessa rapporter bör offentliggöras. Varje medlemsstat bör kunna välja de åtgärder och instrument som den önskar tillämpa för att minska alltför stor fiskekapacitet.

| (44) | Dessutom bör obligatoriska kapacitetstak för flottan och nationella system för in- och utträde med avseende på stöd för fartyg som tas ur bruk bibehållas i syfte att förvalta och anpassa fiskekapaciteten. |
| --- | --- |

(44)

Dessutom bör obligatoriska kapacitetstak för flottan och nationella system för in- och utträde med avseende på stöd för fartyg som tas ur bruk bibehållas i syfte att förvalta och anpassa fiskekapaciteten.

| (45) | Medlemsstaterna bör registrera minimiinformation om egenskaper och aktiviteter hos de unionsfiskefartyg som för medlemsstatens flagg. Dessa register bör göras tillgängliga för kommissionen i syfte att övervaka storleken på medlemsstaternas flottor. |
| --- | --- |

(45)

Medlemsstaterna bör registrera minimiinformation om egenskaper och aktiviteter hos de unionsfiskefartyg som för medlemsstatens flagg. Dessa register bör göras tillgängliga för kommissionen i syfte att övervaka storleken på medlemsstaternas flottor.

| (46) | Fiskeriförvaltning baserad på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning kräver harmoniserade, tillförlitliga och korrekta data. Medlemsstaterna bör därför samla in data om flottorna och om deras fiskeverksamhet, särskilt biologiska data om fångster, inbegripet utkast och undersökningsuppgifter om bestånden och om fiskets potentiella effekter på de marina ekosystemen. Medlemsstaterna bör förvalta och ställa insamlade data till förfogande för slutanvändare och andra berörda parter. Medlemsstaterna bör samarbeta med varandra och med kommissionen för att samordna datainsamlingen. I förekommande fall bör medlemsstaterna också samarbeta kring datainsamlingen med tredjeländer. För att kommissionen ska kunna göra sin bedömning bör medlemsstaterna tillhandahålla den en årsrapport om sin datainsamlingsverksamhet, vilken ska offentliggöras. |
| --- | --- |

(46)

Fiskeriförvaltning baserad på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning kräver harmoniserade, tillförlitliga och korrekta data. Medlemsstaterna bör därför samla in data om flottorna och om deras fiskeverksamhet, särskilt biologiska data om fångster, inbegripet utkast och undersökningsuppgifter om bestånden och om fiskets potentiella effekter på de marina ekosystemen. Medlemsstaterna bör förvalta och ställa insamlade data till förfogande för slutanvändare och andra berörda parter. Medlemsstaterna bör samarbeta med varandra och med kommissionen för att samordna datainsamlingen. I förekommande fall bör medlemsstaterna också samarbeta kring datainsamlingen med tredjeländer. För att kommissionen ska kunna göra sin bedömning bör medlemsstaterna tillhandahålla den en årsrapport om sin datainsamlingsverksamhet, vilken ska offentliggöras.

| (47) | Datainsamling bör omfatta data som underlättar den ekonomiska bedömningen av de företag som är verksamma inom fiske, vattenbruk och beredning av fiskeri- och vattenbruksprodukter och uppgifter om sysselsättningstrender inom sektorn. |
| --- | --- |

(47)

Datainsamling bör omfatta data som underlättar den ekonomiska bedömningen av de företag som är verksamma inom fiske, vattenbruk och beredning av fiskeri- och vattenbruksprodukter och uppgifter om sysselsättningstrender inom sektorn.

| (48) | Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), som inrättades genom kommissionens beslut 93/619/EG (15), får rådfrågas om bevarande och förvaltning av marina biologiska resurser i syfte att säkerställa det stöd som behövs från högt kvalificerade vetenskapsmän, särskilt när det gäller tillämpningen av biologiska, ekonomiska, miljömässiga, sociala och tekniska vetenskapsgrenar. |
| --- | --- |

(48)

Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), som inrättades genom kommissionens beslut 93/619/EG (15), får rådfrågas om bevarande och förvaltning av marina biologiska resurser i syfte att säkerställa det stöd som behövs från högt kvalificerade vetenskapsmän, särskilt när det gäller tillämpningen av biologiska, ekonomiska, miljömässiga, sociala och tekniska vetenskapsgrenar.

| (49) | Den policyinriktade fiskeriforskningen bör stärkas genom nationellt antagna program för insamling av uppgifter för vetenskapliga ändamål, forskning och innovation genomförda i samordning med andra medlemsstater och inom unionens ramar för forskning och innovation. Bättre samarbete mellan industrin och forskare bör också främjas. |
| --- | --- |

(49)

Den policyinriktade fiskeriforskningen bör stärkas genom nationellt antagna program för insamling av uppgifter för vetenskapliga ändamål, forskning och innovation genomförda i samordning med andra medlemsstater och inom unionens ramar för forskning och innovation. Bättre samarbete mellan industrin och forskare bör också främjas.

| (50) | Unionen bör främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå, och säkerställa att unionens fiskeverksamhet utanför unionsvatten följer samma principer och standarder som de som tillämpas enligt unionsrätten samt främja likvärdiga förutsättningar för EU-aktörer och tredjelandsaktörer. I detta syfte bör unionen eftersträva att leda processen för att förstärka de regionala och internationella organisationernas prestanda, så att de får bättre förutsättningar för att bevara och förvalta de marina levande resurser de ansvarar för, inbegripet att bekämpa olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (nedan kallat IUU-fiske). Unionen bör samarbeta med tredjeländer och internationella organisationer för att förbättra efterlevnaden av internationella åtgärder, inbegripet bekämpningen av IUU-fiske. Unionens ståndpunkter bör bygga på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. |
| --- | --- |

(50)

Unionen bör främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå, och säkerställa att unionens fiskeverksamhet utanför unionsvatten följer samma principer och standarder som de som tillämpas enligt unionsrätten samt främja likvärdiga förutsättningar för EU-aktörer och tredjelandsaktörer. I detta syfte bör unionen eftersträva att leda processen för att förstärka de regionala och internationella organisationernas prestanda, så att de får bättre förutsättningar för att bevara och förvalta de marina levande resurser de ansvarar för, inbegripet att bekämpa olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (nedan kallat IUU-fiske). Unionen bör samarbeta med tredjeländer och internationella organisationer för att förbättra efterlevnaden av internationella åtgärder, inbegripet bekämpningen av IUU-fiske. Unionens ståndpunkter bör bygga på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning.

| (51) | Hållbara fiskepartnerskapsavtal med tredjeländer bör säkerställa att den fiskeverksamhet som unionen bedriver i tredjeländers vatten baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och relevant informationsutbyte, som säkerställer hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna, och man dessutom säkerställer öppenhet vad beträffar fastställande av överskottet och följaktligen en resursförvaltning som stämmer överens med den gemensamma fiskeripolitikens mål. Dessa avtal, som ger tillträde till resurser som motsvarar unionsflottans intressen i utbyte mot ett ekonomiskt bidrag från unionen, bör bidra till att det inrättas en högkvalitativ ram för styrningen som inriktas på effektiv datainsamling, övervakning och kontroll. |
| --- | --- |

(51)

Hållbara fiskepartnerskapsavtal med tredjeländer bör säkerställa att den fiskeverksamhet som unionen bedriver i tredjeländers vatten baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och relevant informationsutbyte, som säkerställer hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna, och man dessutom säkerställer öppenhet vad beträffar fastställande av överskottet och följaktligen en resursförvaltning som stämmer överens med den gemensamma fiskeripolitikens mål. Dessa avtal, som ger tillträde till resurser som motsvarar unionsflottans intressen i utbyte mot ett ekonomiskt bidrag från unionen, bör bidra till att det inrättas en högkvalitativ ram för styrningen som inriktas på effektiv datainsamling, övervakning och kontroll.

| (52) | Respekten för de demokratiska principerna och mänskliga rättigheterna så som de fastställs i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och andra gällande internationella instrument för de mänskliga rättigheterna, liksom rättsstatsprincipen, bör utgöra en nödvändig del av hållbara fiskepartnerskapsavtal, som bör innehålla en särskild klausul om mänskliga rättigheter. Införandet av en klausul om mänskliga rättigheter i hållbara fiskepartnerskapsavtal bör vara fullt förenligt med unionens övergripande mål på utvecklingspolitikens område. |
| --- | --- |

(52)

Respekten för de demokratiska principerna och mänskliga rättigheterna så som de fastställs i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och andra gällande internationella instrument för de mänskliga rättigheterna, liksom rättsstatsprincipen, bör utgöra en nödvändig del av hållbara fiskepartnerskapsavtal, som bör innehålla en särskild klausul om mänskliga rättigheter. Införandet av en klausul om mänskliga rättigheter i hållbara fiskepartnerskapsavtal bör vara fullt förenligt med unionens övergripande mål på utvecklingspolitikens område.

| (53) | Vattenbruket bör bidra till att bibehålla unionens potential för livsmedelsproduktion på en hållbar grund i hela unionen, så att livsmedelsförsörjning, inklusive livsmedelstillgång, samt tillväxt och sysselsättning, är tryggad på lång sikt för unionens medborgare, och för att bemöta den ökande internationella efterfrågan på livsmedel som härrör från vatten. |
| --- | --- |

(53)

Vattenbruket bör bidra till att bibehålla unionens potential för livsmedelsproduktion på en hållbar grund i hela unionen, så att livsmedelsförsörjning, inklusive livsmedelstillgång, samt tillväxt och sysselsättning, är tryggad på lång sikt för unionens medborgare, och för att bemöta den ökande internationella efterfrågan på livsmedel som härrör från vatten.

| (54) | I kommissionens strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket som antogs 2009, och som välkomnades av rådet och Europaparlamentet och som godkändes av rådet, noteras att det finns behov av att skapa och främja likvärdiga förutsättningar för vattenbruket som gynnar hållbar utveckling av denna näring. |
| --- | --- |

(54)

I kommissionens strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket som antogs 2009, och som välkomnades av rådet och Europaparlamentet och som godkändes av rådet, noteras att det finns behov av att skapa och främja likvärdiga förutsättningar för vattenbruket som gynnar hållbar utveckling av denna näring.

| (55) | Vattenbruket inom unionen påverkas av att villkoren inte är desamma i över de nationella gränserna, bland annat när det gäller tillstånd för aktörerna. Därför bör det tas fram strategiska unionsriktlinjer för nationella strategiska planer, i syfte att stärka vattenbrukets konkurrenskraft, främja utveckling och innovation i vattenbruket, och stimulera ekonomisk aktivitet, främja diversifiering och förbättra livskvaliteten i kust- och inlandsområden. Vidare bör det upprättas mekanismer för utbyte mellan medlemsstaterna av information och bästa praxis genom en öppen metod för samordning av nationella åtgärder rörande företagssäkerhet, tillträde till unionsvatten och -områden, liksom förenkling av förfarandena för att bevilja licens. |
| --- | --- |

(55)

Vattenbruket inom unionen påverkas av att villkoren inte är desamma i över de nationella gränserna, bland annat när det gäller tillstånd för aktörerna. Därför bör det tas fram strategiska unionsriktlinjer för nationella strategiska planer, i syfte att stärka vattenbrukets konkurrenskraft, främja utveckling och innovation i vattenbruket, och stimulera ekonomisk aktivitet, främja diversifiering och förbättra livskvaliteten i kust- och inlandsområden. Vidare bör det upprättas mekanismer för utbyte mellan medlemsstaterna av information och bästa praxis genom en öppen metod för samordning av nationella åtgärder rörande företagssäkerhet, tillträde till unionsvatten och -områden, liksom förenkling av förfarandena för att bevilja licens.

| (56) | Vattenbrukets särdrag medför att det behövs en rådgivande nämnd för samråd med aktörerna om unionspolitik som kan beröra vattenbruket. |
| --- | --- |

(56)

Vattenbrukets särdrag medför att det behövs en rådgivande nämnd för samråd med aktörerna om unionspolitik som kan beröra vattenbruket.

| (57) | Det finns behov av att stärka fiskeri- och vattenbrukssektorns konkurrenskraft och av att förenkla för att bättre förvalta produktion och saluföring inom den sektorn. Den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter bör säkerställa att det råder likvärdiga förutsättningar för alla fiskeri- och vattenbruksprodukter som saluförs i unionen oavsett ursprung, göra det möjligt för konsumenterna att göra väl underbyggda val och främja ansvarstagande konsumtion samt förbättra de ekonomiska kunskaperna om och förståelsen för unionens marknader i hela distributionskedjan. |
| --- | --- |

(57)

Det finns behov av att stärka fiskeri- och vattenbrukssektorns konkurrenskraft och av att förenkla för att bättre förvalta produktion och saluföring inom den sektorn. Den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter bör säkerställa att det råder likvärdiga förutsättningar för alla fiskeri- och vattenbruksprodukter som saluförs i unionen oavsett ursprung, göra det möjligt för konsumenterna att göra väl underbyggda val och främja ansvarstagande konsumtion samt förbättra de ekonomiska kunskaperna om och förståelsen för unionens marknader i hela distributionskedjan.

| (58) | Den gemensamma marknadsordningen bör genomföras i enlighet med unionens internationella åtaganden, särskilt Världshandelsorganisationens bestämmelser. |
| --- | --- |

(58)

Den gemensamma marknadsordningen bör genomföras i enlighet med unionens internationella åtaganden, särskilt Världshandelsorganisationens bestämmelser.

| (59) | För att se till att alla bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs bör det inrättas ett effektivt system för kontroll, inspektion och verkställighet, även för att bekämpa IUU-fiske. |
| --- | --- |

(59)

För att se till att alla bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs bör det inrättas ett effektivt system för kontroll, inspektion och verkställighet, även för att bekämpa IUU-fiske.

| (60) | Inom ramen för unionssystemet för kontroll, inspektion och verkställighet bör användningen av modern och effektiv teknik främjas. Medlemsstaterna och kommissionen bör ha möjlighet att genomföra pilotprojekt avseende ny kontrollteknik och system för datahantering. |
| --- | --- |

(60)

Inom ramen för unionssystemet för kontroll, inspektion och verkställighet bör användningen av modern och effektiv teknik främjas. Medlemsstaterna och kommissionen bör ha möjlighet att genomföra pilotprojekt avseende ny kontrollteknik och system för datahantering.

| (61) | För att säkerställa att villkoren i de olika medlemsstaterna vid tillämpningen av bestämmelserna avseende kontroll och verkställighet är jämförbara, bör samarbete mellan medlemsstaterna uppmuntras i syfte att fastställa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner. |
| --- | --- |

(61)

För att säkerställa att villkoren i de olika medlemsstaterna vid tillämpningen av bestämmelserna avseende kontroll och verkställighet är jämförbara, bör samarbete mellan medlemsstaterna uppmuntras i syfte att fastställa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

| (62) | För att säkerställa att aktörerna deltar i unionens datainsamling och i unionssystemet för kontroll, inspektion och verkställighet, bör medlemsstaterna kunna kräva att deras aktörer bidrar proportionellt till kostnaderna för driften av systemet. |
| --- | --- |

(62)

För att säkerställa att aktörerna deltar i unionens datainsamling och i unionssystemet för kontroll, inspektion och verkställighet, bör medlemsstaterna kunna kräva att deras aktörer bidrar proportionellt till kostnaderna för driften av systemet.

| (63) | Medlemsstaterna kan inte på egen hand uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål i tillräcklig utsträckning, på grund av problemen när det gäller utvecklingen och förvaltningen av fiskerinäringen och på grund av medlemsstaternas begränsade ekonomiska resurser. För att bidra till att målen nås bör det beviljas ett flerårigt ekonomiskt stöd från unionen till den gemensamma fiskeripolitikens prioriteringar, vilket ska vara anpassat till fiskerinäringens särdrag i varje medlemsstat. |
| --- | --- |

(63)

Medlemsstaterna kan inte på egen hand uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål i tillräcklig utsträckning, på grund av problemen när det gäller utvecklingen och förvaltningen av fiskerinäringen och på grund av medlemsstaternas begränsade ekonomiska resurser. För att bidra till att målen nås bör det beviljas ett flerårigt ekonomiskt stöd från unionen till den gemensamma fiskeripolitikens prioriteringar, vilket ska vara anpassat till fiskerinäringens särdrag i varje medlemsstat.

| (64) | Ekonomiskt stöd från unionen bör beviljas på villkor att medlemsstaterna och aktörerna, inklusive fartygsägarna, efterlever den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Med förbehåll för särskilda bestämmelser som ska antas bör unionens ekonomiska stöd avbrytas, tillfälligt ställas in eller korrigeras om en medlemsstat inte uppfyller en särskild skyldighet i den gemensamma fiskeripolitiken eller om en aktör begår en allvarlig överträdelse av bestämmelserna. |
| --- | --- |

(64)

Ekonomiskt stöd från unionen bör beviljas på villkor att medlemsstaterna och aktörerna, inklusive fartygsägarna, efterlever den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser. Med förbehåll för särskilda bestämmelser som ska antas bör unionens ekonomiska stöd avbrytas, tillfälligt ställas in eller korrigeras om en medlemsstat inte uppfyller en särskild skyldighet i den gemensamma fiskeripolitiken eller om en aktör begår en allvarlig överträdelse av bestämmelserna.

| (65) | Dialog med aktörerna har visat sig vara av stor betydelse för att nå den gemensamma fiskeripolitikens mål. Med beaktande av de varierande förhållanden som råder i unionens vatten och den ökade regionaliseringen av den gemensamma fiskeripolitiken, bör de rådgivande nämnderna se till att alla aktörers kunskap och erfarenheter bidrar till genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

(65)

Dialog med aktörerna har visat sig vara av stor betydelse för att nå den gemensamma fiskeripolitikens mål. Med beaktande av de varierande förhållanden som råder i unionens vatten och den ökade regionaliseringen av den gemensamma fiskeripolitiken, bör de rådgivande nämnderna se till att alla aktörers kunskap och erfarenheter bidrar till genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken.

| (66) | Med tanke på särdragen hos de yttersta randområdena, vattenbruket, marknaderna och Svarta havet, är det lämpligt att inrätta en ny rådgivande nämnd för var och en av dessa. |
| --- | --- |

(66)

Med tanke på särdragen hos de yttersta randområdena, vattenbruket, marknaderna och Svarta havet, är det lämpligt att inrätta en ny rådgivande nämnd för var och en av dessa.

| (67) | Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på antagandet av bevarandeåtgärder som kompletterar vissa av medlemsstaternas skyldigheter på miljöområdet, anpassningen av landningsskyldigheten för att fullgöra unionens internationella åtaganden, utvidgningen av landningsskyldigheten till andra arter med användning av regionaliseringsförfarandet, antagandet av specifika utkastplaner med användning av regionaliseringsförfarandet, antagandet av undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten om ingen annan genomförandeåtgärd avseende den skyldigheten har antagits samt fastställandet av närmare bestämmelser rörande de rådgivande nämndernas funktion. |
| --- | --- |

(67)

Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på antagandet av bevarandeåtgärder som kompletterar vissa av medlemsstaternas skyldigheter på miljöområdet, anpassningen av landningsskyldigheten för att fullgöra unionens internationella åtaganden, utvidgningen av landningsskyldigheten till andra arter med användning av regionaliseringsförfarandet, antagandet av specifika utkastplaner med användning av regionaliseringsförfarandet, antagandet av undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten om ingen annan genomförandeåtgärd avseende den skyldigheten har antagits samt fastställandet av närmare bestämmelser rörande de rådgivande nämndernas funktion.

| (68) | Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. |
| --- | --- |

(68)

Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.

| (69) | När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.. |
| --- | --- |

(69)

När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt..

| (70) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen med avseende på tillfälliga åtgärder för att minska ett allvarligt hot mot bevarandet av de marina biologiska resurserna, systemet för inträde och utträde för flottförvaltningen samt registrering av, format för och överföring av data till registret över unionens fiskeflotta, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (16). |
| --- | --- |

(70)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen med avseende på tillfälliga åtgärder för att minska ett allvarligt hot mot bevarandet av de marina biologiska resurserna, systemet för inträde och utträde för flottförvaltningen samt registrering av, format för och överföring av data till registret över unionens fiskeflotta, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (16).

| (71) | I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen går inte denna förordning utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål. |
| --- | --- |

(71)

I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen går inte denna förordning utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål.

| (72) | Rådets beslut 2004/585/EG (17) bör upphävas när motsvarande regler i denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

(72)

Rådets beslut 2004/585/EG (17) bör upphävas när motsvarande regler i denna förordning träder i kraft.

| (73) | På grund av ändringarnas antal och omfattning bör förordning (EEG) nr 2371/2002 upphävas. |
| --- | --- |

(73)

På grund av ändringarnas antal och omfattning bör förordning (EEG) nr 2371/2002 upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

DEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska omfatta följande:

| a) | Bevarande av marina biologiska resurser samt förvaltning av fiskeri och flottor som nyttjar sådana resurser. |
| --- | --- |

a)

Bevarande av marina biologiska resurser samt förvaltning av fiskeri och flottor som nyttjar sådana resurser.

| b) | I samband med marknadsåtgärder och ekonomiska åtgärder till stöd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens mål: limniska biologiska resurser, vattenbruk och beredning och marknadsföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

b)

I samband med marknadsåtgärder och ekonomiska åtgärder till stöd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens mål: limniska biologiska resurser, vattenbruk och beredning och marknadsföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

2.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska omfatta de verksamheter som avses i punkt 1 på villkor att de bedrivs

| a) | på medlemsstaternas territorium där fördraget gäller, |
| --- | --- |

a)

på medlemsstaternas territorium där fördraget gäller,

| b) | i unionens vatten, även av fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och är registrerade i tredjeland, |
| --- | --- |

b)

i unionens vatten, även av fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och är registrerade i tredjeland,

| c) | av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten, eller |
| --- | --- |

c)

av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten, eller

| d) | av medlemsstaternas medborgare, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar. |
| --- | --- |

d)

av medlemsstaternas medborgare, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar.

Artikel 2

Mål

1.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska säkerställa att fiske- och vattenbruksverksamheterna är miljömässigt hållbara på lång sikt och förvaltas på ett sätt som är förenligt med målen om att uppnå nytta i ekonomiskt, socialt och sysselsättningshänseende samt att bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen.

2.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen och ska säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som säkerställer en maximal hållbar avkastning.

I syfte att nå målet att successivt återställa och bevara populationer av fiskbestånd över biomassanivåer som kan ge maximal hållbar avkastning, ska nyttjandetakten för maximal hållbar avkastning, där så är möjligt, ha uppnåtts senast 2015 och, genom en successiv och stegvis anpassning, senast 2020 för alla arter.

3.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska genomföra en ekosystemansats i fiskeriförvaltningen, för att säkerställa att fiskeverksamhetens negativa inverkan på de marina ekosystemen minimeras, och ska sträva efter att säkerställa att fiske och vattenbruk inte leder till en försämring av den marina miljön.

4.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska bidra till insamlingen av vetenskapliga uppgifter.

5.   Den gemensamma fiskeripolitiken ska särskilt

| a) | gradvis eliminera utkast, från fall till fall, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, genom att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster, och genom att gradvis se till att fångster landas, |
| --- | --- |

a)

gradvis eliminera utkast, från fall till fall, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, genom att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster, och genom att gradvis se till att fångster landas,

| b) | vid behov använda oönskade fångster på bästa möjliga sätt, utan att skapa en marknad för de av dessa fångster som underskrider minsta referensstorlek för bevarande, |
| --- | --- |

b)

vid behov använda oönskade fångster på bästa möjliga sätt, utan att skapa en marknad för de av dessa fångster som underskrider minsta referensstorlek för bevarande,

| c) | skapa förutsättningar för att göra branschen för fångst och beredning av fisk samt den landbaserade verksamhet som är knuten till fisket mer ekonomiskt bärkraftiga och konkurrenskraftiga, |
| --- | --- |

c)

skapa förutsättningar för att göra branschen för fångst och beredning av fisk samt den landbaserade verksamhet som är knuten till fisket mer ekonomiskt bärkraftiga och konkurrenskraftiga,

| d) | föreskriva åtgärder för att anpassa flottornas fiskekapacitet till nivåer av fiskemöjligheter som är förenliga med punkt 2, för att flottorna ska vara ekonomiskt lönsamma utan att de marina biologiska resurserna överutnyttjas, |
| --- | --- |

d)

föreskriva åtgärder för att anpassa flottornas fiskekapacitet till nivåer av fiskemöjligheter som är förenliga med punkt 2, för att flottorna ska vara ekonomiskt lönsamma utan att de marina biologiska resurserna överutnyttjas,

| e) | främja utvecklingen av hållbara vattenbruksverksamheter i unionen i syfte att bidra till livsmedelstillgången och livsmedelstryggheten samt sysselsättningen, |
| --- | --- |

e)

främja utvecklingen av hållbara vattenbruksverksamheter i unionen i syfte att bidra till livsmedelstillgången och livsmedelstryggheten samt sysselsättningen,

| f) | bidra till en rimlig levnadsstandard för dem som är beroende av fiskerinäringen, med beaktande av kustnära fiske och socioekonomiska aspekter, |
| --- | --- |

f)

bidra till en rimlig levnadsstandard för dem som är beroende av fiskerinäringen, med beaktande av kustnära fiske och socioekonomiska aspekter,

| g) | bidra till en effektiv och öppen inre marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter och bidra till att säkerställa likvärdiga förutsättningar för de fiskeri- och vattenbruksprodukter som saluförs i unionen, |
| --- | --- |

g)

bidra till en effektiv och öppen inre marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter och bidra till att säkerställa likvärdiga förutsättningar för de fiskeri- och vattenbruksprodukter som saluförs i unionen,

| h) | ta hänsyn till både konsumenternas och producenternas intressen, |
| --- | --- |

h)

ta hänsyn till både konsumenternas och producenternas intressen,

| i) | främja det kustnära fisket, varvid hänsyn ska tas till socioekonomiska aspekter, |
| --- | --- |

i)

främja det kustnära fisket, varvid hänsyn ska tas till socioekonomiska aspekter,

| j) | vara förenlig med unionens miljölagstiftning, särskilt med målet att uppnå en god miljöstatus senast 2020 i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2008/56/EG, samt med unionens övriga politik. |
| --- | --- |

j)

vara förenlig med unionens miljölagstiftning, särskilt med målet att uppnå en god miljöstatus senast 2020 i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2008/56/EG, samt med unionens övriga politik.

Artikel 3

Principerna om god förvaltning

Den gemensamma fiskeripolitiken ska genomsyras av följande principer om god förvaltning:

| a) | Tydlig avgränsning av ansvaret på unionsnivå, på regional, nationell och lokal nivå. |
| --- | --- |

a)

Tydlig avgränsning av ansvaret på unionsnivå, på regional, nationell och lokal nivå.

| b) | Beaktande av regionala särdrag genom en regionaliserad strategi. |
| --- | --- |

b)

Beaktande av regionala särdrag genom en regionaliserad strategi.

| c) | Antagande av åtgärder i enlighet med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. |
| --- | --- |

c)

Antagande av åtgärder i enlighet med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning.

| d) | Långsiktigt perspektiv. |
| --- | --- |

d)

Långsiktigt perspektiv.

| e) | Administrativ kostnadseffektivitet. |
| --- | --- |

e)

Administrativ kostnadseffektivitet.

| f) | Lämpligt deltagande av aktörer, särskilt rådgivande nämnder, på alla stadier av politiken – från grundidé till genomförande av åtgärder. |
| --- | --- |

f)

Lämpligt deltagande av aktörer, särskilt rådgivande nämnder, på alla stadier av politiken – från grundidé till genomförande av åtgärder.

| g) | Flaggstatens primära ansvar. |
| --- | --- |

g)

Flaggstatens primära ansvar.

| h) | Förenlighet med annan unionspolitik. |
| --- | --- |

h)

Förenlighet med annan unionspolitik.

| i) | Genomförande av konsekvensbedömningar vid behov. |
| --- | --- |

i)

Genomförande av konsekvensbedömningar vid behov.

| j) | Samstämmighet mellan den interna och den externa dimensionen av den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

j)

Samstämmighet mellan den interna och den externa dimensionen av den gemensamma fiskeripolitiken.

| k) | Öppenhet när det gäller uppgiftshanteringen i enlighet med befintliga rättsliga krav, med vederbörlig respekt för privatlivet, skyddet av personuppgifter och bestämmelser om sekretesskydd; uppgifterna ska vara tillgängliga för lämpliga vetenskapliga organ, andra organ med forsknings- eller förvaltningsrelaterat intresse av uppgifterna och andra fastställda slutanvändare. |
| --- | --- |

k)

Öppenhet när det gäller uppgiftshanteringen i enlighet med befintliga rättsliga krav, med vederbörlig respekt för privatlivet, skyddet av personuppgifter och bestämmelser om sekretesskydd; uppgifterna ska vara tillgängliga för lämpliga vetenskapliga organ, andra organ med forsknings- eller förvaltningsrelaterat intresse av uppgifterna och andra fastställda slutanvändare.

Artikel 4

Definitioner

1.   I denna förordning gäller följande definitioner:

1)   unionens vatten: de vatten som omfattas av medlemsstaternas överhöghet eller jurisdiktion, med undantag för vatten som gränsar till de territorier som anges i bilaga II till fördraget,

2)   marina biologiska resurser: tillgängliga och åtkomliga levande marina akvatiska arter, inklusive anadroma och katadroma arter under deras marina liv,

3)   limniska biologiska resurser: tillgängliga och åtkomliga levande limniska akvatiska arter,

4)   fiskefartyg: varje fartyg som är utrustat för yrkesmässigt nyttjande av marina biologiska resurser eller en fälla för blåfenad tonfisk,

5)   unionsfiskefartyg: varje fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och är registrerat i unionen,

6)   inträde i fiskeflottan: registrering av ett fiskefartyg i en medlemsstats register över fiskefartyg,

7)   maximal hållbar avkastning: det i teorin högsta balanserade genomsnittliga uttag som fortlöpande kan tas ur ett bestånd under rådande genomsnittliga miljöförhållanden utan att detta avsevärt påverkar fortplantningsprocessen,

8)   försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen: en ansats som beskrivs i artikel 6 i FN:s avtal om fiskbestånd och som innebär att avsaknaden av tillförlitlig vetenskaplig information inte bör tas som intäkt för att skjuta upp eller avstå från att vidta förvaltningsåtgärder för att bevara målarter, associerade arter eller arter som är beroende av dessa, icke-målarter samt deras livsmiljö,

9)   ekosystemansats i fiskeriförvaltningen: en integrerad ansats i fiskeriförvaltningen inom ekologiskt meningsfulla gränser som syftar till att förvalta användningen av naturresurser, med beaktande av fiskeverksamhet och annan mänsklig verksamhet, samtidigt som man bevarar både den biologiska rikedom och de biologiska processer som är nödvändiga för att skydda livsmiljöernas sammansättning, struktur och funktion i det berörda ekosystemet, genom att beakta kunskaperna och osäkerheterna när det gäller ekosystems biotiska, abiotiska och mänskliga beståndsdelar,

10)   utkast: fångster som kastas överbord,

11)   skonsamt fiske: användning av selektiva fiskemetoder som har en låg skadlig inverkan på de marina ekosystemen eller som kan resultera i låga bränsleutsläpp, eller både och,

12)   selektivt fiske: fiske med fiskemetoder eller fiskeredskap som inriktar sig på och fångar organismer av en viss storlek eller av en viss art vid fiskeverksamhet, så att exemplar utanför målgruppen kan undvikas eller släppas oskadda,

13)   fiskeridödlighet: andelen biomassa eller enskilda exemplar som avlägsnas från beståndet genom fiskeinsatser under en viss tidsperiod,

14)   bestånd: en marin biologisk resurs i ett visst förvaltningsområde,

15)   fångstbegränsning: i förekommande fall, antingen en kvantitativ begränsning av fångsterna av ett fiskbestånd eller en grupp av fiskbestånd under en viss tidsperiod, om sådana fiskbestånd eller grupper av fiskbestånd omfattas av en landningsskyldighet, eller en kvantitativ begränsning av landningarna av ett fiskbestånd eller en grupp av fiskbestånd, som inte omfattas av landningsskyldigheten, under en viss tidsperiod,

16)   referenspunkt för bevarande: de värden på populationsparametrar för fiskbestånd (till exempel biomassa eller fiskeridödlighet) som används i fiskeriförvaltningen, t.ex. med avseende på en godtagbar biologisk risknivå eller en önskvärd uttagsnivå,

17)   minsta referensstorlek för bevarande: storleken på en levande marin akvatisk art, med hänsyn till mognad, fastställd i unionsrätten, under vilken det tillämpas begränsningar eller incitament som syftar till att undvika fångst genom fiskeverksamhet; i tillämpliga fall ersätter denna storlek den minsta landningsstorleken,

18)   bestånd inom säkra biologiska gränser: ett bestånd för vilket den uppskattade biomassan för lekbeståndet i slutet av det föregående året med stor sannolikhet är högre än gränsreferenspunkten för biomassa (Blim), och för vilket den uppskattade fiskeridödligheten för samma år är lägre än gränsreferenspunkten för fiskeridödlighet (Flim),

19)   skyddsåtgärd: en förebyggande åtgärd som syftar till att undvika en oönskad händelse,

20)   teknisk åtgärd: en bestämmelse som reglerar fångsternas artsammansättning, storlekssammansättning och fiskets inverkan på delar av ekosystemen genom att den fastställer villkor för hur fiskeredskap ska användas och utformas och genom att den begränsar tillträdet till fiskeområden,

21)   fiskeansträngning: produkten av ett fiskefartygs kapacitet och aktivitet; för en grupp av fartyg är fiskeansträngningen summan av fiskeansträngningen för alla fartyg i gruppen,

22)   medlemsstat med ett direkt förvaltningsintresse: en medlemsstat som har ett intresse som kännetecknas av antingen fiskemöjligheter eller fiske i den berörda medlemsstatens exklusiva ekonomiska zon eller, i Medelhavet, traditionellt fiske på det fria havet.

23)   överlåtbar fiskenyttjanderätt: återkallbar nyttjanderätt till en specifik del av de fiskemöjligheter som en medlemsstat tilldelats eller som fastställts i en förvaltningsplan som antagits av en medlemsstat i enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 1967/2006 (18), som innehavaren får överlåta,

24)   fiskekapacitet: ett fartygs dräktighet i bruttoton och dess maskinstyrka i kW enligt artiklarna 4 och 5 i rådets förordning (EEG) nr 2930/86 (19),

25)   vattenbruk: uppfödning eller odling av vattenlevande organismer med metoder som är avsedda att öka produktionen av organismen i fråga utöver miljöns naturliga kapacitet, varvid organismerna förblir en fysisk eller juridisk persons egendom under uppfödningen eller odlingen och fram till och med skörden,

26)   fiskelicens: en licens i enlighet med definitionen artikel 4.9 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (20),

27)   fisketillstånd: ett tillstånd i enlighet med definitionen i artikel 4.10 i förordning (EG) nr 1224/2009,

28)   fiskeverksamhet: sökande efter fisk, utsättning, utplacering, släpning och upptagning av fiskeredskap, ombordtagning av fångster, omlastning, bevarande ombord, beredning ombord, överföring, placering i bur, gödning och landning av fisk och fiskeriprodukter,

29)   fiskeriprodukter: vattenlevande organismer som erhålls genom fiskeverksamhet eller produkter som framställts därav,

30)   aktör: en fysisk eller juridisk person som driver eller innehar ett företag som bedriver någon av de verksamheter som har samband med produktion, beredning, saluföring, distribution av eller detaljhandel med fiskeri- och vattenbruksprodukter i något skede,

31)   allvarlig överträdelse: en överträdelse som definieras som sådan i relevant unionsrätt, inbegripet i artikel 42.1 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (21) och artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009,

32)   slutanvändare av vetenskapliga uppgifter: ett organ med forsknings- eller förvaltningsrelaterat intresse av att vetenskapligt analysera uppgifter inom fiskerisektorn,

33)   överskott av den tillåtna fångstmängden: den del av den tillåtna fångstmängden som en kuststat inte skördat, vilket leder till att den övergripande nyttjandegraden för enskilda bestånd hålls under nivåer vid vilka bestånden kan återhämta sig själva och populationerna i de bestånd som skördas bevaras över önskad nivå enligt bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning,

34)   vattenbruksprodukter: vattenlevande organismer som, oavsett i vilket stadium i livscykeln de befinner sig, erhålls genom vattenbruksverksamhet eller produkter som framställts därav,

35)   lekbiomassa: en uppskattning av massan av fisk av ett visst bestånd som reproducerar sig vid en viss tidpunkt, inbegripet både hon- och hanfiskar och levandefödande fiskar,

36)   blandfiske: fiske där det förekommer fler än en art och där olika arter sannolikt kommer att fångas i samma fiskeinsats,

37)   hållbart fiskepartnerskapsavtal: ett internationellt avtal som ingåtts med en tredje stat för att få tillträde till vatten och resurser för att hållbart utnyttja en del av överskottet av marina biologiska resurser i utbyte mot ekonomisk ersättning från unionen som kan inbegripa sektorstöd.

2.   Vid tillämpningen av denna förordning gäller följande geografiska definitioner av geografiska områden:

a)   Nordsjön: Ices-zonerna (22) IIIa och IV.

b)   Östersjön: Ices-zonerna IIIb, IIIc och IIId.

c)   Nordvästliga vatten: Ices-zonerna V (med undantag av Va och endast unionens vatten i Vb), VI och VII.

d)   Sydvästliga vatten: Ices-zonerna VIII, IX och X (vattnen runt Azorerna) samt Cecaf-zonerna (23) 34.1.1, 34.1.2 och 34.2.0 (vattnen runt Madeira och Kanarieöarna).

e)   Medelhavet: Medelhavets marina vatten öster om linjen 5°36′ Väst.

f)   Svarta havet: Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavets (AKFM) geografiska delområde såsom det definieras i resolution AKFM/33/2009/2.

DEL II

TILLTRÄDE TILL VATTEN

Artikel 5

Allmänna regler för tillträde till vatten

1.   Unionsfiskefartyg ska ha lika tillträde till vatten och resurser i alla unionens vatten utom de som avses i punkterna 2 och 3, med förbehåll för de åtgärder som vidtas enligt del III.

2.   Medlemsstaterna ska till och med den 31 december 2022 ha rätt att i vatten upp till tolv nautiska mil från baslinjerna som är under deras överhöghet eller jurisdiktion begränsa fisket till fiskefartyg som traditionellt fiskar i dessa vatten från hamnar vid den angränsande kusten, utan att det påverkar tillämpningen av arrangemangen för de unionsfiskefartyg som för andra medlemsstaters flagg, enligt befintliga grannförbindelser mellan medlemsstater samt arrangemangen i bilaga I, i vilka det för varje medlemsstat fastställs geografiska områden inom andra medlemsstaters kustband där fiskeverksamhet bedrivs samt berörda arter. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om de begränsningar som införs enligt denna punkt.

3.   Berörda medlemsstater ska till och med den 31 december 2022 ha rätt att i vatten upp till 100 nautiska mil från baslinjerna för unionens yttersta randområden, som avses i artikel 349 första stycket i fördraget, begränsa fisket till fartyg som är registrerade i dessa territorier. Begränsningarna ska inte gälla för unionsfartyg som traditionellt fiskar i de vattnen, förutsatt att de inte överskrider fiskeansträngningens traditionella nivå. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om de begränsningar som införs enligt denna punkt.

4.   De åtgärder som ska gälla efter det att de arrangemang som anges i punkterna 2 och 3 upphör att gälla ska antas senast den 31 december 2022.

DEL III

ÅTGÄRDER FÖR BEVARANDE OCH HÅLLBART NYTTJANDE AV MARINA BIOLOGISKA RESURSER

AVDELNING I

Bevarandeåtgärder

Artikel 6

Allmänna bestämmelser

1.   För att uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål avseende bevarande och nyttjande av marina biologiska resurser som anges i artikel 2 ska unionen anta åtgärder för bevarande i enlighet med artikel 7.

2.   Vid tillämpningen av denna förordning ska kommissionen rådfråga de relevanta rådgivande organen och de relevanta vetenskapliga organen. Bevarandeåtgärder ska antas med beaktande av tillgänglig vetenskaplig, teknisk och ekonomisk rådgivning, inbegripet i förekommande fall de rapporter som utarbetas av STECF och andra rådgivande organ, råd som lämnas av rådgivande nämnder och gemensamma rekommendationer från medlemsstaterna enligt artikel 18.

3.   Medlemsstaterna får samarbeta med varandra för att anta åtgärder enligt artikel 11, 15 och 18.

4.   Medlemsstaterna ska samordna med varandra innan nationella åtgärder antas enligt artikel 20.2.

5.   I särskilda fall, i synnerhet när det gäller Medelhavsområdet, får medlemsstaterna bemyndigas att anta rättsligt bindande akter på området för den gemensamma fiskeripolitiken, inbegripet bevarandeåtgärder. Artikel 18 ska gälla i tillämpliga fall.

Artikel 7

Typer av bevarandeåtgärder

1.   Åtgärder för bevarande och hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna kan omfatta bland annat följande:

| a) | Fleråriga planer enligt artiklarna 9–10. |
| --- | --- |

a)

Fleråriga planer enligt artiklarna 9–10.

| b) | Mål för bevarande och hållbart nyttjande av bestånden och därtill relaterade åtgärder för att minimera fiskets påverkan på den marina miljön. |
| --- | --- |

b)

Mål för bevarande och hållbart nyttjande av bestånden och därtill relaterade åtgärder för att minimera fiskets påverkan på den marina miljön.

| c) | Åtgärder för anpassning av fiskefartygens fiskekapacitet till de tillgängliga fiskemöjligheterna. |
| --- | --- |

c)

Åtgärder för anpassning av fiskefartygens fiskekapacitet till de tillgängliga fiskemöjligheterna.

| d) | Skapandet av incitament, även av ekonomisk art, till exempel fiskemöjligheter, för att främja fiskemetoder som bidrar till ett mer selektivt fiske, till att oönskade fångster så långt möjligt undviks och minskas samt till ett fiske med liten inverkan på de marina ekosystemen och fiskeresurserna. |
| --- | --- |

d)

Skapandet av incitament, även av ekonomisk art, till exempel fiskemöjligheter, för att främja fiskemetoder som bidrar till ett mer selektivt fiske, till att oönskade fångster så långt möjligt undviks och minskas samt till ett fiske med liten inverkan på de marina ekosystemen och fiskeresurserna.

| e) | Åtgärder avseende fastställande och tilldelning av fiskemöjligheter. |
| --- | --- |

e)

Åtgärder avseende fastställande och tilldelning av fiskemöjligheter.

| f) | Åtgärder för att uppnå målen i artikel 15. |
| --- | --- |

f)

Åtgärder för att uppnå målen i artikel 15.

| g) | Minsta referensstorlek för bevarande. |
| --- | --- |

g)

Minsta referensstorlek för bevarande.

| h) | Pilotprojekt om alternativa typer av fiskeriförvaltningsmetoder och om redskap som ökar selektiviteten eller minimerar fiskeverksamhetens negativa inverkan på den marina miljön. |
| --- | --- |

h)

Pilotprojekt om alternativa typer av fiskeriförvaltningsmetoder och om redskap som ökar selektiviteten eller minimerar fiskeverksamhetens negativa inverkan på den marina miljön.

| i) | Nödvändiga åtgärder för efterlevnad av skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning, antagna enligt artikel 11. |
| --- | --- |

i)

Nödvändiga åtgärder för efterlevnad av skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning, antagna enligt artikel 11.

| j) | Tekniska åtgärder enligt punkt 2. |
| --- | --- |

j)

Tekniska åtgärder enligt punkt 2.

2.   Tekniska åtgärder kan bland annat omfatta följande:

| a) | Fiskeredskapens egenskaper och regler för användningen av dem. |
| --- | --- |

a)

Fiskeredskapens egenskaper och regler för användningen av dem.

| b) | Specifikationer av fiskeredskapens utformning, bland annat






  i) | ändringar eller tilläggsutrustning för att göra redskapen mer selektiva eller för att minimera deras negativa inverkan på ekosystemet, |
| --- | --- | --- |

b)

Specifikationer av fiskeredskapens utformning, bland annat

i)

ändringar eller tilläggsutrustning för att göra redskapen mer selektiva eller för att minimera deras negativa inverkan på ekosystemet,

| ii) | ändringar eller tilläggsutrustning för att minska oavsiktlig fångst av utrotningshotade, hotade och skyddade arter, samt för att minska andra oönskade fångster. |
| --- | --- |

ii)

ändringar eller tilläggsutrustning för att minska oavsiktlig fångst av utrotningshotade, hotade och skyddade arter, samt för att minska andra oönskade fångster.

| c) | Begränsningar eller förbud av användningen av vissa fiskeredskap och av fiskeverksamhet i vissa områden eller under vissa perioder. |
| --- | --- |

c)

Begränsningar eller förbud av användningen av vissa fiskeredskap och av fiskeverksamhet i vissa områden eller under vissa perioder.

| d) | Skyldighet för fiskefartyg att avbryta fisket i ett bestämt område under en viss minimiperiod för att skydda tillfälliga aggregeringar av utrotningshotade arter eller lekande fisk, fisk under minsta referensstorlek för bevarande och andra sårbara marina resurser. |
| --- | --- |

d)

Skyldighet för fiskefartyg att avbryta fisket i ett bestämt område under en viss minimiperiod för att skydda tillfälliga aggregeringar av utrotningshotade arter eller lekande fisk, fisk under minsta referensstorlek för bevarande och andra sårbara marina resurser.

| e) | Särskilda åtgärder för att minimera fiskeverksamhetens negativa inverkan på den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, inbegripet åtgärder för att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster. |
| --- | --- |

e)

Särskilda åtgärder för att minimera fiskeverksamhetens negativa inverkan på den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, inbegripet åtgärder för att i största möjliga utsträckning undvika och minska oönskade fångster.

Artikel 8

Inrättande av återhämtningsområden för fiskbestånd

1.   Samtidigt som unionen ska ta vederbörlig hänsyn till befintliga bevarandeområden ska den sträva efter att inrätta skyddade områden på grundval av områdenas biologiska känslighet, inbegripet områden avseende vilka det finns tydliga bevis på betydande koncentrationer av fisk under minsta referensstorlek för bevarande och på lekområden. I sådana områden får fiskeverksamhet begränsas eller förbjudas i syfte att bidra till bevarandet av levande akvatiska resurser och marina ekosystem. Unionen ska fortsätta att ge ytterligare skydd till befintliga biologiskt känsliga områden.

2.   För dessa ändamål ska medlemsstaterna där så är möjligt identifiera lämpliga områden som skulle kunna utgöra en del av ett sammanhängande nätverk och i tillämpliga fall utarbeta gemensamma rekommendationer i enlighet med artikel 18.7, i syfte att kommissionen ska lägga fram ett förslag i enlighet med fördraget.

3.   Kommissionen får i en flerårig plan ges befogenhet att inrätta sådana skyddade biologiskt känsliga områden. Artikel 18.1–18.6 ska tillämpas. Kommissionen ska regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om de skyddade områdena.

AVDELNING II

Specifika åtgärder

Artikel 9

Principer och mål för fleråriga planer

1.   De fleråriga planerna ska antas med prioritet, baserat på vetenskaplig, teknisk och ekonomisk rådgivning, och ska innehålla bevarandeåtgärder för att återställa och bevara fiskebestånd över nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning i enlighet med artikel 2.2.

2.   Om det på grund av otillräckliga uppgifter inte går att fastställa några mål gällande maximal hållbar avkastning enligt artikel 2.2, ska de fleråriga planerna innehålla åtgärder som baseras på försiktighetsansatsen och som minst säkerställer en jämförbar bevarandenivå för de berörda bestånden.

3.   Fleråriga planer ska omfatta antingen

| a) | specifika arter eller, |
| --- | --- |

a)

specifika arter eller,

| b) | när det gäller blandfiske eller i de fall beståndens dynamik uppvisar en ömsesidig koppling, fiske som nyttjar flera bestånd inom ett relevant geografiskt område, med beaktande av kunskapen om kopplingar mellan fiskbestånd, fiske och marina ekosystem. |
| --- | --- |

b)

när det gäller blandfiske eller i de fall beståndens dynamik uppvisar en ömsesidig koppling, fiske som nyttjar flera bestånd inom ett relevant geografiskt område, med beaktande av kunskapen om kopplingar mellan fiskbestånd, fiske och marina ekosystem.

4.   De åtgärder som ska ingå i de fleråriga planerna, och tidsplanen för att genomföra dem, ska stå i proportion till de eftersträvade målen och den planerade tidsramen. Innan åtgärderna inbegrips i de fleråriga planerna bör hänsyn tas till deras sannolika ekonomiska och sociala effekter.

5.   Fleråriga planer får innehålla specifika bevarandemål och -åtgärder som bygger på ekosystemansatsen, i syfte att åtgärda de specifika problemen i blandfisken i förhållande till uppnåendet av de mål som anges i artikel 2.2 för den blandning av bestånd som omfattas av planen när det finns vetenskapliga belägg för att ökad selektivitet inte kan nås. Den fleråriga planen ska, om så är nödvändigt, omfatta särskilda alternativa bevarandeåtgärder, med utgångspunkt i ekosystemansatsen, för vissa bestånd som omfattas av planen.

Artikel 10

De fleråriga planernas innehåll

1.   En flerårig plan ska, när så är lämpligt och utan att det påverkar respektive befogenheter enligt fördraget, innehålla följande:

| a) | Uppgift om den fleråriga planens tillämpningsområde, dvs. vilka bestånd, fisken och vilket område som den gäller för. |
| --- | --- |

a)

Uppgift om den fleråriga planens tillämpningsområde, dvs. vilka bestånd, fisken och vilket område som den gäller för.

| b) | Mål som är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2 och med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 6 och 9. |
| --- | --- |

b)

Mål som är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2 och med de relevanta bestämmelserna i artiklarna 6 och 9.

| c) | Kvantifierbara mål såsom fiskeridödlighet och/eller lekbiomassa. |
| --- | --- |

c)

Kvantifierbara mål såsom fiskeridödlighet och/eller lekbiomassa.

| d) | Tydliga tidsramar för när de kvantifierbara målen ska vara uppnådda. |
| --- | --- |

d)

Tydliga tidsramar för när de kvantifierbara målen ska vara uppnådda.

| e) | Referenspunkter för bevarande som är förenliga med målen som anges i artikel 2. |
| --- | --- |

e)

Referenspunkter för bevarande som är förenliga med målen som anges i artikel 2.

| f) | Mål för bevarandeåtgärder och tekniska åtgärder som ska vidtas i syfte att nå de mål som anges i artikel 15, och åtgärder utformade för att, i största möjliga utsträckning, undvika och minska oönskade fångster. |
| --- | --- |

f)

Mål för bevarandeåtgärder och tekniska åtgärder som ska vidtas i syfte att nå de mål som anges i artikel 15, och åtgärder utformade för att, i största möjliga utsträckning, undvika och minska oönskade fångster.

| g) | Skyddsåtgärder för att säkerställa att de kvantifierbara målen uppnås, samt vid behov korrigeringsåtgärder, inklusive för situationer där en försämrad kvalitet eller tillgång på data innebär en risk för beståndets hållbarhet. |
| --- | --- |

g)

Skyddsåtgärder för att säkerställa att de kvantifierbara målen uppnås, samt vid behov korrigeringsåtgärder, inklusive för situationer där en försämrad kvalitet eller tillgång på data innebär en risk för beståndets hållbarhet.

2.   En flerårig plan får också innehålla följande:

| a) | Andra bevarandeåtgärder, särskilt åtgärder för att gradvis eliminera utkast, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, eller för att minimera fiskets negativa påverkan på ekosystemet, som i förekommande fall ska närmare fastställas i enlighet med artikel 18. |
| --- | --- |

a)

Andra bevarandeåtgärder, särskilt åtgärder för att gradvis eliminera utkast, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, eller för att minimera fiskets negativa påverkan på ekosystemet, som i förekommande fall ska närmare fastställas i enlighet med artikel 18.

| b) | Kvantifierbara indikatorer för periodisk övervakning och utvärdering av de framsteg som har gjorts för att uppnå den fleråriga planens mål. |
| --- | --- |

b)

Kvantifierbara indikatorer för periodisk övervakning och utvärdering av de framsteg som har gjorts för att uppnå den fleråriga planens mål.

| c) | I förekommande fall, särskilda mål för den del av livscykeln som anadroma och katadroma arter tillbringar i sötvatten. |
| --- | --- |

c)

I förekommande fall, särskilda mål för den del av livscykeln som anadroma och katadroma arter tillbringar i sötvatten.

3.   En flerårig plan ska innehålla föreskrifter om en översyn efter den inledande efterhandsutvärderingen av planen, framför allt för att beakta förändringar av vetenskaplig rådgivning.

Artikel 11

Nödvändiga bevarandeåtgärder för efterlevande av skyldigheter enligt unionens miljölagstiftning

1.   Medlemsstaterna ges befogenhet att anta bevarandeåtgärder som inte berör andra medlemsstaters fiskefartyg som ska tillämpas på vatten som ligger under deras överhöghet eller jurisdiktion och som är nödvändiga för att de ska kunna efterleva skyldigheterna enligt artikel 13.4 i direktiv 2008/56/EG, artikel 4 i direktiv 2009/147/EG eller artikel 6 i direktivet 92/43/EEG, under förutsättning att dessa åtgärder är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2 i den här förordningen, uppnår målen med den relevanta unionslagstiftning som de avser att genomföra, och är åtminstone lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten.

2.   Om en medlemsstat (nedan kallad den initiativtagande medlemsstaten) anser att åtgärder behöver antas för att fullgöra skyldigheterna som avses i punkt 1 och andra medlemsstater har direkt förvaltningsintresse i det fiske som kommer att beröras av åtgärderna, ska kommissionen ges befogenhet att på begäran anta sådana åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artikel 46. För detta syfte ska artikel 18.1–18.4 och 18.6 gälla i tillämpliga delar.

3.   Den initiativtagande medlemsstaten ska till kommissionen och de andra medlemsstater som har direkt förvaltningsintresse, tillhandahålla relevant information om de begärda åtgärderna, inbegripet skälen för dessa, vetenskapliga belägg som stöd och detaljer om hur de ska genomföras och verkställas i praktiken. Den initiativtagande medlemsstaten och de andra medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse får lägga fram en gemensam rekommendation, som avses i artikel 18.1, inom sex månader från det att tillräcklig information tillhandahålls. Kommissionen ska anta åtgärderna med beaktande av all tillgänglig vetenskaplig rådgivning inom tre månader efter det att en fullständig begäran mottagits.

Om inte alla medlemsstaterna kan enas om en gemensam rekommendation som ska lämnas till kommissionen i enlighet med första stycket inom den däri fastställda tidsfristen, eller om den gemensamma rekommendationen inte anses vara förenlig med de krav som avses i punkt 1, får kommissionen, lägga fram ett förslag i enlighet med fördraget.

4.   Med undantag från punkt 3, i avsaknad av en gemensam rekommendation som avses i punkt 3, ska kommissionen i brådskande fall anta åtgärderna. De åtgärder som ska antas i brådskande fall ska begränsas till åtgärder utan vilka man skulle äventyra uppnåendet av de mål som kan kopplas till antagandet av bevarandeåtgärderna, i enlighet med de direktiv som avses i punkt 1 och medlemsstaternas avsikter.

5.   De åtgärder som avses i punkt 4 ska tillämpas som längst för en period om tolv månader, vilken kan förlängas med en period om högst tolv månader under förutsättning att villkoren enligt den punkten fortfarande är uppfyllda..

6.   Kommissionen ska underlätta samarbetet mellan den berörda medlemsstaten och de andra medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse i det fiske som berörs under genomförandet och verkställandet av de åtgärder som antas enligt punkterna 2, 3 och 4.

Artikel 12

Åtgärder som ska vidtas av kommissionen vid allvarliga hot mot de marina biologiska resurserna

1.   Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet i samband med att det föreligger ett allvarligt, av bevis styrkt hot mot bevarandet av de marina biologiska resurserna eller mot det marina ekosystemet, får kommissionen, på en medlemsstats motiverade begäran eller på eget initiativ, för att minska hotet anta genomförandeakter med omedelbar verkan, som ska tillämpas för en period på högst sex månader, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 47.3.

2.   Medlemsstaten ska översända sin begäran enligt punkt 1 samtidigt till kommissionen, övriga medlemsstater och de berörda rådgivande nämnderna. Övriga medlemsstater och de rådgivande nämnderna får lämna sina skriftliga synpunkter inom sju arbetsdagar från det att de tagit emot meddelandet. Kommissionen ska fatta beslut inom 15 arbetsdagar från det att den tagit emot den begäran som avses i punkt 1.

3.   Före utgången av den inledande tillämpningsperioden för de genomförandeakter med omedelbar verkan som avses i punkt 1, får kommissionen, när villkoren i punkt 1 är uppfyllda, anta genomförandeakter med omedelbar verkan för utsträcka tillämpningen av en sådan nödåtgärd för en period på högst sex månader, med direkt verkan. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 47.3.

Artikel 13

Medlemsstaternas nödåtgärder

1.   Om det finns bevis för ett allvarligt hot mot bevarandet av de marina biologiska resurserna eller mot det marina ekosystemet som förknippas med fiskeverksamhet i vatten under en medlemsstats överhöghet eller jurisdiktion och detta kräver omedelbara åtgärder, får den medlemsstaten anta nödåtgärder för att mildra hotet. Sådana åtgärder ska vara förenliga med de mål som fastställs i artikel 2 och får inte vara mindre strikta än åtgärder som föreskrivs i unionsrätten. Sådana åtgärder ska tillämpas under en period på högst tre månader.

2.   Om de nödåtgärder som en medlemsstat avser att anta kan påverka en annan medlemsstats fiskefartyg, ska åtgärderna antas först efter det att samråd mellan kommissionen, de berörda medlemsstaterna och de berörda rådgivande nämnderna genomförts om utkastet till åtgärderna och den medföljande motiveringen till dessa. Den samrådande medlemsstaten får fastställa en rimlig tidsfrist för sådana samråd, vilken dock inte får vara kortare än en månad.

3.   Om kommissionen anser att en åtgärd som antas enligt denna artikel inte uppfyller villkoren i punkt 1, får den, under förutsättning att fullgoda skäl anges, begära att den berörda medlemsstaten ändrar eller upphäver åtgärden i fråga.

Artikel 14

Undvikande och minimering av oönskad fångst

1.   För att underlätta införandet av skyldigheten att landa alla fångster i respektive fiske i enlighet med artikel 15 (nedan kallad landningsskyldigheten), får medlemsstaterna, baserat på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och med beaktande av yttranden från behöriga rådgivande nämnder, genomföra pilotprojekt för att fullt ut undersöka alla genomförbara metoder för att undvika, minimera och eliminera oönskade fångster.

2.   Medlemsstaterna får ta fram en översikt över nivåerna på utkast för varje fiske som omfattas av artikel 15.1.

Artikel 15

Landningsskyldigheten

1.   Alla fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar, och i Medelhavet även fångster av arter som är föremål för minimistorlek på sätt som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006, som fångas vid fiskeverksamhet som bedrivs i unionens vatten eller av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten i vatten som inte omfattas av tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion, i de fisken och geografiska områden som förtecknas nedan, ska tas ombord och behållas ombord på fiskefartygen, registreras, landas och i tillämpliga fall räknas av från kvoterna, utom om fångsterna används som levande bete, enligt följande tidsangivelser:

| a) | Senast den 1 januari 2015:






  — | Fiske efter små pelagiska arter, dvs. fiske efter makrill, sill/strömming, taggmakrill, blåvitling, trynfisk, ansjovis, silverfisk, sardin och skarpsill. |
| --- | --- | --- |

a)

Senast den 1 januari 2015:

—

Fiske efter små pelagiska arter, dvs. fiske efter makrill, sill/strömming, taggmakrill, blåvitling, trynfisk, ansjovis, silverfisk, sardin och skarpsill.

| — | Fiske efter stora pelagiska arter, dvs. fiske efter blåfenad tonfisk, svärdfisk, långfenad tonfisk, storögd tonfisk samt blå och vit marlin. |
| --- | --- |

—

Fiske efter stora pelagiska arter, dvs. fiske efter blåfenad tonfisk, svärdfisk, långfenad tonfisk, storögd tonfisk samt blå och vit marlin.

| — | Industriellt fiske, bl.a. fiske efter lodda, tobisfiskar och vitlinglyra. |
| --- | --- |

—

Industriellt fiske, bl.a. fiske efter lodda, tobisfiskar och vitlinglyra.

| — | Laxfiske i Östersjön. |
| --- | --- |

—

Laxfiske i Östersjön.

| b) | Senast den 1 januari 2015 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2017 för alla andra arter i fisken i unionens vatten i Östersjön efter andra arter som omfattas av fångstbegränsningar än de arter som anges i led a. |
| --- | --- |

b)

Senast den 1 januari 2015 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2017 för alla andra arter i fisken i unionens vatten i Östersjön efter andra arter som omfattas av fångstbegränsningar än de arter som anges i led a.

| c) | Senast den 1 januari 2016 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2019 för alla andra arter i






  i) | Nordsjön






  — | fiske efter torsk, kolja, vitling, gråsej, |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Senast den 1 januari 2016 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2019 för alla andra arter i

i)

Nordsjön

—

fiske efter torsk, kolja, vitling, gråsej,

| — | fiske efter havskräfta, |
| --- | --- |

—

fiske efter havskräfta,

| — | fiske efter tunga och rödspätta, |
| --- | --- |

—

fiske efter tunga och rödspätta,

| — | fiske efter kummel, |
| --- | --- |

—

fiske efter kummel,

| — | fiske efter nordhavsräka, |
| --- | --- |

—

fiske efter nordhavsräka,

| ii) | nordvästliga vatten






  — | fiske efter torsk, kolja, vitling, gråsej, |
| --- | --- | --- |

ii)

nordvästliga vatten

—

fiske efter torsk, kolja, vitling, gråsej,

| — | fiske efter havskräfta, |
| --- | --- |

—

fiske efter havskräfta,

| — | fiske efter tunga och rödspätta, |
| --- | --- |

—

fiske efter tunga och rödspätta,

| — | fiske efter kummel, |
| --- | --- |

—

fiske efter kummel,

| iii) | sydvästliga vatten






  — | fiske efter havskräfta, |
| --- | --- | --- |

iii)

sydvästliga vatten

—

fiske efter havskräfta,

| — | fiske efter tunga och rödspätta, |
| --- | --- |

—

fiske efter tunga och rödspätta,

| — | fiske efter kummel, |
| --- | --- |

—

fiske efter kummel,

| iv) | annat fiske efter arter som omfattas av fångstbegränsningar. |
| --- | --- |

iv)

annat fiske efter arter som omfattas av fångstbegränsningar.

| d) | Senast den 1 januari 2017 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2019 för alla andra arter i fisken som inte omfattas av led a i Medelhavet, Svarta havet och alla andra unionsvatten och icke-unionsvatten som inte omfattas av tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion. |
| --- | --- |

d)

Senast den 1 januari 2017 för arter som definierar fisket och senast den 1 januari 2019 för alla andra arter i fisken som inte omfattas av led a i Medelhavet, Svarta havet och alla andra unionsvatten och icke-unionsvatten som inte omfattas av tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion.

2.   Punkt 1 ska inte påverka unionens internationella förpliktelser. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 46 för att genomföra sådana internationella förpliktelser i unionsrätten, särskilt undantag från landningsskyldigheten enligt denna artikel.

3.   När samtliga medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse i ett visst fiske är överens om att landningsskyldigheten bör gälla andra arter än dem som förtecknas i punkt 1, får de lägga fram en gemensam rekommendation om att utsträcka tillämpningen av landningsskyldigheten till dessa andra arter. För detta syfte ska artikel 18.1–18.6 gälla i tillämpliga delar. När en sådan gemensam rekommendation läggs fram, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 46 innehållande sådana åtgärder.

4.   Den landningsskyldighet som avses i punkt 1 ska inte gälla följande:

| a) | Arter som det är förbjudet att fiska enligt en unionsrättsakt antagen inom området för den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

a)

Arter som det är förbjudet att fiska enligt en unionsrättsakt antagen inom området för den gemensamma fiskeripolitiken.

| b) | Arter för vilka det finns vetenskapliga belägg för en hög överlevnadsgrad, med beaktande av egenskaperna hos redskapen, fiskemetoderna och ekosystemet. |
| --- | --- |

b)

Arter för vilka det finns vetenskapliga belägg för en hög överlevnadsgrad, med beaktande av egenskaperna hos redskapen, fiskemetoderna och ekosystemet.

| c) | Fångster som omfattas av undantag av mindre betydelse. |
| --- | --- |

c)

Fångster som omfattas av undantag av mindre betydelse.

5.   Närmare bestämmelser om den landningsskyldighet som avses i punkt 1 ska fastställas i de fleråriga planer som avses i artiklarna 9 och 10 och, när så är lämpligt, närmare specificeras i enlighet med artikel 18, inklusive följande:

| a) | Särskilda bestämmelser om fisken eller arter som omfattas av den landningsskyldighet som avses i punkt 1. |
| --- | --- |

a)

Särskilda bestämmelser om fisken eller arter som omfattas av den landningsskyldighet som avses i punkt 1.

| b) | Specificeringen av undantag från landningsskyldigheten när det gäller arter som avses i punkt 2 b. |
| --- | --- |

b)

Specificeringen av undantag från landningsskyldigheten när det gäller arter som avses i punkt 2 b.

| c) | Bestämmelser om undantag av mindre betydelse på upp till 5 % av den totala årliga fångsten av samtliga arter som omfattas av den landningsskyldighet som avses i punkt 1. Undantaget av mindre betydelse ska tillämpas i följande fall:






  i) | När vetenskapliga belägg tyder på att ökad selektivitet är mycket svår att uppnå. |
| --- | --- | --- |

c)

Bestämmelser om undantag av mindre betydelse på upp till 5 % av den totala årliga fångsten av samtliga arter som omfattas av den landningsskyldighet som avses i punkt 1. Undantaget av mindre betydelse ska tillämpas i följande fall:

i)

När vetenskapliga belägg tyder på att ökad selektivitet är mycket svår att uppnå.

| ii) | För att undvika oproportionella kostnader för hantering av oönskade fångster, för fiskeredskap där oönskade fångster per fiskeredskap inte utgör mer än en viss procentsats, som ska fastställas i en plan, av den totala årliga fångsten med detta redskap. |
| --- | --- |

ii)

För att undvika oproportionella kostnader för hantering av oönskade fångster, för fiskeredskap där oönskade fångster per fiskeredskap inte utgör mer än en viss procentsats, som ska fastställas i en plan, av den totala årliga fångsten med detta redskap.

Fångster som omfattas av de bestämmelser som avses i detta led ska inte avräknas från den berörda kvoten, men alla sådana fångster ska registreras fullt ut.

Under en övergångsperiod på fyra år ska procentandelen av den totala årliga fångst som avses i detta led öka

| i) | med två procentenheter under de två första tillämpningsåren för landningsskyldigheten, och |
| --- | --- |

i)

med två procentenheter under de två första tillämpningsåren för landningsskyldigheten, och

| ii) | med en procentenhet under de två följande åren. |
| --- | --- |

ii)

med en procentenhet under de två följande åren.

| d) | Bestämmelser om fångstdokumentation. |
| --- | --- |

d)

Bestämmelser om fångstdokumentation.

| e) | I förekommande fall fastställande av minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med punkt 10. |
| --- | --- |

e)

I förekommande fall fastställande av minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med punkt 10.

6.   När en flerårig plan, eller en förvaltningsplan i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 1967/2006, inte antas för fisket i fråga, ska kommissionen ges befogenhet att, i enlighet med artikel 18 i den här förordningen, anta delegerade akter i enlighet med artikel 46 i den här förordningen, som på tillfällig basis och för en period om högst tre år fastställer en särskild utkastplan som innehåller de specifikationer som avses i punkt 5 a–e i den här artikeln. Medlemsstaterna får samarbeta i enlighet med artikel 18 i den här förordningen vid upprättandet av sådana planer i syfte att kommissionen antar sådana akter eller lägger fram ett förslag i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

7.   När inga åtgärder har antagits för att fastställa undantag av mindre betydelse, vare sig i en flerårig plan i enlighet med punkt 5 eller i en särskild utkastplan i enlighet med punkt 6, ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 46 som fastställer det undantag av mindre betydelse som avses i punkt 4 c, som, med förbehåll för villkoren i punkt 5 c i eller ii, inte får uppgå till mer än 5 % av den totala årliga fångstmängden för alla arter för vilka landningsskyldigheten enligt punkt 1 är tillämplig. Detta undantag av mindre betydelse ska antas så att det är tillämpligt från och med tillämpningsdagen för den relevanta landningsskyldigheten.

8.   Genom undantag från skyldigheten att avräkna fångster från den berörda kvoten i enlighet med punkt 1, får fångster som omfattas av landningsskyldigheten och som överskrider kvoterna för de berörda bestånden, eller fångster av arter för vilka medlemsstaten inte har någon kvot, dras av från kvoten för målarten under förutsättning att de inte överstiger 9 % av kvoten för målarten. Denna bestämmelse ska endast tillämpas om bestånden av icke-målarter ligger inom säkra biologiska gränser.

9.   För bestånd som omfattas av landningsskyldigheten får medlemsstaterna använda sig av en flexibilitet mellan år för upp till 10 % av sina tillåtna landningar. För detta ändamål får en medlemsstat tillåta landning av ytterligare mängder av det bestånd som är föremål för landningsskyldigheten, under förutsättning att dessa kvantiteter inte överstiger 10 % av den kvot som medlemsstaten tilldelats. Artikel 105 i förordning (EG) nr 1224/2009 ska tillämpas.

10.   I syfte att säkerställa skydd av unga exemplar av marina organismer får minsta referensstorlek för bevarande fastställas.

11.   För arter som omfattas av landningsskyldigheten enligt punkt 1, ska användningen av fångster av arter som underskrider minsta referensstorlek för bevarande begränsas till andra ändamål än direkt human konsumtion, inbegripet fiskmjöl, fiskolja, sällskapsdjursfoder, livsmedelstillsatser, läkemedel och kosmetiska produkter.

12.   För arter som inte omfattas av landningsskyldigheten enligt punkt 1, ska fångster av arter som underskrider minsta referensstorlek för bevarande inte behållas ombord utan omedelbart kastas tillbaka i havet.

13.   För att kunna övervaka efterlevnaden av landningsskyldigheten, ska medlemsstaterna säkerställa detaljerad och precis dokumentation av alla fiskeresor och att det finns tillräcklig kapacitet och tillräckliga medel, till exempel observatörer, övervakningskameror och annat. Härvidlag ska medlemsstaterna respektera principerna om effektivitet och proportionalitet.

Artikel 16

Fiskemöjligheter

1.   De fiskemöjligheter som tilldelas medlemsstaterna ska tillförsäkra relativ stabilitet i fisket för var och en av medlemsstaterna för vart och ett av bestånden eller fiskena. Vid fördelningen av nya fiskemöjligheter ska hänsyn tas till de enskilda medlemsstaternas intressen.

2.   När landningsskyldigheten införs för ett fiskbestånd ska fiskemöjligheter fastställas med beaktande av ändringen från att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla landningar till att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla fångster, på grundval av att det för det första året och därpå följande år inte längre kommer att vara tillåtet att kasta det beståndet överbord.

3.   När det finns nya vetenskapliga belägg för att det finns en betydande divergens mellan de fiskemöjligheter som fastställts för ett visst bestånd och beståndets faktiska situation, får de medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse lägga fram en motiverad begäran till kommissionen om att denna ska lägga fram ett förslag för att reducera denna divergens, samtidigt som målen i artikel 2.2 respekteras.

4.   Fiskemöjligheterna ska fastställas i enlighet med de mål som anges i artikel 2.2 och ska vara förenliga med de kvantifierbara mål, tidsramar och marginaler som fastställs i enlighet med artiklarna 9.2 och 10.1 b och c.

5.   Åtgärder för att fastställa och fördela fiskemöjligheter som ska göras tillgängliga för tredjeländer i unionsvatten ska antas i enlighet med fördraget.

6.   Varje medlemsstat ska bestämma hur de fiskemöjligheter som den har tilldelats, och som inte omfattas av ett system med överlåtbara fiskenyttjanderätter, ska fördelas mellan de fartyg som för dess flagg, till exempel genom att skapa enskilda fiskemöjligheter. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om tilldelningsmetoden.

7.   Vid fördelningen av fiskemöjligheter för blandfiske, ska medlemsstaterna ta hänsyn till hur fångstsammansättningen sannolikt kommer att se ut för de fartyg som deltar i blandfisket.

8.   Efter anmälan till kommissionen får medlemsstaterna utbyta alla eller delar av de fiskemöjligheter som tilldelats dem.

Artikel 17

Kriterier för medlemsstaternas fördelning av fiskemöjligheter

Vid fördelning av de fiskemöjligheter som finns tillgängliga för dem enligt artikel 16 ska medlemsstaterna tillämpa transparenta och objektiva kriterier, inbegripet miljömässiga, sociala och ekonomiska kriterier. De kriterier som används får bland annat inbegripa fiskets påverkan på miljön, tidigare efterlevnad av bestämmelser, bidraget till den lokala ekonomin och historiska fångstnivåer. Inom ramen för de fiskemöjligheter som de tilldelats ska medlemsstaterna sträva efter att ge incitament till fiskefartyg som använder selektiva fiskeredskap eller miljövänligare fiskemetoder, med bl.a. minskad energikonsumtion eller minskade skador på livsmiljöer.

AVDELNING III

Regionalisering

Artikel 18

Regionalt samarbete om bevarandeåtgärder

1.   Om kommissionen har getts befogenhet, inbegripet i en flerårig plan som upprättats enligt artiklarna 9 och 10, såväl som i de fall som anges i artiklarna 11 och 15.6, att anta delegerade akter eller genomförandeakter i fråga om unionsåtgärder för bevarande som gäller ett relevant geografiskt område, får medlemsstater med ett direkt förvaltningsintresse som påverkas av de åtgärderna inom en tidsfrist, som ska fastställas i den aktuella bevarandeåtgärden och/eller den fleråriga planen, komma överens om att lämna gemensamma rekommendationer i syfte att uppnå målen med de berörda unionsåtgärderna för bevarande, de fleråriga planerna eller den särskilda utkastplanerna. Kommissionen ska inte anta några sådana delegerade akter eller genomförandeakter före utgången av tidsfristen för medlemsstaternas inlämnande av gemensamma rekommendationer.

2.   Vid tillämpningen av punkt 1 ska de medlemsstater med ett direkt förvaltningsintresse som påverkas av de åtgärder som avses i punkt 1 samarbeta med varandra för att utarbeta gemensamma rekommendationer. De ska även rådfråga berörda rådgivande nämnder. Kommissionen ska underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna, bland annat genom att om så krävs se till att vetenskapliga bidrag erhålls från relevanta vetenskapliga organ.

3.   När en gemensam rekommendation läggs fram enligt punkt 1, får kommissionen anta dessa åtgärder genom delegerade akter eller genomförandeakter, under förutsättning att en sådan rekommendation är förenlig med den berörda bevarandeåtgärden och/eller fleråriga planen.

4.   Om bevarandeåtgärden gäller ett särskilt fiskbestånd som delas med tredjeländer och förvaltas av multilaterala fiskeriorganisationer eller enligt bilaterala och multilaterala avtal, ska unionen sträva efter att komma överens med berörda partner om de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå målen i artikel 2.

5.   Medlemsstaterna ska se till att gemensamma rekommendationer om de bevarandeåtgärder som ska antas enligt punkt 1 bygger på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och att de uppfyller samtliga följande villkor

| a) | De är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2. |
| --- | --- |

a)

De är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2.

| b) | De är förenliga med tillämpningsområdet och målen för den aktuella bevarandeåtgärden. |
| --- | --- |

b)

De är förenliga med tillämpningsområdet och målen för den aktuella bevarandeåtgärden.

| c) | De är förenliga med tillämpningsområdet och uppfyller den relevanta fleråriga planens övergripande och kvantifierbara mål på ett effektivt sätt. |
| --- | --- |

c)

De är förenliga med tillämpningsområdet och uppfyller den relevanta fleråriga planens övergripande och kvantifierbara mål på ett effektivt sätt.

| d) | De är minst lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten. |
| --- | --- |

d)

De är minst lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten.

6.   Om inte alla medlemsstater kan enas om gemensamma rekommendationer som ska lämnas till kommissionen i enlighet med punkt 1 inom den fastställda tidsfristen, eller om de gemensamma rekommendationerna om bevarandeåtgärder inte anses vara förenliga med de övergripande och kvantifierbara målen för de aktuella bevarandeåtgärderna, får kommissionen lägga fram ett förslag om lämpliga åtgärder i enlighet med fördraget.

7.   Utöver de fall som avses i punkt 1 får de medlemsstater som har direkt förvaltningsintresse i ett fiskeri inom ett visst geografiskt område också lämna gemensamma rekommendationer till kommissionen i fråga om åtgärder som den kan föreslå eller anta.

8.   Som en kompletterande eller alternativ metod för regionalt samarbete, kommer medlemsstaterna i en unionsåtgärd för bevarande som gäller ett relevant geografiskt område, inbegripet i en flerårig plan som upprättats enligt artiklarna 9 och 10, ges befogenhet att inom en fastställd tidsfrist anta åtgärder som ytterligare specificerar den bevarandeåtgärden. De berörda medlemsstaterna ska samarbeta nära vid antagandet av sådana åtgärder. Punkterna 2, 4 och 5 i den här artikeln ska gälla i tillämpliga delar. Kommissionen ska medverka och dess kommentarer ska beaktas. Medlemsstaterna ska endast anta sina respektive nationella åtgärder om en överenskommelse om innehållet i åtgärderna har nåtts med alla berörda medlemsstater. Om kommissionen anser att en medlemsstats åtgärder inte är förenliga med de villkor som fastställs i den aktuella bevarandeåtgärden, får den, med angivande av relevanta skäl, begära att den berörda medlemsstaten ändrar eller upphäver den åtgärden.

AVDELNING IV

Nationella åtgärder

Artikel 19

Medlemsstaternas åtgärder som gäller fiskefartyg som för deras flagg eller personer som är etablerade på deras territorium

1.   En medlemsstat får anta åtgärder för bevarande av fiskbestånden i unionens vatten under förutsättning att åtgärderna uppfyller samtliga följande villkor:

| a) | Åtgärderna tillämpas endast på fiskefartyg som för den medlemsstatens flagg eller, om det gäller fiskeverksamhet som inte bedrivs av ett fiskefartyg, på personer som är etablerade på den del av dess territorium där fördraget gäller. |
| --- | --- |

a)

Åtgärderna tillämpas endast på fiskefartyg som för den medlemsstatens flagg eller, om det gäller fiskeverksamhet som inte bedrivs av ett fiskefartyg, på personer som är etablerade på den del av dess territorium där fördraget gäller.

| b) | Åtgärderna är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2. |
| --- | --- |

b)

Åtgärderna är förenliga med de mål som fastställs i artikel 2.

| c) | Åtgärderna är minst lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten. |
| --- | --- |

c)

Åtgärderna är minst lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten.

2.   En medlemsstat ska i kontrollsyfte informera de andra medlemsstater som berörs av de bestämmelser som antagits enligt punkt 1.

3.   Medlemsstaterna ska göra lämplig information om de åtgärder som antagits i enlighet med denna artikel allmänt tillgänglig.

Artikel 20

Medlemsstaters åtgärder inom tolvmilsgränsen

1.   En medlemsstat får vidta icke-diskriminerande åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskbestånden och för att bibehålla eller förbättra bevarandestatus för de marina ekosystemen inom en gräns på tolv nautiska mil från dess baslinjer, förutsatt att unionen inte har antagit åtgärder för bevarande och förvaltning särskilt för detta område eller åtgärder som specifikt avser det problem som identifierats av den berörda medlemsstaten. Medlemsstatens åtgärder ska vara förenliga med de mål som fastställs i artikel 2 och ska vara minst lika strikta som åtgärder enligt unionsrätten.

2.   Om de bevarande- och förvaltningsåtgärder som en medlemsstat avser att anta kan påverka en annan medlemsstats fiskefartyg får åtgärderna endast antas efter samråd med kommissionen, de berörda medlemsstaterna och de berörda rådgivande nämnderna, om ett utkast till åtgärder, vilket ska åtföljas av en motivering som bland annat visar att åtgärderna inte är diskriminerande. Den samrådande medlemsstaten får fastställa en rimlig tidsfrist för sådana samråd, vilken dock inte får vara kortare än två månader.

3.   Medlemsstaterna ska göra lämplig information om de åtgärder som antagits i enlighet med denna artikel allmänt tillgänglig.

4.   Om kommissionen anser att en åtgärd som antas enligt denna artikel inte överensstämmer med villkoren i punkt 1, får den, med angivande av relevanta skäl, begära att den berörda medlemsstaten ändrar eller upphäver åtgärden i fråga.

DEL IV

FÖRVALTNING AV FISKEKAPACITETEN

Artikel 21

Inrättande av system med överlåtbara fiskenyttjanderätter

Medlemsstaterna får införa ett system med överlåtbara fiskenyttjanderätter. De medlemsstater som har ett sådant system ska inrätta och upprätthålla ett register över de överlåtbara fiskenyttjanderätterna.

Artikel 22

Anpassning och förvaltning av fiskekapaciteten

1.   Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att anpassa sina flottors fiskekapacitet till sina fiskemöjligheter efter hand, med hänsyn till trender och baserat på bästa möjliga vetenskapliga rådgivning, för att dessa ska stå i en stabil och varaktig balans till varandra.

2.   För att uppnå det mål som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna senast den 31 maj varje år till kommissionen överlämna en rapport om balansen mellan sina flottors fiskekapacitet och deras fiskemöjligheter. För att underlätta ett gemensamt tillvägagångssätt inom unionen ska denna rapport utarbetas i enlighet med gemensamma riktlinjer som får tas fram av kommissionen och av vilka relevanta tekniska, sociala och ekonomiska parametrar framgår.

Rapporten ska innehålla den årliga kapacitetsbedömningen av den nationella flottan och av samtliga segment av medlemsstatens flotta. Rapporten ska sträva efter att för varje segment identifiera eventuell strukturell överkapacitet och beräkna varje segments lönsamhet på lång sikt. Rapporterna ska offentliggöras.

3.   När det gäller den bedömning som avses i punkt 2 andra stycket ska medlemsstaterna grunda sina analyser på balansen mellan sina flottors fiskekapacitet och deras fiskemöjligheter. Separata bedömningar ska göras för flottor som bedriver verksamhet i de yttersta randområdena och för fartyg som endast fiskar utanför unionens vatten.

4.   Om det av bedömningen tydligt framgår att fiskekapaciteten inte i realiteten har anpassats till fiskemöjligheterna ska medlemsstaten upprätta, och i sin rapport inkludera, en handlingsplan för de flottsegment där en strukturell överkapacitet har konstaterats. I handlingsplanen ska anpassningsmål och medel för att uppnå balans samt en tydlig tidsram för dess genomförande anges.

Kommissionen ska årligen utarbeta en rapport till Europaparlamentet och rådet om balansen mellan medlemsstatsflottornas fiskekapacitet och deras fiskemöjligheter, i enlighet med de riktlinjer som avses i punkt 2 första stycket. Rapporten ska innehålla handlingsplaner som avses i första stycket i den här punkten. Den första rapporten ska lämnas senast den 31 mars 2015.

Om en medlemsstat underlåter att upprätta den rapport som avses i punkt 2 och/eller att genomföra den handlingsplan som avses i första stycket i den här punkten, kan detta resultera i att unionens berörda ekonomiska stöd till den medlemsstaten för flottinvestering i det eller de berörda flottsegmenten, i enlighet med en framtida unionsakt som upprättar villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020, på ett proportionellt sätt tillfälligt ställs in eller avbryts.

5.   Utträde ur flottan med offentligt stöd ska endast tillåtas om fiskelicensen och fisketillstånden har dragits in först.

6.   Fiskekapaciteten för de fiskefartyg som tas ur bruk med offentligt stöd ska inte ersättas.

7.   Medlemsstaterna ska se till att deras flottors fiskekapacitet från och med den ... (24) aldrig överskrider de tak för fiskekapaciteten som fastställs i bilaga II.

Artikel 23

Systemet för inträde/utträde

1.   Medlemsstaterna ska förvalta inträden i och utträden ur sina flottor på ett sådant sätt att ny kapacitet som kommer in i flottan utan offentligt stöd kompenseras genom att åtminstone motsvarande kapacitet först dras tillbaka utan offentligt stöd.

2.   Kommissionen får anta genomförandeakter med bestämmelser för genomförandet av den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 47.2.

3.   Senast den ... (25) ska kommissionen utvärdera systemet för inträde/utträde mot bakgrund av hur förhållandet mellan flottkapacitet och fiskemöjligheter utvecklas och, om så är lämpligt, föreslå en ändring av det systemet.

Artikel 24

Register över fiskefartyg

1.   Medlemsstaterna ska, för de unionsfiskefartyg som för deras flagg, registrera den information om ägande, fartygs och redskaps egenskaper samt den verksamhet som dessa fartyg bedriver som krävs för förvaltningen av de åtgärder som fastställs i denna förordning.

2.   Medlemsstaterna ska översända den information som avses i punkt 1 till kommissionen.

3.   Kommissionen ska föra ett register över unionens fiskeflotta, vilket ska innehålla den information som kommissionen erhåller enligt punkt 2. Den ska ställa registret över unionens fiskeflotta till allmänhetens förfogande samtidigt som den ser till att personuppgifter skyddas på ett tillfredsställande sätt.

4.   Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa tekniska driftskrav för registrering av, formatet för och formerna för överföring av den information som avses i punkterna 1, 2 och 3. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 47.2.

DEL V

VETENSKAPLIG GRUND FÖR FISKERIFÖRVALTNINGEN

Artikel 25

Datakrav för fiskeriförvaltningen

1.   Medlemsstaterna ska i enlighet med de regler som antagits på området datainsamling samla in de biologiska, miljörelaterade, tekniska, och socioekonomiska data som är nödvändiga för fiskeriförvaltningen, förvalta dessa data och ställa dem till förfogande för slutanvändarna, inbegripet de organ som utses av kommissionen. Insamlingen och förvaltningen av sådana data ska kunna finansieras genom Europeiska havs- och fiskerifonden i enlighet med en framtida unionsrättsakt som upprättar villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020. Dessa data ska särskilt möjliggöra utvärdering av

| a) | de utnyttjade marina biologiska resursernas tillstånd, |
| --- | --- |

a)

de utnyttjade marina biologiska resursernas tillstånd,

| b) | fiskenivån och fiskeverksamhetens inverkan på de marina biologiska resurserna och de marina ekosystemen, och |
| --- | --- |

b)

fiskenivån och fiskeverksamhetens inverkan på de marina biologiska resurserna och de marina ekosystemen, och

| c) | fiske-, vattenbruks- och beredningssektorernas socioekonomiska prestationer i och utanför unionens vatten. |
| --- | --- |

c)

fiske-, vattenbruks- och beredningssektorernas socioekonomiska prestationer i och utanför unionens vatten.

2.   Insamlingen, förvaltningen och användningen av data ska baseras på principerna om

| a) | riktighet och tillförlitlighet, samt insamling i god tid, |
| --- | --- |

a)

riktighet och tillförlitlighet, samt insamling i god tid,

| b) | användning av samordningsmekanismer för att se till att samma data inte samlas in flera gånger för olika ändamål, |
| --- | --- |

b)

användning av samordningsmekanismer för att se till att samma data inte samlas in flera gånger för olika ändamål,

| c) | säker lagring och skydd av insamlade data i databaser, och om så är lämpligt offentliggörande av dem, inbegripet på aggregerad nivå för att säkerställa konfidentialitet. |
| --- | --- |

c)

säker lagring och skydd av insamlade data i databaser, och om så är lämpligt offentliggörande av dem, inbegripet på aggregerad nivå för att säkerställa konfidentialitet.

| d) | tillträde för kommissionen eller de organ som utsetts av kommissionen till de nationella databaser och system som används för bearbetning av insamlade data så att deras förekomst och kvalitet kan kontrolleras. |
| --- | --- |

d)

tillträde för kommissionen eller de organ som utsetts av kommissionen till de nationella databaser och system som används för bearbetning av insamlade data så att deras förekomst och kvalitet kan kontrolleras.

| e) | tillgängliggörande i god tid av relevanta data och de olika metoder som används för att samla in dem till organ som av forsknings- eller förvaltningsskäl är intresserade av vetenskapliga analyser av data om fiskesektorn och till alla intressenter, utom i fall då skydd och konfidentialitet krävs enligt tillämplig unionsrätt. |
| --- | --- |

e)

tillgängliggörande i god tid av relevanta data och de olika metoder som används för att samla in dem till organ som av forsknings- eller förvaltningsskäl är intresserade av vetenskapliga analyser av data om fiskesektorn och till alla intressenter, utom i fall då skydd och konfidentialitet krävs enligt tillämplig unionsrätt.

3.   Medlemsstaterna ska varje år till kommissionen överlämna en rapport om genomförandet av sina nationella program för datainsamling och göra den allmänt tillgänglig.

Kommissionen ska bedöma den årliga rapporten om datainsamling efter samråd med sitt vetenskapliga rådgivande organ och, om så är lämpligt, regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i vilka unionen är en avtalsslutande part eller observatör samt relevanta internationella vetenskapliga organ.

4.   Medlemsstaterna ska säkerställa nationell samordning av insamlingen och förvaltningen av vetenskapliga data för fiskeriförvaltningen, inbegripet socioekonomiska data. De ska för detta ändamål utse en nationell korrespondent och organisera ett årligt nationellt samordningsmöte. Kommissionen ska underrättas om den nationella samordningsverksamheten och bjudas in till samordningsmötena.

5.   I nära samarbete med kommissionen ska medlemsstaterna samordna datainsamlingen med andra medlemsstater i samma region och göra de ansträngningar som krävs för att samordna sina åtgärder med tredjeländer som har överhöghet eller jurisdiktion över vatten i samma region.

6.   Insamlingen, förvaltningen och användningen av data ska ske på ett kostnadseffektivt sätt.

7.   En medlemsstats underlåtelse att i god tid samla in och/eller tillhandahålla data till slutanvändare kan leda till att unionens relevanta ekonomiska stöd till medlemsstaten i fråga på ett proportionellt sätt tillfälligt ställs in eller avbryts, i enlighet med en framtida unionsrättsakt som upprättar villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020.

Artikel 26

Samråd med vetenskapliga organ

Kommissionen ska samråda med berörda vetenskapliga organ. STECF ska när så är lämpligt rådfrågas i frågor som gäller bevarande och förvaltning av levande marina resurser, inklusive biologiska, ekonomiska, miljömässiga, sociala och tekniska överväganden. Samråd med vetenskapliga organ ska ske med beaktande av korrekt förvaltning av offentliga medel, i syfte att undvika att olika sådana organ utför samma arbete.

Artikel 27

Forskning och vetenskaplig rådgivning

1.   Medlemsstaterna ska genomföra program för forskning och innovation på fiskeri- och vattenbruksområdet. De ska, i nära samarbete med kommissionen, samordna sina program för forskning, innovation och vetenskaplig rådgivning på fiskeriområdet med andra medlemsstater, inom ramen för unionens ramverk för forskning och innovation, vid behov i samverkan med relevanta rådgivande nämnder. Denna verksamhet ska vara berättigad till finansiering genom unionsbudgeten i enlighet med relevanta unionsrättsakter.

2.   Medlemsstaterna ska i samverkan med relevanta intressenter, bl.a. genom användning av tillgängliga finansiella unionsresurser och genom samordning med varandra, säkerställa tillgången till den relevanta kompetens och de personalresurser som behövs för den vetenskapliga rådgivningsprocessen.

DEL VI

EXTERN POLITIK

Artikel 28

Mål

1.   För att säkerställa hållbart nyttjande, förvaltning och bevarande av de marina biologiska resurserna och den marina miljön ska unionen sköta sina externa förbindelser på fiskeriområdet i enlighet med sina internationella förpliktelser och politiska mål samt de mål och principer som anges i artiklarna 2 och 3.

2.   Unionen ska i synnerhet

| a) | aktivt stödja och bidra till utvecklingen av vetenskaplig kunskap och rådgivning, |
| --- | --- |

a)

aktivt stödja och bidra till utvecklingen av vetenskaplig kunskap och rådgivning,

| b) | förbättra den politiska samstämmigheten mellan unionens initiativ, särskilt i fråga om verksamhet på miljö-, handels- och utvecklingsområdet, och stärka samstämmigheten mellan de åtgärder som vidtagits inom ramen för utvecklingssamarbetet och samarbetet på det vetenskapliga, tekniska och ekonomiska området, |
| --- | --- |

b)

förbättra den politiska samstämmigheten mellan unionens initiativ, särskilt i fråga om verksamhet på miljö-, handels- och utvecklingsområdet, och stärka samstämmigheten mellan de åtgärder som vidtagits inom ramen för utvecklingssamarbetet och samarbetet på det vetenskapliga, tekniska och ekonomiska området,

| c) | bidra till en hållbar fiskeverksamhet som är ekonomiskt lönsam och främjar sysselsättningen inom unionen, |
| --- | --- |

c)

bidra till en hållbar fiskeverksamhet som är ekonomiskt lönsam och främjar sysselsättningen inom unionen,

| d) | säkerställa att unionens fiskeverksamhet utanför unionens vatten grundar sig på samma principer och standarder som gäller enligt unionsrätten när det gäller den gemensamma fiskeripolitiken och samtidigt främjar likvärdiga förutsättningar för unionsaktörer gentemot aktörer från tredjeländer, |
| --- | --- |

d)

säkerställa att unionens fiskeverksamhet utanför unionens vatten grundar sig på samma principer och standarder som gäller enligt unionsrätten när det gäller den gemensamma fiskeripolitiken och samtidigt främjar likvärdiga förutsättningar för unionsaktörer gentemot aktörer från tredjeländer,

| e) | på alla internationella områden främja och stödja alla åtgärder som krävs för att utrota IUU-fiske, |
| --- | --- |

e)

på alla internationella områden främja och stödja alla åtgärder som krävs för att utrota IUU-fiske,

| f) | främja arbetet med att upprätta och stärka de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas tillämpningskommittéer, periodiska oberoende granskningar av arbetet och lämpliga avhjälpande åtgärder, inklusive effektiva och avskräckande sanktioner som ska tillämpas på ett öppet och icke-diskriminerande sätt. |
| --- | --- |

f)

främja arbetet med att upprätta och stärka de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas tillämpningskommittéer, periodiska oberoende granskningar av arbetet och lämpliga avhjälpande åtgärder, inklusive effektiva och avskräckande sanktioner som ska tillämpas på ett öppet och icke-diskriminerande sätt.

3.   Bestämmelserna i denna del ska inte påverka tillämpningen av särskilda bestämmelser som antagits i enlighet med artikel 218 i fördraget.

AVDELNING I

Internationella fiskeriorganisationer

Artikel 29

Unionens verksamhet i internationella fiskeriorganisationer

1.   Unionen ska aktivt stödja och bidra till den verksamhet som bedrivs i internationella organisationer för fiskerifrågor, inbegripet regionala fiskeriförvaltningsorganisationer.

2.   Unionens ståndpunkter i internationella organisationer för fiskerifrågor och de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna ska baseras på bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, för att säkerställa att fiskeresurserna förvaltas i enlighet med de mål som anges i artikel 2, särskilt punkterna 2 och 4 b. Unionen ska sträva efter att leda processen för att höja de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas prestationsnivå, så att de får bättre förutsättningar för att bevara och förvalta de marina levande resurser de ansvarar för.

3.   Unionen ska aktivt stödja utvecklingen av lämpliga och transparenta mekanismer för tilldelning av fiskemöjligheter.

4.   Unionen ska främja samarbetet mellan regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, och samstämmighet mellan deras olika regelverk samt stödja utvecklingen av vetenskapliga rön och vetenskaplig rådgivning för att säkerställa att deras rekommendationer är baserade på sådan vetenskaplig rådgivning.

Artikel 30

Efterlevnad av internationella bestämmelser

Unionen ska, inbegripet genom Europeiska fiskerikontrollbyrån (nedan kallad byrån), samarbeta med tredjeländer och internationella organisationer för fiskerifrågor, inbegripet regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, för att stärka efterlevnaden av åtgärder, särskilt åtgärder för att bekämpa IUU-fiske, för att säkerställa att de åtgärder som antas av sådana internationella organisationer strikt efterlevs.

AVDELNING II

Hållbara fiskepartnerskapsavtal

Artikel 31

Principer och mål för hållbara fiskepartnerskapsavtal

1.   Hållbara fiskepartnerskapsavtal med tredjeländer ska fastställa en rättslig, miljömässig, ekonomisk och social ram för styrning av fiskeverksamhet som bedrivs av unionsfiskefartyg i tredjeländers vatten.

Sådana ramar kan innefatta följande:

| a) | Inrättande av och stöd till nödvändiga vetenskaps- och forskningsinstitutioner. |
| --- | --- |

a)

Inrättande av och stöd till nödvändiga vetenskaps- och forskningsinstitutioner.

| b) | Övervaknings-, kontroll- och tillsynskapacitet. |
| --- | --- |

b)

Övervaknings-, kontroll- och tillsynskapacitet.

| c) | Andra kapacitetsuppbyggande åtgärder för utvecklingen av en hållbar fiskeripolitik i det berörda tredje landet. |
| --- | --- |

c)

Andra kapacitetsuppbyggande åtgärder för utvecklingen av en hållbar fiskeripolitik i det berörda tredje landet.

2.   För att säkerställa ett hållbart nyttjande av överskott av de marina biologiska resurserna, ska unionen sträva efter att säkerställa att hållbara fiskepartnerskapsavtal med tredjeländer är till ömsesidigt gagn för unionen och det berörda tredje landet, inklusive lokalbefolkningen och den lokala fiskerinäringen, och att de bidrar till en fortsatt verksamhet för unionens flottor och syftar till att erhålla en skälig andel av det tillgängliga överskottet som står i proportion till unionsflottornas intressen.

3.   För att säkerställa att unionsfartyg som bedriver fiskeverksamhet enligt hållbara fiskepartnerskapsavtal verkar, när så är lämpligt, enligt standarder som är likvärdiga de standarder som är tillämpliga på unionsfiskefartyg som bedriver fiskeverksamhet i unionens vatten, ska unionen sträva efter att i hållbara fiskepartnerskapsavtalen inbegripa lämpliga bestämmelser om landningsskyldighet för fisk och fiskeriprodukter.

4.   Unionsfiskefartyg ska endast fånga överskott av den tillåtna fångstmängden enligt artikel 62.2 och 62.3 i Havsrättskonventionen, och som identifierats på ett tydligt och transparent sätt, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och relevant information som utbytts mellan unionen och tredjelandet om samtliga flottors totala fiskeansträngning med avseende på de berörda bestånden. I fråga om gränsöverskridande eller långvandrande fiskbestånd bör man vid fastställandet av tillträde till tillgängliga resurser vederbörligen beakta vetenskapliga bedömningar som gjorts på regional nivå samt bevarande- och förvaltningsåtgärder som antagits av relevanta regionala fiskeriförvaltningsorganisationer.

5.   Unionens fiskefartyg får inte bedriva verksamhet i vatten som hör till ett tredjeland med vilket det har slutits ett hållbara fiskepartnerskapsavtal såvida de inte innehar ett fisketillstånd som är utfärdat i enlighet med det avtalet.

6.   Unionen ska se till att hållbara fiskepartnerskapsavtal inbegriper en klausul om respekt för demokratiska principer och för de mänskliga rättigheterna vilken ska utgöra en väsentlig beståndsdel av sådana avtal.

Dessa avtal ska också, i den mån det är möjligt, inbegripa

| a) | en klausul som förbjuder beviljande av fördelaktigare villkor för andra flottor som fiskar i sådana vatten, än de villkor som beviljas unionens ekonomiska aktörer, inbegripet villkor för bevarande, utveckling och förvaltning av resurser, ekonomiska arrangemang, avgifter och rättigheter som rör utfärdandet av fisketillstånd, |
| --- | --- |

a)

en klausul som förbjuder beviljande av fördelaktigare villkor för andra flottor som fiskar i sådana vatten, än de villkor som beviljas unionens ekonomiska aktörer, inbegripet villkor för bevarande, utveckling och förvaltning av resurser, ekonomiska arrangemang, avgifter och rättigheter som rör utfärdandet av fisketillstånd,

| b) | en exklusivitetsklausul beträffande den regel som föreskrivs i punkt 5. |
| --- | --- |

b)

en exklusivitetsklausul beträffande den regel som föreskrivs i punkt 5.

7.   Ansträngningar ska göras på unionsnivå för att övervaka verksamheten för unionsfiskefartyg som verkar i vatten utanför unionen utom ramen för hållbara fiskepartnerskapsavtal.

8.   Medlemsstaterna ska se till att de unionsfiskefartyg som för deras flagg och som bedriver verksamhet utanför unionens vatten har möjlighet att tillhandahålla detaljerad och korrekt dokumentation om all fiske- och beredningsverksamhet.

9.   Det fisketillstånd som avses i punkt 5 får beviljas för ett fartyg som har lämnat registret över unionens fiskeflotta och därefter återvänt till det inom 24 månader endast om fartygets ägare har försett flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter med alla nödvändiga uppgifter för att fastställa att fartygets verksamhet under den perioden helt stod i överensstämmelse med de standarder som gäller för fartyg som för en medlemsstats flagg.

Om den stat som tillåter att fartyget för dess flagg, under den period då fartyget är avregistrerat från registret över unionens fiskeflotta, identifieras som en icke-samarbetande stat när det gäller att bekämpa, motverka och undanröja IUU-fiske, eller som en stat som tillåter icke-hållbart nyttjande av havets levande resurser, ska ett sådant fisketillstånd endast beviljas om det fastställs att fartygets fiskeverksamhet upphörde och ägaren vidtog omedelbara åtgärder för att stryka fartyget från den statens register.

10.   Kommissionen ska se till att det sker oberoende förhands- och efterhandsutvärderingar av vart och ett av protokollen till ett hållbart fiskepartnerskapsavtal och göra dem tillgängliga för Europaparlamentet och rådet i god tid innan den förelägger rådet en rekommendation om att bemyndiga ett inledande av förhandlingar om ett efterföljande protokoll. En sammanfattning av sådana utvärderingar ska göras offentligt tillgänglig.

Artikel 32

Finansiellt stöd

1.   Unionen ska genom hållbara fiskepartnerskapsavtal tillhandahålla ekonomiskt stöd till tredjeländer för att

| a) | betala en del av kostnaden för tillträdet till fiskeresurser i tredjeländers vatten; den del av kostnaden för tillträde till fiskeresurserna som ska betalas av fartygsägare från unionen ska uppskattas för varje hållbart fiskepartnerskapsavtal eller ett protokoll till detta och vara rättvis, icke-diskriminerande och stå i proportion till de fördelar som anges i tillträdesvillkoren, |
| --- | --- |

a)

betala en del av kostnaden för tillträdet till fiskeresurser i tredjeländers vatten; den del av kostnaden för tillträde till fiskeresurserna som ska betalas av fartygsägare från unionen ska uppskattas för varje hållbart fiskepartnerskapsavtal eller ett protokoll till detta och vara rättvis, icke-diskriminerande och stå i proportion till de fördelar som anges i tillträdesvillkoren,

| b) | upprätta en för ram för styrningen som omfattar inrättandet och upprätthållandet av nödvändiga vetenskaps- och forskningsinstitutioner, främja samrådsprocesser med intressegrupper och kapacitet för kontroll och övervakning samt andra kapacitetsuppbyggande åtgärder som avser utvecklingen av en hållbar fiskeripolitik som drivs av tredjelandet. Sådant ekonomiskt bistånd ska villkoras till uppnåendet av specifika särskilda resultat och komplettera och vara förenligt med projekt och program för utveckling som genomförs i det berörda tredjelandet. |
| --- | --- |

b)

upprätta en för ram för styrningen som omfattar inrättandet och upprätthållandet av nödvändiga vetenskaps- och forskningsinstitutioner, främja samrådsprocesser med intressegrupper och kapacitet för kontroll och övervakning samt andra kapacitetsuppbyggande åtgärder som avser utvecklingen av en hållbar fiskeripolitik som drivs av tredjelandet. Sådant ekonomiskt bistånd ska villkoras till uppnåendet av specifika särskilda resultat och komplettera och vara förenligt med projekt och program för utveckling som genomförs i det berörda tredjelandet.

2.   Enligt varje hållbara fiskepartnerskapsavtal ska det ekonomiska sektorstödet frikopplas från betalningarna för tillträde till fiskeresurserna. Unionen ska kräva att specifika resultat uppnås som ett villkor för betalningar inom ramen för det ekonomiska biståndet, och ska noga följa utvecklingen.

AVDELNING III

Förvaltning av bestånd av gemensamt intresse

Artikel 33

Principer och mål för förvaltning av bestånd av gemensamt intresse för unionen och tredjeländer och avtal om utbyte och gemensam förvaltning

1.   Om bestånd av gemensamt intresse även utnyttjas av tredjeländer, ska unionen samarbeta med dessa tredjeländer för att säkerställa att bestånden förvaltas på ett hållbart sätt som är förenligt med denna förordning, och särskilt det mål som anges i artikel 2.2. Om inget formellt avtal nås, ska unionen göra sitt yttersta för att komma fram till gemensamma arrangemang för fiske av sådana bestånd i syfte att möjliggöra en hållbar förvaltning, särskilt vad avser målet i artikel 2.2, och på så sätt främja likvärdiga förutsättningar för unionsaktörer.

2.   För att säkerställa ett hållbart nyttjande av de bestånd som delas med tredjeländer och för att garantera ett stabilt fiske för sina flottor, ska unionen i enlighet med Havsrättskonventionen sträva efter att upprätta bilaterala eller multilaterala avtal med tredjeländer för en gemensam förvaltning av bestånden, när så är lämpligt inbegripet ett fastställande av tillträde till vatten och resurser samt villkor för ett sådant tillträde, harmonisering av bevarandeåtgärder och utbyte av fiskemöjligheter.

DEL VII

VATTENBRUK

Artikel 34

Främjande av hållbart vattenbruk

1.   För att främja hållbarhet och bidra till en tryggad livsmedelsförsörjning och livsmedelstillgång och tillväxt och sysselsättning, ska kommissionen utarbeta icke-bindande strategiska unionsriktlinjer med gemensamma prioriteringar och mål för utvecklingen av en hållbar vattenbruksverksamhet. Sådana strategiska riktlinjer ska beakta medlemsstaternas relativa utgångslägen och olika förutsättningar i hela unionen och ska ligga till grund för fleråriga nationella strategiska planer och syfta till att

| a) | stärka vattenbruksnäringens konkurrenskraft och stödja utveckling och innovation i sektorn, |
| --- | --- |

a)

stärka vattenbruksnäringens konkurrenskraft och stödja utveckling och innovation i sektorn,

| b) | minska den administrativa bördan och göra genomförandet av unionsrätt effektivare och mer lyhört för intressenternas behov, |
| --- | --- |

b)

minska den administrativa bördan och göra genomförandet av unionsrätt effektivare och mer lyhört för intressenternas behov,

| c) | uppmuntra ekonomisk verksamhet, |
| --- | --- |

c)

uppmuntra ekonomisk verksamhet,

| d) | främja diversifiering och förbättrad livskvalitet i kust- och inlandsområden, |
| --- | --- |

d)

främja diversifiering och förbättrad livskvalitet i kust- och inlandsområden,

| e) | integrera vattenbruksverksamhet i den fysiska planeringen av hav, kuster och inland. |
| --- | --- |

e)

integrera vattenbruksverksamhet i den fysiska planeringen av hav, kuster och inland.

2.   Medlemsstaterna ska senast den ... (26) utarbeta en flerårig nationell strategisk plan för vattenbruksverksamhetens utveckling på deras territorium.

3.   Den nationella fleråriga strategiska planen ska innehålla medlemsstatens mål och de åtgärder och tidtabeller som är nödvändiga för att uppnå dessa mål.

4.   De fleråriga nationella strategiska planerna ska i synnerhet ha följande mål:

| a) | Administrativ förenkling, i synnerhet när det gäller utvärderingar, konsekvensanalyser och licenser. |
| --- | --- |

a)

Administrativ förenkling, i synnerhet när det gäller utvärderingar, konsekvensanalyser och licenser.

| b) | Rimlig säkerhet för vattenbruksaktörerna vad gäller tillträde till vatten och områden. |
| --- | --- |

b)

Rimlig säkerhet för vattenbruksaktörerna vad gäller tillträde till vatten och områden.

| c) | Indikatorer för miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet. |
| --- | --- |

c)

Indikatorer för miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet.

| d) | Bedömning av andra eventuella gränsöverskridande effekter, särskilt på marina biologiska resurser och marina ekosystem i angränsande medlemsstater. |
| --- | --- |

d)

Bedömning av andra eventuella gränsöverskridande effekter, särskilt på marina biologiska resurser och marina ekosystem i angränsande medlemsstater.

| e) | Skapande av synergier mellan nationella forskningsprogram och samarbete mellan branschen och forskarsamhället. |
| --- | --- |

e)

Skapande av synergier mellan nationella forskningsprogram och samarbete mellan branschen och forskarsamhället.

| f) | Främjande av hållbara livsmedel av hög kvalitet som en konkurrensfördel. |
| --- | --- |

f)

Främjande av hållbara livsmedel av hög kvalitet som en konkurrensfördel.

| g) | Gynna vattenbruksmetoder och vattenbruksforskning i syfte att öka de positiva effekterna på miljön och fiskeresurserna och minska de negativa effekterna, inbegripet att minska trycket på fiskbestånd som används för fodertillverkning och öka resurseffektiviteten. |
| --- | --- |

g)

Gynna vattenbruksmetoder och vattenbruksforskning i syfte att öka de positiva effekterna på miljön och fiskeresurserna och minska de negativa effekterna, inbegripet att minska trycket på fiskbestånd som används för fodertillverkning och öka resurseffektiviteten.

5.   Medlemsstaterna ska utbyta information och bästa praxis genom en öppen metod för samordning av de nationella åtgärder som ingår i de nationella fleråriga strategiska planerna.

6.   Kommissionen ska uppmuntra informationsutbyte och utbyte av bästa praxis mellan medlemsstaterna och underlätta samordningen av de nationella åtgärder som ingår i de fleråriga nationella strategiska planerna.

DEL VIII

DEN GEMENSAMMA MARKNADSORDNINGEN

Artikel 35

Mål

1.   En gemensam marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter (den gemensamma marknadsordningen) ska inrättas för att

| a) | bidra till uppnående av de mål som anges i artikel 2, i synnerhet ett hållbart nyttjande av de levande marina biologiska resurserna, |
| --- | --- |

a)

bidra till uppnående av de mål som anges i artikel 2, i synnerhet ett hållbart nyttjande av de levande marina biologiska resurserna,

| b) | göra det möjligt för fiskeri- och vattenbruksnäringen att tillämpa den gemensamma fiskeripolitiken på rätt nivå, |
| --- | --- |

b)

göra det möjligt för fiskeri- och vattenbruksnäringen att tillämpa den gemensamma fiskeripolitiken på rätt nivå,

| c) | stärka konkurrenskraften för unionens fiskeri- och vattenbruksnäring, i synnerhet producenterna, |
| --- | --- |

c)

stärka konkurrenskraften för unionens fiskeri- och vattenbruksnäring, i synnerhet producenterna,

| d) | förbättra öppenheten och stabiliteten på marknaderna, särskilt när det gäller ekonomisk kunskap om och förståelse för unionsmarknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter längs hela distributionskedjan, säkerställa en mer balanserad fördelning av mervärdet längs sektorns distributionskedja, förbättra konsumentinformationen och öka konsumentmedvetenheten, med hjälp av skyltning och märkning som tillhandahåller begriplig information, |
| --- | --- |

d)

förbättra öppenheten och stabiliteten på marknaderna, särskilt när det gäller ekonomisk kunskap om och förståelse för unionsmarknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter längs hela distributionskedjan, säkerställa en mer balanserad fördelning av mervärdet längs sektorns distributionskedja, förbättra konsumentinformationen och öka konsumentmedvetenheten, med hjälp av skyltning och märkning som tillhandahåller begriplig information,

| e) | bidra till att säkerställa likvärdiga förutsättningar för alla produkter som saluförs i unionen genom att främja ett hållbart nyttjande av fiskeresurser, |
| --- | --- |

e)

bidra till att säkerställa likvärdiga förutsättningar för alla produkter som saluförs i unionen genom att främja ett hållbart nyttjande av fiskeresurser,

| f) | bidra till att tillförsäkra konsumenten ett varierat utbud av fiskeri- och vattenbruksprodukter, |
| --- | --- |

f)

bidra till att tillförsäkra konsumenten ett varierat utbud av fiskeri- och vattenbruksprodukter,

| g) | tillhandahålla konsumenten verifierbar och exakt information om produktens ursprung och hur den tillverkats, särskilt genom märkning och etikettering. |
| --- | --- |

g)

tillhandahålla konsumenten verifierbar och exakt information om produktens ursprung och hur den tillverkats, särskilt genom märkning och etikettering.

2.   Den gemensamma marknadsordningen ska gälla för de fiskeri- och vattenbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 (27) och som saluförs i unionen.

3.   Den gemensamma marknadsordningen ska i synnerhet inbegripa

| a) | näringens organisation inbegripet marknadsstabiliserande åtgärder, |
| --- | --- |

a)

näringens organisation inbegripet marknadsstabiliserande åtgärder,

| b) | produktions- och saluföringsplaner från producentorganisationer för fiske och vattenbruk, |
| --- | --- |

b)

produktions- och saluföringsplaner från producentorganisationer för fiske och vattenbruk,

| c) | gemensamma handelsnormer, |
| --- | --- |

c)

gemensamma handelsnormer,

| d) | konsumentinformation. |
| --- | --- |

d)

konsumentinformation.

DEL IX

KONTROLL OCH VERKSTÄLLIGHET

Artikel 36

Mål

1.   Efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser ska säkerställas genom ett effektivt system för fiskerikontroll inom unionen, inbegripet bekämpning av IUU-fiske.

2.   Kontrollen och verkställighet av den gemensamma fiskeripolitiken ska i synnerhet baseras på och inbegripa

| a) | ett globalt, integrerat och gemensamt förhållningssätt, |
| --- | --- |

a)

ett globalt, integrerat och gemensamt förhållningssätt,

| b) | samarbete och samordning mellan medlemsstaterna, kommissionen och byrån, |
| --- | --- |

b)

samarbete och samordning mellan medlemsstaterna, kommissionen och byrån,

| c) | kostnadseffektivitet och proportionalitet, |
| --- | --- |

c)

kostnadseffektivitet och proportionalitet,

| d) | användning av effektiv teknik för att kontrollera tillgången till och kvaliteten på uppgifter om fisket, |
| --- | --- |

d)

användning av effektiv teknik för att kontrollera tillgången till och kvaliteten på uppgifter om fisket,

| e) | en unionsram för kontroll, inspektion och verkställighet, |
| --- | --- |

e)

en unionsram för kontroll, inspektion och verkställighet,

| f) | en riskbaserad strategi som fokuseras på systematiska och automatiserade korskontroller av alla relevanta tillgängliga data, |
| --- | --- |

f)

en riskbaserad strategi som fokuseras på systematiska och automatiserade korskontroller av alla relevanta tillgängliga data,

| g) | utveckla en efterlevnads- och samarbetskultur hos alla aktörer och fiskare, |
| --- | --- |

g)

utveckla en efterlevnads- och samarbetskultur hos alla aktörer och fiskare,

Unionen ska vidta lämpliga åtgärder med avseende på tredjeländer som tillåter icke-hållbart fiske.

3.   Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa kontroll, inspektion och verkställighet av den verksamhet som bedrivs inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, inbegripet införande av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.

Artikel 37

Expertgrupp för efterlevnad

1.   En expertgrupp för efterlevnad ska inrättas av kommissionen med uppgift att bedöma, underlätta och stärka genomförandet och efterlevnaden av skyldigheterna enligt systemet för fiskerikontroll inom unionen.

2.   Expertgruppen för efterlevnad ska bestå av företrädare för kommissionen och medlemsstaterna. På begäran av Europaparlamentet får kommissionen bjuda in Europaparlamentet att skicka experter för att delta i expertgruppens möten. Byrån får närvara som observatör vid mötena i expertgruppen för efterlevnad.

3.   Expertgruppen ska särskilt

| a) | regelbundet se över frågor som rör efterlevnad och genomförande enligt systemet för fiskerikontroll inom unionen och identifiera eventuella svårigheter av gemensamt intresse när det gäller genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser, |
| --- | --- |

a)

regelbundet se över frågor som rör efterlevnad och genomförande enligt systemet för fiskerikontroll inom unionen och identifiera eventuella svårigheter av gemensamt intresse när det gäller genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser,

| b) | utarbeta råd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser, inbegripet prioritering av unionens ekonomiska bistånd och |
| --- | --- |

b)

utarbeta råd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser, inbegripet prioritering av unionens ekonomiska bistånd och

| c) | utbyta information om kontroll- och inspektionsverksamhet, inbegripet bekämpning av IUU-fiske. |
| --- | --- |

c)

utbyta information om kontroll- och inspektionsverksamhet, inbegripet bekämpning av IUU-fiske.

4.   Expertgruppen ska regelbundet och fullständigt informera Europaparlamentet och rådet om efterlevnadsverksamhet enligt punkt 3.

Artikel 38

Pilotprojekt för ny kontrollteknik och nya system för datahantering

Kommissionen och medlemsstaterna får genomföra pilotprojekt om ny kontrollteknik och nya system för datahantering.

Artikel 39

Bidrag till kostnaderna för kontroll, inspektion och verkställighet

Medlemsstaterna får ålägga sina aktörer att bidra proportionellt till driftskostnaderna för genomförandet av unionens system för fiskerikontroll och kostnaderna för datainsamling.

DEL X

FINANSIERINGSINSTRUMENT

Artikel 40

Mål

Ekonomiskt bistånd från unionen får beviljas för att bidra till förverkligandet av de mål som fastställs i artikel 2.

Artikel 41

Villkor för ekonomiskt bistånd till medlemsstater

1.   Med förbehåll för de villkor som ska anges i de tillämpliga unionsrättsakterna, ska unionens ekonomiska bistånd till medlemsstaterna vara villkorat till att medlemsstaterna efterlever bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

2.   Om medlemsstaterna inte följer bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken kan det leda till att betalningar avbryts eller tillfälligt ställs in eller att en finansiell korrigering tillämpas på unionens ekonomiska bistånd inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Sådana åtgärder ska stå i proportion till den bristande överensstämmelsens art, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning.

Artikel 42

Villkor för ekonomiskt bistånd till aktörer

1.   Om inte annat följer av de villkor som ska anges i de tillämpliga unionsrättsakterna ska unionens ekonomiska bistånd till aktörerna vara villkorat till att aktörerna efterlever bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.

2.   Med förbehåll för särskilda bestämmelser som ska antas, ska aktörers allvarliga överträdelser av reglerna i den gemensamma fiskeripolitiken medföra att de tillfälligt eller permanent avstängs från tillgång till ekonomiskt stöd från unionen och/eller att avdrag tillämpas. Sådana åtgärder, som vidtas av medlemsstaten, ska vara avskräckande, effektiva och stå i proportion till allvarliga överträdelsers omfattning, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning.

3.   Medlemsstaterna ska se till att ekonomiskt bistånd från unionen endast beviljas om den berörda aktören inte har belagts med sanktioner för allvarliga överträdelser under den ettårsperiod som föregår den dag då det ekonomiska biståndet från unionen börjar tillämpas.

DEL XI

RÅDGIVANDE NÄMNDER

Artikel 43

Inrättande av rådgivande nämnder

1.   Rådgivande nämnder ska inrättas för vart och ett av de geografiska områden eller behörighetsområden som anges i bilaga III, för att främja att alla berörda parter företräds på ett väl avvägt sätt, i enlighet med vad som fastställs i artikel 45.1, och bidra till att de mål som anges i artikel 2 uppnås.

2.   I synnerhet ska följande nya rådgivande nämnder inrättas i enlighet med bilaga III:

| a) | En rådgivande nämnd för de yttersta randområdena, som ska vara uppdelad i tre sektioner för vart och ett av havsområdena västra Atlanten, östra Atlanten och Indiska oceanen. |
| --- | --- |

a)

En rådgivande nämnd för de yttersta randområdena, som ska vara uppdelad i tre sektioner för vart och ett av havsområdena västra Atlanten, östra Atlanten och Indiska oceanen.

| b) | En rådgivande nämnd för vattenbruk. |
| --- | --- |

b)

En rådgivande nämnd för vattenbruk.

| c) | En rådgivande nämnd för marknader. |
| --- | --- |

c)

En rådgivande nämnd för marknader.

| d) | En rådgivande nämnd för Svarta havet. |
| --- | --- |

d)

En rådgivande nämnd för Svarta havet.

3.   Varje rådgivande nämnd ska fastställa sin egen arbetsordning.

Artikel 44

Rådgivande nämnders uppgifter

1.   Vid tillämpningen av denna förordning ska kommissionen, när så är lämpligt, samråda med de rådgivande nämnderna.

2.   De rådgivande nämnderna får

| a) | lämna rekommendationer och förslag till kommissionen och berörda medlemsstater om frågor som rör fiskeriförvaltning och de socioekonomiska aspekterna och bevarandeaspekterna av fiskeri och vattenbruk, och i synnerhet rekommendationer om hur man kan förenkla reglerna för fiskeriförvaltningen, |
| --- | --- |

a)

lämna rekommendationer och förslag till kommissionen och berörda medlemsstater om frågor som rör fiskeriförvaltning och de socioekonomiska aspekterna och bevarandeaspekterna av fiskeri och vattenbruk, och i synnerhet rekommendationer om hur man kan förenkla reglerna för fiskeriförvaltningen,

| b) | informera kommissionen och medlemsstaterna om problem som rör fiskeriförvaltning, socioekonomiska aspekter och bevarandeaspekter av fiskeri och, i tillämpliga fall, av vattenbruk inom deras geografiska område eller behörighetsområde samt föreslå lösningar för att komma till rätta med problemen, |
| --- | --- |

b)

informera kommissionen och medlemsstaterna om problem som rör fiskeriförvaltning, socioekonomiska aspekter och bevarandeaspekter av fiskeri och, i tillämpliga fall, av vattenbruk inom deras geografiska område eller behörighetsområde samt föreslå lösningar för att komma till rätta med problemen,

| c) | i nära samarbete med forskare bidra till insamling, tillhandahållande och analys av de data som behövs för utarbetandet av bevarandeåtgärder. |
| --- | --- |

c)

i nära samarbete med forskare bidra till insamling, tillhandahållande och analys av de data som behövs för utarbetandet av bevarandeåtgärder.

Om en fråga är av gemensamt intresse för två eller fler rådgivande nämnder ska de samordna sina ståndpunkter i syfte att anta gemensamma rekommendationer om denna fråga.

3.   De rådgivande nämnderna ska rådfrågas om gemensamma rekommendationer enligt artikel 18. De får också rådfrågas av kommissionen och av medlemsstaterna när det gäller andra åtgärder. Deras råd ska beaktas. Dessa rådfrågningar ska inte påverka samrådet med STECF eller andra vetenskapliga organ. De rådgivande nämndernas yttranden får överlämnas till alla berörda medlemsstater och till kommissionen.

4.   Kommissionen och, i förekommande fall, den berörda medlemsstaten, ska inom två månader lämna svar på varje rekommendation, förslag eller information som mottas enligt punkt 1. Om de slutliga åtgärder som har antagits avviker från den rådgivande nämndens yttranden, rekommendationer och förslag som mottagits enligt punkt 1, ska kommissionen eller den berörda medlemsstaten tillhandahålla en utförlig förklaring till avvikelsen.

Artikel 45

De rådgivande nämndernas sammansättning, funktion och finansiering

1.   De rådgivande nämnderna ska bestå av

| a) | organisationer som företräder fiskeriaktörer och, om så är lämpligt, vattenbruksaktörer samt företrädare för berednings- och saluföringssektorerna, |
| --- | --- |

a)

organisationer som företräder fiskeriaktörer och, om så är lämpligt, vattenbruksaktörer samt företrädare för berednings- och saluföringssektorerna,

| b) | andra intressegrupper som påverkas av den gemensamma fiskeripolitiken, t.ex. miljöorganisationer och konsumentsammanslutningar. |
| --- | --- |

b)

andra intressegrupper som påverkas av den gemensamma fiskeripolitiken, t.ex. miljöorganisationer och konsumentsammanslutningar.

2.   Varje rådgivande nämnd ska bestå av en generalförsamling och en verkställande kommitté, i förekommande fall inbegripet ett sekretariat och arbetsgrupper för att behandla frågor om regionalt samarbete enligt artikel 18, och ska anta de åtgärder som krävs för dess funktion.

3.   De rådgivande nämnderna ska genomföra sina uppgifter och erhålla finansiering enligt bilaga III.

4.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 46 för att fastställa närmare bestämmelser rörande de rådgivande nämndernas funktion.

DEL XII

FÖRFARANDEBESTÄMMELSER

Artikel 46

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 11.3, 15.2, 15.3, 15.6, 15.7 och 45.4 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den ... (28). Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 11.3, 15.2, 15.3, 15.6, 15.7 b och 45.4 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antagits enligt artiklarna 11.3, 15.2, 15.3, 15.6, 15.7 och 45.4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet före utgången av denna period har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 47

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska bistädas av kommittén för fiske och vattenbruk. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande om ett utkast till genomförandeakt som ska antas enligt artikel 23, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

3.   När det hänvisas till denna punkt, ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.

DEL XIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 48

Upphävanden och ändringar

1.   Förordning (EG) nr 2371/2002 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen.

2.   Beslut (EG) nr 2004/585 ska upphöra att gälla när de regler som antas enligt artikel 45.4 i den här förordningen träder i kraft.

3.   Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1954/2003 (29) ska utgå.

4.   Rådets förordning (EG) nr 639/2004 (30) ska upphöra att gälla.

5.   I artikel 105 i förordning (EG) nr 1224/2009 ska följande punkt läggas till:

”3a.   Genom undantag från punkterna 2 och 3 ska multiplikationsfaktorn inte tillämpas på fångster som är föremål för en landningsskyldighet i enlighet med artikel 15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 om den gemensamma fiskeripolitiken (31), under förutsättning att omfattningen av överfisket i förhållande till de mängder som det är tillåtet att landa inte överstiger 10%.

Artikel 49

Översyn

Kommissionen ska senast den 31 december 2022 rapportera till Europaparlamentet och rådet om hur den gemensamma fiskeripolitiken fungerar.

Artikel 50

Årsredovisning

Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om framstegen när det gäller uppnåendet av maximal hållbar avkastning och situationen för fiskbestånden, så snart som möjligt efter antagandet av rådets årliga förordning om fastställande av tillgängliga fiskemöjligheter för unionsfartyg i unionsvatten och i vissa icke-EU-vatten.

Artikel 51

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 183.

1

(2)  EUT C 225, 27.7.2012, s. 20.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 februari 2013 (ännu ej publicerad i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 17 oktober 2013. Europaparlamentets ståndpunkt av den ... och rådets beslut av den ...

3

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (EGT L 358, 31.12.2002, s. 59).

4

(5)  Förenta nationernas havsrättskonvention och avtalet om genomförande av del XI i denna (EGT L 179, 23.6.1998, s. 3).

5

(6)  Rådets beslut 98/392/EG av den 23 mars 1998 om Europeiska gemenskapens ingående av Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 och avtalet av den 28 juli 1994 om genomförande av del XI i denna konvention (EGT L 179, 23.6.1998, s. 1).

6

(7)  Rådets beslut 98/414/EG av den 8 juni 1998 om Europeiska gemenskapens ratifikation av avtalet om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och lågvandrande fiskbestånd (EGT L 189, 3.7.1998, s. 14).

7

(8)  Avtalet om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och lågvandrande fiskbestånd (EGT L 189, 3.7.1998, s. 16).

8

(9)  Rådets beslut 96/428/EG av den 25 juni 1996 om gemenskapens godtagande av avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet (EGT L 177, 16.7.1996, s. 24).

9

(10)  Avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet (EGT L 177, 16.7.1996, s. 26).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi) (EUT L 164, 25.6.2008, s. 19).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7).

12

(13)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).

13

(14)  Rådets resolution av den 3 november 1976 om vissa externa aspekter av inrättandet av en fiskezon på 200 nautiska mil inom gemenskapen, som trädde i kraft den 1 januari 1977 (EGT C 105, 7.5.1981, s. 1).

14

(15)  Kommissionens beslut 93/619/EG av den 19 november 1993 om inrättande av en vetenskaplig, teknisk och ekonomisk kommitté för fiskerinäringen (EGT L 297, 2.12.1993, s. 25).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

16

(17)  Rådets beslut 2004/585/EG av den 19 juli 2004 om inrättande av regionala rådgivande nämnder inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (EUT L 256, 3.8.2004, s. 17).

17

(18)  Rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordning (EG) nr 1626/94

18

(EUT L 409, 30.12.2006, s. 11).

(19)  Rådets förordning (EEG) nr 2930/86 av den 22 september 1986 om definition av fiskefartygs egenskaper (EGT L 274, 25.9.1986, s. 1).

19

(20)  Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009, s. 1).

20

(21)  Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (EUT L 286, 29.10.2008, s. 1)

21

(22)  Ices-zoner (Internationella havsforskningsrådet) enligt definitionerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 218/2009 av den 11 mars 2009 om avlämnande av statistikuppgifter om nominell fångst från medlemsstater som bedriver fiske i Nordatlantens östra del (EUT L 87, 31.3.2009, s. 70).

22

(23)  Cecaf-zonerna (östra centrala Atlanten eller FAO:s stora fiskeregion 34) enligt definitionerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2009 av den 11 mars 2009 om avlämnande av statistikuppgifter om nominell fångst från medlemsstater som bedriver fiske i vissa andra områden än dem i Nordatlanten

23

(EUT L 87, 31.3.2009, s. 1).

(24)  Dagen för den här förordningens ikraftträdande.

24

(25)  Fem år efter denna förordnings ikraftträdande.

25

(26)  Sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

26

(27)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 av den ... om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (se rådets ståndpunkt (EU) nr 10/2013 vid första behandlingen, sidan 46 i detta nummer av EUT).

27

(28)  Datumet för denna förordnings ikraftträdande.

28

(29)  Rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95 (EUT 289, 7.11.2003, s. 1).

29

(30)  Rådets förordning (EG) nr 639/2004 av den 30 mars 2004 om förvaltning av fiskeflottor som är registrerade i gemenskapens yttersta randområden (EUT L 102, 7.4.2004, s. 9).

30

(31)  EUT L ...”

31

---

BILAGA I

TILLTRÄDE TILL KUSTVATTEN ENLIGT DEFINITIONEN I ARTIKEL 5.2

1.   Förenade kungarikets kustvatten

A.   Tillträde för Frankrike

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Berwick-upon-Tweed österut
  Coquet Island österut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil)

1.

Berwick-upon-Tweed österut

Coquet Island österut

Sill

Obegränsat

| 2. | Flamborough Head österut
  Spurn Head österut |
| --- | --- |

2.

Flamborough Head österut

Spurn Head österut

Sill

Obegränsat

| 3. | Lowestoft österut
  Lyme Regis söderut |
| --- | --- |

3.

Lowestoft österut

Lyme Regis söderut

Samtliga arter

Obegränsat

| 4. | Lyme Regis söderut
  Eddystone söderut |
| --- | --- |

4.

Lyme Regis söderut

Eddystone söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

| 5. | Eddystone söderut
  Longships åt sydväst |
| --- | --- |

5.

Eddystone söderut

Longships åt sydväst

Demersalt fiske

Obegränsat

Kammusslor

Obegränsat

Hummer

Obegränsat

Languster

Obegränsat

| 6. | Longships åt sydväst
  Hartland Point åt nordväst |
| --- | --- |

6.

Longships åt sydväst

Hartland Point åt nordväst

Demersalt fiske

Obegränsat

Languster

Obegränsat

Hummer

Obegränsat

| 7. | Från Hartland Point till en linje dragen från nordspetsen på Lundy Island |
| --- | --- |

7.

Från Hartland Point till en linje dragen från nordspetsen på Lundy Island

Demersalt fiske

Obegränsat

| 8. | Från en linje väster om Lundy Island till Cardigan Harbour |
| --- | --- |

8.

Från en linje väster om Lundy Island till Cardigan Harbour

Samtliga arter

Obegränsat

| 9. | Point Lynas norrut
  Morecambe Light Vessel österut |
| --- | --- |

9.

Point Lynas norrut

Morecambe Light Vessel österut

Samtliga arter

Obegränsat

| 10. | County Down |
| --- | --- |

10.

County Down

Demersalt fiske

Obegränsat

| 11. | New Island åt nordost
  Sanda Island åt sydväst |
| --- | --- |

11.

New Island åt nordost

Sanda Island åt sydväst

Samtliga arter

Obegränsat

| 12. | Port Stewart norrut
  Barra Head västerut |
| --- | --- |

12.

Port Stewart norrut

Barra Head västerut

Samtliga arter

Obegränsat

| 13. | Latitud 57°40′N
  Butt of Lewis västerut |
| --- | --- |

13.

Latitud 57°40′N

Butt of Lewis västerut

Samtliga arter,

utom skaldjur

Obegränsat

| 14. | St Kilda, Flannan Islands |
| --- | --- |

14.

St Kilda, Flannan Islands

Samtliga arter

Obegränsat

| 15. | Väster om en linje som förbinder Butt of Lewis fyr med punkten 59°30′N, 5°45′V |
| --- | --- |

15.

Väster om en linje som förbinder Butt of Lewis fyr med punkten 59°30′N, 5°45′V

Samtliga arter

Obegränsat

B.   Tillträde för Irland

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Point Lynas norrut
  Mull of Galloway söderut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil)

1.

Point Lynas norrut

Mull of Galloway söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

| 2. | Mull of Oa västerut
  Barra Head västerut |
| --- | --- |

2.

Mull of Oa västerut

Barra Head västerut

Demersalt fiske

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

C.   Tillträde för Tyskland

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karakteristika |
| --- | --- | --- |
| Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Öster om Shetlandsöarna och Fair Isle mellan linjer dragna rakt åt sydost från Sumburgh Heads fyr, rakt åt nordost från Skroos fyr och rakt åt sydväst från Skadans fyr |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karakteristika

Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil)

1.

Öster om Shetlandsöarna och Fair Isle mellan linjer dragna rakt åt sydost från Sumburgh Heads fyr, rakt åt nordost från Skroos fyr och rakt åt sydväst från Skadans fyr

Sill

Obegränsat

| 2. | Berwick-upon-Tweed österut, Whitby High fyr österut |
| --- | --- |

2.

Berwick-upon-Tweed österut, Whitby High fyr österut

Sill

Obegränsat

| 3. | North Forelands fyr österut, Dungeness nya fyr söderut |
| --- | --- |

3.

North Forelands fyr österut, Dungeness nya fyr söderut

Sill

Obegränsat

| 4. | Zonen omkring St Kilda |
| --- | --- |

4.

Zonen omkring St Kilda

Sill

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

| 5. | Butt of Lewis fyr västerut till den linje som förbinder Butt of Lewis fyr med punkten 59°30′N, 5°45′V |
| --- | --- |

5.

Butt of Lewis fyr västerut till den linje som förbinder Butt of Lewis fyr med punkten 59°30′N, 5°45′V

Sill

Obegränsat

| 6. | Zonen omkring North Rona och Sulisker (Sulasgeir) |
| --- | --- |

6.

Zonen omkring North Rona och Sulisker (Sulasgeir)

Sill

Obegränsat

D.   Tillträde för Nederländerna

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| United Kingdom coast (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Öster om Shetlandsöarna och Fair Isle mellan linjer dragna rakt åt sydost från Sumburgh Heads fyr, rakt åt nordost från Skroos fyr och rakt åt sydväst från Skadans fyr |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

United Kingdom coast (6–12 nautiska mil)

1.

Öster om Shetlandsöarna och Fair Isle mellan linjer dragna rakt åt sydost från Sumburgh Heads fyr, rakt åt nordost från Skroos fyr och rakt åt sydväst från Skadans fyr

Sill

Obegränsat

| 2. | Berwick-upon-Tweed österut, Flamborough Head österut |
| --- | --- |

2.

Berwick-upon-Tweed österut, Flamborough Head österut

Sill

Obegränsat

| 3. | North Foreland österut, Dungeness nya fyr söderut |
| --- | --- |

3.

North Foreland österut, Dungeness nya fyr söderut

Sill

Obegränsat

E.   Tillträde för Belgien

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Berwick-upon-Tweed österut
  Coquet Island österut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Förenade kungarikets kust (6–12 nautiska mil)

1.

Berwick-upon-Tweed österut

Coquet Island österut

Sill

Obegränsat

| 2. | Cromer norrut
  North Foreland österut |
| --- | --- |

2.

Cromer norrut

North Foreland österut

Demersalt fiske

Obegränsat

| 3. | North Foreland österut
  Dungeness nya fyr söderut |
| --- | --- |

3.

North Foreland österut

Dungeness nya fyr söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

Sill

Obegränsat

| 4. | Dungeness nya fyr söderut, Selsey Bill söderut |
| --- | --- |

4.

Dungeness nya fyr söderut, Selsey Bill söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

| 5. | Straight Point åt sydost, South Bishop åt nordväst |
| --- | --- |

5.

Straight Point åt sydost, South Bishop åt nordväst

Demersalt fiske

Obegränsat

2.   Irlands kustvatten

A.   Tillträde för Frankrike

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Irlands kust (6-12 nautiska mil) |
| 1. | Erris Head åt nordväst
  Sybil Point västerut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Irlands kust (6-12 nautiska mil)

1.

Erris Head åt nordväst

Sybil Point västerut

Demersalt fiske

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

| 2. | Mizen Head söderut
  Stags söderut |
| --- | --- |

2.

Mizen Head söderut

Stags söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

| 3. | Stags söderut
  Cork söderut |
| --- | --- |

3.

Stags söderut

Cork söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

Makrill l

Obegränsat

Sill

Obegränsat

| 4. | Cork söderut, Carnsore Point söderut |
| --- | --- |

4.

Cork söderut, Carnsore Point söderut

Samtliga arter

Obegränsat

| 5. | Carnsore Point söderut, Haulbowline åt sydost |
| --- | --- |

5.

Carnsore Point söderut, Haulbowline åt sydost

Samtliga arter utom skaldjur

Obegränsat

B.   Tillträde för Förenade kungariket

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Irish coast (6 to 12 miles) |
| 1. | Mine Head söderut
  Hook Point |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Irish coast (6 to 12 miles)

1.

Mine Head söderut

Hook Point

Demersalt fiske

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

| 2. | Hook Point
  Carlingford Lough |
| --- | --- |

2.

Hook Point

Carlingford Lough

Demersalt fiske

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

Kammusslor

Obegränsat

C.   Tillträde för Nederländerna

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Irlands kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Stags söderut
  Carnsore Point söderut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Irlands kust (6–12 nautiska mil)

1.

Stags söderut

Carnsore Point söderut

Sill

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

D.   Tillträde för Tyskland

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Irlands kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Old Head of Kinsale söderut
  Carnsore Point söderut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Irlands kust (6–12 nautiska mil)

1.

Old Head of Kinsale söderut

Carnsore Point söderut

Sill

Obegränsat

| 2. | Cork söderut
  Carnsore Point söderut |
| --- | --- |

2.

Cork söderut

Carnsore Point söderut

Makrill

Obegränsat

E.   Tillträde för Belgien

| Geografiskt område | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- |
| Irlands kust (6–12 nautiska mil) |
| 1. | Cork söderut
  Carnsore Point söderut |

Geografiskt område

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Irlands kust (6–12 nautiska mil)

1.

Cork söderut

Carnsore Point söderut

Demersalt fiske

Obegränsat

| 2. | Wicklow Head österut
  Carlingford Lough åt sydost |
| --- | --- |

2.

Wicklow Head österut

Carlingford Lough åt sydost

Demersalt fiske

Obegränsat

3.   Belgiens kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstater | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| 3–12 nautiska mil | Nederländerna | Samtliga arter | Obegränsat |
| | Frankrike | Sill | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstater

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

3–12 nautiska mil

Nederländerna

Samtliga arter

Obegränsat

Frankrike

Sill

Obegränsat

4.   Danmarks kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstater | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Nordsjökusten (dansk-tyska gränsen till Hanstholm)
  (6–12 nautiska mil) |
| Dansk-tyska gränsen till Blåvands Huk | Tyskland | Plattfisk | Obegränsat |
| Räkor | Obegränsat |
| Nederländerna | Plattfisk | Obegränsat |
| Rundfisk | Obegränsat |
| Blåvands Huk till Bovbjerg | Belgien | Torsk | Obegränsat endast 1 juni–31 juli |
| Kolja | Obegränsat endast 1 juni–31 juli |
| Tyskland | Plattfisk | Obegränsat |
| Nederländerna | Rödspätta | Obegränsat |
| Tunga | Obegränsat |
| Thyborøn till Hanstholm | Belgien | Vitling | Obegränsat endast 1 juni–31 juli |
| Rödspätta | Obegränsat endast 1 juni–31 juli |
| Tyskland | Plattfisk | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Torsk | Obegränsat |
| Gråsej | Obegränsat |
| Kolja | Obegränsat |
| Makrill | Obegränsat |
| Sill | Obegränsat |
| Vitling | Obegränsat |
| Nederländerna | Torsk | Obegränsat |
| Rödspätta | Obegränsat |
| Tunga | Obegränsat |
| Skagerrak
  (Hanstholm till Skagen)
  (4–12 nautiska mil) | Belgien | Rödspätta | Obegränsat endast 1 juni–31 juli |
| Tyskland | Plattfisk | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Torsk | Obegränsat |
| Gråsej | Obegränsat |
| Kolja | Obegränsat |
| Makrill | Obegränsat |
| Sill | Obegränsat |
| Vitling | Obegränsat |
| Nederländerna | Torsk | Obegränsat |
| Rödspätta | Obegränsat |
| Tunga | Obegränsat |
| Kattegatt
  (3–12 nautiska mil) | Tyskland | Torsk | Obegränsat |
| Plattfisk | Obegränsat |
| Havskräfta | Obegränsat |
| Sill | Obegränsat |
| Norr om Zeeland till parallellen för latituden som går genom Forsnæs fyr | Tyskland | Skarpsill | Obegränsat |
| Österjön
  (inklusive Bälten, Öresund, Bornholm) (3–12 nautiska mil) | Tyskland | Plattfisk | Obegränsat |
| Torsk | Obegränsat |
| Sill | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Ål | Obegränsat |
| Lax | Obegränsat |
| Vitling | Obegränsat |
| Makrill | Obegränsat |
| Skagerack
  (4–12 nautiska mil) | Sverige | Samtliga arter | Obegränsat |
| Kattegatt
  (3–12 nautiska mil (1)) | Sverige | Samtliga arter | Obegränsat |
| Österjön
  (3–12 nautiska mil) | Sverige | Samtliga arter | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstater

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Nordsjökusten (dansk-tyska gränsen till Hanstholm)

(6–12 nautiska mil)

Dansk-tyska gränsen till Blåvands Huk

Tyskland

Plattfisk

Obegränsat

Räkor

Obegränsat

Nederländerna

Plattfisk

Obegränsat

Rundfisk

Obegränsat

Blåvands Huk till Bovbjerg

Belgien

Torsk

Obegränsat endast 1 juni–31 juli

Kolja

Obegränsat endast 1 juni–31 juli

Tyskland

Plattfisk

Obegränsat

Nederländerna

Rödspätta

Obegränsat

Tunga

Obegränsat

Thyborøn till Hanstholm

Belgien

Vitling

Obegränsat endast 1 juni–31 juli

Rödspätta

Obegränsat endast 1 juni–31 juli

Tyskland

Plattfisk

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Torsk

Obegränsat

Gråsej

Obegränsat

Kolja

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Vitling

Obegränsat

Nederländerna

Torsk

Obegränsat

Rödspätta

Obegränsat

Tunga

Obegränsat

Skagerrak

(Hanstholm till Skagen)

(4–12 nautiska mil)

Belgien

Rödspätta

Obegränsat endast 1 juni–31 juli

Tyskland

Plattfisk

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Torsk

Obegränsat

Gråsej

Obegränsat

Kolja

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Vitling

Obegränsat

Nederländerna

Torsk

Obegränsat

Rödspätta

Obegränsat

Tunga

Obegränsat

Kattegatt

(3–12 nautiska mil)

Tyskland

Torsk

Obegränsat

Plattfisk

Obegränsat

Havskräfta

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Norr om Zeeland till parallellen för latituden som går genom Forsnæs fyr

Tyskland

Skarpsill

Obegränsat

Österjön

(inklusive Bälten, Öresund, Bornholm) (3–12 nautiska mil)

Tyskland

Plattfisk

Obegränsat

Torsk

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Ål

Obegränsat

Lax

Obegränsat

Vitling

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

Skagerack

(4–12 nautiska mil)

Sverige

Samtliga arter

Obegränsat

Kattegatt

(3–12 nautiska mil (1))

Sverige

Samtliga arter

Obegränsat

Österjön

(3–12 nautiska mil)

Sverige

Samtliga arter

Obegränsat

5.   Tysklands kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstater | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Nordsjökusten
  (3–12 nautiska mil)
  Samtliga kuster | Danmark | Demersalt fiske | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Tobisfiskar | Obegränsat |
| Nederländerna | Demersalt fiske l | Obegränsat |
| Räkor | Obegränsat |
| Dansk-tyska gränsen till den norra änden av Amrum vid 54°43′N | Danmark | Räkor | Obegränsat |
| Zonen omkring Helgoland | Förenade kungariket | Torsk | Obegränsat |
| Rödspätta | Obegränsat |
| Östersjökusten
  (3–12 nautiska mil) | Danmark | Torsk | Obegränsat |
| Rödspätta | Obegränsat |
| Sill | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Ål | Obegränsat |
| Vitling | Obegränsat |
| Makrill | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstater

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Nordsjökusten

(3–12 nautiska mil)

Samtliga kuster

Danmark

Demersalt fiske

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Tobisfiskar

Obegränsat

Nederländerna

Demersalt fiske l

Obegränsat

Räkor

Obegränsat

Dansk-tyska gränsen till den norra änden av Amrum vid 54°43′N

Danmark

Räkor

Obegränsat

Zonen omkring Helgoland

Förenade kungariket

Torsk

Obegränsat

Rödspätta

Obegränsat

Östersjökusten

(3–12 nautiska mil)

Danmark

Torsk

Obegränsat

Rödspätta

Obegränsat

Sill

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Ål

Obegränsat

Vitling

Obegränsat

Makrill

Obegränsat

6.   Frankrikes och de utomeuropeiska franska departementens kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Nordöstra Atlantkusten (6–12 nautiska mil) |
| Fransk-belgiska gränsen öster om departementet Manche (Vire-Grandcamp les Bains mynning 49° 23′ 30′′ N–1° 2 ′VNNO) | Belgien | Demersalt fiske | Obegränsat |
| Kammusslor | Obegränsat |
| Nederländerna | Samtliga arter | Obegränsat |
| Dunkerque (2° 20′O) till Cap d'Antifer (0° 10′O) | Tyskland | Sill | Obegränsat endast 1 oktober–31 december |
| Fransk-belgiska gränsen till Cap d'Alprech västerut (50° 42′30′′N–1° 33′30′′O) | Förenade kungariket | Sill | Obegränsat |
| Atlantkusten (6–12 nautiska mil) | | | |
| Spansk-franska gränsen till 46° 08′ N | Spain | Ansjovis | Riktat fiske, obegränsat endast 1 mars–30 juni |
| Fiske efter levande bete, endast 1 juli–31 oktober |
| Sardiner | Obegränsat endast 1 januari–28 februari och 1 juli–31 december |
| Dessutom måste verksamhet som rör ovannämnda arter bedrivas i enlighet med och inom de begränsningar för verksamheten som gällde 1984 |
| Medelhavskusten (6–12 nautiska mil) | | | |
| Spanska gränsen Cap Leucate | Spanien | Samtliga arter | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Nordöstra Atlantkusten (6–12 nautiska mil)

Fransk-belgiska gränsen öster om departementet Manche (Vire-Grandcamp les Bains mynning 49° 23′ 30′′ N–1° 2 ′VNNO)

Belgien

Demersalt fiske

Obegränsat

Kammusslor

Obegränsat

Nederländerna

Samtliga arter

Obegränsat

Dunkerque (2° 20′O) till Cap d'Antifer (0° 10′O)

Tyskland

Sill

Obegränsat endast 1 oktober–31 december

Fransk-belgiska gränsen till Cap d'Alprech västerut (50° 42′30′′N–1° 33′30′′O)

Förenade kungariket

Sill

Obegränsat

Atlantkusten (6–12 nautiska mil)

Spansk-franska gränsen till 46° 08′ N

Spain

Ansjovis

Riktat fiske, obegränsat endast 1 mars–30 juni

Fiske efter levande bete, endast 1 juli–31 oktober

Sardiner

Obegränsat endast 1 januari–28 februari och 1 juli–31 december

Dessutom måste verksamhet som rör ovannämnda arter bedrivas i enlighet med och inom de begränsningar för verksamheten som gällde 1984

Medelhavskusten (6–12 nautiska mil)

Spanska gränsen Cap Leucate

Spanien

Samtliga arter

Obegränsat

7.   Spaniens kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Atlantkusten (6–12 nautiska mil) |
| Fransk-spanska gränsen till Cap Mayors fyr (3° 47′ V) | Frankrike | Pelagiska arter | Obegränsat i enlighet med och inom de begränsningar för verksamheten som gällde 1984 |
| Medelhavskusten (6–12 nautiska mil) | | | |
| Franska gränsen/Cap Creus | Frankrike | Samtliga arter | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Atlantkusten (6–12 nautiska mil)

Fransk-spanska gränsen till Cap Mayors fyr (3° 47′ V)

Frankrike

Pelagiska arter

Obegränsat i enlighet med och inom de begränsningar för verksamheten som gällde 1984

Medelhavskusten (6–12 nautiska mil)

Franska gränsen/Cap Creus

Frankrike

Samtliga arter

Obegränsat

8.   Kroatiens kustvatten
   (2)

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| 12 nautiska mil begränsat till havsområdet under Kroatiens överhöghet norr om en linje 45 grader och 10 minuter nordlig bredd utmed västra Istriens kust, från den yttre gränsen av Kroatiens territorialhav, där denna linje möter fastlandet på västra Istriens kust (Grgatov rt/Funtana) | Slovenien | Bottenlevande arter och små pelagiska arter inklusive sardin och ansjovis | 100 ton för högst 25 fiske- fartyg, inbegripet 5 fiskefartyg med trål |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

12 nautiska mil begränsat till havsområdet under Kroatiens överhöghet norr om en linje 45 grader och 10 minuter nordlig bredd utmed västra Istriens kust, från den yttre gränsen av Kroatiens territorialhav, där denna linje möter fastlandet på västra Istriens kust (Grgatov rt/Funtana)

Slovenien

Bottenlevande arter och små pelagiska arter inklusive sardin och ansjovis

100 ton för högst 25 fiske- fartyg, inbegripet 5 fiskefartyg med trål

9.   Nederländernas kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| (3–12 nautiska mil) hela kusten | Belgien | Samtliga arter | Obegränsat |
| Danmark | Demersalt fiske | Obegränsat |
| Skarpsill | Obegränsat |
| Tobisfiskar | Obegränsat |
| Taggmakrill | Obegränsat |
| Tyskland | Torsk | Obegränsat |
| Räkor | Obegränsat |
| (6–12 nautiska mil) hela kusten | Frankrike | Samtliga arter | Obegränsat |
| Texels sydpunkt västerut till gränsen mellan Nederländerna och Tyskland | Förenade kungariket | Demersalt fiske | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

(3–12 nautiska mil) hela kusten

Belgien

Samtliga arter

Obegränsat

Danmark

Demersalt fiske

Obegränsat

Skarpsill

Obegränsat

Tobisfiskar

Obegränsat

Taggmakrill

Obegränsat

Tyskland

Torsk

Obegränsat

Räkor

Obegränsat

(6–12 nautiska mil) hela kusten

Frankrike

Samtliga arter

Obegränsat

Texels sydpunkt västerut till gränsen mellan Nederländerna och Tyskland

Förenade kungariket

Demersalt fiske

Obegränsat

10.   Sloveniens kustvatten
   (3)

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| 12 nautiska mil begränsat till havsområdet under Sloveniens överhöghet norr om en linje 45 grader och 10 minuter nordlig bredd utmed västra Istriens kust, från den yttre gränsen av Kroatiens territorialhav, där denna linje möter fastlandet på västra Istriens kust (Grgatov rt/Funtana) | Kroatien | Bottenlevande arter och små pelagiska arter inklusive sardin och ansjovis | 100 ton för högst 25 fiske- fartyg, inbegripet 5 fiskefartyg med trål |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

12 nautiska mil begränsat till havsområdet under Sloveniens överhöghet norr om en linje 45 grader och 10 minuter nordlig bredd utmed västra Istriens kust, från den yttre gränsen av Kroatiens territorialhav, där denna linje möter fastlandet på västra Istriens kust (Grgatov rt/Funtana)

Kroatien

Bottenlevande arter och små pelagiska arter inklusive sardin och ansjovis

100 ton för högst 25 fiske- fartyg, inbegripet 5 fiskefartyg med trål

11.   Finlands kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Östersjön (4–12 nautiska mil) (4) | Sverige | Samtliga arter | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Östersjön (4–12 nautiska mil) (4)

Sverige

Samtliga arter

Obegränsat

12.   Sveriges kustvatten

| Geografiskt område | Medlemsstat | Art | Mängd eller särskilda karaktäristika |
| --- | --- | --- | --- |
| Skagerrak (4–12 nautiska mil) | Danmark | Samtliga arter | Obegränsat |
| Kattegatt (3–12 nautiska mil (5)) | Danmark | Samtliga arter | Obegränsat |
| Östersjön (4–12 nautiska mil) | Danmark | Samtliga arter | Obegränsat |
| Finland | Samtliga arter | Obegränsat |

Geografiskt område

Medlemsstat

Art

Mängd eller särskilda karaktäristika

Skagerrak (4–12 nautiska mil)

Danmark

Samtliga arter

Obegränsat

Kattegatt (3–12 nautiska mil (5))

Danmark

Samtliga arter

Obegränsat

Östersjön (4–12 nautiska mil)

Danmark

Samtliga arter

Obegränsat

Finland

Samtliga arter

Obegränsat

---

(1)  Mätt från kustlinjen.

(2)  Ovannämnda ordning ska tillämpas från det att skiljedomen till följd av skiljeavtalet mellan Republiken Sloveniens regering och Republiken Kroatiens regering som undertecknades i Stockholm den 4 november 2009 har genomförts fullt ut.

(3)  Ovannämnda ordning ska tillämpas från det att skiljedomen till följd av skiljeavtalet mellan Republiken Sloveniens regering och Republiken Kroatiens regering som undertecknades i Stockholm den 4 november 2009 har genomförts fullt ut.

(4)  3–12 nautiska mil runt Bogskär.

(5)  Mätt från kustlinjen.

---

BILAGA II

FISKEKAPACITETSTAK

| Medlemsstat | Kapacitetstak |
| --- | --- |
| GT | kW |
| Belgien | 18 962 | 51 586 |
| Bulgarien | 7 250 | 62 708 |
| Danmark | 88 762 | 313 333 |
| Tyskland | 71 117 | 167 078 |
| Estland | 21 677 | 52 566 |
| Irland | 77 568 | 210 083 |
| Grekland | 84 123 | 469 061 |
| Spanien (inklusive de yttersta randområdena) | 423 550 | 964 826 |
| Frankrike (inklusive de yttersta randområdena) | 214 282 | 1 166 328 |
| Kroatien | 53 452 | 426 064 |
| Italien | 173 506 | 1 070 028 |
| Cypern | 11 021 | 47 803 |
| Lettland | 46 418 | 58 496 |
| Litauen | 73 489 | 73 516 |
| Malta | 14 965 | 95 776 |
| Nederländerna | 166 859 | 350 736 |
| Polen | 38 270 | 90 650 |
| Portugal (inklusive de yttersta randområdena) | 114 549 | 386 539 |
| Rumänien | 1 908 | 6 356 |
| Slovenien | 675 | 8 867 |
| Finland | 18 066 | 181 717 |
| Sverige | 43 386 | 210 829 |
| Förenade kungariket | 231 106 | 909 141 |

Medlemsstat

Kapacitetstak

GT

kW

Belgien

18 962

51 586

Bulgarien

7 250

62 708

Danmark

88 762

313 333

Tyskland

71 117

167 078

Estland

21 677

52 566

Irland

77 568

210 083

Grekland

84 123

469 061

Spanien (inklusive de yttersta randområdena)

423 550

964 826

Frankrike (inklusive de yttersta randområdena)

214 282

1 166 328

Kroatien

53 452

426 064

Italien

173 506

1 070 028

Cypern

11 021

47 803

Lettland

46 418

58 496

Litauen

73 489

73 516

Malta

14 965

95 776

Nederländerna

166 859

350 736

Polen

38 270

90 650

Portugal (inklusive de yttersta randområdena)

114 549

386 539

Rumänien

1 908

6 356

Slovenien

675

8 867

Finland

18 066

181 717

Sverige

43 386

210 829

Förenade kungariket

231 106

909 141

| Unionens yttersta randområden | Kapacitetstak |
| --- | --- |
| GT | kW |
| Spanien |
| Kanarieöarna: L (1) < 12 m. unionsvatten | 2 617 | 20 863 |
| Kanarieöarna: L > 12 m. unionsvatten | 3 059 | 10 364 |
| Kanarieöarna: L > 12 m. Internationella vatten och tredjeländers vatten | 28 823 | 45 593 |
| Frankrike |
| Réunion: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m | 1 050 | 19 320 |
| Réunion: Pelagiska arter. L > 12 m | 10 002 | 31 465 |
| Franska Guyana: Demersala och pelagiska arter. Längd < 12 m | 903 | 11 644 |
| Franska Guyana: Räktrålare | 7 560 | 19 726 |
| Franska Guyana: Pelagiska arter. Offshorefartyg. | 3 500 | 5 000 |
| Martinique: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m | 5 409 | 142 116 |
| Martinique: Pelagiska arter. L > 12 m | 1 046 | 3 294 |
| Guadeloupe: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m | 6 188 | 162 590 |
| Guadeloupe: Pelagiska arter. L > 12 m | 500 | 1 750 |
| Portugal |
| Madeira: Demersala arter. L < 12 m | 604 | 3 969 |
| Madeira: Demersala och pelagiska arter. L > 12 m | 4 114 | 12 734 |
| Madeira: Pelagiska arter. Not/vad. L > 12 m | 181 | 777 |
| Azorerna: Demersala arter. L < 12 m | 2 617 | 29 870 |
| Azorerna: Demersala och pelagiska arter. L > 12 m | 12 979 | 25 721 |

Unionens yttersta randområden

Kapacitetstak

GT

kW

Spanien

Kanarieöarna: L (1) < 12 m. unionsvatten

2 617

20 863

Kanarieöarna: L > 12 m. unionsvatten

3 059

10 364

Kanarieöarna: L > 12 m. Internationella vatten och tredjeländers vatten

28 823

45 593

Frankrike

Réunion: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m

1 050

19 320

Réunion: Pelagiska arter. L > 12 m

10 002

31 465

Franska Guyana: Demersala och pelagiska arter. Längd < 12 m

903

11 644

Franska Guyana: Räktrålare

7 560

19 726

Franska Guyana: Pelagiska arter. Offshorefartyg.

3 500

5 000

Martinique: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m

5 409

142 116

Martinique: Pelagiska arter. L > 12 m

1 046

3 294

Guadeloupe: Demersala och pelagiska arter. L < 12 m

6 188

162 590

Guadeloupe: Pelagiska arter. L > 12 m

500

1 750

Portugal

Madeira: Demersala arter. L < 12 m

604

3 969

Madeira: Demersala och pelagiska arter. L > 12 m

4 114

12 734

Madeira: Pelagiska arter. Not/vad. L > 12 m

181

777

Azorerna: Demersala arter. L < 12 m

2 617

29 870

Azorerna: Demersala och pelagiska arter. L > 12 m

12 979

25 721

---

(1)  Med ”L” menas ett fartygs längd.

---

BILAGA III

RÅDGIVANDE NÄMNDER

1.   Rådgivande nämnders namn och behörighetsområde

| Namn | Behörighetsområden |
| --- | --- |
| Österjön | Ices-zonerna IIIb, IIIc och IIId |
| Svarta havet | AKFM:s geografiska delområde såsom det definieras i resolution AKFM/33/2009/2 |
| Medelhavet | Medelhavets marina vatten öster om linjen 5°36′ Väst |
| Nordsjön | Ices-zonerna IV och IIIa |
| Nordvästliga vatten | Ices-zonerna V (med undantag av Va och endast unionsvatten i Vb), VI och VII |
| Sydvästliga vatten | Ices-zonerna VIII, IX och X (vattnen runt Azorerna) samt Cecaf-zonerna 34.1.1, 34.1.2 och 34.2.0 (vattnen runt Madeira och Kanarieöarna) |
| De yttersta randområdena | Unionsvattnen runt de yttersta randområdena enligt artikel 349 första stycket i fördraget, som ska vara uppdelade i tre områden: västra Atlanten, östra Atlanten och Indiska oceanen |
| Pelagiska bestånd (blåvitling, makrill, taggmakrill, sill, trynfisk) | Alla geografiska områden utom Östersjön och Medelhavet |
| Fiske på öppet hav/fjärrfiske | Alla icke-unionsvatten |
| Vattenbruk | Vattenbruk, enligt definitionen i artikel 4 |
| Marknader | Alla marknadsområden |

Namn

Behörighetsområden

Österjön

Ices-zonerna IIIb, IIIc och IIId

Svarta havet

AKFM:s geografiska delområde såsom det definieras i resolution AKFM/33/2009/2

Medelhavet

Medelhavets marina vatten öster om linjen 5°36′ Väst

Nordsjön

Ices-zonerna IV och IIIa

Nordvästliga vatten

Ices-zonerna V (med undantag av Va och endast unionsvatten i Vb), VI och VII

Sydvästliga vatten

Ices-zonerna VIII, IX och X (vattnen runt Azorerna) samt Cecaf-zonerna 34.1.1, 34.1.2 och 34.2.0 (vattnen runt Madeira och Kanarieöarna)

De yttersta randområdena

Unionsvattnen runt de yttersta randområdena enligt artikel 349 första stycket i fördraget, som ska vara uppdelade i tre områden: västra Atlanten, östra Atlanten och Indiska oceanen

Pelagiska bestånd (blåvitling, makrill, taggmakrill, sill, trynfisk)

Alla geografiska områden utom Östersjön och Medelhavet

Fiske på öppet hav/fjärrfiske

Alla icke-unionsvatten

Vattenbruk

Vattenbruk, enligt definitionen i artikel 4

Marknader

Alla marknadsområden

2.   Rådgivande nämnders funktionssätt och finansiering

| a) | I generalförsamlingen och den verkställande kommittén ska 60 % av platserna vigas åt företrädare för fiskarna och rådgivande nämnden för vattenbruk, vattenbruksaktörer och företrädare för bearbetnings- och marknadsföringssektorerna, och 40 % vigas åt företrädare för andra intressegrupper som påverkas av den gemensamma fiskeripolitiken, exempelvis miljöorganisationer och konsumentgrupper. |
| --- | --- |

a)

I generalförsamlingen och den verkställande kommittén ska 60 % av platserna vigas åt företrädare för fiskarna och rådgivande nämnden för vattenbruk, vattenbruksaktörer och företrädare för bearbetnings- och marknadsföringssektorerna, och 40 % vigas åt företrädare för andra intressegrupper som påverkas av den gemensamma fiskeripolitiken, exempelvis miljöorganisationer och konsumentgrupper.

| b) | Med undantag för rådgivande nämnden för vattenbruk och rådgivande nämnden för marknader, ska åtminstone en företrädare för fångstundersektorn från varje berörd medlemsstat vara medlem i den verkställande kommittén. |
| --- | --- |

b)

Med undantag för rådgivande nämnden för vattenbruk och rådgivande nämnden för marknader, ska åtminstone en företrädare för fångstundersektorn från varje berörd medlemsstat vara medlem i den verkställande kommittén.

| c) | Ledamöter i den verkställande kommittén ska, i de fall detta är möjligt, anta rekommendationer i samförstånd. Om samförstånd inte kan nås, ska de avvikande åsikter som uttrycks av ledamöter anges i de rekommendationer som antas av majoriteten av de ledamöter som är närvarande och deltar i omröstningen. |
| --- | --- |

c)

Ledamöter i den verkställande kommittén ska, i de fall detta är möjligt, anta rekommendationer i samförstånd. Om samförstånd inte kan nås, ska de avvikande åsikter som uttrycks av ledamöter anges i de rekommendationer som antas av majoriteten av de ledamöter som är närvarande och deltar i omröstningen.

| d) | Varje rådgivande nämnd ska utse en ordförande i samförstånd. Ordföranden ska agera opartiskt. |
| --- | --- |

d)

Varje rådgivande nämnd ska utse en ordförande i samförstånd. Ordföranden ska agera opartiskt.

| e) | Varje rådgivande nämnd ska anta de åtgärder som krävs för att säkerställa öppenhet och respekt för alla åsikter som kommer till uttryck. |
| --- | --- |

e)

Varje rådgivande nämnd ska anta de åtgärder som krävs för att säkerställa öppenhet och respekt för alla åsikter som kommer till uttryck.

| f) | Rekommendationer som antas av den verkställande kommittén ska omedelbart göras tillgängliga för generalförsamlingen, kommissionen, berörda medlemstater och på begäran också för enskilda från allmänheten. |
| --- | --- |

f)

Rekommendationer som antas av den verkställande kommittén ska omedelbart göras tillgängliga för generalförsamlingen, kommissionen, berörda medlemstater och på begäran också för enskilda från allmänheten.

| g) | Generalförsamlingens möten ska vara öppna för allmänheten. Möten i verkställande kommittén ska vara öppna för allmänheten utom i de undantagsfall då en majoritet i den verkställande kommittén beslutar något annat. |
| --- | --- |

g)

Generalförsamlingens möten ska vara öppna för allmänheten. Möten i verkställande kommittén ska vara öppna för allmänheten utom i de undantagsfall då en majoritet i den verkställande kommittén beslutar något annat.

| h) | Europeiska och nationella organisationer som företräder fiskerisektorn och andra intresseorganisationer får föreslå ledamöter för de berörda medlemsstaterna. Dessa medlemsstater ska enas om ledamöterna i generalförsamlingen. |
| --- | --- |

h)

Europeiska och nationella organisationer som företräder fiskerisektorn och andra intresseorganisationer får föreslå ledamöter för de berörda medlemsstaterna. Dessa medlemsstater ska enas om ledamöterna i generalförsamlingen.

| i) | Företrädare för nationella och regionala förvaltningar som har fiskeintressen i berört område och forskare från medlemsstaternas institut för vetenskaplig forskning och fiskeriforskning och från de internationella forskningsinstitut som är rådgivare åt kommissionen ska få delta i den rådgivande nämndens möten som aktiva observatörer. Andra kvalificerade forskare får också bjudas in. |
| --- | --- |

i)

Företrädare för nationella och regionala förvaltningar som har fiskeintressen i berört område och forskare från medlemsstaternas institut för vetenskaplig forskning och fiskeriforskning och från de internationella forskningsinstitut som är rådgivare åt kommissionen ska få delta i den rådgivande nämndens möten som aktiva observatörer. Andra kvalificerade forskare får också bjudas in.

| j) | Företrädare för Europaparlamentet och kommissionen får delta som aktiva observatörer i den rådgivande nämndens möten. |
| --- | --- |

j)

Företrädare för Europaparlamentet och kommissionen får delta som aktiva observatörer i den rådgivande nämndens möten.

| k) | Företrädare för fiskerinäringen och andra intressegrupper från tredjeländer, inbegripet företrädare för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer som har ett fiskeintresse i området eller fiskeriverksamhet som omfattas av en rådgivande nämnd, får bjudas in att delta som aktiva observatörer när frågor som de berörs av diskuteras. |
| --- | --- |

k)

Företrädare för fiskerinäringen och andra intressegrupper från tredjeländer, inbegripet företrädare för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer som har ett fiskeintresse i området eller fiskeriverksamhet som omfattas av en rådgivande nämnd, får bjudas in att delta som aktiva observatörer när frågor som de berörs av diskuteras.

| l) | Rådgivande nämnder får ansöka om ekonomiskt stöd från unionen i sin egenskap av organ som arbetar med mål av allmänt europeiskt intresse. |
| --- | --- |

l)

Rådgivande nämnder får ansöka om ekonomiskt stöd från unionen i sin egenskap av organ som arbetar med mål av allmänt europeiskt intresse.

| m) | Kommissionen ska underteckna en bidragsöverenskommelse med varje rådgivande nämnd för att bidra till dess operativa kostnader, inklusive kostnader för översättning och tolkning. |
| --- | --- |

m)

Kommissionen ska underteckna en bidragsöverenskommelse med varje rådgivande nämnd för att bidra till dess operativa kostnader, inklusive kostnader för översättning och tolkning.

| n) | Kommissionen får utföra de kontroller den anser nödvändiga för att säkerställa att de rådgivande nämnderna fullgör sina anförtrodda uppgifter. |
| --- | --- |

n)

Kommissionen får utföra de kontroller den anser nödvändiga för att säkerställa att de rådgivande nämnderna fullgör sina anförtrodda uppgifter.

| o) | Varje rådgivande nämnd ska årligen översända sin budget och sin verksamhetsrapport till kommissionen och till berörda medlemsstater. |
| --- | --- |

o)

Varje rådgivande nämnd ska årligen översända sin budget och sin verksamhetsrapport till kommissionen och till berörda medlemsstater.

| p) | Kommissionen eller revisionsrätten kan när som helst ordna så att en revision genomförs, antingen av ett externt organ som kommissionen väljer eller av kommissionens eller revisionsrättens egna avdelningar. |
| --- | --- |

p)

Kommissionen eller revisionsrätten kan när som helst ordna så att en revision genomförs, antingen av ett externt organ som kommissionen väljer eller av kommissionens eller revisionsrättens egna avdelningar.

| q) | Varje rådgivande nämnd ska utse en auktoriserad revisor för den period då unionsbidrag erhålls. |
| --- | --- |

q)

Varje rådgivande nämnd ska utse en auktoriserad revisor för den period då unionsbidrag erhålls.

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 13 juli 2011 antog Europeiska kommissionen ett förslag till ny grundförordning om den gemensamma fiskeripolitiken.

| a) | Efter tre riktlinjedebatter i mars, april och maj 2012 nådde rådet (jordbruk och fiske) en partiell allmän riktlinje den 12 juni 2012 (1), vilken slutbehandlades vid rådets möte den 26 februari 2013, särskilt vad avser genomförandet av förbudet mot att kasta fångster överbord och därmed sammanhängande bestämmelser (artiklarna 15 och 16) (2). |
| --- | --- |

a)

Efter tre riktlinjedebatter i mars, april och maj 2012 nådde rådet (jordbruk och fiske) en partiell allmän riktlinje den 12 juni 2012 (1), vilken slutbehandlades vid rådets möte den 26 februari 2013, särskilt vad avser genomförandet av förbudet mot att kasta fångster överbord och därmed sammanhängande bestämmelser (artiklarna 15 och 16) (2).

Europaparlamentet röstade om sin ståndpunkt vid första behandlingen den 6 februari 2013 (3).

Efter omröstningen i Europaparlamentet ägde förhandlingar rum mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen i syfte att nå en överenskommelse om förslaget. Avgörande informella trepartsmöten ägde rum den 28 och 29 maj 2013 och ett sista informellt tekniskt möte ägde rum den 7 juni 2013. Överenskommelsen godkändes därefter av Ständiga representanternas kommitté (Coreper) den 14 juni 2013, Europaparlamentets fiskeriutskott den 18 juni 2013 samt rådet den 15 juli 2013.

Mot bakgrund av sagda överenskommelse och efter juristlingvisternas slutgranskning har rådet (jordbruk och fiske) uppmanats att vid mötet den 17 oktober 2013 anta rådets ståndpunkt vid första behandlingen i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet enligt artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

Rådet har i sitt arbete vederbörligen beaktat Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs och Regionkommitténs yttranden, vilka avgavs den 28 mars 2012 respektive den 4 maj 2012 (4).

II.   SYFTE

Förslaget ingår i reformpaketet från juli 2011 (med koppling till förslaget om en ny gemensam marknadsordning och en översyn av den gemensamma fiskeripolitikens externa dimension) och måste ses i samband med förslaget till den nya Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), som kommissionen antog den 2 december 2011. Det allmänna syftet med förslaget är att för fisket och vattenbruket säkra långsiktiga och hållbara miljövillkor och ekonomiska och sociala villkor samt bidra till en tryggad livsmedelsförsörjning.

Kommissionens förslag innehåller följande viktiga nya inslag:

| — | Förvaltning av bestånd med maximalt hållbart uttag som en rättslig skyldighet (”senast 2015” för samtliga bestånd). |
| --- | --- |

—

Förvaltning av bestånd med maximalt hållbart uttag som en rättslig skyldighet (”senast 2015” för samtliga bestånd).

| — | Genomförandebeslut av medlemsstaterna i ett regionalt sammanhang enligt fleråriga unionsplaner eller unionsramar för tekniska åtgärder. |
| --- | --- |

—

Genomförandebeslut av medlemsstaterna i ett regionalt sammanhang enligt fleråriga unionsplaner eller unionsramar för tekniska åtgärder.

| — | Förbud mot att kasta fångster över bord (landningsskyldighet oberoende av kvoter och minimireferensstorlekar, förbud mot verksamhet vid otillräckliga kvoter och därmed sammanhängande saluföringsstandarder för fångster över kvoterna). |
| --- | --- |

—

Förbud mot att kasta fångster över bord (landningsskyldighet oberoende av kvoter och minimireferensstorlekar, förbud mot verksamhet vid otillräckliga kvoter och därmed sammanhängande saluföringsstandarder för fångster över kvoterna).

| — | Överlåtbara fiskenyttjanderätter som representerar fiskemöjligheter. |
| --- | --- |

—

Överlåtbara fiskenyttjanderätter som representerar fiskemöjligheter.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

A)   Allmänna synpunkter

På grundval av kommissionens förslag har Europaparlamentet och rådet förhandlat i syfte att nå en överenskommelse i samband med rådets ståndpunkt vid första behandlingen. Rådets ståndpunkt återspeglar till fullo den kompromiss som de båda medlagstiftarna kommit fram till.

B)   Nyckelfrågor

Den kompromiss som återspeglas i rådets ståndpunkt vid första behandlingen innehåller följande centrala element:

a)   Allmänna bestämmelser

Europaparlamentet har accepterat rådets förslag att sammanföra allmänna och särskilda mål i en enda artikel (artikel 2). Inom ramen för målen var det nödvändigt att kompromissa, i synnerhet om begreppet och tidsplanen för införandet av förvaltning av fiskbestånd i enlighet med maximalt hållbart uttag, om kopplingen till bevarandet av den marina miljön i stort, om upphörandet med utkast samt om anpassningen av flottkapaciteten. Den svåraste kompromissen gällde maximalt hållbart uttag. Man framhåller den stegvis intensifierade processen för genomförandet av detta förvaltningsbegrepp – men med fasta tidsgränser – och anger att nyckelförvaltningsparametern är den utnyttjandetakt som bestånden utsätts för genom fisket.

Bland definitionerna inriktades kompromissen på ”ekosystemansats i fiskeriförvaltningen”, ”skonsamt fiske”, ”minimireferensstorlek”, ”återstoden av den tillåtna fångstmängden” samt ”partnerskapsavtal om hållbart fiske”. Parlamentet godtog rådets nya definitioner av ”utkast” och ”medlemsstat med ett direkt förvaltningsintresse”, vilket rör den berörda grupp av medlemsstater som är inbegripna i s.k. regionalisering, och rådet godtog parlamentets nya definitioner av ”bestånd inom säkra biologiska gränser”, ”skonsamt fiske” – med en smärre ändring –, ”selektivt fiske” – med en smärre ändring – samt ”inträde i flottan”.

b)   Tillträde till fiskevatten

Europaparlamentet godtog den utvidgade förmånsbehandlingen av lokala flottor i de yttersta randområdena gentemot samtliga yttersta randområden (artikel 5.3). Rådet godtog det särskilda omnämnandet av och extrastödet till befintliga biologiskt känsliga områden, vilket parlamentet betraktade som tillträdesvillkor; denna bestämmelse flyttades för att ingå i bevarandeåtgärderna (artikel 8).

c)   Bevarandeåtgärder

Parlamentet och rådet nådde en kompromiss om tillägget av en artikel om allmänna bestämmelser för bevarandeåtgärder, som båda institutionerna ansåg vara lämplig. Parlamentet lyckades uppnå ett antal specifikationer när det gäller förteckningarna över tekniska åtgärder och bevarandeåtgärder, medan rådet kunde vidhålla sin ståndpunkt att de tekniska åtgärderna bör betraktas som en undergrupp till bevarandeåtgärderna. Rådet godtog parlamentets ändringsförslag när det gäller områden för återhämtning av fiskbestånd (artikel 8), med ett antal ändringar. I stället för att ge medlemsstaterna befogenhet att fastställa dessa områden, enades man om att ha unionsåtgärder som bygger på regionalt samarbete mellan medlemsstaterna. Nationella åtgärder är fortfarande möjliga i enlighet med särskilda bestämmelser, som gäller medlemsstaternas egna fiskefartyg och deras 12-milszoner (artiklarna 19 och 20).

Parterna enades om att rationalisera bestämmelserna om fleråriga planer och koppla dem till begreppet maximalt hållbart uttag, med en särskild bestämmelse om ”blandfiske”, och till förbudet mot utkast.

En besvärlig kompromiss uppnåddes om den nya artikeln om bevarandeåtgärder för att fullgöra skyldigheter i enlighet med miljölagstiftningen (artikel 11). Parlamentet nådde framgång med sitt stöd till kommissionens ståndpunkt att det bör finnas delegerade akter, om åtgärderna måste antas på unionsnivå, medan rådet kunde klargöra tillämpningsområdet för denna bestämmelse och införa ett förfarande genom vilket utformningen av dessa åtgärder kvarstår inom det regionala samarbetet mellan medlemsstaterna om mer än en medlemsstat berörs. Rådet godtog parlamentets ändringsförslag om fortsatt egenmakt för medlemsstaterna när det gäller akutåtgärder (artikel 13).

Den svåraste biten av kompromissen gällde artiklarna 15 och 16 om landningsskyldigheten och fiskemöjligheter. Rådet måste ge efter eller skärpa vissa inslag i de flexibilitetsmekanismer det hade planerat för genomförandet av denna skyldighet, medan parlamentet till stor del godtog rådets ståndpunkt när det gäller tillämpningsområdet och genomförandet i fisket av landningsskyldigheten mellan 2015 och 2019. Parlamentet samtyckte till att närmare ange genomförandeförfarandena, så att s.k. utkastplaner som antas som delegerade akter som ett minimikrav måste vara införda när landningsskyldigheten träder i kraft, medan fleråriga planer i regel kommer att utgöra instrumentet för genomförande. En kompromiss uppnåddes också om de allmänna bestämmelserna för kontroll av förbudet mot att kasta fångster över bord. Parlamentet avstod från ett antal ändringar det hade tänkt sig i artikel 16 (fiskemöjligheter), med tanke på rådets behörighet i enlighet med artikel 43.3 i EUF-fördraget. Rådet måste dock godta att allmänna regler för tilldelning av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna fastställdes i förordningen (artikel 17).

När det gäller regionaliseringen (artikel 18), lyckades rådet övertyga parlamentet om upplägget och om en mer koncis formulering av detta avsnitt, samtidigt som de olika möjligheterna till antingen unionsåtgärder eller medlemsstaternas egna åtgärder bibehölls. Denna fråga var särskilt viktig för att säkra kompromissen, eftersom de medlemsstater som redan har inlett regionaliseringsprocesserna ansåg att den nya förordningen måste återspegla nuvarande praxis.

d)   Förvaltning av fiskekapaciteten

Både parlamentet och rådet motsatte sig införandet av en obligatorisk handel med fiskenyttjanderätter, som kommissionen hade föreslagit för att lösa problemet med överkapacitet. Parlamentet godtog en hänvisning till sådana nyttjanderätter som en frivillig del av medlemsstaternas förvaltningssystem.

Rådet godtog delvis parlamentets ändringsförslag när det gäller ett mer övergripande förfarande för rapportering av kapacitet, inbegripet ett införande av beräkningsstandarder med utgångspunkt i kommissionens riktlinjer. Parlamentet godtog i stor utsträckning rådets ståndpunkt när det gäller de ekonomiska påföljdernas proportionalitet i samband med bristande efterlevnad.

e)   En vetenskaplig bas för fiskeriförvaltningen

Kompromissen om detta moment var inriktad på insamlingen av uppgifter. Rådet godtog delvis parlamentets strävan efter större insyn i uppgiftsinsamlingen och rapporteringen och samtyckte till en fortsatt tillämpning av den sektorsförordning som rådet antog 2008 (5).

f)   Extern politik

När det gäller momentet om extern politik, stödde både parlamentet och rådet mer detaljerade bestämmelser än de som ingår i förslaget, varvid rådet byggde sin ståndpunkt på rådets slutsatser från mars 2012 (6). Parlamentet gav efter när det gäller detaljnivån i fråga om obligatoriska bestämmelser i partnerskapsavtal om hållbart fiske och protokoll till dessa och dessutom när det gäller villkoren för beviljande av licenser på detta område. Parlamentet samtyckte också till att samla den politik som gäller bestånd som utnyttjas tillsammans med tredjeländer eller gemensam förvaltning av bestånd med tredjeländer i en enda artikel (artikel 33).

g)   Vattenbruk

I avsnittet om vattenbruk godtog rådet en ytterligare tonvikt på miljöfrågor och resurseffektivitet inom fleråriga nationella strategiska planer, vilket parlamentet begärt.

h)   Kontroll och tillsyn

När det gäller kontroll och tillsyn, nåddes en kompromiss om principerna för kontroll och rådet samtyckte till att inrätta en expertgrupp för efterlevnad. På rådets begäran utvidgades dess uppgifter till en rådgivande roll, utöver översynen av efterlevnad och genomförande i unionens system för fiskerikontroll.

i)   Finansieringsinstrument

Parlamentet avstod från de ändringsförslag där syftet var mer detaljerade tvärvillkor mellan finansieringsinstrumenten och åtaganden inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken och miljölagstiftningen. Rådet föredrog att ta upp dessa frågor i samband med förhandlingarna om en förordning om EHFF, men samtyckte till att de allmänna principerna för tvärvillkor fastställdes i förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken.

j)   Rådgivande nämnder

Både parlamentet och rådet förordade att antalet rådgivande nämnder utökas och att deras roll skulle anges närmare i förordningen. En kompromiss var nödvändig om hur branschens intressen och intressegrupper från samhället i stort skulle företrädas (bilaga III) och rådet godtog parlamentets begäran om en rådgivande nämnd för marknaderna.

k)   Delegering av befogenhet

Förfarandet och tillämpningsområdet för kommissionens genomförandebefogenheter utgjorde en av de besvärliga delarna av kompromissen. När det gäller delegerade akter, stödde parlamentet i de flesta fall kommissionens förslag, i vilket tolv befogenheter för delegerade akter angavs. Rådet hade i sin allmänna riktlinje redan godkänt fem av dessa och den slutliga kompromissen ledde till sex sådana befogenheter. Merparten av dessa (fyra stycken) avser genomförandet av förbudet mot utkast.

IV.   SLUTSATS

Rådets ståndpunkt vid första behandlingen återspeglar till fullo den kompromiss som med kommissionens hjälp nåddes i förhandlingarna mellan rådet och Europaparlamentet. Denna kompromiss bekräftas av skrivelsen från ordföranden för Europaparlamentets fiskeriutskott (PECH) till Corepers ordförande (den 20 juni 2013) (7). I denna skrivelse meddelar ordföranden för fiskeriutskottet att han kommer att rekommendera ledamöterna i utskottet och därefter plenarsammanträdet att vid Europaparlamentets andra behandling anta rådets ståndpunkt vid första behandlingen utan ändringar, med förbehåll för granskning av de båda institutionernas juristlingvister. Genom antagandet av förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken tillhandahåller Europeiska unionen en väsentlig del av det som krävs för fastställandet av en reform av den gemensamma fiskeripolitiken. Det finns inte ännu någon överenskommelse om den finansiella pelaren till stöd för reformen, Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF).

---

(1)  Dok. 11322/12 PECHE 227 CODEC 1654.

(2)  Dok. 11322/1/12 PECHE 227 CODEC 1654 REV 1.

(3)  Dok. 5255/13 CODEC 61 PECHE 39 PE 7.

(4)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 183, EUT C 225, 27.7.2012, s. 20.

(5)  Förordning (EG) nr 199/2008.

(6)  Dok. 7086/12 PECHE 66.

(7)  Skrivelse nummer 310831, IPOL-COM.PECH D(2013)32913.

---

UTTALANDE FRÅN RÅDET OM FLERÅRIGA PLANER

Rådet är fast beslutet att arbeta tillsammans med Europaparlamentet och kommissionen för att ta itu med de interinstitutionella frågorna och enas om hur man ska kunna gå vidare på ett sätt som respekterar såväl parlamentets som rådets rättsliga ställning för att underlätta utarbetandet och införandet av fleråriga planer på prioriterad basis enligt den gemensamma fiskeripolitiken.

Rådet föreslår vidare att det ska inrättas en interinstitutionell expertgrupp som ska bidra till att finna det lämpligaste sättet att gå vidare.

---

UTTALANDE FRÅN EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM DATAINSAMLING

Europaparlamentet och rådet begär att kommissionen påskyndar antagandet av ett förslag till ändring av förordning (EG) nr 199/2008, så att de principer och mål för datainsamling som är nödvändiga för att stödja den reformerade gemensamma fiskeripolitiken och som avses i den nya förordningen om den reformerade gemensamma fiskeripolitiken så snart som möjligt ska kunna genomföras i praktiken.

---

UTTALANDEN FRÅN KOMMISSIONEN

Till artikel 18

(om punkterna 1 och 3) Kommissionen understryker att kommissionens befogenhet att anta åtgärder som anges i medlemsstaternas gemensamma rekommendationer genom genomförandeakter eller delegerade akter inte kan påverka kommissionens frihet att anta sådana akter.

(om punkt 7) Möjligheten för de medlemsstater som har ett direkt förvaltningsintresse att utarbeta allmänna gemensamma rekommendationer kan inte påverka kommissionens exklusiva initiativrätt när det gäller att lägga fram förslag på området för den gemensamma fiskeripolitiken.

(om punkt 8) Mot bakgrund av artikel 2.1 i EUF-fördraget kan punkt 8 inte tolkas som att medlemsstaterna, om annan unionslagstiftning saknas, automatiskt bemyndigas att anta rättsligt bindande akter på ett område där unionen har exklusiv behörighet. Om kommissionen anser att sådana akter inte är förenliga med målen för den gemensamma fiskeripolitiken, bör medlemsstaterna agera i enlighet med principen om lojalt samarbete i syfte att undanröja sådant som eventuellt är oförenligt med unionsrätten.

Till del VI och särskilt artikel 28.3

Bestämmelserna om den yttre politiken i del VI påverkar inte giltigheten av rådsbeslut eller förhandlingsdirektiv från rådet till kommissionen Commission i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget eller av avtal som ingåtts med tredjestater eller organisationer i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget.

Till artikel 47.2 andra delen

Kommissionen betonar att det strider mot både ordalydelsen och andemeningen i förordning (EU) nr 182/2011 (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13) att åberopa artikel 5.4 andra stycket b på ett systematiskt sätt. För att denna bestämmelse ska användas måste det finnas ett särskilt behov av att avvika från principen om att kommissionen får anta ett utkast till genomförandeakt om inget yttrande avges. Eftersom detta är ett undantag från den allmänna regel som fastställs i artikel 5.4, kan inte användningen av andra stycket b enbart anses ingå i lagstiftarens ”utrymme för skönsmässig bedömning”, utan användningen måste tolkas restriktivt och därmed också motiveras.

---

| 30.11.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.11.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/46

---

RÅDETS STÅNDPUNKT (EU) nr 10/2013 VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 104/2000

Antagen av rådet den 17 oktober 2013

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42 och 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Den gemensamma fiskeripolitikens tillämpningsområde omfattar marknadsåtgärder för fiskeri- och vattenbruksprodukter inom unionen. Den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (nedan kallad den gemensamma marknadsordningen) är en integrerad del av den gemensamma fiskeripolitiken och bör bidra till att uppnå dess mål. Eftersom den gemensamma fiskeripolitiken håller på att ses över bör den gemensamma marknadsordningen anpassas i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(1)

Den gemensamma fiskeripolitikens tillämpningsområde omfattar marknadsåtgärder för fiskeri- och vattenbruksprodukter inom unionen. Den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (nedan kallad den gemensamma marknadsordningen) är en integrerad del av den gemensamma fiskeripolitiken och bör bidra till att uppnå dess mål. Eftersom den gemensamma fiskeripolitiken håller på att ses över bör den gemensamma marknadsordningen anpassas i enlighet med detta.

| (2) | Rådets förordning (EG) nr 104/2000 (4) behöver ändras för att ta hänsyn till de brister som konstaterats vid genomförandet av nu gällande bestämmelser, den senaste tidens utveckling på unionens marknad och på världsmarknaden och de förändringar som skett inom fisket och vattenbruket. |
| --- | --- |

(2)

Rådets förordning (EG) nr 104/2000 (4) behöver ändras för att ta hänsyn till de brister som konstaterats vid genomförandet av nu gällande bestämmelser, den senaste tidens utveckling på unionens marknad och på världsmarknaden och de förändringar som skett inom fisket och vattenbruket.

| (3) | Fisket har en särskilt viktig betydelse för ekonomin i unionens kustområden, inbegripet de yttersta randområdena. Eftersom fisket ger yrkesfiskarna i dessa områden en utkomst, bör åtgärder vidtas för att främja marknadsstabilitet och minska skillnaden mellan utbud och efterfrågan. |
| --- | --- |

(3)

Fisket har en särskilt viktig betydelse för ekonomin i unionens kustområden, inbegripet de yttersta randområdena. Eftersom fisket ger yrkesfiskarna i dessa områden en utkomst, bör åtgärder vidtas för att främja marknadsstabilitet och minska skillnaden mellan utbud och efterfrågan.

| (4) | Den gemensamma marknadsordningens bestämmelser bör genomföras i överensstämmelse med unionens internationella åtaganden, särskilt de som följer av Världshandelsorganisationens bestämmelser. I handeln med fiskeri- och vattenbruksprodukter med tredjeländer bör villkoren för en rättvis konkurrens säkerställas, i synnerhet genom respekt för hållbarhet och genom att tillämpa sociala normer som motsvarar dem som gäller för unionens produkter. |
| --- | --- |

(4)

Den gemensamma marknadsordningens bestämmelser bör genomföras i överensstämmelse med unionens internationella åtaganden, särskilt de som följer av Världshandelsorganisationens bestämmelser. I handeln med fiskeri- och vattenbruksprodukter med tredjeländer bör villkoren för en rättvis konkurrens säkerställas, i synnerhet genom respekt för hållbarhet och genom att tillämpa sociala normer som motsvarar dem som gäller för unionens produkter.

| (5) | Det är viktigt att förvaltningen av den gemensamma marknadsordningen bygger på principerna om god förvaltning i den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

(5)

Det är viktigt att förvaltningen av den gemensamma marknadsordningen bygger på principerna om god förvaltning i den gemensamma fiskeripolitiken.

| (6) | För att den gemensamma marknadsordningen ska vara framgångsrik är det synnerligen viktigt att konsumenterna via marknadsförings- och utbildningskampanjer informeras om nyttan med att äta fisk och mångfalden av tillgängliga fiskarter samt om vikten av att förstå den information som finns på märkningen. |
| --- | --- |

(6)

För att den gemensamma marknadsordningen ska vara framgångsrik är det synnerligen viktigt att konsumenterna via marknadsförings- och utbildningskampanjer informeras om nyttan med att äta fisk och mångfalden av tillgängliga fiskarter samt om vikten av att förstå den information som finns på märkningen.

| (7) | Fiskeriproducentorganisationerna och vattenbruksproducentorganisationerna (nedan kallade producentorganisationerna) har en nyckelroll när det gäller att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken och för den gemensamma marknadsordningen. Det är därför nödvändigt att utöka deras ansvar och tillhandahålla nödvändigt ekonomiskt stöd så att de kan spela en mer betydelsefull roll i den dagliga förvaltningen av fisket, med respekt för den ram som fastställts i målen för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är också nödvändigt att säkerställa att deras medlemmar bedriver fiskeri- och vattenbruksverksamhet på ett hållbart sätt, förbättrar utsläppandet av produkter på marknaden, samlar in information om vattenbruket och förbättrar sina inkomster. Vid förverkligandet av dessa mål bör producentorganisationerna ta hänsyn till de olika villkor för fiskeri- och vattenbrukssektorerna som råder inom unionen, inbegripet i de yttersta randområdena, i synnerhet det småskaliga fiskets och det extensiva vattenbrukets särdrag. Det bör vara möjligt för de behöriga nationella myndigheterna att ta ansvar för förverkligandet av dessa mål genom att nära samarbeta med producentorganisationerna när det gäller förvaltningsfrågor och, vid behov, tilldelning av kvoter och förvaltning av fiskeansträngningen, beroende på behoven i varje enskilt fiske. |
| --- | --- |

(7)

Fiskeriproducentorganisationerna och vattenbruksproducentorganisationerna (nedan kallade producentorganisationerna) har en nyckelroll när det gäller att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken och för den gemensamma marknadsordningen. Det är därför nödvändigt att utöka deras ansvar och tillhandahålla nödvändigt ekonomiskt stöd så att de kan spela en mer betydelsefull roll i den dagliga förvaltningen av fisket, med respekt för den ram som fastställts i målen för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är också nödvändigt att säkerställa att deras medlemmar bedriver fiskeri- och vattenbruksverksamhet på ett hållbart sätt, förbättrar utsläppandet av produkter på marknaden, samlar in information om vattenbruket och förbättrar sina inkomster. Vid förverkligandet av dessa mål bör producentorganisationerna ta hänsyn till de olika villkor för fiskeri- och vattenbrukssektorerna som råder inom unionen, inbegripet i de yttersta randområdena, i synnerhet det småskaliga fiskets och det extensiva vattenbrukets särdrag. Det bör vara möjligt för de behöriga nationella myndigheterna att ta ansvar för förverkligandet av dessa mål genom att nära samarbeta med producentorganisationerna när det gäller förvaltningsfrågor och, vid behov, tilldelning av kvoter och förvaltning av fiskeansträngningen, beroende på behoven i varje enskilt fiske.

| (8) | Åtgärder bör vidtas för att främja ett lämpligt och representativt deltagande av småskaliga producenter. |
| --- | --- |

(8)

Åtgärder bör vidtas för att främja ett lämpligt och representativt deltagande av småskaliga producenter.

| (9) | I syfte att stärka producentorganisationernas konkurrenskraft och livskraft bör lämpliga kriterier för deras bildande fastsällas på ett tydligt sätt. |
| --- | --- |

(9)

I syfte att stärka producentorganisationernas konkurrenskraft och livskraft bör lämpliga kriterier för deras bildande fastsällas på ett tydligt sätt.

| (10) | Branschorganisationer som består av olika kategorier av aktörer i fiske- och vattenbrukssektorerna kan hjälpa till att förbättra samordningen av saluföringen inom distributionskedjan och ta fram åtgärder som är av intresse för hela sektorn. |
| --- | --- |

(10)

Branschorganisationer som består av olika kategorier av aktörer i fiske- och vattenbrukssektorerna kan hjälpa till att förbättra samordningen av saluföringen inom distributionskedjan och ta fram åtgärder som är av intresse för hela sektorn.

| (11) | Det bör fastställas gemensamma villkor för medlemsstaternas erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer, för utvidgningen av de regler som producentorganisationer och branschorganisationer antar och för fördelningen av de kostnader som uppstår vid en sådan utvidgning. Utvidgning av reglerna bör godkännas av kommissionen. |
| --- | --- |

(11)

Det bör fastställas gemensamma villkor för medlemsstaternas erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer, för utvidgningen av de regler som producentorganisationer och branschorganisationer antar och för fördelningen av de kostnader som uppstår vid en sådan utvidgning. Utvidgning av reglerna bör godkännas av kommissionen.

| (12) | Eftersom fiskbestånd är gemensamma resurser kan de i vissa fall nyttjas på ett mer hållbart och effektivt sätt av organisationer med medlemmar från olika medlemsstater och regioner. Det är därför också nödvändigt att främja möjligheten att bilda producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer på nationell och transnationell nivå, vid behov på grundval av biogeografiska regioner. Sådana organisationer bör fungera som partnerskap med syfte att fastställa gemensamma och bindande regler och skapa likvärdiga förutsättningar för samtliga parter som är verksamma inom fiskeindustrin. Då man bildar dessa organisationer bör man säkerställa att de fortsätter att omfattas av konkurrensreglerna som föreskrivs i denna förordning, och att man respekterar behovet att upprätthålla en länk mellan de enskilda kustsamhällena och det fiske och de farvatten dessa traditionellt har nyttjat. |
| --- | --- |

(12)

Eftersom fiskbestånd är gemensamma resurser kan de i vissa fall nyttjas på ett mer hållbart och effektivt sätt av organisationer med medlemmar från olika medlemsstater och regioner. Det är därför också nödvändigt att främja möjligheten att bilda producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer på nationell och transnationell nivå, vid behov på grundval av biogeografiska regioner. Sådana organisationer bör fungera som partnerskap med syfte att fastställa gemensamma och bindande regler och skapa likvärdiga förutsättningar för samtliga parter som är verksamma inom fiskeindustrin. Då man bildar dessa organisationer bör man säkerställa att de fortsätter att omfattas av konkurrensreglerna som föreskrivs i denna förordning, och att man respekterar behovet att upprätthålla en länk mellan de enskilda kustsamhällena och det fiske och de farvatten dessa traditionellt har nyttjat.

| (13) | Kommissionen bör uppmuntra åtgärder för att främja kvinnors deltagande i vattenbruksproducentorganisationerna. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen bör uppmuntra åtgärder för att främja kvinnors deltagande i vattenbruksproducentorganisationerna.

| (14) | För att kunna styra sina medlemmar mot en hållbar fiskeri- och vattenbruksverksamhet bör producentorganisationerna utarbeta och till medlemsstaternas behöriga myndigheter överlämna en produktions- och saluföringsplan innehållande de åtgärder som krävs för att de ska kunna uppfylla sina mål. |
| --- | --- |

(14)

För att kunna styra sina medlemmar mot en hållbar fiskeri- och vattenbruksverksamhet bör producentorganisationerna utarbeta och till medlemsstaternas behöriga myndigheter överlämna en produktions- och saluföringsplan innehållande de åtgärder som krävs för att de ska kunna uppfylla sina mål.

| (15) | För att den gemensamma fiskeripolitikens mål när det gäller utkast av fångst ska kunna nås, är det nödvändigt att åstadkomma en utbredd användning av selektiva fiskeredskap som förhindrar fångster av för liten fisk. |
| --- | --- |

(15)

För att den gemensamma fiskeripolitikens mål när det gäller utkast av fångst ska kunna nås, är det nödvändigt att åstadkomma en utbredd användning av selektiva fiskeredskap som förhindrar fångster av för liten fisk.

| (16) | Eftersom fisket är oförutsägbart bör det inrättas en mekanism för lagring av fiskeriprodukter avsedda att användas som livsmedel i syfte att främja större stabilitet på marknaden och öka produktavkastningen, särskilt genom att skapa mervärde. Den mekanismen bör bidra till stabilisering och konvergens av unionens lokala marknader i syfte att förverkliga målen med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(16)

Eftersom fisket är oförutsägbart bör det inrättas en mekanism för lagring av fiskeriprodukter avsedda att användas som livsmedel i syfte att främja större stabilitet på marknaden och öka produktavkastningen, särskilt genom att skapa mervärde. Den mekanismen bör bidra till stabilisering och konvergens av unionens lokala marknader i syfte att förverkliga målen med den inre marknaden.

| (17) | För att ta hänsyn till prisskillnaderna inom unionen bör varje fiskeriproducentorganisation ha rätt att föreslå ett pris som utlöser lagringsmekanismen. Det utlösande priset bör fastställas på ett sådant sätt att rättvis konkurrens upprätthålls mellan aktörerna. |
| --- | --- |

(17)

För att ta hänsyn till prisskillnaderna inom unionen bör varje fiskeriproducentorganisation ha rätt att föreslå ett pris som utlöser lagringsmekanismen. Det utlösande priset bör fastställas på ett sådant sätt att rättvis konkurrens upprätthålls mellan aktörerna.

| (18) | Fastställandet och tillämpningen av gemensamma handelsnormer bör möjliggöra att marknaden förses med hållbara produkter och att den inre marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter uppnår sin fulla potential, samt bör underlätta saluföring som baseras på rättvis konkurrens, vilket därigenom hjälper till att förbättra produktionens lönsamhet. Därför bör gällande handelsnormer fortsätta att tillämpas. |
| --- | --- |

(18)

Fastställandet och tillämpningen av gemensamma handelsnormer bör möjliggöra att marknaden förses med hållbara produkter och att den inre marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter uppnår sin fulla potential, samt bör underlätta saluföring som baseras på rättvis konkurrens, vilket därigenom hjälper till att förbättra produktionens lönsamhet. Därför bör gällande handelsnormer fortsätta att tillämpas.

| (19) | Det är nödvändigt att säkerställa att produkter som importeras till unionens marknad uppfyller samma krav och handelsnormer som de som gäller för unionens producenter. |
| --- | --- |

(19)

Det är nödvändigt att säkerställa att produkter som importeras till unionens marknad uppfyller samma krav och handelsnormer som de som gäller för unionens producenter.

| (20) | För att garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa bör fiskeri- och vattenbruksprodukter som släpps ut på unionsmarknaden, oberoende av deras ursprung, uppfylla gällande bestämmelser om livsmedelssäkerhet och livsmedelshygien. |
| --- | --- |

(20)

För att garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa bör fiskeri- och vattenbruksprodukter som släpps ut på unionsmarknaden, oberoende av deras ursprung, uppfylla gällande bestämmelser om livsmedelssäkerhet och livsmedelshygien.

| (21) | För att konsumenterna ska kunna göra välunderbyggda val är det nödvändigt att de får tydlig och fullständig information om bland annat produkternas ursprung och produktionsmetod. |
| --- | --- |

(21)

För att konsumenterna ska kunna göra välunderbyggda val är det nödvändigt att de får tydlig och fullständig information om bland annat produkternas ursprung och produktionsmetod.

| (22) | Användning av en miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, oavsett om de har sitt ursprung inom eller utanför unionen, gör det möjligt att tillhandahålla tydlig information om sådana produkters ekologiska hållbarhet. Det är därför nödvändigt att kommissionen utreder möjligheten att utarbeta och fastställa minimikriterier för utarbetandet av en miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter på unionsnivå. |
| --- | --- |

(22)

Användning av en miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, oavsett om de har sitt ursprung inom eller utanför unionen, gör det möjligt att tillhandahålla tydlig information om sådana produkters ekologiska hållbarhet. Det är därför nödvändigt att kommissionen utreder möjligheten att utarbeta och fastställa minimikriterier för utarbetandet av en miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter på unionsnivå.

| (23) | I konsumentskyddssyfte bör de behöriga nationella myndigheterna som ansvarar för att övervaka och kontrollera fullgörandet av de skyldigheter som fastställs i denna förordning fullt utnyttja tillgänglig teknik, inbegripet dna-test, i syfte att avskräcka aktörer från att falskmärka fångster. |
| --- | --- |

(23)

I konsumentskyddssyfte bör de behöriga nationella myndigheterna som ansvarar för att övervaka och kontrollera fullgörandet av de skyldigheter som fastställs i denna förordning fullt utnyttja tillgänglig teknik, inbegripet dna-test, i syfte att avskräcka aktörer från att falskmärka fångster.

| (24) | De konkurrensregler för avtal, beslut och förfaranden som avses i artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör gälla för produktion eller saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter i den utsträckning detta inte utgör ett hinder för den gemensamma marknadsordningens funktion eller äventyrar förverkligandet av de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(24)

De konkurrensregler för avtal, beslut och förfaranden som avses i artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör gälla för produktion eller saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter i den utsträckning detta inte utgör ett hinder för den gemensamma marknadsordningens funktion eller äventyrar förverkligandet av de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget.

| (25) | Det är lämpligt att fastställa konkurrensregler för produktion och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter, med beaktande av fiskeri- och vattenbruksnäringens särdrag, bland annat uppdelningen av sektorn, det faktum att fisk är en gemensam resurs och den omfattande importen, som bör omfattas av samma regler som unionens fiskeri- och vattenbruksprodukter. I förenklingssyfte bör tillämpliga bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 1184/2006 (5) införlivas med den här förordningen. Förordning (EG) nr 1184/2006 bör därför inte längre gälla för fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

(25)

Det är lämpligt att fastställa konkurrensregler för produktion och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter, med beaktande av fiskeri- och vattenbruksnäringens särdrag, bland annat uppdelningen av sektorn, det faktum att fisk är en gemensam resurs och den omfattande importen, som bör omfattas av samma regler som unionens fiskeri- och vattenbruksprodukter. I förenklingssyfte bör tillämpliga bestämmelser i rådets förordning (EG) nr 1184/2006 (5) införlivas med den här förordningen. Förordning (EG) nr 1184/2006 bör därför inte längre gälla för fiskeri- och vattenbruksprodukter.

| (26) | Det är nödvändigt att förbättra insamling, bearbetning och spridning av ekonomisk information om marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter i unionen. |
| --- | --- |

(26)

Det är nödvändigt att förbättra insamling, bearbetning och spridning av ekonomisk information om marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter i unionen.

| (27) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen om: tidsfrister, förfaranden och formulär för ansökningar om erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer och för återkallelse av sådana erkännanden; format, tidsfrister och förfaranden som tillämpas av medlemsstaterna när det gäller meddelanden till kommissionen om beslut om att bevilja eller återkalla erkännanden; format och förfarande för medlemsstaternas meddelande av bindande regler för producenter och aktörer; format och struktur för produktions och saluföringsplaner, samt förfarande och tidsfrister för inlämnande och godkännande av dem; format för offentliggörande av utlösande priser bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). |
| --- | --- |

(27)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen om: tidsfrister, förfaranden och formulär för ansökningar om erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer och för återkallelse av sådana erkännanden; format, tidsfrister och förfaranden som tillämpas av medlemsstaterna när det gäller meddelanden till kommissionen om beslut om att bevilja eller återkalla erkännanden; format och förfarande för medlemsstaternas meddelande av bindande regler för producenter och aktörer; format och struktur för produktions och saluföringsplaner, samt förfarande och tidsfrister för inlämnande och godkännande av dem; format för offentliggörande av utlösande priser bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).

| (28) | Förordning (EG) nr 104/2000 bör upphävas. I syfte att säkerställa kontinuitet när det gäller tillhandahållandet av konsumentinformation bör dock artikel 4 i den förordningen fortsätta att gälla till och med den 12 december 2014. |
| --- | --- |

(28)

Förordning (EG) nr 104/2000 bör upphävas. I syfte att säkerställa kontinuitet när det gäller tillhandahållandet av konsumentinformation bör dock artikel 4 i den förordningen fortsätta att gälla till och med den 12 december 2014.

| (29) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att inrätta den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, på grund av att marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter är av gemensam natur, och det därför, på grund av dess omfattning och verkningar och behovet av gemensamma åtgärder bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(29)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att inrätta den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, på grund av att marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter är av gemensam natur, och det därför, på grund av dess omfattning och verkningar och behovet av gemensamma åtgärder bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (30) | Förordningarna (EG) nr 1184/2006 och 1224/2009 bör därför ändras i enlighet härmed. |
| --- | --- |

(30)

Förordningarna (EG) nr 1184/2006 och 1224/2009 bör därför ändras i enlighet härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

1.   Härmed upprättas en gemensam marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter (nedan kallad den gemensamma marknadsordningen).

2.   Den gemensamma marknadsordningen omfattar följande delar:

| a) | Näringslivsorganisationer. |
| --- | --- |

a)

Näringslivsorganisationer.

| b) | Handelsnormer. |
| --- | --- |

b)

Handelsnormer.

| c) | Konsumentinformation. |
| --- | --- |

c)

Konsumentinformation.

| d) | Konkurrensregler. |
| --- | --- |

d)

Konkurrensregler.

| e) | Marknadsinformation. |
| --- | --- |

e)

Marknadsinformation.

3.   Den gemensamma marknadsordningen ska, när det gäller externa frågor, kompletteras av rådets förordning (EU) nr 1220/2012 (7) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1026/2012 (8).

4.   Genomförandet av den gemensamma marknadsordningen ska berättiga till mottagande av ekonomiskt stöd från unionen i enlighet med en framtida unionsrättsakt som fastställer villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Den gemensamma marknadsordningen ska gälla för de fiskeri- och vattenbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till denna förordning och som saluförs i unionen.

Artikel 3

Mål

Målen för den gemensamma marknadsordningen anges i artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) .../2013 (9).

Artikel 4

Principer

Den gemensamma marknadsordningen ska vägledas av principerna om god förvaltning enligt artikel 3 i förordning (EU) nr .../2013.

Artikel 5

Definitioner

I denna förordning ska definitionerna i artikel 4 i förordning (EU) nr .../2013, definitionerna i artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (10), i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (11), i artiklarna 2 och 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (12) samt i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 (13) gälla. Dessutom gäller följande definitioner:

| a) | : | fiskeriprodukter | : | vattenlevande organismer som erhålls genom fiskeverksamhet, eller produkter som framställts därav och som förtecknas i bilaga I. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| b) | : | vattenbruksprodukter | : | vattenlevande organismer som, oavsett i vilket stadium i livscykeln de befinner sig, erhålls genom vattenbruksverksamhet, eller produkter som framställts därav och som förtecknas i bilaga I. |
| c) | : | producent | : | fysisk eller juridisk person som använder produktionsmedel för att erhålla fiskeri- eller vattenbruksprodukter i syfte att släppa ut dem på marknaden. |
| d) | : | fiskeri- och vattenbrukssektor | : | den sektor inom ekonomin som omfattar all verksamhet i samband med produktion, beredning och saluföring av fiskeri- eller vattenbruksprodukter. |
| e) | : | tillhandahållande på marknaden | : | varje leverans av en fiskeri- eller vattenbruksprodukt för distribution, konsumtion eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt. |
| f) | : | utsläppande på marknaden | : | tillhandahållande för första gången av en fiskeri- eller vattenbruksprodukt på unionsmarknaden. |
| g) | : | detaljhandel | : | hantering och/eller beredning av livsmedel och lagring av det på det ställe där produkten säljs eller levereras till slutkonsumenten, inbegripet distributionsterminaler, catering, personalmatsalar, allmänna serveringsställen, restauranger eller liknande livsmedelsservice, affärer, distributionscentrum och grossistaffärer. |
| h) | : | färdigförpackad fiskeri- och vattenbruksprodukt | : | fiskeri- och vattenbruksprodukt som är ett färdigförpackat livsmedel enligt artikel 2.2 e i förordning (EG) nr 1169/2011. |

a)

:

fiskeriprodukter

:

vattenlevande organismer som erhålls genom fiskeverksamhet, eller produkter som framställts därav och som förtecknas i bilaga I.

b)

:

vattenbruksprodukter

:

vattenlevande organismer som, oavsett i vilket stadium i livscykeln de befinner sig, erhålls genom vattenbruksverksamhet, eller produkter som framställts därav och som förtecknas i bilaga I.

c)

:

producent

:

fysisk eller juridisk person som använder produktionsmedel för att erhålla fiskeri- eller vattenbruksprodukter i syfte att släppa ut dem på marknaden.

d)

:

fiskeri- och vattenbrukssektor

:

den sektor inom ekonomin som omfattar all verksamhet i samband med produktion, beredning och saluföring av fiskeri- eller vattenbruksprodukter.

e)

:

tillhandahållande på marknaden

:

varje leverans av en fiskeri- eller vattenbruksprodukt för distribution, konsumtion eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt.

f)

:

utsläppande på marknaden

:

tillhandahållande för första gången av en fiskeri- eller vattenbruksprodukt på unionsmarknaden.

g)

:

detaljhandel

:

hantering och/eller beredning av livsmedel och lagring av det på det ställe där produkten säljs eller levereras till slutkonsumenten, inbegripet distributionsterminaler, catering, personalmatsalar, allmänna serveringsställen, restauranger eller liknande livsmedelsservice, affärer, distributionscentrum och grossistaffärer.

h)

:

färdigförpackad fiskeri- och vattenbruksprodukt

:

fiskeri- och vattenbruksprodukt som är ett färdigförpackat livsmedel enligt artikel 2.2 e i förordning (EG) nr 1169/2011.

KAPITEL II

NÄRINGSLIVSORGANISATIONER

AVSNITT I

Bildande, mål och åtgärder

Artikel 6

Bildande av fiskeriproducentorganisationer och vattenbruksproducentorganisationer

1.   Fiskeriproducentorganisationer och vattenbruksproducentorganisationer (nedan kallade producentorganisationer) får bildas på initiativ av producenter av fiskeriprodukter respektive vattenbruksprodukter i en eller flera medlemsstater och erkännas i enlighet med bestämmelserna i avsnitt II.

2.   Vid bildandet av producentorganisationer ska, i tillämpliga fall, hänsyn tas till den specifika situation som gäller för småskaliga producenter.

3.   En producentorganisation som representerar både fiskeri- och vattenbruksverksamhet får upprättas som en gemensam fiskeri- och vattenbruksproducentorganisation.

Artikel 7

Producentorganisationernas mål

1.   Fiskeriproducentorganisationer ska verka för följande mål:

| a) | Främja livskraftig och hållbar fiskeverksamhet för medlemmarna i full överensstämmelse med förordning (EU) nr .../2013 och med miljörätten, med respekt för socialpolitiken, samt om den berörda medlemsstaten föreskriver detta även delta i förvaltningen av havets biologiska resurser. |
| --- | --- |

a)

Främja livskraftig och hållbar fiskeverksamhet för medlemmarna i full överensstämmelse med förordning (EU) nr .../2013 och med miljörätten, med respekt för socialpolitiken, samt om den berörda medlemsstaten föreskriver detta även delta i förvaltningen av havets biologiska resurser.

| b) | Så långt det är möjligt undvika och minska oönskade fångster av kommersiella bestånd och vid behov använda sådana fångster på bästa sätt utan att skapa en marknad för fångster vars storlek underskrider minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr .../2013. |
| --- | --- |

b)

Så långt det är möjligt undvika och minska oönskade fångster av kommersiella bestånd och vid behov använda sådana fångster på bästa sätt utan att skapa en marknad för fångster vars storlek underskrider minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr .../2013.

| c) | Bidra till fiskeriprodukternas spårbarhet och konsumenternas tillgång till tydlig och fullständig information. |
| --- | --- |

c)

Bidra till fiskeriprodukternas spårbarhet och konsumenternas tillgång till tydlig och fullständig information.

| d) | Bidra till att stoppa olagligt, oreglerat och orapporterat fiske. |
| --- | --- |

d)

Bidra till att stoppa olagligt, oreglerat och orapporterat fiske.

2.   Vattenbruksproducentorganisationer ska verka för följande mål:

| a) | Främja hållbar vattenbruksverksamhet för medlemmarna genom att ge dem möjlighet att utveckla sin verksamhet i full överensstämmelse med särskilt förordning (EU) nr .../2013 och med miljörätten, med respekt för socialpolitiken. |
| --- | --- |

a)

Främja hållbar vattenbruksverksamhet för medlemmarna genom att ge dem möjlighet att utveckla sin verksamhet i full överensstämmelse med särskilt förordning (EU) nr .../2013 och med miljörätten, med respekt för socialpolitiken.

| b) | Säkerställa att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med de nationella strategiska planer som avses i artikel 34 i förordning(EU) nr .../2013. |
| --- | --- |

b)

Säkerställa att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med de nationella strategiska planer som avses i artikel 34 i förordning(EU) nr .../2013.

| c) | Sträva efter att säkerställa att fiskbaserade foderprodukter som används inom vattenbruk härstammar från fiskeverksamhet som förvaltas på ett hållbart sätt. |
| --- | --- |

c)

Sträva efter att säkerställa att fiskbaserade foderprodukter som används inom vattenbruk härstammar från fiskeverksamhet som förvaltas på ett hållbart sätt.

3.   Producentorganisationer ska utöver målen i punkterna 1 och 2 verka för två eller flera av följande mål:

| a) | Förbättra villkoren för utsläppande på marknaden av medlemmarnas fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

a)

Förbättra villkoren för utsläppande på marknaden av medlemmarnas fiskeri- och vattenbruksprodukter.

| b) | Förbättra den ekonomiska avkastningen. |
| --- | --- |

b)

Förbättra den ekonomiska avkastningen.

| c) | Stabilisera marknaderna. |
| --- | --- |

c)

Stabilisera marknaderna.

| d) | Bidra till livsmedelsförsörjningen, främja höga standarder för livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet och bidra till sysselsättningen i kust- och landsbygdsområden. |
| --- | --- |

d)

Bidra till livsmedelsförsörjningen, främja höga standarder för livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet och bidra till sysselsättningen i kust- och landsbygdsområden.

| e) | Minska fiskets miljöpåverkan, bl.a. genom åtgärder för att förbättra fiskeredskapens selektivitet. |
| --- | --- |

e)

Minska fiskets miljöpåverkan, bl.a. genom åtgärder för att förbättra fiskeredskapens selektivitet.

4.   Producentorganisationer får verka för att uppnå andra kompletterande mål.

Artikel 8

Åtgärder som kan vidtas av producentorganisationer

1.   I syfte att uppnå målen i artikel 7 får producentorganisationer vidta bland annat följande åtgärder:

| a) | Anpassa produktionen till marknadskraven. |
| --- | --- |

a)

Anpassa produktionen till marknadskraven.

| b) | Kanalisera utbudet och saluföringen av medlemmarnas produkter. |
| --- | --- |

b)

Kanalisera utbudet och saluföringen av medlemmarnas produkter.

| c) | Främja sina medlemmars fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionen på ett icke-diskriminerade sätt genom att man exempelvis använder certifiering, och särskilt ursprungsbeteckningar, kvalitetssigill, geografiska beteckningar, garanterad traditionell specialitet och angivande av hållbarhetsmeriter. |
| --- | --- |

c)

Främja sina medlemmars fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionen på ett icke-diskriminerade sätt genom att man exempelvis använder certifiering, och särskilt ursprungsbeteckningar, kvalitetssigill, geografiska beteckningar, garanterad traditionell specialitet och angivande av hållbarhetsmeriter.

| d) | Kontrollera och vidta åtgärder för att säkerställa att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med den berörda producentorganisationens regler. |
| --- | --- |

d)

Kontrollera och vidta åtgärder för att säkerställa att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med den berörda producentorganisationens regler.

| e) | Främja program för yrkesutbildning och samarbete för att uppmuntra unga att etablera sig inom sektorn. |
| --- | --- |

e)

Främja program för yrkesutbildning och samarbete för att uppmuntra unga att etablera sig inom sektorn.

| f) | Minska fiskets miljöpåverkan, bl.a. genom åtgärder för att förbättra fiskeredskapens selektivitet. |
| --- | --- |

f)

Minska fiskets miljöpåverkan, bl.a. genom åtgärder för att förbättra fiskeredskapens selektivitet.

| g) | Främja nyttjandet av informations- och kommunikationsteknik för att förbättra saluföringen och priserna. |
| --- | --- |

g)

Främja nyttjandet av informations- och kommunikationsteknik för att förbättra saluföringen och priserna.

| h) | Underlätta konsumenternas tillgång till information om fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

h)

Underlätta konsumenternas tillgång till information om fiskeri- och vattenbruksprodukter.

2.   Fiskeriproducentorganisationer får också vidta följande åtgärder:

| a) | Gemensamt planera och förvalta medlemmarnas fiskeverksamhet, i enlighet med medlemsstaternas organisation av förvaltningen av havets biologiska resurser, bland annat genom utveckling och genomförande av åtgärder som syftar till att förbättra fiskeverksamhetens selektivitet och ge råd till berörda myndigheter. |
| --- | --- |

a)

Gemensamt planera och förvalta medlemmarnas fiskeverksamhet, i enlighet med medlemsstaternas organisation av förvaltningen av havets biologiska resurser, bland annat genom utveckling och genomförande av åtgärder som syftar till att förbättra fiskeverksamhetens selektivitet och ge råd till berörda myndigheter.

| b) | Undvika och minimera oönskade fångster genom att delta i utvecklingen och tillämpningen av tekniska åtgärder och använda oönskade fångster av kommersiella bestånd på bästa sätt utan att skapa en marknad för fångster vars storlek underskrider minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15.11 i förordning (EU) nr .../2013 och artikel 34.2 i den här förordningen, beroende på vad som är lämpligt. |
| --- | --- |

b)

Undvika och minimera oönskade fångster genom att delta i utvecklingen och tillämpningen av tekniska åtgärder och använda oönskade fångster av kommersiella bestånd på bästa sätt utan att skapa en marknad för fångster vars storlek underskrider minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15.11 i förordning (EU) nr .../2013 och artikel 34.2 i den här förordningen, beroende på vad som är lämpligt.

| c) | Hantera tillfällig lagring av fiskeriprodukter i enlighet med artiklarna 30 och 31 i den här förordningen. |
| --- | --- |

c)

Hantera tillfällig lagring av fiskeriprodukter i enlighet med artiklarna 30 och 31 i den här förordningen.

3.   Vattenbruksproducentorganisationer får också vidta följande åtgärder:

| a) | Främja hållbart vattenbruk, särskilt med avseende på miljöskydd, djurhälsa och djurskydd. |
| --- | --- |

a)

Främja hållbart vattenbruk, särskilt med avseende på miljöskydd, djurhälsa och djurskydd.

| b) | Samla in information om saluförda produkter, däribland ekonomisk information om första försäljningsledet, och om produktionsprognoser. |
| --- | --- |

b)

Samla in information om saluförda produkter, däribland ekonomisk information om första försäljningsledet, och om produktionsprognoser.

| c) | Samla in miljöinformation. |
| --- | --- |

c)

Samla in miljöinformation.

| d) | Planera förvaltningen av medlemmarnas vattenbruksverksamhet. |
| --- | --- |

d)

Planera förvaltningen av medlemmarnas vattenbruksverksamhet.

| e) | Stödja branschprogram för att främja hållbara vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

e)

Stödja branschprogram för att främja hållbara vattenbruksprodukter.

Artikel 9

Bildande av sammanslutningar av producentorganisationer

1.   På initiativ av producentorganisationer som godkänts i en eller flera medlemsstater får det bildas en sammanslutning av producentorganisationer.

2.   Om inte annat föreskrivs, ska bestämmelserna om producentorganisationer i denna förordning gälla även för sammanslutningar av producentorganisationer.

Artikel 10

Mål för sammanslutningar av producentorganisationer

1.   Sammanslutningar av producentorganisationer ska verka för följande mål:

| a) | På ett mer effektivt och hållbart sätt förverkliga de mål som fastställts för anslutna producentorganisationer i artikel 7. |
| --- | --- |

a)

På ett mer effektivt och hållbart sätt förverkliga de mål som fastställts för anslutna producentorganisationer i artikel 7.

| b) | Samordna och utveckla verksamhet som är av gemensamt intresse för anslutna producentorganisationer. |
| --- | --- |

b)

Samordna och utveckla verksamhet som är av gemensamt intresse för anslutna producentorganisationer.

2.   Sammanslutningar av producentorganisationer ska vara berättigade till ekonomiskt stöd i enlighet med en framtida unionsrättsakt som fastställer villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020.

Artikel 11

Bildande av branschorganisationer

Branschorganisationer får bildas på initiativ av aktörer som sysslar med fiskeri- och vattenbruksprodukter i en eller flera medlemsstater och som erkänns i enlighet med bestämmelserna i avsnitt II.

Artikel 12

Branschorganisationernas mål

Branschorganisationer ska förbättra samordningen av och villkoren för tillhandahållande av fiskeri- och vattenbruksprodukter på unionsmarknaden.

Artikel 13

Åtgärder som kan vidtas av branschorganisationer

Branschorganisationer kan vidta följande åtgärder för att uppnå de mål som avses i artikel 12:

| a) | Utarbeta standardkontrakt som är förenliga med unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

a)

Utarbeta standardkontrakt som är förenliga med unionslagstiftningen.

| b) | Främja fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionen på ett icke-diskriminerade sätt genom att exempelvis använda certifiering, och särskilt ursprungsbeteckningar, kvalitetssigill, geografiska beteckningar, garanterad traditionell specialitet och angivande av hållbarhetsmeriter. |
| --- | --- |

b)

Främja fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionen på ett icke-diskriminerade sätt genom att exempelvis använda certifiering, och särskilt ursprungsbeteckningar, kvalitetssigill, geografiska beteckningar, garanterad traditionell specialitet och angivande av hållbarhetsmeriter.

| c) | Fastställa regler för produktion och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter som är strängare än de som föreskrivs i unionslagstiftningen eller nationell lagstiftning. |
| --- | --- |

c)

Fastställa regler för produktion och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter som är strängare än de som föreskrivs i unionslagstiftningen eller nationell lagstiftning.

| d) | Förbättra kvaliteten på, kunskapen om och insynen i produktionen och marknaden, genomföra yrkesutbildning, till exempel gällande kvalitet och spårbarhet samt livsmedelssäkerhet, och för att främja initiativ inom forskning. |
| --- | --- |

d)

Förbättra kvaliteten på, kunskapen om och insynen i produktionen och marknaden, genomföra yrkesutbildning, till exempel gällande kvalitet och spårbarhet samt livsmedelssäkerhet, och för att främja initiativ inom forskning.

| e) | Bedriva forskning och genomföra marknadsstudier och utveckla teknik för att optimera marknadens funktion, däribland genom användning av informations- och kommunikationsteknik, samt samla in socioekonomiska uppgifter. |
| --- | --- |

e)

Bedriva forskning och genomföra marknadsstudier och utveckla teknik för att optimera marknadens funktion, däribland genom användning av informations- och kommunikationsteknik, samt samla in socioekonomiska uppgifter.

| f) | Tillhandahålla den information och genomföra den forskning som krävs för att tillhandahålla hållbara produkter av den kvantitet och kvalitet och till det pris som motsvarar marknadens krav och konsumenternas förväntningar. |
| --- | --- |

f)

Tillhandahålla den information och genomföra den forskning som krävs för att tillhandahålla hållbara produkter av den kvantitet och kvalitet och till det pris som motsvarar marknadens krav och konsumenternas förväntningar.

| g) | Bland konsumenterna marknadsföra arter från hållbara fiskbestånd som har ett högt näringsvärde, men som inte konsumeras i stor mängd. |
| --- | --- |

g)

Bland konsumenterna marknadsföra arter från hållbara fiskbestånd som har ett högt näringsvärde, men som inte konsumeras i stor mängd.

| h) | Kontrollera och vidta åtgärder så att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med den berörda branschorganisationens regler. |
| --- | --- |

h)

Kontrollera och vidta åtgärder så att medlemmarnas verksamhet överensstämmer med den berörda branschorganisationens regler.

AVSNITT II

Erkännande

Artikel 14

Erkännande av producentorganisationer

1.   Medlemsstaterna får som producentorganisationer erkänna alla grupper som bildas på initiativ av fiskeri- och vattenbruksproducenter och som ansöker om sådant erkännande, under förutsättning att de

| a) | följer de principer som anges i artikel 17 och de regler som har antagits för deras tillämpning, |
| --- | --- |

a)

följer de principer som anges i artikel 17 och de regler som har antagits för deras tillämpning,

| b) | är tillräckligt ekonomiskt aktiva på den berörda medlemsstatens territorium eller en del av detta, särskilt med avseende på antal medlemmar eller mängd avsättningsbar produktion, |
| --- | --- |

b)

är tillräckligt ekonomiskt aktiva på den berörda medlemsstatens territorium eller en del av detta, särskilt med avseende på antal medlemmar eller mängd avsättningsbar produktion,

| c) | har status som juridisk person enligt den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten, är etablerade där och har sitt säte på dess territorium, |
| --- | --- |

c)

har status som juridisk person enligt den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten, är etablerade där och har sitt säte på dess territorium,

| d) | har kapacitet att verka för de mål som fastställs i artikel 7, |
| --- | --- |

d)

har kapacitet att verka för de mål som fastställs i artikel 7,

| e) | följer de konkurrensregler som avses i kapitel V, |
| --- | --- |

e)

följer de konkurrensregler som avses i kapitel V,

| f) | inte missbrukar en dominerande ställning på en viss marknad, |
| --- | --- |

f)

inte missbrukar en dominerande ställning på en viss marknad,

| g) | tillhandahåller relevanta uppgifter om sitt medlemskap, förvaltning och finansieringskällor. |
| --- | --- |

g)

tillhandahåller relevanta uppgifter om sitt medlemskap, förvaltning och finansieringskällor.

2.   Producentorganisationer som har erkänts före den ... (14) ska betraktas som producentorganisationer med avseende på tillämpningen av denna förordning och vara skyldiga att efterleva dess bestämmelser.

Artikel 15

Ekonomiskt stöd till producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer

Åtgärder för saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter vilka syftar till att skapa eller omstrukturera producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer kan få ekonomiskt stöd i enlighet med en framtida unionsrättsakt som fastställer villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020.

Artikel 16

Erkännande av branschorganisationer

1.   Medlemsstaterna får som branschorganisationer erkänna grupper av aktörer som är etablerade på deras territorium och som ansöker om sådant erkännande, under förutsättning att de

| a) | följer de principer som anges i artikel 17 och de regler som har antagits för deras tillämpning, |
| --- | --- |

a)

följer de principer som anges i artikel 17 och de regler som har antagits för deras tillämpning,

| b) | representerar en väsentlig andel av verksamheten inom produktion samt antingen beredning eller saluföring, eller båda, med avseende på fiskeri- och vattenbruksprodukter eller produkter som beretts av fiskeri- och vattenbruksprodukter, |
| --- | --- |

b)

representerar en väsentlig andel av verksamheten inom produktion samt antingen beredning eller saluföring, eller båda, med avseende på fiskeri- och vattenbruksprodukter eller produkter som beretts av fiskeri- och vattenbruksprodukter,

| c) | inte själva bedriver produktion, beredning eller saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter eller produkter som beretts av fiskeri- och vattenbruksprodukter, |
| --- | --- |

c)

inte själva bedriver produktion, beredning eller saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter eller produkter som beretts av fiskeri- och vattenbruksprodukter,

| d) | har status som juridisk person enligt den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten, är etablerade där och har sitt säte på dess territorium, |
| --- | --- |

d)

har status som juridisk person enligt den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten, är etablerade där och har sitt säte på dess territorium,

| e) | har kapacitet att verka för de mål som anges i artikel 12, |
| --- | --- |

e)

har kapacitet att verka för de mål som anges i artikel 12,

| f) | beaktar konsumenternas intressen, |
| --- | --- |

f)

beaktar konsumenternas intressen,

| g) | inte utgör ett hinder för en väl fungerande gemensam marknadsordning, och |
| --- | --- |

g)

inte utgör ett hinder för en väl fungerande gemensam marknadsordning, och

| h) | följer de konkurrensregler som avses i kapitel V. |
| --- | --- |

h)

följer de konkurrensregler som avses i kapitel V.

2.   Organisationer som bildats före den ... (14) får med avseende på tillämpningen av denna förordning erkännas som branschorganisationer förutsatt att den berörda medlemsstaten anser det styrkt att de uppfyller bestämmelserna beträffande erkännande av branschorganisationer i denna förordning.

3.   Branschorganisationer som har erkänts före den ... (14) ska betraktas som branschorganisationer med avseende på tillämpningen av denna förordning och vara skyldiga att efterleva dess bestämmelser.

Artikel 17

Producentorganisationernas och branschorganisationernas interna funktionssätt

Det interna funktionssättet hos de producentorganisationer och branschorganisationer som avses i artiklarna 14 och 16 ska bygga på följande principer:

| a) | Organisationens medlemmar ska följa de regler som organisationen har antagit när det gäller nyttjande av fiskeresurser, produktion och saluföring av fiskeriprodukter. |
| --- | --- |

a)

Organisationens medlemmar ska följa de regler som organisationen har antagit när det gäller nyttjande av fiskeresurser, produktion och saluföring av fiskeriprodukter.

| b) | Det får inte förekomma någon diskriminering mellan medlemmarna, särskilt på grundval av nationalitet eller etableringsort. |
| --- | --- |

b)

Det får inte förekomma någon diskriminering mellan medlemmarna, särskilt på grundval av nationalitet eller etableringsort.

| c) | Det ska tas ut ett ekonomiskt bidrag från dess medlemmar för att finansiera organisationens verksamhet. |
| --- | --- |

c)

Det ska tas ut ett ekonomiskt bidrag från dess medlemmar för att finansiera organisationens verksamhet.

| d) | Ett demokratiskt funktionssätt som gör det möjligt för medlemmarna att granska organisationen och dess beslut. |
| --- | --- |

d)

Ett demokratiskt funktionssätt som gör det möjligt för medlemmarna att granska organisationen och dess beslut.

| e) | Åläggande av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner vid överträdelser av de skyldigheter som följer av den berörda organisationens interna bestämmelser, särskilt när det ekonomiska bidraget inte har betalats. |
| --- | --- |

e)

Åläggande av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner vid överträdelser av de skyldigheter som följer av den berörda organisationens interna bestämmelser, särskilt när det ekonomiska bidraget inte har betalats.

| f) | Det ska fastställas regler för antagande av nya medlemmar och återkallande av medlemskap. |
| --- | --- |

f)

Det ska fastställas regler för antagande av nya medlemmar och återkallande av medlemskap.

| g) | Det ska fastställas regler om bokföring och budget som är nödvändiga för förvaltningen av organisationen. |
| --- | --- |

g)

Det ska fastställas regler om bokföring och budget som är nödvändiga för förvaltningen av organisationen.

Artikel 18

Medlemsstaternas kontroller och återkallande av erkännanden

1.   Medlemsstaterna ska regelbundet kontrollera att producentorganisationerna och branschorganisationerna uppfyller villkoren för erkännande i artiklarna 14 respektive 16. Bristande uppfyllande av dessa villkor kan leda till att erkännandet återkallas.

2.   Den medlemsstat som hyser sätet för en producentorganisation eller en branschorganisation med medlemmar från olika medlemsstater eller för en sammanslutning av producentorganisationer som erkänts i olika medlemsstater ska, i samarbete med övriga berörda medlemsstater, utforma det administrativa samarbete som krävs för att kunna kontrollera den berörda producentorganisationens eller sammanslutningens verksamhet.

Artikel 19

Fördelning av fiskemöjligheter

En producentorganisation vars medlemmar är medborgare i olika medlemsstater eller en sammanslutning av producentorganisationer som har erkänts i olika medlemsstater ska efterleva bestämmelserna om fördelning av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna enligt artikel 16 i förordning (EU) nr .../2013.

Artikel 20

Kommissionens kontroller

1.   Kommissionen får utföra kontroller för att säkerställa att villkoren för erkännande av producentorganisationer eller branschorganisationer i artiklarna 14 respektive 16 iakttas och ska, om så är lämpligt, begära att medlemsstaterna återkallar producentorganisationers eller branschorganisationers erkännanden.

2.   Medlemsstaterna ska på elektronisk väg meddela kommissionen om alla beslut om att bevilja eller återkalla erkännanden. Kommissionen ska offentliggöra all sådan information.

Artikel 21

Genomförandeakter

1.   Kommissionen ska anta genomförandeakter när det gäller följande:

| a) | Tidsfrister, förfaranden och formulär för ansökningar om erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer enligt artiklarna 14 respektive 16 eller för återkallande av sådana erkännanden enligt artikel 18. |
| --- | --- |

a)

Tidsfrister, förfaranden och formulär för ansökningar om erkännande av producentorganisationer och branschorganisationer enligt artiklarna 14 respektive 16 eller för återkallande av sådana erkännanden enligt artikel 18.

| b) | Format, tidsfrister och förfaranden som ska tillämpas av medlemsstaterna när det gäller meddelanden till kommissionen om alla beslut att bevilja eller återkalla erkännanden enligt artikel 20.2. |
| --- | --- |

b)

Format, tidsfrister och förfaranden som ska tillämpas av medlemsstaterna när det gäller meddelanden till kommissionen om alla beslut att bevilja eller återkalla erkännanden enligt artikel 20.2.

Genomförandeakter som antas enligt led a ska vid behov anpassas efter de särdrag som småskaligt fiskeri och vattenbruk uppvisar.

2.   De genomförandeakter som avses i punkt 1 ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 43.2.

AVSNITT III

Utvidgning av reglerna

Artikel 22

Utvidgning av producentorganisationers regler

1.   En medlemsstat får göra regler som överenskommits inom en producentorganisation bindande för producenter som inte är medlemmar i organisationen och som saluför någon av produkterna inom det område på vilket producentorganisationen är representativ, under förutsättning att:

| a) | producentorganisationen har varit etablerad i minst ett år och anses vara representativ för produktion och saluföring, samt i tillämpliga fall även för den småskaliga och hantverksmässiga delen av branschen, i en medlemsstat, och lämnar in en begäran till de behöriga nationella myndigheterna, |
| --- | --- |

a)

producentorganisationen har varit etablerad i minst ett år och anses vara representativ för produktion och saluföring, samt i tillämpliga fall även för den småskaliga och hantverksmässiga delen av branschen, i en medlemsstat, och lämnar in en begäran till de behöriga nationella myndigheterna,

| b) | de regler som ska utvidgas avser någon av de åtgärder för producentorganisationer som fastställs i artikel 8.1 a, b och c, 8.2 a och b samt 8.3 a–e, |
| --- | --- |

b)

de regler som ska utvidgas avser någon av de åtgärder för producentorganisationer som fastställs i artikel 8.1 a, b och c, 8.2 a och b samt 8.3 a–e,

| c) | de konkurrensregler som avses i kapitel V efterlevs. |
| --- | --- |

c)

de konkurrensregler som avses i kapitel V efterlevs.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 a ska en fiskeriproducentorganisation anses vara representativ om den stod för minst 55 % av de saluförda kvantiteterna av den berörda produkten under det föregående året inom det område där reglerna föreslås utvidgas.

3.   Vid tillämpning av punkt 1 a ska en vattenbruksproducentorganisation anses vara representativ om den stod för minst 40 % av de saluförda kvantiteterna av den berörda produkten under det föregående året inom det område där reglerna föreslås utvidgas.

4.   De regler som utvidgas till att omfatta icke-medlemmar ska gälla för en period på mellan 60 dagar till tolv månader.

Artikel 23

Utvidgning av branschorganisationers regler

1.   En medlemsstat får göra vissa av de avtal, beslut eller samordnade förfaranden som överenskommits inom en branschorganisation bindande inom ett eller flera specifika områden för andra aktörer som inte är anslutna till organisationen, under förutsättning att:

| a) | branschorganisationen stod för minst 65 % av vardera minst två av följande verksamheter: produktion, beredning eller saluföring av den berörda produkten under det föregående året i det eller de berörda områdena i en medlemsstat, och lämnar in en begäran till de behöriga nationella myndigheterna, och |
| --- | --- |

a)

branschorganisationen stod för minst 65 % av vardera minst två av följande verksamheter: produktion, beredning eller saluföring av den berörda produkten under det föregående året i det eller de berörda områdena i en medlemsstat, och lämnar in en begäran till de behöriga nationella myndigheterna, och

| b) | de regler som utvidgas till att omfatta andra aktörer avser någon av de åtgärder för branschorganisationer som anges i artikel 13 a–g och inte orsakar skada för andra aktörer i den berörda medlemsstaten eller i unionen. |
| --- | --- |

b)

de regler som utvidgas till att omfatta andra aktörer avser någon av de åtgärder för branschorganisationer som anges i artikel 13 a–g och inte orsakar skada för andra aktörer i den berörda medlemsstaten eller i unionen.

2.   Utvidgningen av reglerna får vara bindande i högst tre år, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.4.

Artikel 24

Betalningsskyldighet

När regler utvidgas till icke-medlemmar i enlighet med artiklarna 22 och 23 får den berörda medlemsstaten besluta att icke-medlemmar ska betala producentorganisationen eller branschorganisationen hela eller en del av den kostnad som medlemmarna har betalat till följd av tillämpningen av de regler som utvidgats till att omfatta icke-medlemmar.

Artikel 25

Kommissionens godkännande

1.   Medlemsstaterna ska meddela kommissionen de regler som de har för avsikt att göra bindande för alla producenter eller aktörer i ett eller flera specifika områden i enlighet med artiklarna 22 och 23.

2.   Kommissionen ska anta ett beslut om godkännande av den utvidgning av reglerna som avses i punkt 1, under förutsättning att

| a) | bestämmelserna i artiklarna 22 respektive 23 iakttas, |
| --- | --- |

a)

bestämmelserna i artiklarna 22 respektive 23 iakttas,

| b) | de konkurrensregler som avses i kapitel V iakttas, |
| --- | --- |

b)

de konkurrensregler som avses i kapitel V iakttas,

| c) | utvidgningen inte äventyrar den fria handeln, och |
| --- | --- |

c)

utvidgningen inte äventyrar den fria handeln, och

| d) | uppnåendet av målen i artikel 39 i EUF-fördraget inte äventyras. |
| --- | --- |

d)

uppnåendet av målen i artikel 39 i EUF-fördraget inte äventyras.

3.   Inom en månad efter det att meddelandet mottagits ska kommissionen fatta beslut om att godkänna eller avslå utvidgningen av reglerna och underrätta medlemsstaterna om detta. Om kommissionen inte har fattat något beslut inom en månad efter det att meddelandet har mottagits ska utvidgningen av reglerna anses ha godkänts av kommissionen.

4.   En godkänd utvidgning av reglerna får, utan någon uttrycklig förlängning av godkännandet, och även genom tyst medgivande, fortsätta att tillämpas efter det att den inledande tidsperioden har löpt ut, under förutsättning att medlemsstaten i fråga åtminstone en månad före den inledande periodens utgång har meddelat kommissionen den nya tillämpningsperioden, och kommissionen antingen har godkänt en sådan fortsatt tillämpning eller inte har motsatt sig den inom en månad efter mottagandet av meddelandet.

Artikel 26

Återkallande av godkännande

Kommissionen får utföra kontroller och får återkalla godkännandet av utvidgningen av reglerna om den konstaterar att något av villkoren för godkännandet inte är uppfyllt. Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna om ett sådant återkallande.

Artikel 27

Genomförandeakter

Kommissionen ska anta genomförandeakter om format och förfarande för det meddelande som föreskrivs i artikel 25.1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 43.2.

AVSNITT IV

Planering av produktion och saluföring

Artikel 28

Produktions- och saluföringsplan

1.   Varje producentorganisation ska lämna in en produktions- och saluföringsplan för åtminstone sina huvudsakliga saluförda arter till sina behöriga nationella myndigheter för godkännande. Produktions- och saluföringsplanen ska syfta till att målen i artiklarna 3 och 7 uppnås.

2.   Produktions- och saluföringsplanen ska omfatta

| a) | ett produktionsprogram för fångade eller odlade arter, |
| --- | --- |

a)

ett produktionsprogram för fångade eller odlade arter,

| b) | en saluföringsstrategi genom vilken kvantitet, kvalitet och presentation av utbudet anpassas till marknadens krav, |
| --- | --- |

b)

en saluföringsstrategi genom vilken kvantitet, kvalitet och presentation av utbudet anpassas till marknadens krav,

| c) | åtgärder som producentorganisationen ska vidta för att bidra till att målen i artikel 7 uppnås, |
| --- | --- |

c)

åtgärder som producentorganisationen ska vidta för att bidra till att målen i artikel 7 uppnås,

| d) | särskilda förebyggande åtgärder för att anpassa utbudet av de arter som traditionellt sett är svåra att saluföra under året, |
| --- | --- |

d)

särskilda förebyggande åtgärder för att anpassa utbudet av de arter som traditionellt sett är svåra att saluföra under året,

| e) | sanktioner som ska tillämpas på medlemmar som inte följer de beslut som fattats för genomförandet av den berörda planen. |
| --- | --- |

e)

sanktioner som ska tillämpas på medlemmar som inte följer de beslut som fattats för genomförandet av den berörda planen.

3.   De behöriga nationella myndigheterna ska godkänna produktions- och saluföringsplanen. När planen godkänts ska producentorganisationen omedelbart genomföra den.

4.   Producentorganisationen får ändra produktions- och saluföringsplanen och ska i ett sådant fall översända den till de behöriga nationella myndigheterna för godkännande.

5.   Producentorganisationen ska utarbeta en årsrapport om sin verksamhet enligt produktions- och saluföringsplanen och översända den till de behöriga nationella myndigheterna för godkännande.

6.   Producentorganisationer kan erhålla ekonomiskt stöd för utarbetande och genomförande av produktions- och saluföringsplaner i enlighet med en framtida unionsrättsakt som fastställer villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020.

7.   Medlemsstaterna ska kontrollera att varje producentorganisation fullgör de skyldigheter som föreskrivs i denna artikel. Om bristande fullgörande av skyldigheter konstateras kan det leda till att erkännandet återkallas.

Artikel 29

Genomförandeakter

1.   Kommissionen ska anta genomförandeakter när det gäller följande:

| a) | Format och struktur för den produktions- och saluföringsplan som avses i artikel 28. |
| --- | --- |

a)

Format och struktur för den produktions- och saluföringsplan som avses i artikel 28.

| b) | Förfarande och tidsfrister för producentorganisationernas inlämnande och medlemsstaternas godkännande av den produktions- och saluföringsplan som avses i artikel 28. |
| --- | --- |

b)

Förfarande och tidsfrister för producentorganisationernas inlämnande och medlemsstaternas godkännande av den produktions- och saluföringsplan som avses i artikel 28.

2.   De genomförandeakter som avses i punkt 1 ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 43.2.

AVSNITT V

Stabilisering av marknaderna

Artikel 30

Lagringsmekanism

Fiskeriproducentorganisationerna kan erhålla ekonomiskt stöd för lagring av de fiskeriprodukter som förtecknas i bilaga II, under förutsättning att

| a) | villkoren för stöd för lagring som fastställs i en framtida unionsakt som upprättar villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020 är uppfyllda, |
| --- | --- |

a)

villkoren för stöd för lagring som fastställs i en framtida unionsakt som upprättar villkoren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden 2014–2020 är uppfyllda,

| b) | produkterna har släppts ut på marknaden av fiskeriproducentorganisationerna och det har saknats köpare av dem till det utlösande pris som avses i artikel 31, |
| --- | --- |

b)

produkterna har släppts ut på marknaden av fiskeriproducentorganisationerna och det har saknats köpare av dem till det utlösande pris som avses i artikel 31,

| c) | produkterna uppfyller de gemensamma handelsnormer som har fastställts i enlighet med artikel 33 och är av fullgod kvalitet för att användas som livsmedel, |
| --- | --- |

c)

produkterna uppfyller de gemensamma handelsnormer som har fastställts i enlighet med artikel 33 och är av fullgod kvalitet för att användas som livsmedel,

| d) | produkterna är stabiliserade eller beredda och lagrade i tankar eller burar, genom frysning, antingen ombord på fartygen eller i anläggningar på land, saltning, torkning, marinering eller, i förekommande fall, kokning och pastörisering, oavsett om dessa beredningssätt åtföljs av filetering eller styckning och eventuellt avlägsnande av huvud, |
| --- | --- |

d)

produkterna är stabiliserade eller beredda och lagrade i tankar eller burar, genom frysning, antingen ombord på fartygen eller i anläggningar på land, saltning, torkning, marinering eller, i förekommande fall, kokning och pastörisering, oavsett om dessa beredningssätt åtföljs av filetering eller styckning och eventuellt avlägsnande av huvud,

| e) | produkterna efter lagringen återinförs på marknaden som livsmedel i ett senare skede, |
| --- | --- |

e)

produkterna efter lagringen återinförs på marknaden som livsmedel i ett senare skede,

| f) | produkterna blir kvar i lager i minst fem dagar. |
| --- | --- |

f)

produkterna blir kvar i lager i minst fem dagar.

Artikel 31

Priser som utlöser lagringsmekanismen

1.   Före årets början får varje enskild fiskeriproducentorganisation föreslå ett pris som ska utlösa den lagringsmekanism som avses i artikel 30 för de fiskeriprodukter som förtecknas i bilaga II.

2.   Det utlösande priset får inte överstiga 80 % av det viktade genomsnittspris som noterats för produkten i fråga inom den berörda producentorganisationens verksamhetsområde under de tre åren närmast före det år för vilket det utlösande priset fastställs.

3.   Vid fastställandet av det utlösande priset ska hänsyn tas till

| a) | trender i produktion och efterfrågan, |
| --- | --- |

a)

trender i produktion och efterfrågan,

| b) | stabiliseringen av marknadspriserna, |
| --- | --- |

b)

stabiliseringen av marknadspriserna,

| c) | marknadernas konvergens, |
| --- | --- |

c)

marknadernas konvergens,

| d) | producenternas inkomster, |
| --- | --- |

d)

producenternas inkomster,

| e) | konsumenternas intressen. |
| --- | --- |

e)

konsumenternas intressen.

4.   Medlemsstaterna ska, efter att ha granskat förslagen från de producentorganisationer som erkänts på deras territorium, fastställa de utlösande priser som ska tillämpas av dessa producentorganisationer. Dessa priser ska fastställas på grundval av kriterierna i punkterna 2 och 3. Priserna ska offentliggöras.

Artikel 32

Genomförandeakter

Kommissionen ska anta genomförandeakter för det format som ska användas vid medlemsstaternas offentliggörande av utlösande priser enligt artikel 31.4. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 43.2.

KAPITEL III

GEMENSAMMA HANDELSNORMER

Artikel 33

Fastställande av gemensamma handelsnormer

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 47 får gemensamma handelsnormer fastställas för de fiskeriprodukter som förtecknas i bilaga I, oberoende av deras ursprung (unionsprodukter eller importerade produkter), och som är avsedda att användas som livsmedel.

2.   De handelsnormer som avses i punkt 1 får avse kvalitet, storlek, vikt, förpackning, presentation eller märkning av produkterna, och särskilt

| a) | minsta handelsstorlek, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning; sådana minsta handelsstorlekar ska, i förekommande fall, motsvara minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15.10 i förordning (EU) nr .../2013, |
| --- | --- |

a)

minsta handelsstorlek, med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning; sådana minsta handelsstorlekar ska, i förekommande fall, motsvara minsta referensstorlek för bevarande i enlighet med artikel 15.10 i förordning (EU) nr .../2013,

| b) | specifikationer för konserverade produkter i överensstämmelse med bevarandekrav och internationella åtaganden. |
| --- | --- |

b)

specifikationer för konserverade produkter i överensstämmelse med bevarandekrav och internationella åtaganden.

3.   Punkterna 1 och 2 ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av följande förordningar:

| a) | Förordning (EG) nr 178/2002. |
| --- | --- |

a)

Förordning (EG) nr 178/2002.

| b) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 (15). |
| --- | --- |

b)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 (15).

| c) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 (16). |
| --- | --- |

c)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 (16).

| d) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 (17). |
| --- | --- |

d)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 (17).

| e) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (18). |
| --- | --- |

e)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (18).

| f) | Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (19). |
| --- | --- |

f)

Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (19).

| g) | Förordning (EG) nr 1224/2009. |
| --- | --- |

g)

Förordning (EG) nr 1224/2009.

Artikel 34

Överensstämmelse med gemensamma handelsnormer

1.   Produkter som är avsedda att användas som livsmedel och för vilka det har fastställts gemensamma handelsnormer får endast tillhandahållas på unionsmarknaden i enlighet med dessa normer.

2.   Alla landade fiskeriprodukter, även de som inte överensstämmer med gemensamma handelsnormer, får användas för andra ändamål än direkt konsumtion som livsmedel, bland annat fiskmjöl, fiskolja, sällskapsdjursfoder, livsmedelstillsatser, läkemedel eller kosmetika.

KAPITEL IV

KONSUMENTINFORMATION

Artikel 35

Obligatorisk information

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EU) nr 1169/2011 får fiskeri- och vattenbruksprodukter som avses i leden a, b, c och e i bilaga I till den här förordningen och som saluförs inom unionen, oavsett ursprung eller saluföringsmetod, endast erbjudas till försäljning till slutkonsumenter eller storhushåll om följande anges genom lämplig märkning eller etikettering:

| a) | Artens handelsbeteckning och dess vetenskapliga namn. |
| --- | --- |

a)

Artens handelsbeteckning och dess vetenskapliga namn.

| b) | Produktionsmetod, särskilt med följande ord: ”... fångad ...” eller ”... fångad i sötvatten ...” eller ”... odlad ...”. |
| --- | --- |

b)

Produktionsmetod, särskilt med följande ord: ”... fångad ...” eller ”... fångad i sötvatten ...” eller ”... odlad ...”.

| c) | Det område där produkten fångats eller odlats, och redskapskategori som använts för vildfångade arter, som anges i första kolumnen i bilaga III till den här förordningen. |
| --- | --- |

c)

Det område där produkten fångats eller odlats, och redskapskategori som använts för vildfångade arter, som anges i första kolumnen i bilaga III till den här förordningen.

| d) | Om produkten är upptinad. |
| --- | --- |

d)

Om produkten är upptinad.

| e) | Datum för minsta hållbarhet, när det är lämpligt. |
| --- | --- |

e)

Datum för minsta hållbarhet, när det är lämpligt.

Kravet som avses i led d ska inte gälla för följande:

| a) | Ingredienser i slutprodukten. |
| --- | --- |

a)

Ingredienser i slutprodukten.

| b) | Livsmedel för vilka frysning är ett nödvändigt tekniskt steg i produktionsprocessen. |
| --- | --- |

b)

Livsmedel för vilka frysning är ett nödvändigt tekniskt steg i produktionsprocessen.

| c) | Fiskeri- och vattenbruksprodukter som varit frysta av folkhälsoskäl, i enlighet med avsnitt VIII i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004. |
| --- | --- |

c)

Fiskeri- och vattenbruksprodukter som varit frysta av folkhälsoskäl, i enlighet med avsnitt VIII i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004.

| d) | Fiskeri- och vattenbruksprodukter som tinats upp före rökning, saltning, kokning, inläggning, torkning eller en kombination av dessa processer. |
| --- | --- |

d)

Fiskeri- och vattenbruksprodukter som tinats upp före rökning, saltning, kokning, inläggning, torkning eller en kombination av dessa processer.

2.   När det gäller icke färdigförpackade fiskeri- och vattenbruksprodukter får den obligatoriska informationen i punkt 1 vid försäljning i detaljhandeln tillhandahållas genom informationsmedel som används inom handeln, till exempel anslagstavlor och planscher.

3.   Om en blandad produkt som erbjuds till försäljning till slutkonsumenter eller storhushåll består av samma art men har framställts genom olika produktionsmetoder, ska den metod som gäller för varje parti anges. Om en blandad produkt som erbjuds till försäljning till slutkonsumenter eller storhushåll består av samma art men härrör från olika fångstzoner eller olika uppfödningsland ska åtminstone zonen för det parti som kvantitativt är mest representativt anges, och det ska dessutom anges att produkten kommer från olika fångstzoner eller uppfödningszoner.

4.   Medlemsstaterna får från de krav som avses i punkt 1 undanta små kvantiteter av produkter som säljs direkt till konsumenterna från fiskefartygen, förutsatt att dessa kvantiteter inte överskrider det värde som avses i artikel 58.8 i förordning (EG) nr 1224/2009.

5.   Fiskeri- och vattenbruksprodukter och deras förpackningar som är etiketterade eller märkta före den 13 december 2014 och som inte är förenliga med denna artikel får saluföras till dess att lagren av dessa produkter uttömts.

Artikel 36

Rapport om miljömärkning

Efter samråd med medlemsstaterna och intressenter ska kommissionen senast den 1 januari 2015 till Europaparlamentet och rådet överlämna en genomförbarhetsrapport om möjligheterna att införa ett system för miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, särskilt om inrättandet av ett sådant system på unionsnivå och om fastställande av de minimikrav som måste uppfyllas för medlemsstaternas användning av ett EU-miljömärke.

Artikel 37

Handelsbeteckning

1.   Med avseende på tillämpningen av artikel 35.1 ska medlemsstaterna upprätta och offentliggöra en förteckning över de handelsbeteckningar som godtas på deras territorium, åtföljd av de vetenskapliga namnen. Förteckningen ska innehålla följande:

| a) | Vetenskapligt namn för varje art enligt informationssystemet FishBase eller enligt Livsmedels- och jordbruksorganisationens (FAO) databas Asfis, i förekommande fall. |
| --- | --- |

a)

Vetenskapligt namn för varje art enligt informationssystemet FishBase eller enligt Livsmedels- och jordbruksorganisationens (FAO) databas Asfis, i förekommande fall.

| b) | Handelsbeteckningen:






  i) | Artens namn på den berörda medlemsstatens officiella språk. |
| --- | --- | --- |

b)

Handelsbeteckningen:

i)

Artens namn på den berörda medlemsstatens officiella språk.

| ii) | I förekommande fall andra namn som godtas eller tillåts lokalt eller regionalt. |
| --- | --- |

ii)

I förekommande fall andra namn som godtas eller tillåts lokalt eller regionalt.

2.   Alla fiskarter som utgör en ingrediens i ett annat livsmedel får betecknas som fisk under förutsättning att namnet på och presentationen av detta livsmedel inte hänvisar till en bestämd fiskart.

3.   Alla ändringar av förteckningen över handelsbeteckningar som godkänts av en medlemsstat ska omedelbart meddelas kommissionen, som ska underrätta övriga medlemsstater.

Artikel 38

Uppgifter om fångst- eller produktionsområde

1.   Uppgifterna om fångst- eller produktionsområde i enlighet med artikel 35.1 c ska innehålla följande:

| a) | Skriftlig angivelse av namnet på delområdet eller sektionen som förtecknas i FAO:s förteckning över fiskeområden, när det gäller fiskeriprodukter fångade i havet, samt namnet på detta område uttryckt på ett sätt som är förståeligt för konsumenterna, eller en karta eller ett piktogram som visar detta område, eller, som ett undantag från detta krav, för fiskeriprodukter som fångats i andra vatten än Nordostatlanten (FAO-område 27) och Medelhavet och Svarta havet (FAO-område 37) en uppgift om namnet på FAO-området. |
| --- | --- |

a)

Skriftlig angivelse av namnet på delområdet eller sektionen som förtecknas i FAO:s förteckning över fiskeområden, när det gäller fiskeriprodukter fångade i havet, samt namnet på detta område uttryckt på ett sätt som är förståeligt för konsumenterna, eller en karta eller ett piktogram som visar detta område, eller, som ett undantag från detta krav, för fiskeriprodukter som fångats i andra vatten än Nordostatlanten (FAO-område 27) och Medelhavet och Svarta havet (FAO-område 37) en uppgift om namnet på FAO-området.

| b) | När det gäller fiskeriprodukter fångade i sötvatten, en hänvisning till det vatten i medlemsstaten eller tredjelandet där produkten har sitt ursprung. |
| --- | --- |

b)

När det gäller fiskeriprodukter fångade i sötvatten, en hänvisning till det vatten i medlemsstaten eller tredjelandet där produkten har sitt ursprung.

| c) | När det gäller vattenbruksprodukter, en hänvisning till den medlemsstat eller det tredjeland där produkten har uppnått mer än hälften av sin slutliga vikt eller har befunnit sig under mer än hälften av uppfödningsperioden eller, i fråga om skaldjur, har genomgått en slutlig uppfödnings- eller odlingsfas på minst sex månader. |
| --- | --- |

c)

När det gäller vattenbruksprodukter, en hänvisning till den medlemsstat eller det tredjeland där produkten har uppnått mer än hälften av sin slutliga vikt eller har befunnit sig under mer än hälften av uppfödningsperioden eller, i fråga om skaldjur, har genomgått en slutlig uppfödnings- eller odlingsfas på minst sex månader.

2.   Utöver den information som avses i punkt 1 är det tillåtet att ange ett mer precist fångst- eller produktionsområde.

Artikel 39

Frivillig tilläggsinformation

1.   Utöver den obligatoriska information som krävs enligt artikel 35 får även följande information lämnas på frivillig basis, förutsatt att den är klar och otvetydig:

| a) | Den dag fiskeriprodukten fångats eller vattenbruksprodukten skördats. |
| --- | --- |

a)

Den dag fiskeriprodukten fångats eller vattenbruksprodukten skördats.

| b) | Den dag fiskeriprodukten landats eller uppgifter om i vilken hamn produkten har landats. |
| --- | --- |

b)

Den dag fiskeriprodukten landats eller uppgifter om i vilken hamn produkten har landats.

| c) | Närmare uppgifter om typ av fiskeredskap enligt förteckningen i bilaga III, andra kolumnen. |
| --- | --- |

c)

Närmare uppgifter om typ av fiskeredskap enligt förteckningen i bilaga III, andra kolumnen.

| d) | När det gäller fiskeriprodukter fångade i havet, uppgift om flaggstaten för det fartyg som gjorde denna fångst. |
| --- | --- |

d)

När det gäller fiskeriprodukter fångade i havet, uppgift om flaggstaten för det fartyg som gjorde denna fångst.

| e) | Miljöinformation. |
| --- | --- |

e)

Miljöinformation.

| f) | Etisk eller social information. |
| --- | --- |

f)

Etisk eller social information.

| g) | Information om produktionstekniker och produktionsmetoder. |
| --- | --- |

g)

Information om produktionstekniker och produktionsmetoder.

| h) | Information om produktens näringsinnehåll. |
| --- | --- |

h)

Information om produktens näringsinnehåll.

2.   En quick response-kod (QR) får användas som anger en del av eller alla de uppgifter som förtecknas i artikel 35.1.

3.   Frivillig information ska inte visas på ett sådant sätt att den obligatoriska informationen på märkningen eller etiketteringen inte får tillräckligt utrymme.

4.   Frivilliga uppgifter som inte kan bekräftas får inte anges.

KAPITEL V

KONKURRENSREGLER

Artikel 40

Tillämpning av konkurrensregler

Artiklarna 101–106 i EUF-fördraget och deras tillämpningsbestämmelser ska tillämpas på avtal, beslut och förfaranden som avses i artiklarna 101.1 och 102 i EUF-fördraget och som rör produktion eller saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

Artikel 41

Undantag från tillämpningen av konkurrensregler

1.   Trots bestämmelserna i artikel 40 i denna förordning ska artikel 101.1 i EUF-fördraget inte tillämpas på de av producentorganisationernas avtal, beslut och förfaranden som avser produktion eller försäljning av fiskeri- och vattenbruksprodukter eller på användningen av gemensamma utrymmen för lagring, behandling eller beredning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, och som

| a) | är nödvändiga för att uppnå de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget, |
| --- | --- |

a)

är nödvändiga för att uppnå de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget,

| b) | inte medför någon skyldighet att hålla samma priser, |
| --- | --- |

b)

inte medför någon skyldighet att hålla samma priser,

| c) | inte leder till någon form av uppdelning av marknaderna inom unionen, |
| --- | --- |

c)

inte leder till någon form av uppdelning av marknaderna inom unionen,

| d) | inte utesluter konkurrens, och |
| --- | --- |

d)

inte utesluter konkurrens, och

| e) | inte sätter konkurrensen ur spel för en väsentlig del av produkterna i fråga. |
| --- | --- |

e)

inte sätter konkurrensen ur spel för en väsentlig del av produkterna i fråga.

2.   Trots bestämmelserna i artikel 40 i denna förordning ska artikel 101.1 i EUF-fördraget inte tillämpas på branschorganisationernas avtal, beslut och förfaranden som

| a) | är nödvändiga för att uppnå de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget, |
| --- | --- |

a)

är nödvändiga för att uppnå de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget,

| b) | inte medför en skyldighet att tillämpa ett fast pris, |
| --- | --- |

b)

inte medför en skyldighet att tillämpa ett fast pris,

| c) | inte leder till någon form av uppdelning av marknaderna inom unionen, |
| --- | --- |

c)

inte leder till någon form av uppdelning av marknaderna inom unionen,

| d) | inte tillämpar olika villkor för likvärdiga transaktioner med andra handelspartner varigenom dessa får en konkurrensnackdel, |
| --- | --- |

d)

inte tillämpar olika villkor för likvärdiga transaktioner med andra handelspartner varigenom dessa får en konkurrensnackdel,

| e) | inte sätter konkurrensen ur spel för en väsentlig del av produkterna i fråga, och |
| --- | --- |

e)

inte sätter konkurrensen ur spel för en väsentlig del av produkterna i fråga, och

| f) | inte begränsar konkurrensen på ett sätt som inte är absolut nödvändigt för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

f)

inte begränsar konkurrensen på ett sätt som inte är absolut nödvändigt för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken.

KAPITEL VI

MARKNADSINFORMATION

Artikel 42

Marknadsinformation

1.   Kommissionen ska

| a) | samla in, analysera och sprida ekonomisk kunskap om och förståelse för unionens marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter längs distributionskedjan, och därvid ta hänsyn till den internationella kontexten, |
| --- | --- |

a)

samla in, analysera och sprida ekonomisk kunskap om och förståelse för unionens marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter längs distributionskedjan, och därvid ta hänsyn till den internationella kontexten,

| b) | ge praktiskt stöd till producentorganisationer och branschorganisationer för att få till stånd bättre samordning av informationen mellan aktörer och beredningsföretag, |
| --- | --- |

b)

ge praktiskt stöd till producentorganisationer och branschorganisationer för att få till stånd bättre samordning av informationen mellan aktörer och beredningsföretag,

| c) | regelbundet övervaka priserna på fiskeri- och vattenbruksprodukter på unionsmarknaden längs distributionskedjan och analysera marknadstrender, |
| --- | --- |

c)

regelbundet övervaka priserna på fiskeri- och vattenbruksprodukter på unionsmarknaden längs distributionskedjan och analysera marknadstrender,

| d) | utföra ad hoc-marknadsundersökningar och tillhandahålla en metod för prisbildningsundersökningar. |
| --- | --- |

d)

utföra ad hoc-marknadsundersökningar och tillhandahålla en metod för prisbildningsundersökningar.

2.   För att genomföra punkt 1 ska kommissionen vidta följande åtgärder:

| a) | Underlätta tillgången till tillgängliga data om fiskeri- och vattenbruksprodukter som samlats in enligt unionsrätten. |
| --- | --- |

a)

Underlätta tillgången till tillgängliga data om fiskeri- och vattenbruksprodukter som samlats in enligt unionsrätten.

| b) | Göra marknadsinformation, t.ex. prisundersökningar, marknadsanalyser och marknadsundersökningar, tillgänglig och förståelig för intressenter och allmänheten, om inte annat följer av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (20). |
| --- | --- |

b)

Göra marknadsinformation, t.ex. prisundersökningar, marknadsanalyser och marknadsundersökningar, tillgänglig och förståelig för intressenter och allmänheten, om inte annat följer av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (20).

3.   Medlemsstaterna ska bidra till att uppnå målen i punkt 1.

KAPITEL VII

FÖRFARANDEBESTÄMMELSER

Artikel 43

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

KAPITEL VIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 44

Ändring av förordning (EG) nr 1184/2006

Artikel 1 i förordning (EG) nr 1184/2006 ska ersättas med följande:

”Artikel 1

I denna förordning fastställs bestämmelser för tillämpningen av artiklarna 101–106 och artikel 108.1 och 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) avseende produktion av, eller handel med, de produkter som förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget, med undantag för de produkter som omfattas av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning) (21) och i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 av den ... om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (22).

Artikel 45

Ändring av förordning (EG) nr 1224/2009

Förordning (EG) nr 1224/2009 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 57.1 ska följande meningar läggas till:
  ”Medlemsstaterna ska kontrollera att normerna uppfylls. Kontrollerna får äga rum i alla handelsled och under transport.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 57.1 ska följande meningar läggas till:

”Medlemsstaterna ska kontrollera att normerna uppfylls. Kontrollerna får äga rum i alla handelsled och under transport.”

| 2. | Artikel 58.5 ska ändras på följande sätt:






  a) | Led g ska ersättas med följande:






  ”g) | Den konsumentinformation som föreskrivs i artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 (23). |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 58.5 ska ändras på följande sätt:

a)

Led g ska ersättas med följande:

”g)

Den konsumentinformation som föreskrivs i artikel 35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 (23).

23

| b) | led h ska utgå. |
| --- | --- |

b)

led h ska utgå.

Artikel 46

Upphävande

Förordning (EG) nr 104/2000 ska upphöra att gälla. Artikel 4 ska emellertid gälla fram till och med den 12 december 2014.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.

Artikel 47

Bestämmelser om upprättande av gemensamma handelsnormer

Bestämmelser om upprättande av gemensamma handelsnormer, särskilt rådets förordning (EEG) nr 2136/89 (24), rådets förordning (EEG) nr 1536/92 (25), rådets förordning (EG) nr 2406/96 (26), liksom andra bestämmelser som antagits för tillämpningen av gemensamma handelsnormer, t.ex. kommissionens förordning (EEG) nr 3703/85 (27) ska fortsätta att gälla.

24

25

26

27

Artikel 48

Översyn

Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet om resultaten av tillämpningen av denna förordning senast den 31 december 2022.

Artikel 49

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014, med undantag av kapitel IV och artikel 45 som ska tillämpas från och med den 13 december 2014.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 183.

1

(2)  EUT C 225, 27.7.2012, s. 20.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 september 2012 (ännu ej publicerad i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 17 oktober 2013. Europaparlamentets ståndpunkt av den ... och rådets beslut av den ....

3

(4)  Rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (EGT L 17, 21.1.2000, s. 22).

4

(5)  Rådets förordning (EG) nr 1184/2006 av den 24 juli 2006 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av och handel med vissa jordbruksvaror (EUT L 214, 4.8.2006, s. 7).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

6

(7)  Rådets förordning (EU) nr 1220/2012 av den 3 december 2012 om handelsrelaterade åtgärder för att garantera försörjning med vissa fiskeriprodukter för unionens beredningsindustri 2013–2015 och om ändring av förordningarna (EG) nr 104/2000 och (EU) nr 1344/2011 (EUT L 349, 19.12.2012, s. 4).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1026/2012 av den 25 oktober 2012 om vissa åtgärder i syfte att bevara fiskbestånd i fråga om länder som tillåter ohållbart fiske (EUT L 316, 14.11.2012, s. 34).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 samt rådets beslut (EG) nr 2004/585 (EUT L ...).

9

(10)  Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009, s. 1).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (EUT L 354, 31.12.2008, s. 16).

13

(14)  Datum för denna förordnings ikraftträdande.

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (EUT L 139, 30.4.2004, s. 55).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EUT L 226, 25.6.2004, s. 83).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (EUT L 286, 29.10.2008, s. 1).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

20

(21)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

21

(22)  EUT L ....”

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2013 av den ... om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (EUT L ...).”

23

(24)  Rådets förordning (EEG) nr 2136/89 av den 21 juni 1989 om gemensamma marknadsnormer för konserverade sardiner och handelsbeteckningar för konserverade sardiner och konserverade produkter av sardintyp (EGT L 212, 22.7.1989, s. 79).

24

(25)  Rådets förordning (EEG) nr 1536/92 av den 9 juni 1992 om gemensamma marknadsnormer för konserverad tonfisk och bonit (EGT L 163, 17.6.1992, s. 1).

25

(26)  Rådets förordning (EG) nr 2406/96 av den 26 november 1996 om fastställande av gemensamma marknadsnormer för saluföring av vissa fiskeriprodukter (EGT L 334, 23.12.1996, s. 1).

26

(27)  Kommissionens förordning (EEG) nr 3703/85 av den 23 december 1985 om närmare bestämmelser för tillämpningen av gemensamma marknadsnormer för viss färsk eller kyld fisk (EGT L 351, 28.12.1985, s. 63).

27

---

BILAGA I

FISKERI- OCH VATTENBRUKSPRODUKTER SOM OMFATTAS AV DEN GEMENSAMMA MARKNADSORDNINGEN

| KN-nummer | Varuslag |
| --- | --- |
| a) | 0301 |

KN-nummer

Varuslag

a)

Levande fisk

0302

Fisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0303

Fisk, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0304

Fiskfiléer och annat fiskkött (även hackat eller malet), färska, kylda eller frysta

| b) | 0305 |
| --- | --- |

b)

Fisk, torkad, saltad eller i saltlake; rökt (även varmrökt) fisk; mjöl och pelletar av fisk, lämpliga som livsmedel

| c) | 0306 |
| --- | --- |

c)

Kräftdjur, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; kräftdjur med skal, ångkokta eller kokta i vatten, även kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; mjöl och pelletar av kräftdjur, lämpliga som livsmedel

0307

Blötdjur, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; ryggradslösa vattendjur, andra än kräftdjur och blötdjur, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake; mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga som livsmedel

d)

Animaliska produkter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; döda djur enligt kapitlen 1 och 3, olämpliga som livsmedel

– Övriga

– – Produkter av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur; döda djur enligt kapitel 3:

0511 91 10

– – – Fiskavfall

0511 91 90

– – – Andra slag

| e) | 1212 20 00 |
| --- | --- |

e)

– Sjögräs och andra alger

f)

Fetter och oljor av fisk samt fraktioner av sådana fetter eller oljor, även raffinerade men inte kemiskt modifierade:

1504 10

– Fiskleverolja och fraktioner av sådana oljor

1504 20

– Fiskfetter och fiskoljor (andra än leveroljor) samt fraktioner av sådana fetter eller oljor

| g) | 1603 00 |
| --- | --- |

g)

Extrakt och safter av kött, fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur

| h) | 1604 |
| --- | --- |

h)

Fisk, beredd eller konserverad; kaviar och kaviarersättning som framställts av fiskrom

| i) | 1605 |
| --- | --- |

i)

Kräftdjur, blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur, beredda eller konserverade

j)

Pastaprodukter, såsom spagetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, även beredd

1902 20

– Fyllda pastaprodukter; även kokta eller på annat sätt beredda

1902 20 10

– – Innehållande mer än 20 viktprocent fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur

k)

Mjöl och pelletar av kött eller slaktbiprodukter eller av fisk, kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur, olämpliga som livsmedel; grevar:

2301 20 00

– Mjöl och pelletar av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vattendjur

l)

Beredningar av sådana slag som används vid utfodring av djur

2309 90

– Andra slag:

ex 2309 90 10

– – Limvatten (”solubles”) av fisk

---

BILAGA II

FISKERIPRODUKTER SOM ÄR FÖREMÅL FÖR LAGRINGSMEKANISMEN

| KN-nr | Varuslag |
| --- | --- |
| 0302 22 00 | Rödspätta (Pleuronectes platessa) |
| ex 0302 29 90 | Sandskädda (Limanda limanda) |
| 0302 29 10 | Glasvar (Lepidorhombus spp.) |
| ex 0302 29 90 | Skrubbskädda (Platichthys flesus) |
| 0302 31 10
  och
  0302 31 90 | Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) |
| ex 0302 40 | Sill av arten Clupea harengus |
| 0302 50 10 | Torsk av arten Gadus morhua |
| 0302 61 10 | Sardiner av arten Sardina pilchardus |
| ex 0302 61 80 | Skarpsill (Sprattus sprattus) |
| 0302 62 00 | Kolja (Melanogrammus aeglefinus) |
| 0302 63 00 | Gråsej (Pollachius virens) |
| ex 0302 64 | Makrill av arterna Scomber scombrus och Scomber japonicus |
| 0302 65 20
  och
  0302 65 50 | Pigghaj och rödhaj (Squalus acanthias och Scyliorhinus spp.) |
| 0302 69 31
  och
  0302 69 33 | Kungsfiskar (Sebastes spp.) |
| 0302 69 41 | Vitling (Merlangius merlangus) |
| 0302 69 45 | Långa (Molva spp.) |
| 0302 69 55 | Ansjovis (Engraulis spp.) |
| ex 0302 69 68 | Kummel av arten Merluccius merluccius |
| 0302 69 81 | Marulk (Lophius spp.) |
| ex 0302 69 99 | Guldmakrill (Coryphaena hippurus) |
| ex 0307 41 10 | Tioarmad bläckfisk (Sepia officinalis och Rossia macrosoma) |
| ex 0306 23 10
  ex 0306 23 31
  ex 0306 23 39 | Räkor av arten Crangon crangon och nordhavsräka (Pandalus borealis) |
| 0302 23 00 | Tunga (Solea spp.) |
| 0306 24 30 | Krabbor (Cancer pagurus) |
| 0306 29 30 | Havskräftor (Nephrops norvegicus) |
| 0303 31 10 | Liten helgeflundra (blåkveite) (Reinhardtius hippoglossoides) |
| 0303 78 11
  0303 78 12
  0303 78 13
  0303 78 19
  och
  0303 29 55
  0304 29 56
  0304 29 58 | Kummel av släktet Merluccius |
| 0303 79 71 | Havsruda (Dentex dentex och Pagellus spp.) |
| 0303 61 00
  0304 21 00
  0304 91 00 | Svärdfisk (Xiphias gladius) |
| 0306 13 40
  0306 13 50
  ex 0306 13 80 | Räkor av familjen Penaeidae |
| 0307 49 18
  0307 49 01 | Tioarmad bläckfisk av arterna Sepia officinalis, Rossia macrosoma och Sepiola rondeletti |
| 0307 49 31
  0307 49 33
  0307 49 35
  och
  0307 49 38 | Tioarmad bläckfisk (Loligo spp.) |
| 0307 49 51 | Tioarmad bläckfisk (Ommastrephes sagittatus) |
| 0307 59 10 | Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp.) |
| 0307 99 11 | Illex spp. |
| 0303 41 10 | Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) |
| 0302 32 10
  0303 42 12
  0303 42 18
  0303 42 42
  0303 42 48 | Gulfenad tonfisk (Thunnus albacares) |
| 0302 33 10
  0303 43 10 | Bonit (Katsuwonus pelamis) |
| 0303 45 10 | Blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) |
| 0302 39 10
  0302 69 21
  0303 49 30
  0303 79 20 | Andra arter av släktena Thunnus och Euthynnus |
| ex 0302 29 90 | Bergtunga (Microstomus kitt) |
| 0302 35 10
  och
  0302 35 90 | Blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) |
| ex 0302 69 51 | Bleka (Pollachius pollachius) |
| 0302 69 75 | Havsbraxen (Brama spp.) |
| ex 0302 69 82 | Blåvitling (Micromesistius poutassou) |
| ex 0302 69 99 | Skäggtorsk (Trisopterus luscus) och glyskolja (Trisopterus minutus) |
| ex 0302 69 99 | Oxögonfisk (Boops boops) |
| ex 0302 69 99 | Menolapikarell (Spicara smaris) |
| ex 0302 69 99 | Havsål (Conger conger) |
| ex 0302 69 99 | Knot (Trigla spp.) |
| ex 0302 69 91
  ex 0302 69 99 | Taggmakrill (Trachurus spp.) |
| ex 0302 69 99 | Multe (Mugil spp.) |
| ex 0302 69 99
  och
  ex 0304 19 99 | Rocka (Raja spp.) |
| ex 0302 69 99 | Strumpebandsfisk (Lepidopus caudatus) och dolkfisk (Aphanopus carbo) |
| ex 0307 21 00 | Stor kammussla (Pecten maximus) |
| ex 0307 91 00 | Valthornssnäcka (Buccinum undatum) |
| ex 0302 69 99 | Mulle (Mullus surmuletus, Mullus barbatus) |
| ex 0302 69 99 | Havsruda (Spondyliosoma cantharus) |

KN-nr

Varuslag

0302 22 00

Rödspätta (Pleuronectes platessa)

ex 0302 29 90

Sandskädda (Limanda limanda)

0302 29 10

Glasvar (Lepidorhombus spp.)

ex 0302 29 90

Skrubbskädda (Platichthys flesus)

0302 31 10

och

0302 31 90

Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga)

ex 0302 40

Sill av arten Clupea harengus

0302 50 10

Torsk av arten Gadus morhua

0302 61 10

Sardiner av arten Sardina pilchardus

ex 0302 61 80

Skarpsill (Sprattus sprattus)

0302 62 00

Kolja (Melanogrammus aeglefinus)

0302 63 00

Gråsej (Pollachius virens)

ex 0302 64

Makrill av arterna Scomber scombrus och Scomber japonicus

0302 65 20

och

0302 65 50

Pigghaj och rödhaj (Squalus acanthias och Scyliorhinus spp.)

0302 69 31

och

0302 69 33

Kungsfiskar (Sebastes spp.)

0302 69 41

Vitling (Merlangius merlangus)

0302 69 45

Långa (Molva spp.)

0302 69 55

Ansjovis (Engraulis spp.)

ex 0302 69 68

Kummel av arten Merluccius merluccius

0302 69 81

Marulk (Lophius spp.)

ex 0302 69 99

Guldmakrill (Coryphaena hippurus)

ex 0307 41 10

Tioarmad bläckfisk (Sepia officinalis och Rossia macrosoma)

ex 0306 23 10

ex 0306 23 31

ex 0306 23 39

Räkor av arten Crangon crangon och nordhavsräka (Pandalus borealis)

0302 23 00

Tunga (Solea spp.)

0306 24 30

Krabbor (Cancer pagurus)

0306 29 30

Havskräftor (Nephrops norvegicus)

0303 31 10

Liten helgeflundra (blåkveite) (Reinhardtius hippoglossoides)

0303 78 11

0303 78 12

0303 78 13

0303 78 19

och

0303 29 55

0304 29 56

0304 29 58

Kummel av släktet Merluccius

0303 79 71

Havsruda (Dentex dentex och Pagellus spp.)

0303 61 00

0304 21 00

0304 91 00

Svärdfisk (Xiphias gladius)

0306 13 40

0306 13 50

ex 0306 13 80

Räkor av familjen Penaeidae

0307 49 18

0307 49 01

Tioarmad bläckfisk av arterna Sepia officinalis, Rossia macrosoma och Sepiola rondeletti

0307 49 31

0307 49 33

0307 49 35

och

0307 49 38

Tioarmad bläckfisk (Loligo spp.)

0307 49 51

Tioarmad bläckfisk (Ommastrephes sagittatus)

0307 59 10

Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp.)

0307 99 11

Illex spp.

0303 41 10

Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga)

0302 32 10

0303 42 12

0303 42 18

0303 42 42

0303 42 48

Gulfenad tonfisk (Thunnus albacares)

0302 33 10

0303 43 10

Bonit (Katsuwonus pelamis)

0303 45 10

Blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus)

0302 39 10

0302 69 21

0303 49 30

0303 79 20

Andra arter av släktena Thunnus och Euthynnus

ex 0302 29 90

Bergtunga (Microstomus kitt)

0302 35 10

och

0302 35 90

Blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus)

ex 0302 69 51

Bleka (Pollachius pollachius)

0302 69 75

Havsbraxen (Brama spp.)

ex 0302 69 82

Blåvitling (Micromesistius poutassou)

ex 0302 69 99

Skäggtorsk (Trisopterus luscus) och glyskolja (Trisopterus minutus)

ex 0302 69 99

Oxögonfisk (Boops boops)

ex 0302 69 99

Menolapikarell (Spicara smaris)

ex 0302 69 99

Havsål (Conger conger)

ex 0302 69 99

Knot (Trigla spp.)

ex 0302 69 91

ex 0302 69 99

Taggmakrill (Trachurus spp.)

ex 0302 69 99

Multe (Mugil spp.)

ex 0302 69 99

och

ex 0304 19 99

Rocka (Raja spp.)

ex 0302 69 99

Strumpebandsfisk (Lepidopus caudatus) och dolkfisk (Aphanopus carbo)

ex 0307 21 00

Stor kammussla (Pecten maximus)

ex 0307 91 00

Valthornssnäcka (Buccinum undatum)

ex 0302 69 99

Mulle (Mullus surmuletus, Mullus barbatus)

ex 0302 69 99

Havsruda (Spondyliosoma cantharus)

---

BILAGA III

INFORMATION OM FISKEREDSKAP

| Obligatorisk information om kategori av fiskeredskap | Mer detaljerad information om motsvarande redskap och koder, i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 (1) och kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 (2) |
| --- | --- |
| Notar | Landvadar | SB |
| Snurrevadar, (förankrat fartyg) | SDN |
| Skotska snurrevadar, (dragande fartyg) | SSC |
| Parnotar (två fartyg) | SPR |
| Trålar | Bomtrålar | TBB |
| Bottentrålar med trålbord | OTB |
| Bottenpartrålar | PTB |
| Pelagisk trål (flyttrål med trålbord [enbåtsflyttrål]) | OTM |
| Pelagiska trålar (parflyttrålar) | PTM |
| Dubbeltrålar med trålbord | OTT |
| Nät/garn | Förankrade (bottensatta) garn | GNS |
| Drivgarn | GND |
| Insnärjningsgarn/instängningsgarn | GNC |
| Grimgarn | GTR |
| Kombinerade grimgarn och garn | GTN |
| Ringnotar och sänkhåvar | Snörpvadar/Ringnotar | PS |
| Vad/Lamparanät | LA |
| Sänkhåvar som används från båtar | LNB |
| Fasta sänkhåvar som används från stranden | LNS |
| Krokar och linor | Manuellt lin- och spöfiske | LHP |
| Mekaniserat lin- och spöfiske | LHM |
| Förankrade backor/långrevar | LLS |
| Drivande backor/långrevar | LLD |
| Dörjlinor | LTL |
| Skrapor | Skrapor som används från fartyg | DRB |
| Handskrapor | DRH |
| Mekaniska skrapor, även sugskrapor | HMD |
| Tinor och fällor | Tinor (fällor) | FPO |

Obligatorisk information om kategori av fiskeredskap

Mer detaljerad information om motsvarande redskap och koder, i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 (1) och kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 (2)

Notar

Landvadar

SB

Snurrevadar, (förankrat fartyg)

SDN

Skotska snurrevadar, (dragande fartyg)

SSC

Parnotar (två fartyg)

SPR

Trålar

Bomtrålar

TBB

Bottentrålar med trålbord

OTB

Bottenpartrålar

PTB

Pelagisk trål (flyttrål med trålbord [enbåtsflyttrål])

OTM

Pelagiska trålar (parflyttrålar)

PTM

Dubbeltrålar med trålbord

OTT

Nät/garn

Förankrade (bottensatta) garn

GNS

Drivgarn

GND

Insnärjningsgarn/instängningsgarn

GNC

Grimgarn

GTR

Kombinerade grimgarn och garn

GTN

Ringnotar och sänkhåvar

Snörpvadar/Ringnotar

PS

Vad/Lamparanät

LA

Sänkhåvar som används från båtar

LNB

Fasta sänkhåvar som används från stranden

LNS

Krokar och linor

Manuellt lin- och spöfiske

LHP

Mekaniserat lin- och spöfiske

LHM

Förankrade backor/långrevar

LLS

Drivande backor/långrevar

LLD

Dörjlinor

LTL

Skrapor

Skrapor som används från fartyg

DRB

Handskrapor

DRH

Mekaniska skrapor, även sugskrapor

HMD

Tinor och fällor

Tinor (fällor)

FPO

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över gemenskapens fiskeflotta (EUT L 5, 9.1.2004, s. 25).

(2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 av den 8 april 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (EUT L 112, 30.4.2011, s. 1).

---

BILAGA IV

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EG) nr 104/2000 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artiklarna 1–5 |
| Artikel 2, 3 | Artiklarna 33, 34 |
| Artikel 4 | Artiklarna 35–39 |
| Artikel 5.1 | Artiklarna 6, 7, 8 |
| Artiklarna 5.2, 5.3, 5.4 och 6 | Artiklarna 14, 18–21 |
| Artikel 7 | Artiklarna 22 och 24–27 |
| Artikel 8 | — |
| Artiklarna 9–12 | Artiklarna 28, 29 |
| Artikel 13 | Artiklarna 11, 12, 13, 16, 18, 20 och 21 |
| Artikel 14 | Artikel 41.2 |
| Artikel 15 | Artikel 23 |
| Artikel 16 | Artiklarna 24–27 |
| Artiklarna 17–27 | Artiklarna 30, 31 och 32 |
| Artikel 33 | — |
| Artikel 34 | Artiklarna 20.2, 21, 32 |
| Artikel 35 | — |
| Artikel 36 | — |
| Artikel 37 | Artikel 43 |
| Artiklarna 38, 39 | Artikel 43 |
| Artikel 40 | — |
| Artikel 41 | Artikel 48 |
| Artikel 42 | Artikel 44, 45, 46 |
| Artikel 43 | Artikel 49 |
| — | Artikel 40 |
| — | Artikel 41.1 |
| — | Artikel 42 |

Förordning (EG) nr 104/2000

Denna förordning

Artikel 1

Artiklarna 1–5

Artikel 2, 3

Artiklarna 33, 34

Artikel 4

Artiklarna 35–39

Artikel 5.1

Artiklarna 6, 7, 8

Artiklarna 5.2, 5.3, 5.4 och 6

Artiklarna 14, 18–21

Artikel 7

Artiklarna 22 och 24–27

Artikel 8

—

Artiklarna 9–12

Artiklarna 28, 29

Artikel 13

Artiklarna 11, 12, 13, 16, 18, 20 och 21

Artikel 14

Artikel 41.2

Artikel 15

Artikel 23

Artikel 16

Artiklarna 24–27

Artiklarna 17–27

Artiklarna 30, 31 och 32

Artikel 33

—

Artikel 34

Artiklarna 20.2, 21, 32

Artikel 35

—

Artikel 36

—

Artikel 37

Artikel 43

Artiklarna 38, 39

Artikel 43

Artikel 40

—

Artikel 41

Artikel 48

Artikel 42

Artikel 44, 45, 46

Artikel 43

Artikel 49

—

Artikel 40

—

Artikel 41.1

—

Artikel 42

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 13 juli 2011 förelade Europeiska kommissionen rådet sitt förslag om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (1).

Efter en riktlinjedebatt den 19 mars 2012 nådde rådet (jordbruk och fiske) en allmän riktlinje i juni 2012 (2).

Europaparlamentet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen den 12 september 2012 (3).

Efter omröstningen i Europaparlamentet ägde förhandlingar rum mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen med syftet att nå fram till en överenskommelse om förslaget. En överenskommelse nåddes den 4 juni 2013 och godkändes därefter av Ständiga representanternas kommitté den 14 juni 2013, av Europaparlamentets fiskeriutskott den 18 juni 2013 och av rådet den 15 juli 2013.

Med beaktande av den ovannämnda överenskommelsen och efter juristlingvisternas granskning uppmanas rådet (jordbruk och fiske) att den 17 oktober 2013 anta rådets ståndpunkt vid första behandlingen, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet i artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

Rådet tog i sitt arbete hänsyn till yttranden från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och från Regionkommittén som antagits den 28 mars 2012 respektive den 4 maj 2012 (4).

II.   SYFTE

Syftet med förslaget är att ersätta förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 (5), i vilken den rättsliga grunden för den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter fastställdes. Förslaget om den gemensamma marknadsordningen ingår i reformpaketet för den gemensamma fiskeripolitiken och är avsett att bidra till målen med den föreslagna nya förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken (6).

Syftet med förslaget är bland annat att

| — | förenkla de rättsliga förfarandena och rapporteringsskyldigheterna, |
| --- | --- |

—

förenkla de rättsliga förfarandena och rapporteringsskyldigheterna,

| — | stärka yrkesorganisationernas roll, |
| --- | --- |

—

stärka yrkesorganisationernas roll,

| — | minska marknadsstödet (avsluta mekanismen med återtagspris, successivt avveckla lagringsstödet), och |
| --- | --- |

—

minska marknadsstödet (avsluta mekanismen med återtagspris, successivt avveckla lagringsstödet), och

| — | förbättra informationen till konsumenterna. |
| --- | --- |

—

förbättra informationen till konsumenterna.

III.   ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

A.   Allmänna observationer

På grundval av kommissionens förslag har Europaparlamentet och rådet fört förhandlingar i syfte att nå en överenskommelse i samband med rådets ståndpunkt vid första behandlingen. Rådets ståndpunkt återspeglar till fullo den kompromiss som nåddes av de båda medlagstiftarna.

B.   Nyckelfrågor

Den kompromiss som återspeglas i rådets ståndpunkt vid första behandlingen omfattar följande centrala inslag:

a)   Allmänna bestämmelser

Både Europaparlamentet och rådet noterade att en hänvisning till den yttre dimensionen saknades i kommissionens förslag. Kommissionen ansåg att en sådan hänvisning inte var nödvändig eftersom den externa politiken skulle behandlas i en separat förordning som har en annan rättslig grund. I den slutliga kompromissen ingick en hänvisning till de förordningar som ska komplettera den gemensamma marknadsordningen vad gäller yttre aspekter.

På rådets begäran tillades definitionerna för detaljhandel och färdigförpackade fiskeri- och vattenbruksprodukter i förteckningen över definitioner i artikel 5, och det gjordes en hänvisning till definitioner i förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken och andra förordningar som också ska gälla i detta sammanhang.

b)   Producentorganisationer

Europaparlamentet godkände den omstrukturering av avsnittet om upprättande, mål och åtgärder som rådet föreslagit i förenklingssyfte, vilket resulterade i att artiklarna 9–11 ströks. Till följd av detta bortföll Europaparlamentets ändringsförslag 38–68, eftersom dessa till stor del i sak ingick i den struktur som rådet föreslagit.

Mål och åtgärder: Europaparlamentet och rådet enades om ändringar som innebär en utvidgning och närmare bestämning av producentorganisationernas mål i förhållande till kommissionens förslag. Således infördes exempelvis i fråga om fiskeriproducentorganisationer följande inslag: främjandet av hållbart fiske, efterlevnaden av miljölagstiftningen med respekt för socialpolitiken, hur oönskade fångster bör hanteras, spårbarheten och bidraget till kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske. Motsvarande ändringar infördes i avsnittet om åtgärder.

Godkännande: På rådets begäran infördes närmare bestämmelser om producentorganisationernas och branschorganisationernas verksamhet.

Produktions- och saluföringsplaner: Viktiga krav från rådet har godkänts: för det första anges produktions- och saluföringsplanernas innehåll i artikel 28.2; för det andra har förslagstexten om att kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter utgått; och slutligen ska ändringar av format och struktur för produktions- och saluföringsplanerna antas av kommissionen genom genomförandeakter.

Lagringsmekanism: Den lagringsmekanism som kommissionen föreslagit och som var avsedd att ersätta hela systemet med återtagspriser och interventioner förblev praktiskt taget oförändrad. Detta visade sig vara en fungerande kompromiss mellan dem som var för en utvidgning av det nuvarande systemet och dem som helt ville avskaffa offentlig intervention.

Gemensam fond: På rådets begäran ströks förslagets bestämmelser om producentorganisationernas gemensamma fonder, eftersom de inte ansågs tillföra något mervärde.

c)   Handelsnormer

I enlighet med rådets förslag får handelsnormerna avse kvalitet, storlek eller vikt, förpackning, presentation och märkning av produkterna, och särskilt minsta handelsstorlek i enlighet med minimireferensstorlekarna för bevarande, i förekommande fall. Landade fiskeriprodukter som inte överensstämmer med handelsnormerna får användas för andra ändamål än konsumtion som livsmedel (detta syftar till att förhindra att det skapas marknader för ”oönskade fångster” såsom ungfisk).

På rådets begäran har förslagstexten om att kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter strukits.

d)   Konsumentinformation

Artikel 35 (obligatorisk information) visade sig vara en av de svåraste frågorna i förhandlingarna. Mycket omstridd var särskilt frågan om huruvida fångstdatum eller landningsdatum och de redskap som används skulle inkluderas.

| — | Landningsdatum: Europaparlamentet stödde införandet av landningsdatumet bland de obligatoriska uppgifterna, i jämförelse med fångstdatumet som kommissionen föreslagit. Rådet däremot ansåg att varken fångstdatumet eller landningsdatumet gav ett tillräckligt mervärde i de flesta fallen (samtidigt som den administrativa bördan ökade). Det kunde till och med i vissa fall vara vilseledande om konsumenten naturligt förknippade bättre produktkvalitet med ett datum närmare i tiden. Rådet accepterade slutligen att datumet för minsta hållbarhetstid inkluderas, medan fångstdatumet fortfarande kan tas upp bland de frivilliga uppgifterna enligt artikel 39. |
| --- | --- |

—

Landningsdatum: Europaparlamentet stödde införandet av landningsdatumet bland de obligatoriska uppgifterna, i jämförelse med fångstdatumet som kommissionen föreslagit. Rådet däremot ansåg att varken fångstdatumet eller landningsdatumet gav ett tillräckligt mervärde i de flesta fallen (samtidigt som den administrativa bördan ökade). Det kunde till och med i vissa fall vara vilseledande om konsumenten naturligt förknippade bättre produktkvalitet med ett datum närmare i tiden. Rådet accepterade slutligen att datumet för minsta hållbarhetstid inkluderas, medan fångstdatumet fortfarande kan tas upp bland de frivilliga uppgifterna enligt artikel 39.

| — | Redskapskategori: Utöver en mer detaljerad angivelse av det område där produkten fångats eller odlats, vilket rådet accepterade, ville Europaparlamentet att den redskapskategori som använts skulle inkluderas. Till en början motsatte sig rådet detta initiativ som skulle kunna medföra att vissa fiskemetoder stigmatiseras. Som en kompromiss enades båda parterna om att införa en förenklad förteckning över sju grupper av redskap enligt bilaga III (mera information om redskap kan ges i form av frivillig information; se nedan). |
| --- | --- |

—

Redskapskategori: Utöver en mer detaljerad angivelse av det område där produkten fångats eller odlats, vilket rådet accepterade, ville Europaparlamentet att den redskapskategori som använts skulle inkluderas. Till en början motsatte sig rådet detta initiativ som skulle kunna medföra att vissa fiskemetoder stigmatiseras. Som en kompromiss enades båda parterna om att införa en förenklad förteckning över sju grupper av redskap enligt bilaga III (mera information om redskap kan ges i form av frivillig information; se nedan).

Miljömärkning (artikel 36): Europaparlamentet och rådet enades om att kommissionen senast den 1 januari 2015 ska överlämna en genomförbarhetsrapport om alternativ för ett system för miljömärkning och om fastställande av minimikrav.

Frivillig tilläggsinformation (artikel 39) kan omfatta bland annat fångstdatum, landningsdatum eller den hamn där produkten har landats, närmare uppgifter om typ av fiskeredskap eller flaggstaten för det fartyg som gjorde fångsten.

Det kommer att vara möjligt att använda så kallade qr-koder för att ange den obligatoriska informationen enligt artikel 35.1.

Frivillig information får inte anges så att det utrymme som finns för obligatorisk information minskar, och frivilliga uppgifter som inte kan kontrolleras ska inte anges.

Delegerade akter: Förslagstexten om att kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter har utgått.

e)   Förfarandebestämmelser och slutbestämmelser

Ändringar av kontrollförordningen: På rådets begäran ändras förordning (EG) nr 1224/2009 för att fastställa att medlemsstaterna ska kontrollera att normerna uppfylls, och för att anpassa bestämmelserna om information till konsumenterna.

Bestämmelser om upprättande av gemensamma handelsnormer (artikel 47): Nuvarande handelsnormer för vissa produkter ska fortsätta att tillämpas.

IV.   SLUTSATS

Rådets ståndpunkt vid första behandlingen återspeglar till fullo den kompromiss som med kommissionens hjälp nåddes i förhandlingarna mellan rådet och Europaparlamentet. Denna kompromiss bekräftas av skrivelsen från ordföranden för Europaparlamentets fiskeriutskott till Corepers ordförande (den 25 juni 2013). I denna skrivelse meddelar ordföranden för fiskeriutskottet att han kommer att rekommendera ledamöterna i utskottet och därefter plenarsammanträdet att vid Europaparlamentets andra behandling godta rådets ståndpunkt vid första behandlingen utan ändringar, med förbehåll för granskning av de båda institutionernas juristlingvister. Genom att anta förordningen om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter skapar Europeiska unionen en grundläggande byggsten för inrättandet av den nya gemensamma fiskeripolitiken.

---

(1)  Dok. 12516/11 PECHE 188 CODEC 1167.

(2)  Dok. 10415/12 PECHE 192 CODEC 1445.

(3)  Dok. 13616/12 CODEC 2093 PECHE 334 PE 390.

(4)  EUT C 181, 21.6.2012, s. 183; EUT C 225, 25.7.2012, s. 20.

(5)  EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.

(6)  Dok. 12514/11 PECHE 187 CODEC 1166.

---

UTTALANDE FRÅN EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM KONTROLLREGLER PÅ OMRÅDET FÖR PRODUKTERS SPÅRBARHET OCH KONSUMENTINFORMATION

Som en uppföljning av reformen av förordningen om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter uppmanar Europaparlamentet och rådet Europeiska kommissionen att förelägga dem ett förslag om ändring av kontrollförordningen (förordning (EG) nr 1224/2009). I samband med en sådan ändring bör hänsyn tas till behovet av att reglera tillhandahållandet av information om typ av fiskeredskap vad gäller produkter som härrör från vildfångade arter.

Europaparlamentet och rådet uppmanar också kommissionen att vid en lämplig tidpunkt anta nödvändiga ändringar av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 vad gäller obligatorisk konsumentinformation för att beakta bestämmelserna i denna förordning, den ändrade kontrollförordningen och förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna.

---

UTTALANDEN FRÅN KOMMISSIONEN

Till artikel 35

punkt 1 e

Kommissionen håller inte med om den ändring som juristlingvisterna infört i artikel 42.1 e i texten till den politiska överenskommelse som träffades vid det informella trepartsmötet den 8 maj 2013 om kommissionens förslag till ny förordning om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (ny artikel 35.1 e i dokument 12005/13).

Kommissionens ståndpunkt är att lämplig märkning eller etikettering, i enlighet med vad man enades om vid det informella trepartsmötet den 8 maj 2013, bör innehålla uppgift om datum för minsta hållbarhet, utan någon vidare kvalificering, för alla fiskeri- och vattenbruksprodukter som avses i artikel 42.1 (ny artikel 35.1 i dokument 12005/13) som erbjuds till försäljning till slutkonsumenter. Införandet av orden ”när det är lämpligt” i slutet av artikel 42.1 e (ny artikel 35.1 e i dokument 12005/13) kommer att skapa rättsosäkerhet och äventyra uppnåendet av målet att förbättra insynen för konsumenterna.

Till artikel 35

Kommissionen beklagar att skyldigheten att ange på vilken dag en fiskeriprodukt fångats eller en vattenbruksprodukt skördats har strukits ur kommissionens förslag i överenskommelsen mellan medlagstiftarna. Kommissionen anser att dessa datum ger konsumenterna viktig information. Datumuppgifter för fångst och skörd gynnar helt klart dem i unionen som bedriver småskaligt fiske och vattenbruk och främjar korta distributionsprodukter för fiskeri- och vattenbruksprodukter.

Kommissionen beklagar även att medlagstiftarna ur kommissionens förslag avlägsnat tillämpningen av vissa märkningskrav för konserverade och beredda produkter, dvs. handelsbeteckning, produktionsmetod och ursprung. Kommissionen anser att dessa krav motsvarar allmänhetens växande efterfrågan på information om vad konserverade och beredda produkter innehåller. Det är också viktigt för unionsproduktionens trovärdighet och värde.

Kommissionen vill upprepa att de ovan nämnda förbättringar av märkningen som kommissionen föreslagit inte skulle medföra någon oproportionerlig börda för fiskeindustrin, eftersom de bygger på de nuvarande kraven på spårbarhet.

---