# Den Europæiske Unions C 15/2014

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2014.015.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 15 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 57. årgang18. januar 2014 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2014.015.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 15

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

57. årgang18. januar 2014

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2014/C 015/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 9 af 11.1.2014 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2014/C 015/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 9 af 11.1.2014

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2014/C 015/02 | Sag C-510/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 25. september 2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt. mod Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal | 2 |
| 2014/C 015/03 | Sag C-529/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Georg Felber mod Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur | 3 |
| 2014/C 015/04 | Sag C-530/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Leopold Schmitzer mod Bundesministerium fûr Inneres | 3 |
| 2014/C 015/05 | Sag C-531/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Kornhuber m.fl. | 5 |
| 2014/C 015/06 | Sag C-532/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 9. oktober 2013 — Sofia Zoo mod Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség | 5 |
| 2014/C 015/07 | Sag C-543/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 17. oktober 2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank mod E. Fischer-Lintjens | 6 |
| 2014/C 015/08 | Sag C-544/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket Farmaci AB | 6 |
| 2014/C 015/09 | Sag C-545/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket AB og Apoteket Farmaci AB | 7 |
| 2014/C 015/10 | Sag C-553/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Ringkonnakohus (Estland) den 28. oktober 2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS mod Tallinna Ettevõtlusamet | 8 |
| 2014/C 015/11 | Sag C-555/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral (Portugal) den 28. oktober 2013 — Merck Canada Inc. mod Accord Healthcare Limited m.fl. | 9 |
| 2014/C 015/12 | Sag C-557/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 29. oktober 2013 — Hermann Lutz mod Elke Bäuerle, som kurator i insolvensbehandlingen af ECZ Autohandel GmbH’s aktiver | 9 |
| 2014/C 015/13 | Sag C-565/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hovrätten för Västra Sverige (Sverige) den 4. november 2013 — Kammaråklagaren mod Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi og Fiskeri Aktiebolaget Nordic | 9 |
| 2014/C 015/14 | Sag C-569/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Malmö (Sverige) den 6. november 2013 — Bricmate AB mod Tullverket | 10 |
| 2014/C 015/15 | Sag C-575/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 12. november 2013 — Thomas Etzold m.fl. mod Condor Flugdienst GmbH | 10 |
| 2014/C 015/16 | Sag C-585/13 P: Appel iværksat den 19. november 2013 af Europäisch-Iranische Handelsbank AG til prøvelse af Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 6. september 2013 i sag T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG mod Rådet for Den Europæiske Union | 11 |
| 2014/C 015/17 | Sag C-587/13 P: Appel iværksat den 20. november 2013 af Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. september 2013 i sag T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria mod Kommissionen | 12 |
| | Retten |
| 2014/C 015/18 | Sag T-374/09: Rettens dom af 28. november 2013 — Lorenz Shoe Group mod KHIM — Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making (Ganeder) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket Ganeder — det ældre EF-ordmærke Ganter — relativ registreringshindring — lighed mellem tegnene — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 14 |
| 2014/C 015/19 | Sag T-34/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Herbacin cosmetic mod KHIM — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HERBA SHINE — det ældre nationale og internationale ordmærke samt EF-ordmærket Herbacin — relativ registreringshindring — reel brug af de ældre varemærker — artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 — begrundelsespligt — artikel 75 i forordning nr. 207/2009) | 14 |
| 2014/C 015/20 | Sag T-410/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Vitaminaqua mod KHIM — Energy Brands (vitaminaqua) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket vitaminaqua — de ældre nationale ordmærker VITAMINWATER — det ældre EF-figurmærke GLACEAU vitamin water — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 15 |
| 2014/C 015/21 | Sag T-424/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Gaumina mod EIGE (Offentlige tjenesteydelseskontrakter — udbudsprocedure — levering af tjenesteydelser til støtte for EIGE’s kommunikationsaktiviteter — afvisning af en tilbudsgivers bud — begrundelsespligt) | 15 |
| 2014/C 015/22 | Sag T-162/12: Rettens kendelse af 18. november 2013 — Trabelsi mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger, der er truffet over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien — forlængelse af indefrysningen af midler — Annullation af de indledende foranstaltninger til indefrysning af midler — ufornødent at træffe afgørelse) | 16 |
| 2014/C 015/23 | Sag T-545/12: Rettens kendelse af 11. november 2013 — Mory m.fl. mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — almindelig kurertransport og ekspres kurertransport — beslutning om ikke at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til potentielle erhververe af støttemodtageren under insolvensbehandling — manglende retlig interesse — afvisning) | 16 |
| 2014/C 015/24 | Sag T-42/13: Rettens kendelse af 19. november 2013 — 1. garantovaná mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — bøder — morarenter — retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål — afvisning) | 17 |
| 2014/C 015/25 | Sag T-229/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommisionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende — indgivelse af originalen efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — åbenbart, at appel er ugrundet) | 17 |
| 2014/C 015/26 | Sag T-283/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende — indgivelse af originalen efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — appel åbenbart ugrundet) | 18 |
| 2014/C 015/27 | Sag T-284/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen indgivet efterfølgende — originaleksemplaret af stævningen indgives efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — appel åbenbart ugrundet) | 18 |
| 2014/C 015/28 | Sag T-337/13 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 11. november 2013 — CSF mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — beskyttelse af sundheden og forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed for fare i forbindelse med anvendelse af maskiner — foranstaltninger iværksat af de danske myndigheder, som forbyder en type af multifunktionelle jordflytningsmaskiner, der ikke er udstyret med et passende førerværn — Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen for berettiget — begæring om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed) | 19 |
| 2014/C 015/29 | Sag T-539/13: Sag anlagt den 2. oktober 2013 — Inclusion Alliance for Europe mod Kommissionen | 19 |
| 2014/C 015/30 | Sag T-234/08: Rettens kendelse af 11. november 2013 — EuroChem MCC mod Rådet | 20 |
| 2014/C 015/31 | Sag T-485/09: Rettens kendelse af 11. november 2013 — Frankrig mod Kommissionen | 20 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2014/C 015/32 | Sag F-105/13: Sag anlagt den 22. oktober 2013 — ZZ m.fl. mod Revisionsretten | 21 |
| 2014/C 015/33 | Sag F-109/13: Sag anlagt den 4. november 2013 — ZZ mod ENISA | 21 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2014/C 015/02

Sag C-510/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 25. september 2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt. mod Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

2

2014/C 015/03

Sag C-529/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Georg Felber mod Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

3

2014/C 015/04

Sag C-530/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Leopold Schmitzer mod Bundesministerium fûr Inneres

3

2014/C 015/05

Sag C-531/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Kornhuber m.fl.

5

2014/C 015/06

Sag C-532/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 9. oktober 2013 — Sofia Zoo mod Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

5

2014/C 015/07

Sag C-543/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 17. oktober 2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank mod E. Fischer-Lintjens

6

2014/C 015/08

Sag C-544/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket Farmaci AB

6

2014/C 015/09

Sag C-545/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket AB og Apoteket Farmaci AB

7

2014/C 015/10

Sag C-553/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Ringkonnakohus (Estland) den 28. oktober 2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS mod Tallinna Ettevõtlusamet

8

2014/C 015/11

Sag C-555/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral (Portugal) den 28. oktober 2013 — Merck Canada Inc. mod Accord Healthcare Limited m.fl.

9

2014/C 015/12

Sag C-557/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 29. oktober 2013 — Hermann Lutz mod Elke Bäuerle, som kurator i insolvensbehandlingen af ECZ Autohandel GmbH’s aktiver

9

2014/C 015/13

Sag C-565/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hovrätten för Västra Sverige (Sverige) den 4. november 2013 — Kammaråklagaren mod Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi og Fiskeri Aktiebolaget Nordic

9

2014/C 015/14

Sag C-569/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Malmö (Sverige) den 6. november 2013 — Bricmate AB mod Tullverket

10

2014/C 015/15

Sag C-575/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 12. november 2013 — Thomas Etzold m.fl. mod Condor Flugdienst GmbH

10

2014/C 015/16

Sag C-585/13 P: Appel iværksat den 19. november 2013 af Europäisch-Iranische Handelsbank AG til prøvelse af Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 6. september 2013 i sag T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG mod Rådet for Den Europæiske Union

11

2014/C 015/17

Sag C-587/13 P: Appel iværksat den 20. november 2013 af Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. september 2013 i sag T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria mod Kommissionen

12

Retten

2014/C 015/18

Sag T-374/09: Rettens dom af 28. november 2013 — Lorenz Shoe Group mod KHIM — Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making (Ganeder) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket Ganeder — det ældre EF-ordmærke Ganter — relativ registreringshindring — lighed mellem tegnene — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

14

2014/C 015/19

Sag T-34/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Herbacin cosmetic mod KHIM — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HERBA SHINE — det ældre nationale og internationale ordmærke samt EF-ordmærket Herbacin — relativ registreringshindring — reel brug af de ældre varemærker — artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 — begrundelsespligt — artikel 75 i forordning nr. 207/2009)

14

2014/C 015/20

Sag T-410/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Vitaminaqua mod KHIM — Energy Brands (vitaminaqua) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket vitaminaqua — de ældre nationale ordmærker VITAMINWATER — det ældre EF-figurmærke GLACEAU vitamin water — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

15

2014/C 015/21

Sag T-424/12: Rettens dom af 28. november 2013 — Gaumina mod EIGE (Offentlige tjenesteydelseskontrakter — udbudsprocedure — levering af tjenesteydelser til støtte for EIGE’s kommunikationsaktiviteter — afvisning af en tilbudsgivers bud — begrundelsespligt)

15

2014/C 015/22

Sag T-162/12: Rettens kendelse af 18. november 2013 — Trabelsi mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger, der er truffet over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien — forlængelse af indefrysningen af midler — Annullation af de indledende foranstaltninger til indefrysning af midler — ufornødent at træffe afgørelse)

16

2014/C 015/23

Sag T-545/12: Rettens kendelse af 11. november 2013 — Mory m.fl. mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — almindelig kurertransport og ekspres kurertransport — beslutning om ikke at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til potentielle erhververe af støttemodtageren under insolvensbehandling — manglende retlig interesse — afvisning)

16

2014/C 015/24

Sag T-42/13: Rettens kendelse af 19. november 2013 — 1. garantovaná mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — bøder — morarenter — retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål — afvisning)

17

2014/C 015/25

Sag T-229/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommisionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende — indgivelse af originalen efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — åbenbart, at appel er ugrundet)

17

2014/C 015/26

Sag T-283/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende — indgivelse af originalen efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — appel åbenbart ugrundet)

18

2014/C 015/27

Sag T-284/13 P: Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen (Appel — personalesag — afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet — manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen indgivet efterfølgende — originaleksemplaret af stævningen indgives efter fristens udløb — sagen for sent anlagt — appel åbenbart ugrundet)

18

2014/C 015/28

Sag T-337/13 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 11. november 2013 — CSF mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — beskyttelse af sundheden og forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed for fare i forbindelse med anvendelse af maskiner — foranstaltninger iværksat af de danske myndigheder, som forbyder en type af multifunktionelle jordflytningsmaskiner, der ikke er udstyret med et passende førerværn — Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen for berettiget — begæring om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed)

19

2014/C 015/29

Sag T-539/13: Sag anlagt den 2. oktober 2013 — Inclusion Alliance for Europe mod Kommissionen

19

2014/C 015/30

Sag T-234/08: Rettens kendelse af 11. november 2013 — EuroChem MCC mod Rådet

20

2014/C 015/31

Sag T-485/09: Rettens kendelse af 11. november 2013 — Frankrig mod Kommissionen

20

Retten for EU-Personalesager

2014/C 015/32

Sag F-105/13: Sag anlagt den 22. oktober 2013 — ZZ m.fl. mod Revisionsretten

21

2014/C 015/33

Sag F-109/13: Sag anlagt den 4. november 2013 — ZZ mod ENISA

21

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/1

---

2014/C 15/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 9 af 11.1.2014

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 377 af 21.12.2013

EUT C 367 af 14.12.2013

EUT C 344 af 23.11.2013

EUT C 336 af 16.11.2013

EUT C 325 af 9.11.2013

EUT C 313 af 26.10.2013

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/2 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 25. september 2013 — E.ON Földgáz Trade Zrt. mod Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

(Sag C-510/13)

2014/C 15/02

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Kúria

Parter i hovedsagen

Sagsøger: E.ON Földgáz Trade Zrt.

Sagsøgt: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder de bestemmelser, der fastlægger, hvem der kan anlægge sag i henhold til artikel 25 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (herefter »2003-direktivet«) (1) i forbindelse med en administrativ afgørelse, der blev vedtaget, mens dette direktiv var i kraft, anvendelse, eller skal der i det verserende søgsmål tages hensyn til bestemmelserne i artikel 41 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (herefter »2009-direktivet«) (2), som trådte i kraft under sagens behandling, under hensyntagen til bestemmelsen i dets artikel 54, stk. 1, andet afsnit, hvorefter de nævnte bestemmelser finder anvendelse fra den 3. marts 2011? |
| --- | --- |

1)

Finder de bestemmelser, der fastlægger, hvem der kan anlægge sag i henhold til artikel 25 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (herefter »2003-direktivet«) (1) i forbindelse med en administrativ afgørelse, der blev vedtaget, mens dette direktiv var i kraft, anvendelse, eller skal der i det verserende søgsmål tages hensyn til bestemmelserne i artikel 41 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (herefter »2009-direktivet«) (2), som trådte i kraft under sagens behandling, under hensyntagen til bestemmelsen i dets artikel 54, stk. 1, andet afsnit, hvorefter de nævnte bestemmelser finder anvendelse fra den 3. marts 2011?

| 2) | Såfremt 2009-direktivet skal anvendes, kan en godkendt operatør, som har en økonomisk interesse, som den i denne sag foreliggende, i forbindelse med en appel iværksat til prøvelse af en afgørelse, som godkender en netkodeks eller fastlægger dens indhold, da anses for »part, der er berørt« som omhandlet i artikel 41, stk. 17, i 2009-direktivet, eller er kun den netoperatør, der er beføjet til at opfordre til godkendelse af kodeksen, en berørt part? |
| --- | --- |

2)

Såfremt 2009-direktivet skal anvendes, kan en godkendt operatør, som har en økonomisk interesse, som den i denne sag foreliggende, i forbindelse med en appel iværksat til prøvelse af en afgørelse, som godkender en netkodeks eller fastlægger dens indhold, da anses for »part, der er berørt« som omhandlet i artikel 41, stk. 17, i 2009-direktivet, eller er kun den netoperatør, der er beføjet til at opfordre til godkendelse af kodeksen, en berørt part?

| 3) | Såfremt 2003-direktivet skal anvendes, er godkendelsen eller ændringen af netkodeksen, som den, der har fundet sted i den foreliggende sag, da omfattet af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 25, stk. 5 eller 6, for så vidt det henviser til vurderingen af ansøgninger om reservekapacitet? |
| --- | --- |

3)

Såfremt 2003-direktivet skal anvendes, er godkendelsen eller ændringen af netkodeksen, som den, der har fundet sted i den foreliggende sag, da omfattet af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 25, stk. 5 eller 6, for så vidt det henviser til vurderingen af ansøgninger om reservekapacitet?

| 4) | Såfremt der er tale om et tilfælde, der er omfattet af artikel 25, stk. 6, i 2003-direktivet, kan en godkendt operatør, som har en økonomisk interesse som den i denne sag foreliggende, i forbindelse med en appel iværksat til prøvelse af en afgørelse, som godkender en netkodeks eller fastlægge dens indhold, da anses for en »berørt part«, eller er kun den netoperatør, der er beføjet til at opfordre til godkendelse af kodeksen, en berørt part? |
| --- | --- |

4)

Såfremt der er tale om et tilfælde, der er omfattet af artikel 25, stk. 6, i 2003-direktivet, kan en godkendt operatør, som har en økonomisk interesse som den i denne sag foreliggende, i forbindelse med en appel iværksat til prøvelse af en afgørelse, som godkender en netkodeks eller fastlægge dens indhold, da anses for en »berørt part«, eller er kun den netoperatør, der er beføjet til at opfordre til godkendelse af kodeksen, en berørt part?

| 5) | Hvordan skal artikel 25, stk. 11, i 2003-direktivet, i henhold til hvilken de klager, som der henvises til i stk. 5 og 6, ikke udelukker anvendelse af retsmidler i henhold til fællesskabsretten og national ret, fortolkes, hvis det af svarene på ovenstående spørgsmål fremgår, at national ret underlægger anlæggelsen af søgsmål strengere krav end dem, der følger af direktivets eller fællesskabsrettens bestemmelser? |
| --- | --- |

5)

Hvordan skal artikel 25, stk. 11, i 2003-direktivet, i henhold til hvilken de klager, som der henvises til i stk. 5 og 6, ikke udelukker anvendelse af retsmidler i henhold til fællesskabsretten og national ret, fortolkes, hvis det af svarene på ovenstående spørgsmål fremgår, at national ret underlægger anlæggelsen af søgsmål strengere krav end dem, der følger af direktivets eller fællesskabsrettens bestemmelser?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26.6.2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (EUT L 176, s. 57).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13.7.2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (EUT L 211, s. 94).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Georg Felber mod Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

(Sag C-529/13)

2014/C 15/03

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Georg Felber

Sagsøgt: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Udgør det — i første omgang med forbehold af artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) (herefter »direktivet«) — en (direkte) ulige behandling på grundlag af alder som omhandlet i henholdsvis chartrets artikel 21, stk. 1, og direktivets artikel 2, stk. 1 og stk. 2, litra a), hvis perioder med skolegang på en skole på mellemniveau eller højere niveau kun kan medregnes som beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt inden pensionsalderen for tjenestemænd (»Ruhegenussvordienstzeiten«, herefter »beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen«), hvis de er tilbagelagt efter det fyldte 18. år, når de nævnte beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen ikke blot har betydning for erhvervelse af en pensionsret, men også for størrelsen heraf, og den nævnte pension (den samlede pension) i henhold til national ret anses for fortsat betaling af vederlag inden for rammerne af et offentligretligt tjenesteforhold, som stadig består, også efter at tjenestemanden er gået på pension? |
| --- | --- |

1)

Udgør det — i første omgang med forbehold af artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) (herefter »direktivet«) — en (direkte) ulige behandling på grundlag af alder som omhandlet i henholdsvis chartrets artikel 21, stk. 1, og direktivets artikel 2, stk. 1 og stk. 2, litra a), hvis perioder med skolegang på en skole på mellemniveau eller højere niveau kun kan medregnes som beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt inden pensionsalderen for tjenestemænd (»Ruhegenussvordienstzeiten«, herefter »beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen«), hvis de er tilbagelagt efter det fyldte 18. år, når de nævnte beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen ikke blot har betydning for erhvervelse af en pensionsret, men også for størrelsen heraf, og den nævnte pension (den samlede pension) i henhold til national ret anses for fortsat betaling af vederlag inden for rammerne af et offentligretligt tjenesteforhold, som stadig består, også efter at tjenestemanden er gået på pension?

| 2) | Hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, kan en tjenestemand da — hvis den ulige behandling ikke er begrundet i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6 (jf. herom spørgsmål 3) — i en sag om anmodning om medregning af beskæftigelsesperioder inden pensionstiden påberåbe sig, at chartrets artikel 21 og direktivets artikel 2 skal anvendes direkte, også selv om vedkommende endnu ikke er gået på pension på det tidspunkt, hvor sagen føres, idet vedkommende i henhold til national ret — hvis retsstillingen er den samme, når han går på pension — i forbindelse med en sag om pensionsberegning eller ved en ny anmodning om medregning af de pågældende beskæftigelsesperioder vil kunne blive mødt med en indsigelse om, at afslaget på en sådan anmodning har retskraft? |
| --- | --- |

2)

Hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, kan en tjenestemand da — hvis den ulige behandling ikke er begrundet i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6 (jf. herom spørgsmål 3) — i en sag om anmodning om medregning af beskæftigelsesperioder inden pensionstiden påberåbe sig, at chartrets artikel 21 og direktivets artikel 2 skal anvendes direkte, også selv om vedkommende endnu ikke er gået på pension på det tidspunkt, hvor sagen føres, idet vedkommende i henhold til national ret — hvis retsstillingen er den samme, når han går på pension — i forbindelse med en sag om pensionsberegning eller ved en ny anmodning om medregning af de pågældende beskæftigelsesperioder vil kunne blive mødt med en indsigelse om, at afslaget på en sådan anmodning har retskraft?

| 3) | Hvis spørgsmål 2 skal besvares bekræftende, er den pågældende ulige behandling da i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6, stk. 1 eller 2






  a) | begrundet, idet der derved også skal indrømmes personer, hvis fødselsdato ligger efter datoen for skolestart i det år, hvor skolegangen begynder, eller personer, der går på en skole med forlænget gymnasieuddannelse, og som af denne grund er nødt til at gå i skole, også efter de er fyldt 18 år, for at kunne afslutte skoleuddannelsen, de samme betingelser som de personer, der afslutter deres skolegang på mellemniveau eller højere niveau, allerede inden de fylder 18 år, også selv om muligheden for at medregne uddannelsesperioder efter det fyldte 18. år ikke er begrænset til at omfatte de nævnte tilfælde; |
| --- | --- | --- |

3)

Hvis spørgsmål 2 skal besvares bekræftende, er den pågældende ulige behandling da i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6, stk. 1 eller 2

a)

begrundet, idet der derved også skal indrømmes personer, hvis fødselsdato ligger efter datoen for skolestart i det år, hvor skolegangen begynder, eller personer, der går på en skole med forlænget gymnasieuddannelse, og som af denne grund er nødt til at gå i skole, også efter de er fyldt 18 år, for at kunne afslutte skoleuddannelsen, de samme betingelser som de personer, der afslutter deres skolegang på mellemniveau eller højere niveau, allerede inden de fylder 18 år, også selv om muligheden for at medregne uddannelsesperioder efter det fyldte 18. år ikke er begrænset til at omfatte de nævnte tilfælde;

| b) | begrundet, idet det derved skal udelukkes, at der kan optjenes pensionsrettigheder i perioder, i hvilke der, set ud fra en gennemsnitlig betragtning, ikke udøves erhvervsaktivitet og følgelig ikke ydes nogen bidrag; foreligger der en sådan begrundelse, uanset at der også for de perioder, hvor en person efter at være fyldt 18 år går på en skole på mellemniveau eller højere niveau, i første omgang ikke skal betales bidrag, og der alligevel skal betales et særligt pensionsbidrag, hvis sådanne perioder med skolegang senere medregnes? |
| --- | --- |

b)

begrundet, idet det derved skal udelukkes, at der kan optjenes pensionsrettigheder i perioder, i hvilke der, set ud fra en gennemsnitlig betragtning, ikke udøves erhvervsaktivitet og følgelig ikke ydes nogen bidrag; foreligger der en sådan begrundelse, uanset at der også for de perioder, hvor en person efter at være fyldt 18 år går på en skole på mellemniveau eller højere niveau, i første omgang ikke skal betales bidrag, og der alligevel skal betales et særligt pensionsbidrag, hvis sådanne perioder med skolegang senere medregnes?

| c) | begrundet, fordi udelukkelsen af muligheden for at medregne beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, skal sidestilles med den situation, at der fastsættes »aldersgrænser for adgang til erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger« som omhandlet i direktivets artikel 6, stk. 2? |
| --- | --- |

c)

begrundet, fordi udelukkelsen af muligheden for at medregne beskæftigelsesperioder inden pensionsalderen, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, skal sidestilles med den situation, at der fastsættes »aldersgrænser for adgang til erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger« som omhandlet i direktivets artikel 6, stk. 2?

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Leopold Schmitzer mod Bundesministerium fûr Inneres

(Sag C-530/13)

2014/C 15/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Leopold Schmitzer

Sagsøgt: Bundesministerium fûr Inneres

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Udgør det — i første omgang med forbehold af artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) (herefter »direktivet«) — en (direkte) ulige behandling på grundlag af alder som omhandlet i chartrets artikel 21, stk. 1, og direktivets artikel 2, stk. 1 og stk. 2, litra a), hvis det som følge af indførelse af et lønoprykningssystem uden forskelsbehandling, der gælder for nye tjenestemænd (»Neubeamte«), forholder sig således, at en gammel tjenestemand (»Altbeamter«), der forskelsbehandles efter den gamle retsstilling (idet det er udelukket at medregne perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, ved lønoprykningen), ganske vist ved anmodning herom kan vælge at overgå til det nye system og derved kan opnå, at der beregnes en skæringsdato for lønoprykning, der ikke indebærer en forskelsbehandling, men efterkommelsen af en sådan anmodning i henhold til national ret medfører, at vedkommendes lønretlige stilling (og dermed i sidste ende den løn, der tilkommer ham) som følge af den langsommere oprykning, der er fastsat i det nye system, på trods af forbedringen af skæringsdatoen for lønoprykning ikke forbedres så meget, at han opnår den samme lønretlige stilling som en gammel tjenestemand, der begunstiges på forskelsbehandlende vis efter den gamle retsstilling (og som ganske vist ikke kan opvise lignende perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, men kan opvise lignende perioder, der er tilbagelagt efter det fyldte 18. år og allerede er blevet medregnet efter den gamle retsstilling), men som ikke ser sig foranlediget til at vælge at overgå til det nye system? |
| --- | --- |

1)

Udgør det — i første omgang med forbehold af artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og artikel 6 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) (herefter »direktivet«) — en (direkte) ulige behandling på grundlag af alder som omhandlet i chartrets artikel 21, stk. 1, og direktivets artikel 2, stk. 1 og stk. 2, litra a), hvis det som følge af indførelse af et lønoprykningssystem uden forskelsbehandling, der gælder for nye tjenestemænd (»Neubeamte«), forholder sig således, at en gammel tjenestemand (»Altbeamter«), der forskelsbehandles efter den gamle retsstilling (idet det er udelukket at medregne perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, ved lønoprykningen), ganske vist ved anmodning herom kan vælge at overgå til det nye system og derved kan opnå, at der beregnes en skæringsdato for lønoprykning, der ikke indebærer en forskelsbehandling, men efterkommelsen af en sådan anmodning i henhold til national ret medfører, at vedkommendes lønretlige stilling (og dermed i sidste ende den løn, der tilkommer ham) som følge af den langsommere oprykning, der er fastsat i det nye system, på trods af forbedringen af skæringsdatoen for lønoprykning ikke forbedres så meget, at han opnår den samme lønretlige stilling som en gammel tjenestemand, der begunstiges på forskelsbehandlende vis efter den gamle retsstilling (og som ganske vist ikke kan opvise lignende perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, men kan opvise lignende perioder, der er tilbagelagt efter det fyldte 18. år og allerede er blevet medregnet efter den gamle retsstilling), men som ikke ser sig foranlediget til at vælge at overgå til det nye system?

| 2) | Hvis spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, kan en tjenestemand da ‒ hvis den ulige behandling ikke er begrundet i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6 (jf. herom navnlig spørgsmål 3) ‒ i en sag om konstatering af den lønretlige stilling også påberåbe sig, at chartrets artikel 21 og direktivets artikel 2 skal anvendes direkte, hvis han inden da allerede ved anmodning herom har opnået en forbedring af skæringsdatoen for lønoprykning i det nye system? |
| --- | --- |

2)

Hvis spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, kan en tjenestemand da ‒ hvis den ulige behandling ikke er begrundet i henhold til chartrets artikel 52, stk. 1, eller direktivets artikel 6 (jf. herom navnlig spørgsmål 3) ‒ i en sag om konstatering af den lønretlige stilling også påberåbe sig, at chartrets artikel 21 og direktivets artikel 2 skal anvendes direkte, hvis han inden da allerede ved anmodning herom har opnået en forbedring af skæringsdatoen for lønoprykning i det nye system?

| 3) | Hvis spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, er da det forhold, at der efter indførelse af et system uden forskelsbehandling, der gælder for nye tjenestemænd, for så vidt angår den lønretlige stilling fortsat sondres mellem på den ene side begunstigede gamle tjenestemænd, der ikke vælger at overgå til det nye system, og på den anden side gamle tjenestemænd, som stadig forskelsbehandles på trods af, at de vælger at overgå til det nye system, i henhold til chartrets artikel 52 og direktivets artikel 6 et overgangsfænomen, som er tilladt af hensyn til forvaltningsøkonomi, bevarelse af erhvervede rettigheder eller beskyttelse af berettigede forventninger, også selv om






  a) | den nationale lovgiver i forbindelse med fastsættelse af reglerne om lønoprykning ikke er forpligtet til at opnå godkendelse fra kollektive overenskomstparter, men blot skal holde sig inden for de grundretlige grænser for beskyttelse af berettigede forventninger, og dette princip ikke kræver en fuldstændig bevarelse af erhvervede rettigheder på en sådan måde, at det gamle system bibeholdes fuldt ud for gamle tjenestemænd, der ikke vælger at overgå til det nye system; |
| --- | --- | --- |

3)

Hvis spørgsmål 1 skal besvares bekræftende, er da det forhold, at der efter indførelse af et system uden forskelsbehandling, der gælder for nye tjenestemænd, for så vidt angår den lønretlige stilling fortsat sondres mellem på den ene side begunstigede gamle tjenestemænd, der ikke vælger at overgå til det nye system, og på den anden side gamle tjenestemænd, som stadig forskelsbehandles på trods af, at de vælger at overgå til det nye system, i henhold til chartrets artikel 52 og direktivets artikel 6 et overgangsfænomen, som er tilladt af hensyn til forvaltningsøkonomi, bevarelse af erhvervede rettigheder eller beskyttelse af berettigede forventninger, også selv om

a)

den nationale lovgiver i forbindelse med fastsættelse af reglerne om lønoprykning ikke er forpligtet til at opnå godkendelse fra kollektive overenskomstparter, men blot skal holde sig inden for de grundretlige grænser for beskyttelse af berettigede forventninger, og dette princip ikke kræver en fuldstændig bevarelse af erhvervede rettigheder på en sådan måde, at det gamle system bibeholdes fuldt ud for gamle tjenestemænd, der ikke vælger at overgå til det nye system;

| b) | det i denne forbindelse også ville have stået den nationale lovgiver frit for at skabe lighed mellem de gamle tjenestemænd ved også at medregne perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, under bibeholdelse af de gamle fremrykningsregler for gamle tjenestemænd, som hidtil er blevet forskelsbehandlet; |
| --- | --- |

b)

det i denne forbindelse også ville have stået den nationale lovgiver frit for at skabe lighed mellem de gamle tjenestemænd ved også at medregne perioder, der er tilbagelagt inden det fyldte 18. år, under bibeholdelse af de gamle fremrykningsregler for gamle tjenestemænd, som hidtil er blevet forskelsbehandlet;

| c) | der ganske vist ville opstå betydelige administrative byrder som følge af det forventede store antal anmodninger, men de samlede administrative omkostninger ikke ville være tilnærmelsesvis så omfattende som den samlede lønsum, de forskelsbehandlede tjenestemænd har mistet og kommer til at miste i fremtiden set i forhold til de begunstigede tjenestemænd; |
| --- | --- |

c)

der ganske vist ville opstå betydelige administrative byrder som følge af det forventede store antal anmodninger, men de samlede administrative omkostninger ikke ville være tilnærmelsesvis så omfattende som den samlede lønsum, de forskelsbehandlede tjenestemænd har mistet og kommer til at miste i fremtiden set i forhold til de begunstigede tjenestemænd;

| d) | overgangsperioden for opretholdelse af den ulige behandling mellem gamle tjenestemænd vil komme til at vare mange årtier og også vil berøre langt størsteparten af alle tjenestemænd i meget lang tid (som følge af det principielle »optagelsesstop« for nye tjenestemænd i offentligretlige tjenesteforhold); |
| --- | --- |

d)

overgangsperioden for opretholdelse af den ulige behandling mellem gamle tjenestemænd vil komme til at vare mange årtier og også vil berøre langt størsteparten af alle tjenestemænd i meget lang tid (som følge af det principielle »optagelsesstop« for nye tjenestemænd i offentligretlige tjenesteforhold);

| e) | det nye system blev indført med tilbagevirkende kraft, og dette til ulempe for den pågældende tjenestemand gjorde indgreb i den mere fordelagtige retsstilling for tjenestemanden, som, henset til EU-rettens forrang, i hvert fald skulle anvendes mellem den 1. januar 2004 og den 30. august 2010, og som tjenestemanden også havde anmodet om anvendelse af, allerede inden lovændringen blev offentliggjort? |
| --- | --- |

e)

det nye system blev indført med tilbagevirkende kraft, og dette til ulempe for den pågældende tjenestemand gjorde indgreb i den mere fordelagtige retsstilling for tjenestemanden, som, henset til EU-rettens forrang, i hvert fald skulle anvendes mellem den 1. januar 2004 og den 30. august 2010, og som tjenestemanden også havde anmodet om anvendelse af, allerede inden lovændringen blev offentliggjort?

Såfremt spørgsmål 1 eller 2 besvares benægtende, eller spørgsmål 3 besvares bekræftende:

| 4) | a) | Udgør en lovregulering, hvorefter oprykningsperioden er længere for så vidt angår beskæftigelsesperioder i starten af karrieren, og som derfor gør det vanskeligere at rykke op i det næste løntrin, en direkte forskelsbehandling på grundlag af alder? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Udgør en lovregulering, hvorefter oprykningsperioden er længere for så vidt angår beskæftigelsesperioder i starten af karrieren, og som derfor gør det vanskeligere at rykke op i det næste løntrin, en direkte forskelsbehandling på grundlag af alder?

| b) | Hvis dette er tilfældet, er lovreguleringen da rimelig og nødvendig set på baggrund af, at der kun foreligger ringe erhvervserfaring i starten af karrieren? |
| --- | --- |

b)

Hvis dette er tilfældet, er lovreguleringen da rimelig og nødvendig set på baggrund af, at der kun foreligger ringe erhvervserfaring i starten af karrieren?

Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende:

| 5) | a) | Udgør en lovregulering, hvorefter »øvrige perioder« medregnes helt i op til tre år og halvt i op til yderligere tre år, en forskelsbehandling på grundlag af alder, også selv om disse perioder hverken blev benyttet til skoleuddannelse eller til at samle erhvervserfaring i? |
| --- | --- | --- |

5)

a)

Udgør en lovregulering, hvorefter »øvrige perioder« medregnes helt i op til tre år og halvt i op til yderligere tre år, en forskelsbehandling på grundlag af alder, også selv om disse perioder hverken blev benyttet til skoleuddannelse eller til at samle erhvervserfaring i?

| b) | Hvis dette er tilfældet, er forskelsbehandlingen så begrundet, idet der derved skal undgås en forværring af den lønretlige stilling for de tjenestemænd (hvorved åbenbart menes: også for nye tjenestemænd), der ikke har tilbagelagt perioder inden det 18. år, der kan medregnes, selv om muligheden for medregning også vedrører øvrige perioder, der er tilbagelagt efter det fyldte 18. år? |
| --- | --- |

b)

Hvis dette er tilfældet, er forskelsbehandlingen så begrundet, idet der derved skal undgås en forværring af den lønretlige stilling for de tjenestemænd (hvorved åbenbart menes: også for nye tjenestemænd), der ikke har tilbagelagt perioder inden det 18. år, der kan medregnes, selv om muligheden for medregning også vedrører øvrige perioder, der er tilbagelagt efter det fyldte 18. år?

| 6) | Såfremt spørgsmål 4a besvares bekræftende og spørgsmål 4b benægtende, samtidig med at spørgsmål 3 besvares bekræftende, eller spørgsmål 5a besvares bekræftende og spørgsmål 5b benægtende, stilles følgende spørgsmål:
  Bevirker de kendetegn ved det nye system, der så udgør en forskelsbehandling, at den ulige behandling af gamle tjenestemænd ikke længere skal betragtes som et overgangsfænomen, der er begrundet? |
| --- | --- |

6)

Såfremt spørgsmål 4a besvares bekræftende og spørgsmål 4b benægtende, samtidig med at spørgsmål 3 besvares bekræftende, eller spørgsmål 5a besvares bekræftende og spørgsmål 5b benægtende, stilles følgende spørgsmål:

Bevirker de kendetegn ved det nye system, der så udgør en forskelsbehandling, at den ulige behandling af gamle tjenestemænd ikke længere skal betragtes som et overgangsfænomen, der er begrundet?

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 8. oktober 2013 — Kornhuber m.fl.

(Sag C-531/13)

2014/C 15/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinz Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer og Siegfried Zieher

Sagsøgt: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

Procesdeltager: Rohöl-Aufsuchungs AG

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er der ved en tidsmæssigt og kvantitativt begrænset prøveproduktion af naturgas, der gennemføres som led i en efterforskningsboring med henblik på vurdering af rentabiliteten af en varig udvinding af naturgas, tale om »udvinding af [...] naturgas i kommercielt øjemed« i henhold til punkt 14 i bilag I til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), som affattet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF af 23. april 2009 (herefter »direktiv 85/337«) (2)?
  Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende forelægges følgende yderligere spørgsmål: |
| --- | --- |

1)

Er der ved en tidsmæssigt og kvantitativt begrænset prøveproduktion af naturgas, der gennemføres som led i en efterforskningsboring med henblik på vurdering af rentabiliteten af en varig udvinding af naturgas, tale om »udvinding af [...] naturgas i kommercielt øjemed« i henhold til punkt 14 i bilag I til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), som affattet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/31/EF af 23. april 2009 (herefter »direktiv 85/337«) (2)?

Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende forelægges følgende yderligere spørgsmål:

| 2) | Er punkt 14 i bilag I til direktiv 85/337 til hinder for en ordning i national ret, hvorefter de grænseværdier for udvinding af naturgas, der fremgår af punkt 14 i bilag I til direktiv 85/337, ikke vedrører udvindingen som sådan, men »produktionen pr. sonde«? |
| --- | --- |

2)

Er punkt 14 i bilag I til direktiv 85/337 til hinder for en ordning i national ret, hvorefter de grænseværdier for udvinding af naturgas, der fremgår af punkt 14 i bilag I til direktiv 85/337, ikke vedrører udvindingen som sådan, men »produktionen pr. sonde«?

| 3) | Skal direktiv 85/337 fortolkes således, at myndighederne under omstændigheder som dem, der foreligger i tvisten i hovedsagen, hvor der ansøges om tilladelse til en prøveproduktion af naturgas inden for rammerne af en efterforskningsboring, ved afgørelsen af om der er pligt til at foretage en miljøindvirkningsvurdering, alene skal vurdere den kumulative virkning af alle tilsvarende projekter, konkret alle udnyttede boringer i kommunen? |
| --- | --- |

3)

Skal direktiv 85/337 fortolkes således, at myndighederne under omstændigheder som dem, der foreligger i tvisten i hovedsagen, hvor der ansøges om tilladelse til en prøveproduktion af naturgas inden for rammerne af en efterforskningsboring, ved afgørelsen af om der er pligt til at foretage en miljøindvirkningsvurdering, alene skal vurdere den kumulative virkning af alle tilsvarende projekter, konkret alle udnyttede boringer i kommunen?

---

(1)  EFT L 175, s. 40.

(2)  EUT L 140, s. 114.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 9. oktober 2013 — Sofia Zoo mod Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

(Sag C-532/13)

2014/C 15/06

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sofia Zoo

Sagsøgt: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal tilladelser og certifikater i henhold til artikel 11, stk. 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 (1) alene anses for ugyldige for så vidt angår de enheder, som specifikt rammes af en ugyldighedsgrund, eller skal ugyldigheden tillige gælde for de øvrige enheder, som ligeledes er omfattet af tilladelsen eller certifikatet? |
| --- | --- |

1)

Skal tilladelser og certifikater i henhold til artikel 11, stk. 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 (1) alene anses for ugyldige for så vidt angår de enheder, som specifikt rammes af en ugyldighedsgrund, eller skal ugyldigheden tillige gælde for de øvrige enheder, som ligeledes er omfattet af tilladelsen eller certifikatet?

| 2) | Skal alle enheder, som er omfattet af de tilladelser eller certifikater, der anses for ugyldige i henhold til litra a), beslaglægges og i givet fald konfiskeres i henhold til artikel 11, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 338/97, eller gælder det alene de enheder, som specifikt rammes af ugyldighedsgrunden? |
| --- | --- |

2)

Skal alle enheder, som er omfattet af de tilladelser eller certifikater, der anses for ugyldige i henhold til litra a), beslaglægges og i givet fald konfiskeres i henhold til artikel 11, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 338/97, eller gælder det alene de enheder, som specifikt rammes af ugyldighedsgrunden?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9.12.1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed, EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 17. oktober 2013 — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank mod E. Fischer-Lintjens

(Sag C-543/13)

2014/C 15/07

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

Sagsøgt: E. Fischer-Lintjens

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal begrebet »ret til« i artikel 27 ff. i forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) fortolkes således, at for fastlæggelsen af, fra hvilket tidspunkt der er ret til pension eller rente, er tidspunktet for vedtagelsen af en afgørelse om tildeling, i henhold til hvilken pensionen er blevet udbetalt, eller tidspunktet for den med tilbagevirkende kraft tilkendte pension, afgørende? |
| --- | --- |

1)

Skal begrebet »ret til« i artikel 27 ff. i forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) fortolkes således, at for fastlæggelsen af, fra hvilket tidspunkt der er ret til pension eller rente, er tidspunktet for vedtagelsen af en afgørelse om tildeling, i henhold til hvilken pensionen er blevet udbetalt, eller tidspunktet for den med tilbagevirkende kraft tilkendte pension, afgørende?

| 2) | Såfremt der med begrebet »ret til« sigtes til begyndelsestidspunktet for den med tilbagevirkende kraft tilkendte pension:
  Er det foreneligt hermed, at en pensionsberettiget, der er omfattet af artikel 27 i forordning (EØF) nr. 1408/71 efter nederlandsk lovgivning, ikke kan tegne en sygeforsikring med den samme tilbagevirkende kraft? |
| --- | --- |

2)

Såfremt der med begrebet »ret til« sigtes til begyndelsestidspunktet for den med tilbagevirkende kraft tilkendte pension:

Er det foreneligt hermed, at en pensionsberettiget, der er omfattet af artikel 27 i forordning (EØF) nr. 1408/71 efter nederlandsk lovgivning, ikke kan tegne en sygeforsikring med den samme tilbagevirkende kraft?

---

(1)  Rådets forordning af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/6 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket Farmaci AB

(Sag C-544/13)

2014/C 15/08

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Stockholms tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Abcur AB

Sagsøgt: Apoteket Farmaci AB

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel — der alene anvendes af akutmedicinske tjenester, for hvilket der ikke er udstedt en markedsføringstilladelse af den ansvarlige myndighed i en medlemsstat eller i henhold til forordning (EØF) nr. 2309/93 (1), der bliver fremstillet af en aktør som den i sagen ved Stockholms tingsrätt omhandlede, og som bestilles af sundhedsvæsenet under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder — omfattet af en af undtagelserne i artikel 3, nr. 1) eller 2), i direktiv 2001/83 (2) om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, navnlig i en situation, hvor der findes et andet godkendt lægemiddel med samme aktive bestanddel, samme dosering og samme lægemiddelform? |
| --- | --- |

1)

Er et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel — der alene anvendes af akutmedicinske tjenester, for hvilket der ikke er udstedt en markedsføringstilladelse af den ansvarlige myndighed i en medlemsstat eller i henhold til forordning (EØF) nr. 2309/93 (1), der bliver fremstillet af en aktør som den i sagen ved Stockholms tingsrätt omhandlede, og som bestilles af sundhedsvæsenet under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder — omfattet af en af undtagelserne i artikel 3, nr. 1) eller 2), i direktiv 2001/83 (2) om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, navnlig i en situation, hvor der findes et andet godkendt lægemiddel med samme aktive bestanddel, samme dosering og samme lægemiddelform?

| 2) | Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel som omhandlet i spørgsmål 1 ovenfor er omfattet af artikel 3, nr. 1) eller 2), eller artikel 5, stk. 1, i direktiv 2001/83, skal lovgivningen om reklameforanstaltninger for lægemidler da anses for ikke at være harmoniseret, eller er den type foranstaltninger, som i sagen påstås at udgøre reklame, reguleret i direktiv 2006/114 (3) om vildledende og sammenlignende reklame? |
| --- | --- |

2)

Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel som omhandlet i spørgsmål 1 ovenfor er omfattet af artikel 3, nr. 1) eller 2), eller artikel 5, stk. 1, i direktiv 2001/83, skal lovgivningen om reklameforanstaltninger for lægemidler da anses for ikke at være harmoniseret, eller er den type foranstaltninger, som i sagen påstås at udgøre reklame, reguleret i direktiv 2006/114 (3) om vildledende og sammenlignende reklame?

| 3) | Såfremt direktiv 2006/114 om vildledende og sammenlignende reklame finder anvendelse i henhold til spørgsmål 2, under hvilke grundlæggende forudsætninger udgør de foranstaltninger, som skal efterprøves ved Stockholms tingsrätt (brug af lægemidlets produktnavn, varenummer og AnatomicTherapeuticChemical-kode, anvendelse af en fast pris for lægemidlet, udbredelse af oplysninger om lægemidlet i Nationella Produktregistret för Läkemedel NPL (nationalt produktregister for lægemidler), påførelse af NPL-identifikationsmærke på lægemidlet, spredning af et oplysningsblad om lægemidlet, udlevering af lægemidlet via en elektronisk bestillingstjeneste for sundhedsvæsenet og meddelelse af oplysninger om lægemidlet gennem en publikation, der udgives af en national brancheorganisation), da reklame i direktiv 2006/114’s forstand? |
| --- | --- |

3)

Såfremt direktiv 2006/114 om vildledende og sammenlignende reklame finder anvendelse i henhold til spørgsmål 2, under hvilke grundlæggende forudsætninger udgør de foranstaltninger, som skal efterprøves ved Stockholms tingsrätt (brug af lægemidlets produktnavn, varenummer og AnatomicTherapeuticChemical-kode, anvendelse af en fast pris for lægemidlet, udbredelse af oplysninger om lægemidlet i Nationella Produktregistret för Läkemedel NPL (nationalt produktregister for lægemidler), påførelse af NPL-identifikationsmærke på lægemidlet, spredning af et oplysningsblad om lægemidlet, udlevering af lægemidlet via en elektronisk bestillingstjeneste for sundhedsvæsenet og meddelelse af oplysninger om lægemidlet gennem en publikation, der udgives af en national brancheorganisation), da reklame i direktiv 2006/114’s forstand?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22.7.1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT L 214, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/114/EF af 12.12.2006 om vildledende og sammenlignende reklame (EUT L 376, s. 21).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/7 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 21. oktober 2013 — Abcur AB mod Apoteket AB og Apoteket Farmaci AB

(Sag C-545/13)

2014/C 15/09

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Stockholms tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Abcur AB

Sagsøgte: Apoteket AB og Apoteket Farmaci AB

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel — der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, og for hvilket der ikke er udstedt en markedsføringstilladelse af den ansvarlige myndighed i en medlemsstat eller i henhold til forordning (EØF) nr. 2309/93 (1) — anses for at være et lægemiddel som omhandlet i artikel 3, nr. 1) eller 2), i direktiv 2001/83 (2) om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, navnlig i en situation, hvor der findes et andet godkendt lægemiddel med samme aktive bestanddel, samme dosering og samme lægemiddelform? |
| --- | --- |

1)

Kan et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel — der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, og for hvilket der ikke er udstedt en markedsføringstilladelse af den ansvarlige myndighed i en medlemsstat eller i henhold til forordning (EØF) nr. 2309/93 (1) — anses for at være et lægemiddel som omhandlet i artikel 3, nr. 1) eller 2), i direktiv 2001/83 (2) om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, navnlig i en situation, hvor der findes et andet godkendt lægemiddel med samme aktive bestanddel, samme dosering og samme lægemiddelform?

| 2) | Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel, der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, er omfattet af direktiv 2001/83, kan direktiv 2005/29 (3) om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne da finde parallel anvendelse med direktiv 2001/83 for så vidt angår de påståede reklameforanstaltninger? |
| --- | --- |

2)

Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel, der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, er omfattet af direktiv 2001/83, kan direktiv 2005/29 (3) om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne da finde parallel anvendelse med direktiv 2001/83 for så vidt angår de påståede reklameforanstaltninger?

| 3) | Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel, der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, er omfattet af artikel 3, nr. 1) eller 2), eller artikel 5, stk. 1, i direktiv 2001/83, skal lovgivningen om reklameforanstaltninger for lægemidler da anses for ikke at være harmoniseret, eller er den type foranstaltninger, som i sagen påstås at udgøre reklame, reguleret i (i) direktiv 2006/114 (4) om vildledende og sammenlignende reklame og/eller (ii) direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne? |
| --- | --- |

3)

Såfremt et receptpligtigt humanmedicinsk lægemiddel, der tilberedes og udleveres under de i sagen ved Stockholms tingsrätt foreliggende omstændigheder, er omfattet af artikel 3, nr. 1) eller 2), eller artikel 5, stk. 1, i direktiv 2001/83, skal lovgivningen om reklameforanstaltninger for lægemidler da anses for ikke at være harmoniseret, eller er den type foranstaltninger, som i sagen påstås at udgøre reklame, reguleret i (i) direktiv 2006/114 (4) om vildledende og sammenlignende reklame og/eller (ii) direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne?

| 4) | Såfremt direktiv 2006/114 om vildledende og sammenlignende reklame finder anvendelse i henhold til spørgsmål 3, under hvilke grundlæggende forudsætninger udgør de foranstaltninger, som skal efterprøves ved Stockholms tingsrätt (brug eller påførelse af lægemidlets produktnavn, varenummer og ATC-kode, anvendelse af en fast pris for lægemidlet, udbredelse af oplysninger om lægemidlet i NPL, påførelse af NPL-identifikationsmærke på lægemidlet, spredning af et oplysningsblad om lægemidlet, udlevering af lægemidlet og oplysninger herom via en elektronisk bestillingstjeneste for sundhedsvæsenet og via egen hjemmeside, meddelelse af oplysninger om lægemidlet gennem en publikation, der udgives af en national brancheorganisation, meddelelse af oplysninger om lægemidlet i Apotekets Centrala Artikelregister og et hermed forbundet register (JACA), meddelelse af oplysninger om lægemidlet i en anden national oplysningsdatabase for lægemidler (SIL), meddelelse af oplysninger om lægemidlet via Apotekets Terminalsystem ATS eller et tilsvarende ekspeditionssystem, udlevering af oplysninger om ens egne og en konkurrerende leverandørs lægemidler i samarbejde med lægepraksisser og patientorganisationer, markedsføring af lægemidlet, foranstaltninger vedrørende den farmaceutiske kontrol af lægemidlet og konkurrerende lægemidler, undladelse af at oplyse om dokumenterede og relevante forskelle mellem produkterne, undladelse af at oplyse om det egne lægemiddels sammensætning og om Läkemedelsverkets vurdering af lægemidlet, undladelse af at oplyse sundhedsvæsenet om Läkemedelsverkets videnskabelige råds vurdering af det konkurrerende produkt, fastholdelse af et vist prisniveau for lægemidlet, angivelse af en gyldighedstid på tre (3) måneder for recepter, ekspedition af det pågældende lægemiddel — i stedet for det konkurrerende lægemiddel — på et apotek, selv om patienten har recept på det konkurrerende lægemiddel, forsvar og hindring af markedsoverføring af standardiserede tilberedninger til det konkurrerende lægemiddel, herunder at lokale apoteker har nægtet at leveret det konkurrerende lægemiddel, samt anvendelse af en fast pris som del af tilskudssystemet uden forudgående afgørelse fra den nationale myndighed) da reklame i direktiv 2006/114’s forstand? |
| --- | --- |

4)

Såfremt direktiv 2006/114 om vildledende og sammenlignende reklame finder anvendelse i henhold til spørgsmål 3, under hvilke grundlæggende forudsætninger udgør de foranstaltninger, som skal efterprøves ved Stockholms tingsrätt (brug eller påførelse af lægemidlets produktnavn, varenummer og ATC-kode, anvendelse af en fast pris for lægemidlet, udbredelse af oplysninger om lægemidlet i NPL, påførelse af NPL-identifikationsmærke på lægemidlet, spredning af et oplysningsblad om lægemidlet, udlevering af lægemidlet og oplysninger herom via en elektronisk bestillingstjeneste for sundhedsvæsenet og via egen hjemmeside, meddelelse af oplysninger om lægemidlet gennem en publikation, der udgives af en national brancheorganisation, meddelelse af oplysninger om lægemidlet i Apotekets Centrala Artikelregister og et hermed forbundet register (JACA), meddelelse af oplysninger om lægemidlet i en anden national oplysningsdatabase for lægemidler (SIL), meddelelse af oplysninger om lægemidlet via Apotekets Terminalsystem ATS eller et tilsvarende ekspeditionssystem, udlevering af oplysninger om ens egne og en konkurrerende leverandørs lægemidler i samarbejde med lægepraksisser og patientorganisationer, markedsføring af lægemidlet, foranstaltninger vedrørende den farmaceutiske kontrol af lægemidlet og konkurrerende lægemidler, undladelse af at oplyse om dokumenterede og relevante forskelle mellem produkterne, undladelse af at oplyse om det egne lægemiddels sammensætning og om Läkemedelsverkets vurdering af lægemidlet, undladelse af at oplyse sundhedsvæsenet om Läkemedelsverkets videnskabelige råds vurdering af det konkurrerende produkt, fastholdelse af et vist prisniveau for lægemidlet, angivelse af en gyldighedstid på tre (3) måneder for recepter, ekspedition af det pågældende lægemiddel — i stedet for det konkurrerende lægemiddel — på et apotek, selv om patienten har recept på det konkurrerende lægemiddel, forsvar og hindring af markedsoverføring af standardiserede tilberedninger til det konkurrerende lægemiddel, herunder at lokale apoteker har nægtet at leveret det konkurrerende lægemiddel, samt anvendelse af en fast pris som del af tilskudssystemet uden forudgående afgørelse fra den nationale myndighed) da reklame i direktiv 2006/114’s forstand?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22.7.1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT L 214, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149, s. 22).

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/114/EF af 12.12.2006 om vildledende og sammenlignende reklame (EUT L 376, s. 21).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/8 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Ringkonnakohus (Estland) den 28. oktober 2013 — Statoil Fuel & Retail Eesti AS mod Tallinna Ettevõtlusamet

(Sag C-553/13)

2014/C 15/10

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tallinna Ringkonnakohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

Sagsøgt: Tallinna Ettevõtlusamet

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan finansieringen af driften af den offentlige transport i en lokal myndigheds område betragtes som særligt formål i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF (1), såfremt den lokale myndighed har pligt til at varetage og finansiere en sådan opgave? |
| --- | --- |

1)

Kan finansieringen af driften af den offentlige transport i en lokal myndigheds område betragtes som særligt formål i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF (1), såfremt den lokale myndighed har pligt til at varetage og finansiere en sådan opgave?

| 2) | Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF da fortolkes således, at det er i overensstemmelse med denne bestemmelse, at der i national ret indføres en indirekte afgift, som skal betales ved salg af en salgsafgiftspligtig vare til den endelige forbruger, og som udelukkende anvendes til drift af den offentlige transport, når den afgiftsberettigede lokale myndighed, uanset eksistensen af en sådan indirekte afgift, har pligt til at varetage driften af den offentlige transport, og det beløb, der benyttes til finansieringen af driften af den offentlige transport i sidste instans ikke automatisk følger af provenuet fra den oppebårne afgift, da størrelsen af det beløb, der stilles til rådighed for driften af den offentlige transport er fastlagt præcist, således at det offentlige stiller tilsvarende færre, andre finansielle midler til rådighed for driften af den offentlige transport, såfremt provenuet fra den indirekte afgift er højere, og omvendt, at den lokale myndighed, er nødt til at øge omfanget af de andre finansielle midler til driften af den offentlige transport tilsvarende, såfremt det oppebårne salgsafgiftsbeløb er lavere, dog således at det, såfremt afgiftsprovenuet afviger fra prognoserne, er muligt at ændre udgifterne til driften af den offentlige transport størrelsesmæssigt ved ændring af budgettet for den lokale myndighed? |
| --- | --- |

2)

Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF da fortolkes således, at det er i overensstemmelse med denne bestemmelse, at der i national ret indføres en indirekte afgift, som skal betales ved salg af en salgsafgiftspligtig vare til den endelige forbruger, og som udelukkende anvendes til drift af den offentlige transport, når den afgiftsberettigede lokale myndighed, uanset eksistensen af en sådan indirekte afgift, har pligt til at varetage driften af den offentlige transport, og det beløb, der benyttes til finansieringen af driften af den offentlige transport i sidste instans ikke automatisk følger af provenuet fra den oppebårne afgift, da størrelsen af det beløb, der stilles til rådighed for driften af den offentlige transport er fastlagt præcist, således at det offentlige stiller tilsvarende færre, andre finansielle midler til rådighed for driften af den offentlige transport, såfremt provenuet fra den indirekte afgift er højere, og omvendt, at den lokale myndighed, er nødt til at øge omfanget af de andre finansielle midler til driften af den offentlige transport tilsvarende, såfremt det oppebårne salgsafgiftsbeløb er lavere, dog således at det, såfremt afgiftsprovenuet afviger fra prognoserne, er muligt at ændre udgifterne til driften af den offentlige transport størrelsesmæssigt ved ændring af budgettet for den lokale myndighed?

| 3) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF da fortolkes således, at det er i overensstemmelse med denne bestemmelse, at en punktafgiftspligtig vare yderligere pålægges en indirekte afgift, hvis formål er blevet defineret, efter at afgiftspligten er opstået? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 1, stk. 2, i Rådet for Den Europæiske Unions direktiv 2008/118/EF da fortolkes således, at det er i overensstemmelse med denne bestemmelse, at en punktafgiftspligtig vare yderligere pålægges en indirekte afgift, hvis formål er blevet defineret, efter at afgiftspligten er opstået?

---

(1)  Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF (EUT L 9, s. 12).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral (Portugal) den 28. oktober 2013 — Merck Canada Inc. mod Accord Healthcare Limited m.fl.

(Sag C-555/13)

2014/C 15/11

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Arbitral

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Merck Canada Inc.

Sagsøgt: Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV og Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal L.da

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 13 i forordning nr. 469/2009 (1) fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for, at perioden for eneret til udnyttelse af den patenterede opfindelse ved hjælp af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler er længere end 15 år regnet fra den første tilladelse til markedsføring i Fællesskabet af det pågældende lægemiddel (uden at medregne den i artikel 13, stk. 3, fastsatte forlængelse)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6.5.2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (kodificeret udgave) (EUT L 152, s 1).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 29. oktober 2013 — Hermann Lutz mod Elke Bäuerle, som kurator i insolvensbehandlingen af ECZ Autohandel GmbH’s aktiver

(Sag C-557/13)

2014/C 15/12

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgt og revisionsappellant: Hermann Lutz

Sagsøger og revisionsindstævnt: Elke Bäuerle, som kurator i insolvensbehandlingen af ECZ Autohandel GmbH’s aktiver

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Finder artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (1) anvendelse, når et beløb, hvori der blev gjort udlæg før indledningen af insolvensbehandlingen, og hvis udbetaling kuratoren har anfægtet, først er blevet udbetalt efter indledningen af insolvensbehandlingen? |
| --- | --- |

1)

Finder artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (1) anvendelse, når et beløb, hvori der blev gjort udlæg før indledningen af insolvensbehandlingen, og hvis udbetaling kuratoren har anfægtet, først er blevet udbetalt efter indledningen af insolvensbehandlingen?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Gælder indsigelsen i henhold til artikel 13 i forordning nr. 1346/2000 også for lex causaes forældelses-, omstødelses- og præklusionsfrister for den anfægtede retshandling? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Gælder indsigelsen i henhold til artikel 13 i forordning nr. 1346/2000 også for lex causaes forældelses-, omstødelses- og præklusionsfrister for den anfægtede retshandling?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Er det lex causae eller lex fori concursus, der er afgørende for, hvilke formkrav der skal overholdes i forbindelse med fremsættelsen af kravet som omhandlet i artikel 13 i forordning nr. 1346/2000? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Er det lex causae eller lex fori concursus, der er afgørende for, hvilke formkrav der skal overholdes i forbindelse med fremsættelsen af kravet som omhandlet i artikel 13 i forordning nr. 1346/2000?

---

(1)  EFT L 160, s. 1.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hovrätten för Västra Sverige (Sverige) den 4. november 2013 — Kammaråklagaren mod Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi og Fiskeri Aktiebolaget Nordic

(Sag C-565/13)

2014/C 15/13

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Hovrätten för Västra Sverige

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Kammaråklagaren

Sagsøgt: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Aktiebolaget Ganthi og Fiskeri Aktiebolaget Nordic

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Det første spørgsmål: Er artikel 6, stk. 1, i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko eksklusiv i den forstand, at den udelukker EF-fartøjer fra at måtte foretage fiskeri i marokkanske fiskezoner på grundlag af licenser, som udelukkende er udstedt af de kompetente marokkanske myndigheder til de marokkanske ejere af fiskekvoterne? |
| --- | --- |

1)

Det første spørgsmål: Er artikel 6, stk. 1, i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko eksklusiv i den forstand, at den udelukker EF-fartøjer fra at måtte foretage fiskeri i marokkanske fiskezoner på grundlag af licenser, som udelukkende er udstedt af de kompetente marokkanske myndigheder til de marokkanske ejere af fiskekvoterne?

| 2) | Er artikel 6, stk. 1, i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko eksklusiv i den forstand, at den udelukker, at EF-fartøjer udlejes til marokkanske virksomheder ved Bareboat Charter (i henhold til standardformularen »Barecon 2001« BIMCO Standard Bareboat Charter) til fiskeri i marokkanske fiskezoner foretaget på grundlag af licenser, som udelukkende er udstedt af de kompetente marokkanske myndigheder til marokkanske kvoteejere? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 6, stk. 1, i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko eksklusiv i den forstand, at den udelukker, at EF-fartøjer udlejes til marokkanske virksomheder ved Bareboat Charter (i henhold til standardformularen »Barecon 2001« BIMCO Standard Bareboat Charter) til fiskeri i marokkanske fiskezoner foretaget på grundlag af licenser, som udelukkende er udstedt af de kompetente marokkanske myndigheder til marokkanske kvoteejere?

| 3) | Bliver svaret på det andet spørgsmål anderledes i det tilfælde, at udlejeren også leverer sagkundskab i form af forvaltning og bemanding af fiskerfartøjet samt teknisk støtte til den marokkanske virksomhed? |
| --- | --- |

3)

Bliver svaret på det andet spørgsmål anderledes i det tilfælde, at udlejeren også leverer sagkundskab i form af forvaltning og bemanding af fiskerfartøjet samt teknisk støtte til den marokkanske virksomhed?

| 4) | Tillader fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, at Kongeriget Marokko ved siden af aftalen udvikler og udøver et eget nationalt, industrielt, pelagisk fiskeri syd for den 29. nordlige breddegrad? Såfremt dette er tilfældet, giver aftalen da Kongeriget Marokko ret til at antage eller direkte bevilge licenser til fiskerfartøjer, der fører fælleskabsflag, til sit nationale fiskeri uden et krav om tilladelse fra Det Europæiske Fællesskab? |
| --- | --- |

4)

Tillader fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, at Kongeriget Marokko ved siden af aftalen udvikler og udøver et eget nationalt, industrielt, pelagisk fiskeri syd for den 29. nordlige breddegrad? Såfremt dette er tilfældet, giver aftalen da Kongeriget Marokko ret til at antage eller direkte bevilge licenser til fiskerfartøjer, der fører fælleskabsflag, til sit nationale fiskeri uden et krav om tilladelse fra Det Europæiske Fællesskab?

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/10 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Förvaltningsrätten i Malmö (Sverige) den 6. november 2013 — Bricmate AB mod Tullverket

(Sag C-569/13)

2014/C 15/14

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Förvaltningsrätten i Malmö

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bricmate AB

Sagsøgt: Tullverket

Præjudicielle spørgsmål

Er Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 (1) af 12. september 2011 [udelades] om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina ugyldig af nogen af de følgende grunde:

| 1) | EU-institutionernes undersøgelse indeholder åbenbare faktiske vildfarelser. |
| --- | --- |

1)

EU-institutionernes undersøgelse indeholder åbenbare faktiske vildfarelser.

| 2) | EU-institutionernes undersøgelse indeholder åbenbart fejlagtige bedømmelser. |
| --- | --- |

2)

EU-institutionernes undersøgelse indeholder åbenbart fejlagtige bedømmelser.

| 3) | Kommissionen har tilsidesat pligten til at udvise omhu samt artikel 3, stk. 2, og artikel 3, stk. 6, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 (2) om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen har tilsidesat pligten til at udvise omhu samt artikel 3, stk. 2, og artikel 3, stk. 6, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 (2) om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab.

| 4) | Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning nr. 1225/2009 og har tilsidesat selskabets ret til forsvar. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 20, stk. 1, i forordning nr. 1225/2009 og har tilsidesat selskabets ret til forsvar.

| 5) | Kommissionen har i strid med artikel 17 i forordning nr. 1225/2009 undladt at tage hensyn til den information, som selskabet leverede, og/eller |
| --- | --- |

5)

Kommissionen har i strid med artikel 17 i forordning nr. 1225/2009 undladt at tage hensyn til den information, som selskabet leverede, og/eller

| 6) | Kommissionen har ikke opfyldt begrundelsespligten (i henhold til artikel 296 TEUF)? |
| --- | --- |

6)

Kommissionen har ikke opfyldt begrundelsespligten (i henhold til artikel 296 TEUF)?

---

(1)  EUT L 238, s. 1.

(2)  EUT L 343, s. 51.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/10 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 12. november 2013 — Thomas Etzold m.fl. mod Condor Flugdienst GmbH

(Sag C-575/13)

2014/C 15/15

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Rüsselsheim

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Thomas Etzold, Sandra Etzold og Toni Lennard Etzold

Sagsøgt: Condor Flugdienst GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal den usædvanlige omstændighed, der henvises til i forordningens artikel 5, stk. 3, (1) direkte vedrøre den reserverede flyvning? |
| --- | --- |

1)

Skal den usædvanlige omstændighed, der henvises til i forordningens artikel 5, stk. 3, (1) direkte vedrøre den reserverede flyvning?

| 2) | Såfremt usædvanlige omstændigheder, der indtræffer ved tidligere flyvninger, ligeledes er relevante for en senere flyafgang, spørges: Skal de forholdsregler, som det transporterende luftfartsselskab skal træffe i medfør af forordningens artikel 5, stk. 3, kun vedrøre afværgelsen af den usædvanlige omstændighed, eller skal de også vedrøre imødegåelse af en længere forsinkelse? |
| --- | --- |

2)

Såfremt usædvanlige omstændigheder, der indtræffer ved tidligere flyvninger, ligeledes er relevante for en senere flyafgang, spørges: Skal de forholdsregler, som det transporterende luftfartsselskab skal træffe i medfør af forordningens artikel 5, stk. 3, kun vedrøre afværgelsen af den usædvanlige omstændighed, eller skal de også vedrøre imødegåelse af en længere forsinkelse?

| 3) | Skal indgreb fra tredjemænd, der handler på eget ansvar, og som er blevet overdraget opgaver, der henhører under et luftfartsselskabs drift, anses for usædvanlige omstændigheder som omhandlet i forordningens artikel 5, stk. 3? |
| --- | --- |

3)

Skal indgreb fra tredjemænd, der handler på eget ansvar, og som er blevet overdraget opgaver, der henhører under et luftfartsselskabs drift, anses for usædvanlige omstændigheder som omhandlet i forordningens artikel 5, stk. 3?

| 4) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er det ved bedømmelsen afgørende, hvem (flyselskabet, lufthavnsoperatøren, osv.) der har bemyndiget tredjemanden? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er det ved bedømmelsen afgørende, hvem (flyselskabet, lufthavnsoperatøren, osv.) der har bemyndiget tredjemanden?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/11 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/11

---

Appel iværksat den 19. november 2013 af Europäisch-Iranische Handelsbank AG til prøvelse af Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 6. september 2013 i sag T-434/11, Europäisch-Iranische Handelsbank AG mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-585/13 P)

2014/C 15/16

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (ved solicitors S. Jeffrey, S. Ashley og A. Irvine, Rechtsanwalt H. Hohmann, D. Wyatt, QC, og barrister R. Blakeley)

De øvrige parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom ophæves for så vidt angår de detaljerede punkter, der er anført i denne appel. |
| --- | --- |

—

Rettens dom ophæves for så vidt angår de detaljerede punkter, der er anført i denne appel.

| — | De anfægtede foranstaltninger annulleres straks, for så vidt som de omfatter Europäisch-Iranische Handelsbank AG (herefter »EIH«). |
| --- | --- |

—

De anfægtede foranstaltninger annulleres straks, for så vidt som de omfatter Europäisch-Iranische Handelsbank AG (herefter »EIH«).

| — | Rådet tilpligtes at betale EIH’s omkostninger i forbindelse med sagen for Retten og appellen for Domstolen. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale EIH’s omkostninger i forbindelse med sagen for Retten og appellen for Domstolen.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1) | Retten begik en retlig fejl og nåede frem til en konklusion, som er uforenelig med påstandene, idet den fastslog, at EIH havde erkendt, at banken havde gennemført de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde sin opførelse på listerne.






  — | EIH erkendte ikke, at den havde gennemført de transaktioner, der var anført i Rådets begrundelse. |
| --- | --- | --- |

1)

Retten begik en retlig fejl og nåede frem til en konklusion, som er uforenelig med påstandene, idet den fastslog, at EIH havde erkendt, at banken havde gennemført de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde sin opførelse på listerne.

—

EIH erkendte ikke, at den havde gennemført de transaktioner, der var anført i Rådets begrundelse.

| — | EIH’s fornægtelse af at have gennemført de i begrundelsen anførte transaktioner var tilstrækkeligt begrundet i bankens skriftlige indlæg og kunne derfor antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

EIH’s fornægtelse af at have gennemført de i begrundelsen anførte transaktioner var tilstrækkeligt begrundet i bankens skriftlige indlæg og kunne derfor antages til realitetsbehandling.

| 2) | Retten begik en retlig fejl, da den fandt, at de væsentlige kriterier for opførelse på listerne var opfyldt:






  — | EIH erkendte ikke, at den havde gennemført de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde sin opførelse på listerne, og Rådet har ikke fremlagt beviser for det modsatte. |
| --- | --- | --- |

2)

Retten begik en retlig fejl, da den fandt, at de væsentlige kriterier for opførelse på listerne var opfyldt:

—

EIH erkendte ikke, at den havde gennemført de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde sin opførelse på listerne, og Rådet har ikke fremlagt beviser for det modsatte.

| — | De transaktioner, hvortil der henvistes i EIH’s stævning, svarede ikke til de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde opførelsen på listerne. |
| --- | --- |

—

De transaktioner, hvortil der henvistes i EIH’s stævning, svarede ikke til de transaktioner, som Rådet havde gjort gældende med henblik på at begrunde opførelsen på listerne.

| — | EIH’s påstand om, at visse transaktioner ikke var omfattet af anvendelsesområdet for EU’s sanktionsordning (nemlig betaling til indefrosne konti), var tilstrækkeligt dokumenteret og kunne derfor antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

EIH’s påstand om, at visse transaktioner ikke var omfattet af anvendelsesområdet for EU’s sanktionsordning (nemlig betaling til indefrosne konti), var tilstrækkeligt dokumenteret og kunne derfor antages til realitetsbehandling.

| — | EIH undlod ikke at fremlægge beviser for tilladelse i henhold til artikel 8-10 i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 (1) eller tilstrækkelige beviser for tilladelse i henhold til artikel 21 i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 (2) for så vidt angår de transaktioner, der blev gennemført efter den 2. september 2010. |
| --- | --- |

—

EIH undlod ikke at fremlægge beviser for tilladelse i henhold til artikel 8-10 i Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 (1) eller tilstrækkelige beviser for tilladelse i henhold til artikel 21 i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 (2) for så vidt angår de transaktioner, der blev gennemført efter den 2. september 2010.

| — | De såkaldte trevejstransaktioner blev godkendt af den kompetente nationale myndighed, der har ansvaret for at håndhæve sanktioner i Tyskland og føre tilsyn med EIH (Bundesbank), og Retten fastslog med urette, at Bundesbank havde overskredet sine beføjelser, og at EIH skulle have stillet spørgsmålstegn ved Bundesbanks beføjelse til at give de tilladelser, som myndigheden gav. |
| --- | --- |

—

De såkaldte trevejstransaktioner blev godkendt af den kompetente nationale myndighed, der har ansvaret for at håndhæve sanktioner i Tyskland og føre tilsyn med EIH (Bundesbank), og Retten fastslog med urette, at Bundesbank havde overskredet sine beføjelser, og at EIH skulle have stillet spørgsmålstegn ved Bundesbanks beføjelse til at give de tilladelser, som myndigheden gav.

| 3) | Retten begik en retlig fejl, da den forkastede EIH’s anbringende om beskyttelse af den berettigede forventning/retssikkerhedsprincippet:






  — | Retten foretog en fejlagtig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, som fremgik af de for Retten forelagte sagsakter, og fastslog med urette, at EIH skulle have forudset, at banken ved at opfylde Bundesbanks bindende garantier ville blive opført på listerne. |
| --- | --- | --- |

3)

Retten begik en retlig fejl, da den forkastede EIH’s anbringende om beskyttelse af den berettigede forventning/retssikkerhedsprincippet:

—

Retten foretog en fejlagtig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, som fremgik af de for Retten forelagte sagsakter, og fastslog med urette, at EIH skulle have forudset, at banken ved at opfylde Bundesbanks bindende garantier ville blive opført på listerne.

| — | Retten fastslog med urette, at EIH — som følge af, at Bundesbank hade overskredet sine beføjelser — ikke kunne påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, eftersom myndigheden ikke overskred sine beføjelser, og selv om den havde gjort det, havde dette ikke været til hinder for at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. |
| --- | --- |

—

Retten fastslog med urette, at EIH — som følge af, at Bundesbank hade overskredet sine beføjelser — ikke kunne påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, eftersom myndigheden ikke overskred sine beføjelser, og selv om den havde gjort det, havde dette ikke været til hinder for at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

| — | Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at de relevante regler, i henhold til hvilke EIH blev opført på listerne, var utvetydige. |
| --- | --- |

—

Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at de relevante regler, i henhold til hvilke EIH blev opført på listerne, var utvetydige.

| 4) | Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at EIH ikke kunne påberåbe sig artikel 32, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 til at anfægte sin opførelse på listerne, og da den fastslog, at sanktionerne over for EIH sikrede en præventiv virkning, som ikke kunne opnås, hvis Bundesbank ikke længere godkendte trevejsproceduren eller tillod sådanne transaktioner:






  — | I tilfælde af at EIH handlede ulovligt (hvilket benægtes), var artikel 32, stk. 2, til hinder for opførelsen af EIH på listerne, idet banken i alle henseender handlede i overensstemmelse med Bundesbanks råd og anvisninger, og idet banken hverken havde kendskab til eller rimelig grund til at tro, at den handlede ulovligt. |
| --- | --- | --- |

4)

Retten begik en retlig fejl, da den fastslog, at EIH ikke kunne påberåbe sig artikel 32, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 til at anfægte sin opførelse på listerne, og da den fastslog, at sanktionerne over for EIH sikrede en præventiv virkning, som ikke kunne opnås, hvis Bundesbank ikke længere godkendte trevejsproceduren eller tillod sådanne transaktioner:

—

I tilfælde af at EIH handlede ulovligt (hvilket benægtes), var artikel 32, stk. 2, til hinder for opførelsen af EIH på listerne, idet banken i alle henseender handlede i overensstemmelse med Bundesbanks råd og anvisninger, og idet banken hverken havde kendskab til eller rimelig grund til at tro, at den handlede ulovligt.

| — | Idet der forelå mere forholdsmæssige foranstaltninger, var pålæggelsen af restriktive sanktioner over for EIH uforholdsmæssig, for så vidt som Rådet — såfremt det var af den opfattelse, at der var behov for en revision og en eventuel ændring af den tyske reguleringsordning — kunne have foreslået de tyske myndigheder en sådan revision, og de tyske myndigheder ville have været forpligtet til at samarbejde i henhold til deres pligt til loyalt samarbejde, hvilket Retten med urette ikke tog hensyn til. |
| --- | --- |

—

Idet der forelå mere forholdsmæssige foranstaltninger, var pålæggelsen af restriktive sanktioner over for EIH uforholdsmæssig, for så vidt som Rådet — såfremt det var af den opfattelse, at der var behov for en revision og en eventuel ændring af den tyske reguleringsordning — kunne have foreslået de tyske myndigheder en sådan revision, og de tyske myndigheder ville have været forpligtet til at samarbejde i henhold til deres pligt til loyalt samarbejde, hvilket Retten med urette ikke tog hensyn til.

| — | Retten begik også en retlig fejl og nåede frem til en med sagsakterne uforenelig konklusion, da den fastslog, at de restriktive foranstaltninger var forholdsmæssige, eftersom de relevante transaktioner i EIH’s tilfælde først kom frem efter hændelsen. For det første havde Bundesbank godkendt trevejsproceduren, inden EIH handlede i overensstemmelse med denne godkendelse. Såfremt en revision af Bundesbanks godkendelse af de transaktioner, der er foretaget i henhold til trevejsproceduren, havde ført til en ændring i Bundesbanks holdning, havde dette for det andet haft en præventiv virkning for så vidt angår samtlige fremtidige transaktioner. |
| --- | --- |

—

Retten begik også en retlig fejl og nåede frem til en med sagsakterne uforenelig konklusion, da den fastslog, at de restriktive foranstaltninger var forholdsmæssige, eftersom de relevante transaktioner i EIH’s tilfælde først kom frem efter hændelsen. For det første havde Bundesbank godkendt trevejsproceduren, inden EIH handlede i overensstemmelse med denne godkendelse. Såfremt en revision af Bundesbanks godkendelse af de transaktioner, der er foretaget i henhold til trevejsproceduren, havde ført til en ændring i Bundesbanks holdning, havde dette for det andet haft en præventiv virkning for så vidt angår samtlige fremtidige transaktioner.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 423/2007 af 19.4.2007 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 103, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25.10.2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT L 281, s. 1).

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/12

---

Appel iværksat den 20. november 2013 af Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. september 2013 i sag T-429/11, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria mod Kommissionen

(Sag C-587/13 P)

2014/C 15/17

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. (ved abogados J. Ruiz Calzado, M. Núnez Müller og J. Domínguez Pérez)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede kendelse ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede kendelse ophæves.

| — | Annullationssøgsmålet i sag T-429/11 antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse om sagens realitet. |
| --- | --- |

—

Annullationssøgsmålet i sag T-429/11 antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne træffer afgørelse om sagens realitet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagens behandling ved de to instanser. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagens behandling ved de to instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1) | Retten har tilsidesat EU-retten ved sin fortolkning af retspraksis vedrørende begrebet faktisk støttemodtager i forbindelse med undersøgelsen af, om sager til prøvelse af afgørelser, der erklærer en støtteordning ulovlig og uforenelig, kan antages til realitetsbehandling. Nærmere bestemt:






  — | Retten har fortolket retspraksis vedrørende begrebet faktisk støttemodtager fejlagtigt og har foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder i forhold til de handler, der er foretaget af sagsøgeren efter den 21. december 2007. |
| --- | --- | --- |

1)

Retten har tilsidesat EU-retten ved sin fortolkning af retspraksis vedrørende begrebet faktisk støttemodtager i forbindelse med undersøgelsen af, om sager til prøvelse af afgørelser, der erklærer en støtteordning ulovlig og uforenelig, kan antages til realitetsbehandling. Nærmere bestemt:

—

Retten har fortolket retspraksis vedrørende begrebet faktisk støttemodtager fejlagtigt og har foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder i forhold til de handler, der er foretaget af sagsøgeren efter den 21. december 2007.

| — | Retten har endvidere begået en retlig fejl for så vidt angår de handler, der ligger forud for den 21. december 2007, da den fortolkede det i retspraksis anvendte begreb faktisk støttemodtager. |
| --- | --- |

—

Retten har endvidere begået en retlig fejl for så vidt angår de handler, der ligger forud for den 21. december 2007, da den fortolkede det i retspraksis anvendte begreb faktisk støttemodtager.

| 2) | Retten har begået en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 263 TEUF, stk. 4, in fine. Retten gør sig skyldig i en retsvildfarelse ved at fastslå, at afgørelser på området for statsstøtteordninger som den omtvistede kræver gennemførelsesforanstaltninger i henhold til den nye traktatbestemmelse. |
| --- | --- |

2)

Retten har begået en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 263 TEUF, stk. 4, in fine. Retten gør sig skyldig i en retsvildfarelse ved at fastslå, at afgørelser på området for statsstøtteordninger som den omtvistede kræver gennemførelsesforanstaltninger i henhold til den nye traktatbestemmelse.

| 3) | Retten har begået en retlig fejl ved at afsige en kendelse, der tilsidesætter retten til effektive retsmidler. Den appellerede kendelse bygger på et udelukkende teoretisk begreb vedrørende denne ret, der har forhindret sagsøgeren i på behørig vis at få adgang til en domstol, og som har forårsaget en tilsidesættelse af retten til en præjudiciel afgørelse vedrørende den omtvistede afgørelse. |
| --- | --- |

3)

Retten har begået en retlig fejl ved at afsige en kendelse, der tilsidesætter retten til effektive retsmidler. Den appellerede kendelse bygger på et udelukkende teoretisk begreb vedrørende denne ret, der har forhindret sagsøgeren i på behørig vis at få adgang til en domstol, og som har forårsaget en tilsidesættelse af retten til en præjudiciel afgørelse vedrørende den omtvistede afgørelse.

---

Retten

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/14

---

Rettens dom af 28. november 2013 — Lorenz Shoe Group mod KHIM — Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making (Ganeder)

(Sag T-374/09) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Ganeder - det ældre EF-ordmærke Ganter - relativ registreringshindring - lighed mellem tegnene - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

2014/C 15/18

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Lorenz Shoe Group AG (Taufkirchen an der Pram, Østrig) (først ved advokat M. Douglas, derefter ved advokat N. Hebeis)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved R. Pethke og A. Schifko, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd (Cangshan Fuzhou, Kina) (ved advokat A. Paschke)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1289/2008-1) vedrørende en indsigelsessag mellem shoe fashion group Lorenz AG og Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 16. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1289/2008-1), annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 16. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1289/2008-1), annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Lorenz Shoe Group AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Lorenz Shoe Group AG afholdte omkostninger.

| 3) | Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Fuzhou Fuan Leather Plastics Clothing Making Co. Ltd bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 282 af 21.11.2009.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/14 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/14

---

Rettens dom af 28. november 2013 — Herbacin cosmetic mod KHIM — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)

(Sag T-34/12) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket HERBA SHINE - det ældre nationale og internationale ordmærke samt EF-ordmærket Herbacin - relativ registreringshindring - reel brug af de ældre varemærker - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 - begrundelsespligt - artikel 75 i forordning nr. 207/2009)

2014/C 15/19

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Tyskland) (ved advokat J. Eberhardt)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Laboratoire Garnier et Cie (Paris, Frankrig)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 22. november 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2255/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Herbacin cosmetic GmbH og Laboratoire Garnier et Cie.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 22. november 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2255/2010-1) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 22. november 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2255/2010-1) annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 80 af 17.3.2012.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/15

---

Rettens dom af 28. november 2013 — Vitaminaqua mod KHIM — Energy Brands (vitaminaqua)

(Sag T-410/12) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket vitaminaqua - de ældre nationale ordmærker VITAMINWATER - det ældre EF-figurmærke GLACEAU vitamin water - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

2014/C 15/20

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Vitaminaqua Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat A. Krajnyák)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Németh og D. Walicka, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Energy Brands, Inc. (Whitestone, De Forenede Stater) (ved advokaterne S. Malynicz, D. Stone og L. Ritchie)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. juni 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 997/2011-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Energy Brands Inc. og Vitaminaqua Ltd.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Vitaminaqua Ltd betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Vitaminaqua Ltd betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 355 af 17.11.2012.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/15

---

Rettens dom af 28. november 2013 — Gaumina mod EIGE

(Sag T-424/12) (1)

(Offentlige tjenesteydelseskontrakter - udbudsprocedure - levering af tjenesteydelser til støtte for EIGE’s kommunikationsaktiviteter - afvisning af en tilbudsgivers bud - begrundelsespligt)

2014/C 15/21

Processprog: litauisk

Parter

Sagsøger: UAB Gaumina (Vilnius, Litauen) (ved advokaterne S. Aviža og D. Soloveičikas)

Sagsøgt: Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE) (ved V. Langbakk, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne J. Stuyck og A.-M. Vandromme)

Sagens genstand

Påstand om annullation af EIGE’s beslutning af 26. juli 2012 om at afvise det bud, som sagsøgeren havde afgivet inden for rammerne af udbudsprocedure EIGE/2012/ADM/13.

Konklusion

| 1) | Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinders (EIGE) beslutning af 26. juli 2012 om at afvise det bud, som UAB Gaumina havde afgivet inden for rammerne af udbudsprocedure EIGE/2012/ADM/13, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinders (EIGE) beslutning af 26. juli 2012 om at afvise det bud, som UAB Gaumina havde afgivet inden for rammerne af udbudsprocedure EIGE/2012/ADM/13, annulleres.

| 2) | EIGE bærer sine egne omkostninger og betaler de af Gaumina afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

EIGE bærer sine egne omkostninger og betaler de af Gaumina afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 373 af 1.12.2012.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/16

---

Rettens kendelse af 18. november 2013 — Trabelsi mod Rådet

(Sag T-162/12) (1)

(Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger, der er truffet over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien - forlængelse af indefrysningen af midler - Annullation af de indledende foranstaltninger til indefrysning af midler - ufornødent at træffe afgørelse)

2014/C 15/22

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Mohamed Trabelsi (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Tekari)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved G. Étienne og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2012/50/FUSP af 27. januar 2012 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 27, s. 11), for så vidt som dette vedrører sagsøgeren

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 355 af 17.11.2012.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/16

---

Rettens kendelse af 11. november 2013 — Mory m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-545/12) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - almindelig kurertransport og ekspres kurertransport - beslutning om ikke at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til potentielle erhververe af støttemodtageren under insolvensbehandling - manglende retlig interesse - afvisning)

2014/C 15/23

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Mory SA (Pantin, Frankrig), Mory Team (Pantin), Superga Invest, tidligere Compagnie française superga d’investissement dans le service (CFSIS) (Miraumont, Frankrig) (ved advokaterne B. Vatiert og F. Loubières)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og B. Stromsky, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 2401 endelig af 4. april 2012 vedrørende overtagelsen af Sernam-gruppens aktiver i forbindelse med gruppens rekonstruktion

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende interventionsbegæringerne fra Den Franske Republik og Calberson. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende interventionsbegæringerne fra Den Franske Republik og Calberson.

| 3) | Mory SA, Mory Team og Superga Invest bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Mory SA, Mory Team og Superga Invest bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

| 4) | Den Franske Republik og Calberson bærer som intervenienter deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Den Franske Republik og Calberson bærer som intervenienter deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 71 af 9.3.2013.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/17

---

Rettens kendelse af 19. november 2013 — 1. garantovaná mod Kommissionen

(Sag T-42/13) (1)

(Annullationssøgsmål - konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - bøder - morarenter - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - afvisning)

2014/C 15/24

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovakiet) (først ved solicitor M. Powell, barrister G. Forwood og advokaterne M. Staroň og P. Hodál, derefter ved K. Lasok, QC, og barristers J. Holmes og B. Hartnett samt advokat O. Geiss)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Bottka, F. Dintilhac og N. von Lingen, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af den afgørelse, der angiveligt er indeholdt i Kommissionens skrivelse af 21. december 2012 (sag COMP/39.396– Calciumcarbid og magnesium baserede reagenser til stål- og gasindustrien), hvorved Kommissionen pålagde sagsøgeren at betale den resterende del af den bøde, som den havde pålagt sagsøgeren ved dens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til [...] artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53, med tillæg af morarenter, eller at stille en bankgaranti til Kommissionen for samme beløb

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | 1. garantovaná a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

1. garantovaná a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 79 af 16.3.2013.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/17 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/17

---

Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommisionen

(Sag T-229/13 P) (1)

(Appel - personalesag - afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet - manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende - indgivelse af originalen efter fristens udløb - sagen for sent anlagt - åbenbart, at appel er ugrundet)

2014/C 15/25

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommisionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Gattinara, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 21. februar 2013, Marcuccio mod Kommisionen i sag F-113/11, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag. |
| --- | --- |

2)

Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne sag.

---

(1)  EUT C 171 af 15.6.2013.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/18 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/18

---

Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-283/13 P) (1)

(Appel - personalesag - afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet - manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen, der blev indgivet efterfølgende - indgivelse af originalen efter fristens udløb - sagen for sent anlagt - appel åbenbart ugrundet)

2014/C 15/26

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 11. marts 2013, Marcuccio mod Kommissionen, i sag F-131/12, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med den foreliggende sag. |
| --- | --- |

2)

Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med den foreliggende sag.

---

(1)  EUT C 207 af 20.7.2013.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/18 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/18

---

Rettens kendelse af 14. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen

(Sag T-284/13 P) (1)

(Appel - personalesag - afvisning af sagen i første instans som åbenbart ugrundet - manglende overensstemmelse mellem stævningen indgivet ved telefax og originalen indgivet efterfølgende - originaleksemplaret af stævningen indgives efter fristens udløb - sagen for sent anlagt - appel åbenbart ugrundet)

2014/C 15/27

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Gattinara, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)

Sagens genstand

Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Tredje Afdeling) den 11. marts 2013, Marcuccio mod Kommissionen (sag F-17/12, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om ophævelse af denne kendelse.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med den foreliggende sag. |
| --- | --- |

2)

Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med den foreliggende sag.

---

(1)  EUT C 207 af 20.7.2013.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/19

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 11. november 2013 — CSF mod Kommissionen

(Sag T-337/13 R)

(Særlige rettergangsformer - beskyttelse af sundheden og forbrugeres og arbejdstageres sikkerhed for fare i forbindelse med anvendelse af maskiner - foranstaltninger iværksat af de danske myndigheder, som forbyder en type af multifunktionelle jordflytningsmaskiner, der ikke er udstyret med et passende førerværn - Kommissionens afgørelse, der erklærer foranstaltningen for berettiget - begæring om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed)

2014/C 15/28

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: CSF Srl (Grumolo delle Abbadesse, Italien) (ved advokaterne R. Santoro, S. Armellini og R. Bugaro)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Zavvos, som befuldmægtiget, bistået af advokat M. Pappalardo)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2013/173/EU af 8. april 2013 om en foranstaltning, der er truffet af Danmark i overensstemmelse med artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF, og som forbyder en type af multifunktionelle jordflytningsmaskiner (EUT L 101, s. 29).

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/19

---

Sag anlagt den 2. oktober 2013 — Inclusion Alliance for Europe mod Kommissionen

(Sag T-539/13)

2014/C 15/29

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Inclusion Alliance for Europe GEIE (Bukarest, Rumænien) (ved advokat S. Famiani)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens afgørelse af 17. juli 2013, hvorved Kommissionen krævede betaling af i alt 212 411,89 EUR for projekt nr. 224482, benævnt MARE (80 352,07 EUR), nr. 216820, benævnt SENIOR (53 138,40 EUR), og nr. 225010, benævnt ECRN (78 231,42 EUR), annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens afgørelse af 17. juli 2013, hvorved Kommissionen krævede betaling af i alt 212 411,89 EUR for projekt nr. 224482, benævnt MARE (80 352,07 EUR), nr. 216820, benævnt SENIOR (53 138,40 EUR), og nr. 225010, benævnt ECRN (78 231,42 EUR), annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det lidte formuetab og immaterielle tab svarende til i alt 3 000 000 EUR, eller af et under sagen fastsat beløb, samt sagens omkostninger forhøjet med renter forhøjet med revalueringsbeløbet. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det lidte formuetab og immaterielle tab svarende til i alt 3 000 000 EUR, eller af et under sagen fastsat beløb, samt sagens omkostninger forhøjet med renter forhøjet med revalueringsbeløbet.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det sagsøgende selskab i denne sag, som har deltaget i tre projekter godkendt inden for Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013), har anfægtet Kommissionens afgørelse om delvis tilbagesøgning af den tildelte støtte.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.

| 1) | Første anbringende om Financial Guide 2010’s anvendelse på og manglende virkning for MARE- og SENIOR-projekterne.






  — | Det gøres i den forbindelse gældende, at Financial Guide 2010 ikke kan gælde med tilbagevirkende kraft, idet guiden fra 2007, som var gældende, da kontrakterne blev underskrevet, skulle have fundet anvendelse. |
| --- | --- | --- |

1)

Første anbringende om Financial Guide 2010’s anvendelse på og manglende virkning for MARE- og SENIOR-projekterne.

—

Det gøres i den forbindelse gældende, at Financial Guide 2010 ikke kan gælde med tilbagevirkende kraft, idet guiden fra 2007, som var gældende, da kontrakterne blev underskrevet, skulle have fundet anvendelse.

| 2) | Andet anbringende om Kommissionens afvisning og det for revisionen ansvarlige selskabs afvisning af sagsøgerens ret til at blive hørt.






  — | Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen har set bort fra reglerne i bilag II til kontrakten, både hvad angår retten til at blive hørt og hvad angår overholdelsen af fristen for indgivelse af rapporter. |
| --- | --- | --- |

2)

Andet anbringende om Kommissionens afvisning og det for revisionen ansvarlige selskabs afvisning af sagsøgerens ret til at blive hørt.

—

Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen har set bort fra reglerne i bilag II til kontrakten, både hvad angår retten til at blive hørt og hvad angår overholdelsen af fristen for indgivelse af rapporter.

| 3) | Tredje anbringende vedrørende Kommissionens tilsidesættelse af samarbejdsprincippet og princippet om gensidig tillid i forhold til sagsøgeren, navnlig hvad angår dårlig forvaltning og skadevoldende adfærd. |
| --- | --- |

3)

Tredje anbringende vedrørende Kommissionens tilsidesættelse af samarbejdsprincippet og princippet om gensidig tillid i forhold til sagsøgeren, navnlig hvad angår dårlig forvaltning og skadevoldende adfærd.

| 4) | Fjerde anbringende vedrørende usikkerhed om de gældende regler for SMV med henblik på anerkendelse af udgifterne til projektet.






  — | Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen ikke har fremhævet risiciene forbundet med regnskabssystemets fejlmekanismer, som kan medføre afvisning af udgifterne til et projekt. |
| --- | --- | --- |

4)

Fjerde anbringende vedrørende usikkerhed om de gældende regler for SMV med henblik på anerkendelse af udgifterne til projektet.

—

Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen ikke har fremhævet risiciene forbundet med regnskabssystemets fejlmekanismer, som kan medføre afvisning af udgifterne til et projekt.

| 5) | Femte anbringende vedrørende manglende anvendelse af International Audit Federations regler og af gældende EU-lovgivning om revision af SMV. |
| --- | --- |

5)

Femte anbringende vedrørende manglende anvendelse af International Audit Federations regler og af gældende EU-lovgivning om revision af SMV.

| 6) | Sjette anbringende vedrørende anerkendelsen af udgifter til projekter og revisionens vurderingsundladelser. |
| --- | --- |

6)

Sjette anbringende vedrørende anerkendelsen af udgifter til projekter og revisionens vurderingsundladelser.

| 7) | Syvende anbringende om, at det for revisionen ansvarlige selskab hovedsageligt har støttet sine konklusioner om afvisning af udgifterne på den eksklusive brug af tidsskemaer.






  — | Det gøres i den forbindelse gældende, at revisorerne har afvist visse rejseudgifter, fordi de ikke var omfattet af det oprindelige planlægningsdokument (Dow), hvorimod det er almindeligt, at projekternes arbejdsplan detaljeres fra år til år. |
| --- | --- | --- |

7)

Syvende anbringende om, at det for revisionen ansvarlige selskab hovedsageligt har støttet sine konklusioner om afvisning af udgifterne på den eksklusive brug af tidsskemaer.

—

Det gøres i den forbindelse gældende, at revisorerne har afvist visse rejseudgifter, fordi de ikke var omfattet af det oprindelige planlægningsdokument (Dow), hvorimod det er almindeligt, at projekternes arbejdsplan detaljeres fra år til år.

| 8) | Ottende anbringende vedrørende sagsøgerens legitime ret til at få betaling for de korrekt udførte aktiviteter samt den uberettigede berigelse af Kommissionen.






  — | Det gøres i den forbindelse gældende, at resultaterne af MARE-, SENIOR- og ECNR-projekterne er blevet overgivet til Kommissionen inden for den fastsatte frist med Kommissionens fulde accept af de fremragende resultater, der er opnået, og med den for sektoren ansvarlige kommissærs godkendelse og underskrift, og at ECNR er blevet forlænget med yderligere seks måneder som følge af det udførte arbejdes prisværdighed. Afvisningen af de samlede projektudgifter er således i strid med retten til betaling for det udførte arbejde, som medfører et tilfælde med uberettiget berigelse af Kommissionen. |
| --- | --- | --- |

8)

Ottende anbringende vedrørende sagsøgerens legitime ret til at få betaling for de korrekt udførte aktiviteter samt den uberettigede berigelse af Kommissionen.

—

Det gøres i den forbindelse gældende, at resultaterne af MARE-, SENIOR- og ECNR-projekterne er blevet overgivet til Kommissionen inden for den fastsatte frist med Kommissionens fulde accept af de fremragende resultater, der er opnået, og med den for sektoren ansvarlige kommissærs godkendelse og underskrift, og at ECNR er blevet forlænget med yderligere seks måneder som følge af det udførte arbejdes prisværdighed. Afvisningen af de samlede projektudgifter er således i strid med retten til betaling for det udførte arbejde, som medfører et tilfælde med uberettiget berigelse af Kommissionen.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/20

---

Rettens kendelse af 11. november 2013 — EuroChem MCC mod Rådet

(Sag T-234/08) (1)

2014/C 15/30

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 209 af 15.8.2008.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/20 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/20

---

Rettens kendelse af 11. november 2013 — Frankrig mod Kommissionen

(Sag T-485/09) (1)

2014/C 15/31

Processprog: fransk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 37 af 13.2.2010.

---

Retten for EU-Personalesager

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/21

---

Sag anlagt den 22. oktober 2013 — ZZ m.fl. mod Revisionsretten

(Sag F-105/13)

2014/C 15/32

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne A. Coolen, J-N. Louis, É. Marchal og D. Abreu Caldas)

Sagsøgt: Revisionsretten

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 13. december 2012 om ikke at anlægge sag ved Domstolen med påstand om, at denne undersøger, om S., som på daværende tidspunkt var medlem af Revisionsrettten, ikke længere opfyldte de krævede betingelser eller forpligtelser, der fulgte af hendes hverv, og om ikke at træffe afgørelse vedrørende sagsøgernes klager, om ikke at træffe nogen foranstaltninger, der offentligt anerkender den chikane, de havde været udsat for, deres lidelser, og om at træffe foranstaltninger, der kan genoprette deres skadede omdømme, deres troværdighed og deres værdighed og erstatte den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade, de har lidt.

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 13. december 2012, i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed, om ikke at træffe afgørelse vedrørende sagsøgernes klager, om ikke at træffe nogen foranstaltninger, der offentligt anerkender den chikane, som de havde været udsat for, deres lidelser, og om at træffe foranstaltninger, der kan genoprette deres ødelagte omdømme, deres troværdighed og deres værdighed og erstatte den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade, de har lidt. |
| --- | --- |

—

Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 13. december 2012, i dennes egenskab af ansættelsesmyndighed, om ikke at træffe afgørelse vedrørende sagsøgernes klager, om ikke at træffe nogen foranstaltninger, der offentligt anerkender den chikane, som de havde været udsat for, deres lidelser, og om at træffe foranstaltninger, der kan genoprette deres ødelagte omdømme, deres troværdighed og deres værdighed og erstatte den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade, de har lidt.

| — | Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 18.1.2014 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 15/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.1.2014

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 15/21

---

Sag anlagt den 4. november 2013 — ZZ mod ENISA

(Sag F-109/13)

2014/C 15/33

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi og A. Tymen)

Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af afgørelsen om at bringe sagsøgerens ansættelseskontrakt til ophør, og følgelig tilpligtes sagsøgte at genindsætte sagsøgeren og at betale hendes vederlag fra den dato, hvor ophøret af hendes kontrakt fik virkning, indtil hendes genindsættelse, med fradrag af hendes eventuelle løn for samme periode, med tillæg af morarenter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats forhøjet med 3 procentpoint, og endelig tilpligtes sagsøgte at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske tab.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen af 31. januar 2013, hvorved sagsøgerens ansættelseskontrakt blev bragt til ophør. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 31. januar 2013, hvorved sagsøgerens ansættelseskontrakt blev bragt til ophør.

| — | Annullation af afgørelsen af 22. august 2013 om afslag på sagsøgerens klage. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 22. august 2013 om afslag på sagsøgerens klage.

| — | Følgelig tilpligtes sagsøgte at genindsætte sagsøgeren og at betale hendes vederlag fra den dato, hvor ophøret af hendes kontrakt fik virkning, indtil hendes genindsættelse, med fradrag af hendes eventuelle løn for samme periode, med tillæg af morarenter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats forhøjet med 3 procentpoint. |
| --- | --- |

—

Følgelig tilpligtes sagsøgte at genindsætte sagsøgeren og at betale hendes vederlag fra den dato, hvor ophøret af hendes kontrakt fik virkning, indtil hendes genindsættelse, med fradrag af hendes eventuelle løn for samme periode, med tillæg af morarenter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats forhøjet med 3 procentpoint.

| — | Sagsøgte tilpligtes at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske tab, som efter ret og billighed er opgjort til 10 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske tab, som efter ret og billighed er opgjort til 10 000 EUR.

| — | Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---