# Euroopan unionin C 362/2013

| | ISSN 1977-1053
  doi:10.3000/19771053.C_2013.362.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 362 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 56. vuosikerta12. joulukuuta 2013 |

ISSN 1977-1053

doi:10.3000/19771053.C_2013.362.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 362

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

56. vuosikerta12. joulukuuta 2013

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 362/01 | Euron kurssi | 1 |
| | Tilintarkastustuomioistuin |
| 2013/C 362/02 | Erityiskertomus nro 11/2013 Bruttokansantuloa (BKTL) koskevien tietojen laadun parantaminen: jäsennellympi ja paremmin kohdennettu lähestymistapa parantaisi komission suorittaman tarkastuksen vaikuttavuutta | 2 |
| | EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET |
| | EFTAn valvontaviranomainen |
| 2013/C 362/03 | Suuntaviivat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin | 3 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2013/C 362/01

Euron kurssi

1

Tilintarkastustuomioistuin

2013/C 362/02

Erityiskertomus nro 11/2013 Bruttokansantuloa (BKTL) koskevien tietojen laadun parantaminen: jäsennellympi ja paremmin kohdennettu lähestymistapa parantaisi komission suorittaman tarkastuksen vaikuttavuutta

2

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

2013/C 362/03

Suuntaviivat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin

3

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | HALLINNOLLISET MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 362/04 | Ehdotuspyyntö 2013 – EAC/S11/13 – Erasmus+ -ohjelma | 62 |
| | YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2013/C 362/05 | Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta | 66 |

V   Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan komissio

2013/C 362/04

Ehdotuspyyntö 2013 – EAC/S11/13 – Erasmus+ -ohjelma

62

YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2013/C 362/05

Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta

66

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 12.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 362/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 362/1

---

Euron kurssi (1)

11. joulukuuta 2013

(2013/C 362/01)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,3767 |
| JPY | Japanin jeniä | 141,22 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4606 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,84025 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 9,0124 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,2219 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 8,4215 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 27,434 |
| HUF | Unkarin forinttia | 302,25 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7031 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,1831 |
| RON | Romanian leuta | 4,4535 |
| TRY | Turkin liiraa | 2,7999 |
| AUD | Australian dollaria | 1,5123 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,4581 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 10,6755 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,6701 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,7217 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 446,71 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 14,2878 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,3565 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,6415 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 16 399,75 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,4249 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 60,780 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 45,0812 |
| THB | Thaimaan bahtia | 44,114 |
| BRL | Brasilian realia | 3,1997 |
| MXN | Meksikon pesoa | 17,7439 |
| INR | Intian rupiaa | 84,3990 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,3767

JPY

Japanin jeniä

141,22

DKK

Tanskan kruunua

7,4606

GBP

Englannin puntaa

0,84025

SEK

Ruotsin kruunua

9,0124

CHF

Sveitsin frangia

1,2219

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

8,4215

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

27,434

HUF

Unkarin forinttia

302,25

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7031

PLN

Puolan zlotya

4,1831

RON

Romanian leuta

4,4535

TRY

Turkin liiraa

2,7999

AUD

Australian dollaria

1,5123

CAD

Kanadan dollaria

1,4581

HKD

Hongkongin dollaria

10,6755

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,6701

SGD

Singaporen dollaria

1,7217

KRW

Etelä-Korean wonia

1 446,71

ZAR

Etelä-Afrikan randia

14,2878

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,3565

HRK

Kroatian kunaa

7,6415

IDR

Indonesian rupiaa

16 399,75

MYR

Malesian ringgitiä

4,4249

PHP

Filippiinien pesoa

60,780

RUB

Venäjän ruplaa

45,0812

THB

Thaimaan bahtia

44,114

BRL

Brasilian realia

3,1997

MXN

Meksikon pesoa

17,7439

INR

Intian rupiaa

84,3990

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

Tilintarkastustuomioistuin

| 12.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 362/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 362/2

---

Erityiskertomus nro 11/2013 ”Bruttokansantuloa (BKTL) koskevien tietojen laadun parantaminen: jäsennellympi ja paremmin kohdennettu lähestymistapa parantaisi komission suorittaman tarkastuksen vaikuttavuutta”

(2013/C 362/02)

Euroopan tilintarkastustuomioistuin tiedottaa, että sen laatima erityiskertomus nro 11/2013 ”Bruttokansantuloa (BKTL) koskevien tietojen laadun parantaminen: jäsennellympi ja paremmin kohdennettu lähestymistapa parantaisi komission suorittaman tarkastuksen vaikuttavuutta” on juuri julkaistu.

Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internet-sivustolla (http://eca.europa.eu)

Kertomus on saatavilla maksutta paperiversiona. Sen voi pyytää tilintarkastustuomioistuimelta seuraavasta osoitteesta:

| European Court of Auditors |
| --- |
| Unit ‘Audit: Production of Reports’ |
| 12, rue Alcide de Gasperi |
| 1615 Luxembourg |
| LUXEMBOURG |
| Tfn +352 4398-1 |
| Sähköposti: eca-info@eca.europa.eu |

European Court of Auditors

Unit ‘Audit: Production of Reports’

12, rue Alcide de Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tfn +352 4398-1

Sähköposti: eca-info@eca.europa.eu

Kertomuksen saa myös täyttämällä sähköisen tilauslomakkeen EU-Bookshop-sivustolla.

---

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

| 12.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 362/3 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 362/3

---

SUUNTAVIIVAT ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN SOVELTAMISESTA HORISONTAALISTA YHTEISTYÖTÄ KOSKEVIIN SOPIMUKSIIN

(2013/C 362/03)

| A. | Tämä tiedonanto on annettu Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, määräysten nojalla. |
| --- | --- |

A.

Tämä tiedonanto on annettu Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, määräysten nojalla.

| B. | Euroopan komissio on julkaissut tiedonannon ”Suuntaviivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin” (1). Kyseisessä ei-sitovassa asiakirjassa vahvistetaan periaatteet, joita Euroopan komissio noudattaa arvioidessaan horisontaalisia yhteistyösopimuksia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 101 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

B.

Euroopan komissio on julkaissut tiedonannon ”Suuntaviivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin” (1). Kyseisessä ei-sitovassa asiakirjassa vahvistetaan periaatteet, joita Euroopan komissio noudattaa arvioidessaan horisontaalisia yhteistyösopimuksia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 101 artiklan mukaisesti.

| C. | EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että Euroopan komission suuntaviivat ovat ETA:n kannalta merkitykselliset. Pitääkseen kilpailuolosuhteet tasapuolisina ja varmistaakseen ETAn kilpailusääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen koko Euroopan talousalueella EFTAn valvontaviranomainen on antanut tämän tiedonannon sille valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa annettujen valtuuksien nojalla. Se aikoo noudattaa tässä tiedonannossa annettuja periaatteita ja sääntöjä soveltaessaan asian kannalta merkityksellisiä ETAn kilpailusääntöjä yksittäisiin asioihin. |
| --- | --- |

C.

EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että Euroopan komission suuntaviivat ovat ETA:n kannalta merkitykselliset. Pitääkseen kilpailuolosuhteet tasapuolisina ja varmistaakseen ETAn kilpailusääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen koko Euroopan talousalueella EFTAn valvontaviranomainen on antanut tämän tiedonannon sille valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa annettujen valtuuksien nojalla. Se aikoo noudattaa tässä tiedonannossa annettuja periaatteita ja sääntöjä soveltaessaan asian kannalta merkityksellisiä ETAn kilpailusääntöjä yksittäisiin asioihin.

SISÄLLYSLUETTELO

| 1. | Johdanto | 6 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Tarkoitus ja soveltamisala | 6 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | 53 artiklan mukaisen arvioinnin perusperiaatteet | 8 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.2.1 | 53 artiklan 1 kohta | 8 |
| --- | --- | --- |

1.2.1

| 1.2.2 | 53 artiklan 3 kohta | 11 |
| --- | --- | --- |

1.2.2

| 1.3 | Suuntaviivojen rakenne | 11 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 2. | Tietojenvaihdon kilpailuvaikutusten arviointia koskevat yleiset periaatteet | 11 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Määritelmä ja soveltamisala | 11 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 13 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 13 |
| --- | --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 14 |
| --- | --- | --- |

2.2.2

| 2.2.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 14 |
| --- | --- | --- |

2.2.3

| 2.3 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 17 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 2.3.1 | Tehokkuusedut | 17 |
| --- | --- | --- |

2.3.1

| 2.3.2 | Välttämättömyys | 18 |
| --- | --- | --- |

2.3.2

| 2.3.3 | Etujen siirtäminen kuluttajille | 19 |
| --- | --- | --- |

2.3.3

| 2.3.4 | Kilpailua ei poisteta | 19 |
| --- | --- | --- |

2.3.4

| 2.4 | Esimerkkejä | 19 |
| --- | --- | --- |

2.4

| 3. | Tutkimus- ja kehityssopimukset | 21 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | Määritelmä | 21 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Merkitykselliset markkinat | 21 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 23 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 23 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 23 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 23 |
| --- | --- | --- |

3.3.3

| 3.4 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 3.4.1. | Tehokkuusedut | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Välttämättömyys | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Etujen siirtäminen kuluttajille | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Kilpailua ei poisteta | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | Arviointiajankohta | 25 |
| --- | --- | --- |

3.4.5.

| 3.5 | Esimerkkejä | 26 |
| --- | --- | --- |

3.5

| 4. | Tuotantosopimukset | 28 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Määritelmä ja soveltamisala | 28 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.2 | Merkitykselliset markkinat | 29 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.3 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 29 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 29 |
| --- | --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 29 |
| --- | --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 29 |
| --- | --- | --- |

4.3.3

| 4.4 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 32 |
| --- | --- | --- |

4.4

| 4.4.1 | Tehokkuusedut | 32 |
| --- | --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | Välttämättömyys | 32 |
| --- | --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Etujen siirtäminen kuluttajille | 32 |
| --- | --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | Kilpailua ei poisteta | 32 |
| --- | --- | --- |

4.4.4

| 4.5 | Esimerkkejä | 32 |
| --- | --- | --- |

4.5

| 5. | Ostosopimukset | 35 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Määritelmä | 35 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Merkitykselliset markkinat | 35 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.3 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 36 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.3.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 36 |
| --- | --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 36 |
| --- | --- | --- |

5.3.2

| 5.3.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 36 |
| --- | --- | --- |

5.3.3

| 5.4 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 37 |
| --- | --- | --- |

5.4

| 5.4.1 | Tehokkuusedut | 37 |
| --- | --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Välttämättömyys | 37 |
| --- | --- | --- |

5.4.2

| 5.4.3 | Etujen siirtäminen kuluttajille | 37 |
| --- | --- | --- |

5.4.3

| 5.4.4 | Kilpailua ei poisteta | 38 |
| --- | --- | --- |

5.4.4

| 5.5 | Esimerkkejä | 38 |
| --- | --- | --- |

5.5

| 6. | Markkinoille saattamista koskevat sopimukset | 39 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1 | Määritelmä | 39 |
| --- | --- | --- |

6.1

| 6.2 | Merkitykselliset markkinat | 39 |
| --- | --- | --- |

6.2

| 6.3 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 39 |
| --- | --- | --- |

6.3

| 6.3.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 39 |
| --- | --- | --- |

6.3.1

| 6.3.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 40 |
| --- | --- | --- |

6.3.2

| 6.3.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 40 |
| --- | --- | --- |

6.3.3

| 6.4 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 41 |
| --- | --- | --- |

6.4

| 6.4.1 | Tehokkuusedut | 41 |
| --- | --- | --- |

6.4.1

| 6.4.2 | Välttämättömyys | 41 |
| --- | --- | --- |

6.4.2

| 6.4.3 | Etujen siirtäminen kuluttajille | 41 |
| --- | --- | --- |

6.4.3

| 6.4.4 | Kilpailua ei poisteta | 41 |
| --- | --- | --- |

6.4.4

| 6.5 | Esimerkkejä | 42 |
| --- | --- | --- |

6.5

| 7. | Standardointisopimukset | 44 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1 | Määritelmä | 44 |
| --- | --- | --- |

7.1

| 7.2 | Merkitykselliset markkinat | 44 |
| --- | --- | --- |

7.2

| 7.3 | Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan | 44 |
| --- | --- | --- |

7.3

| 7.3.1 | Keskeiset kilpailuongelmat | 44 |
| --- | --- | --- |

7.3.1

| 7.3.2 | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua | 46 |
| --- | --- | --- |

7.3.2

| 7.3.3 | Kilpailua rajoittavat vaikutukset | 46 |
| --- | --- | --- |

7.3.3

| 7.4 | Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan | 50 |
| --- | --- | --- |

7.4

| 7.4.1 | Tehokkuusedut | 50 |
| --- | --- | --- |

7.4.1

| 7.4.2 | Välttämättömyys | 50 |
| --- | --- | --- |

7.4.2

| 7.4.3 | Etujen siirtäminen kuluttajille | 50 |
| --- | --- | --- |

7.4.3

| 7.4.4 | Kilpailua ei poisteta | 50 |
| --- | --- | --- |

7.4.4

| 7.5 | Esimerkkejä | 50 |
| --- | --- | --- |

7.5

1.   JOHDANTO

1.1   Tarkoitus ja soveltamisala

| 1. | Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan periaatteet, joita noudatetaan arvioitaessa ETA-sopimuksen (2) 53 artiklan, jäljempänä ’53 artikla’, mukaisesti horisontaalista yhteistyötä koskevia yritysten välisiä sopimuksia, yritysten yhteenliittymien päätöksiä sekä yritysten yhdenmukaistettuja menettelytapoja, jäljempänä yhdessä ”sopimukset”. Yhteistyö on luonteeltaan horisontaalista, jos sopimus tehdään todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden välillä. Lisäksi nämä suuntaviivat kattavat horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset muiden kuin kilpailijoiden välillä, esimerkiksi kahden yrityksen välillä, jotka toimivat samoilla tuotemarkkinoilla mutta eri maantieteellisillä markkinoilla ja eivät ole toistensa mahdollisia kilpailijoita. |
| --- | --- |

1.

Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan periaatteet, joita noudatetaan arvioitaessa ETA-sopimuksen (2) 53 artiklan, jäljempänä ’53 artikla’, mukaisesti horisontaalista yhteistyötä koskevia yritysten välisiä sopimuksia, yritysten yhteenliittymien päätöksiä sekä yritysten yhdenmukaistettuja menettelytapoja, jäljempänä yhdessä ”sopimukset”. Yhteistyö on luonteeltaan horisontaalista, jos sopimus tehdään todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden välillä. Lisäksi nämä suuntaviivat kattavat horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset muiden kuin kilpailijoiden välillä, esimerkiksi kahden yrityksen välillä, jotka toimivat samoilla tuotemarkkinoilla mutta eri maantieteellisillä markkinoilla ja eivät ole toistensa mahdollisia kilpailijoita.

| 2. | Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa merkittävään taloudelliseen hyötyyn, erityisesti jos niillä yhdistetään toisiaan täydentäviä toimintoja, taitoja tai omaisuuseriä. Horisontaalisen yhteistyön avulla voidaan jakaa riskit, säästää kustannuksissa, lisätä investointeja, yhdistää taitotietoa, parantaa tuotteiden laatua ja tuotevalikoimaa ja tuoda innovaatiot nopeammin markkinoille. |
| --- | --- |

2.

Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa merkittävään taloudelliseen hyötyyn, erityisesti jos niillä yhdistetään toisiaan täydentäviä toimintoja, taitoja tai omaisuuseriä. Horisontaalisen yhteistyön avulla voidaan jakaa riskit, säästää kustannuksissa, lisätä investointeja, yhdistää taitotietoa, parantaa tuotteiden laatua ja tuotevalikoimaa ja tuoda innovaatiot nopeammin markkinoille.

| 3. | Toisaalta horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa kilpailuongelmiin. Näin käy, jos osapuolet esimerkiksi sopivat hintojen tai tuotantomäärien vahvistamisesta tai markkinoiden jakamisesta tai jos ne voivat yhteistyön avulla ylläpitää, saavuttaa tai kasvattaa markkinavoimaansa ja sitä kautta aiheuttaa kielteisiä markkinavaikutuksia hintoihin, tuotantomääriin, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovaatioihin. |
| --- | --- |

3.

Toisaalta horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa kilpailuongelmiin. Näin käy, jos osapuolet esimerkiksi sopivat hintojen tai tuotantomäärien vahvistamisesta tai markkinoiden jakamisesta tai jos ne voivat yhteistyön avulla ylläpitää, saavuttaa tai kasvattaa markkinavoimaansa ja sitä kautta aiheuttaa kielteisiä markkinavaikutuksia hintoihin, tuotantomääriin, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovaatioihin.

| 4. | EFTAn valvontaviranomainen myöntää, että horisontaalista yhteistyötä koskevista sopimuksista voi seurata hyötyä, mutta valvontaviranomaisen on kuitenkin varmistettava tehokkaan kilpailun säilyminen. Oikeudelliset puitteet tasapainoiselle arvioinnille tarjoaa 53 artikla, jossa otetaan huomioon sekä kielteiset vaikutukset kilpailuun että kilpailua edistävät vaikutukset. |
| --- | --- |

4.

EFTAn valvontaviranomainen myöntää, että horisontaalista yhteistyötä koskevista sopimuksista voi seurata hyötyä, mutta valvontaviranomaisen on kuitenkin varmistettava tehokkaan kilpailun säilyminen. Oikeudelliset puitteet tasapainoiselle arvioinnille tarjoaa 53 artikla, jossa otetaan huomioon sekä kielteiset vaikutukset kilpailuun että kilpailua edistävät vaikutukset.

| 5. | Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on tarjota analyyttiset puitteet horisontaalista yhteistyötä koskeville yleisimmille sopimusmuodoille. Niissä käsitellään tutkimus- ja kehityssopimuksia, tuotantosopimuksia mukaan lukien alihankinta- ja erikoistumissopimukset, ostosopimuksia, markkinoille saattamista koskevia sopimuksia, standardointisopimuksia mukaan lukien vakiosopimukset ja tietojenvaihtoa. Nämä puitteet perustuvat pääasiassa oikeudellisiin ja taloudellisiin perusteisiin, jotka auttavat analysoimaan horisontaalista yhteistyötä koskevaa sopimusta ja yhteyttä, jossa se esiintyy. Osapuolten markkinavoiman kaltaiset taloudelliset perusteet ja markkinarakenteeseen liittyvät muut tekijät ovat keskeinen elementti arvioitaessa markkinavaikutusta, joka horisontaalista yhteistyötä koskevasta sopimuksesta todennäköisesti seuraa, ja sen vuoksi ne ovat keskeisiä myös 53 artiklaan perustuvan arvioinnin kannalta. |
| --- | --- |

5.

Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on tarjota analyyttiset puitteet horisontaalista yhteistyötä koskeville yleisimmille sopimusmuodoille. Niissä käsitellään tutkimus- ja kehityssopimuksia, tuotantosopimuksia mukaan lukien alihankinta- ja erikoistumissopimukset, ostosopimuksia, markkinoille saattamista koskevia sopimuksia, standardointisopimuksia mukaan lukien vakiosopimukset ja tietojenvaihtoa. Nämä puitteet perustuvat pääasiassa oikeudellisiin ja taloudellisiin perusteisiin, jotka auttavat analysoimaan horisontaalista yhteistyötä koskevaa sopimusta ja yhteyttä, jossa se esiintyy. Osapuolten markkinavoiman kaltaiset taloudelliset perusteet ja markkinarakenteeseen liittyvät muut tekijät ovat keskeinen elementti arvioitaessa markkinavaikutusta, joka horisontaalista yhteistyötä koskevasta sopimuksesta todennäköisesti seuraa, ja sen vuoksi ne ovat keskeisiä myös 53 artiklaan perustuvan arvioinnin kannalta.

| 6. | Näitä suuntaviivoja sovelletaan horisontaalista yhteistyötä koskeviin yleisimpiin sopimusmuotoihin riippumatta niiden sisältämästä integroinnin tasosta, lukuun ottamatta toimenpiteitä, jotka muodostavat ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 1 kohdassa tarkoitetun, yrityskeskittymien valvonnasta annetun säädöksen (neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004 (3)), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 3 artiklassa tarkoitetun keskittymän, kuten esimerkiksi yhteisyritykset, jotka hoitavat pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan, jäljempänä ’kaiken toiminnan hoitavat yhteisyritykset’ (4). |
| --- | --- |

6.

Näitä suuntaviivoja sovelletaan horisontaalista yhteistyötä koskeviin yleisimpiin sopimusmuotoihin riippumatta niiden sisältämästä integroinnin tasosta, lukuun ottamatta toimenpiteitä, jotka muodostavat ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 1 kohdassa tarkoitetun, yrityskeskittymien valvonnasta annetun säädöksen (neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004 (3)), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 3 artiklassa tarkoitetun keskittymän, kuten esimerkiksi yhteisyritykset, jotka hoitavat pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan, jäljempänä ’kaiken toiminnan hoitavat yhteisyritykset’ (4).

| 7. | Koska horisontaalisen yhteistyön muotoja ja yhdistelmiä voi olla runsaasti ja niitä voidaan käyttää hyvin erilaisissa markkinatilanteissa, on vaikeaa antaa täsmällisiä vastauksia jokaista mahdollista tilannetta varten. Nämä suuntaviivat auttavat kuitenkin yrityksiä arvioimaan yksittäisen yhteistyösopimuksen yhteensopivuutta 53 artiklan kanssa. Suuntaviivoissa vahvistetut perusteet eivät kuitenkaan muodosta tarkistuslistaa, jota voitaisiin soveltaa mekaanisesti. Kukin asia on arvioitava siihen liittyvien tosiseikkojen perusteella, ja tämä voi edellyttää näiden suuntaviivojen joustavaa soveltamista. |
| --- | --- |

7.

Koska horisontaalisen yhteistyön muotoja ja yhdistelmiä voi olla runsaasti ja niitä voidaan käyttää hyvin erilaisissa markkinatilanteissa, on vaikeaa antaa täsmällisiä vastauksia jokaista mahdollista tilannetta varten. Nämä suuntaviivat auttavat kuitenkin yrityksiä arvioimaan yksittäisen yhteistyösopimuksen yhteensopivuutta 53 artiklan kanssa. Suuntaviivoissa vahvistetut perusteet eivät kuitenkaan muodosta tarkistuslistaa, jota voitaisiin soveltaa mekaanisesti. Kukin asia on arvioitava siihen liittyvien tosiseikkojen perusteella, ja tämä voi edellyttää näiden suuntaviivojen joustavaa soveltamista.

| 8. | Näissä suuntaviivoissa annettuja perusteita sovelletaan sekä tavaroihin että palveluihin, jäljempänä yhdessä ”tuote”, liittyvää horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin. Nämä suuntaviivat täydentävät ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 8 kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission asetus (EU) N:o 1217, annettu 14 päivänä joulukuuta 2010 (5)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten tiettyihin ryhmiin, jäljempänä ’T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus’, ja ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 6 kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission asetus (EU) N:o 1218, annettu 14 päivänä joulukuuta 2010 (6)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten tiettyihin ryhmiin5], jäljempänä ’erikoistumissopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus’. |
| --- | --- |

8.

Näissä suuntaviivoissa annettuja perusteita sovelletaan sekä tavaroihin että palveluihin, jäljempänä yhdessä ”tuote”, liittyvää horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin. Nämä suuntaviivat täydentävät ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 8 kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission asetus (EU) N:o 1217, annettu 14 päivänä joulukuuta 2010 (5)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten tiettyihin ryhmiin, jäljempänä ’T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus’, ja ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 6 kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission asetus (EU) N:o 1218, annettu 14 päivänä joulukuuta 2010 (6)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten tiettyihin ryhmiin5], jäljempänä ’erikoistumissopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus’.

| 9. | Näissä suuntaviivoissa on joitakin viittauksia kartelleihin, mutta suuntaviivoissa ei pyritä antamaan ohjeita siitä, mikä muodostaa komission ja EFTAn valvontaviranomaisen päätöksentekokäytännössä ja Euroopan unionin tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen oikeuskäytännössä määritellyn kartellin. |
| --- | --- |

9.

Näissä suuntaviivoissa on joitakin viittauksia kartelleihin, mutta suuntaviivoissa ei pyritä antamaan ohjeita siitä, mikä muodostaa komission ja EFTAn valvontaviranomaisen päätöksentekokäytännössä ja Euroopan unionin tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen oikeuskäytännössä määritellyn kartellin.

| 10. | Käsite ”kilpailija” sisältää näissä suuntaviivoissa sekä todelliset että mahdolliset kilpailijat. Kaksi yritystä katsotaan todellisiksi kilpailijoiksi, jos ne toimivat samoilla merkityksellisillä markkinoilla. Yritys katsotaan toisen yrityksen mahdolliseksi kilpailijaksi, jos sopimuksen puuttuessa on todennäköistä, että vastauksena suhteellisten hintojen pieneen mutta pysyvään nousuun se toteuttaisi lyhyen ajan kuluessa (7) tarvittavat lisäinvestoinnit tai vastaisi muista välttämättömistä vaihtokustannuksista tullakseen niille merkityksellisille markkinoille, joilla toinen yritys toimii. Tämän arvioinnin on perustuttava realistisiin seikkoihin, pelkkä teoreettinen markkinoille tulon mahdollisuus ei riitä (ks. merkityksellisten markkinoiden määritelmästä Euroopan talousalueen (ETA) kilpailuoikeuden kannalta annettu EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto (8), jäljempänä ’markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto’). |
| --- | --- |

10.

Käsite ”kilpailija” sisältää näissä suuntaviivoissa sekä todelliset että mahdolliset kilpailijat. Kaksi yritystä katsotaan todellisiksi kilpailijoiksi, jos ne toimivat samoilla merkityksellisillä markkinoilla. Yritys katsotaan toisen yrityksen mahdolliseksi kilpailijaksi, jos sopimuksen puuttuessa on todennäköistä, että vastauksena suhteellisten hintojen pieneen mutta pysyvään nousuun se toteuttaisi lyhyen ajan kuluessa (7) tarvittavat lisäinvestoinnit tai vastaisi muista välttämättömistä vaihtokustannuksista tullakseen niille merkityksellisille markkinoille, joilla toinen yritys toimii. Tämän arvioinnin on perustuttava realistisiin seikkoihin, pelkkä teoreettinen markkinoille tulon mahdollisuus ei riitä (ks. merkityksellisten markkinoiden määritelmästä Euroopan talousalueen (ETA) kilpailuoikeuden kannalta annettu EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto (8), jäljempänä ’markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto’).

| 11. | Yritysten, jotka ovat osa samaa yritystä 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, ei katsota näissä suuntaviivoissa olevan kilpailijoita. Ainoastaan itsenäisten yritysten välisiin sopimuksiin sovelletaan 53 artiklaa. Kun yksi yritys käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa toisessa yrityksessä, ne muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön ja ovat siten osa samaa yritystä (9). Sama koskee sisaryhtiöitä eli yhtiöitä, joissa sama emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa. Tämän vuoksi niitä ei katsota kilpailijoiksi, vaikka ne toimisivat samoilla merkityksellisillä tuote- ja maantieteellisillä markkinoilla. |
| --- | --- |

11.

Yritysten, jotka ovat osa samaa yritystä 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, ei katsota näissä suuntaviivoissa olevan kilpailijoita. Ainoastaan itsenäisten yritysten välisiin sopimuksiin sovelletaan 53 artiklaa. Kun yksi yritys käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa toisessa yrityksessä, ne muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön ja ovat siten osa samaa yritystä (9). Sama koskee sisaryhtiöitä eli yhtiöitä, joissa sama emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa. Tämän vuoksi niitä ei katsota kilpailijoiksi, vaikka ne toimisivat samoilla merkityksellisillä tuote- ja maantieteellisillä markkinoilla.

| 12. | Eri tuotanto- tai jakeluportaalla toimivien yritysten välisiä sopimuksia eli vertikaalisia sopimuksia käsitellään periaatteessa ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 2 kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (komission asetus (EU) N:o 330/2010, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2010 (10)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jäljempänä ’vertikaalisia rajoituksia koskeva ryhmäpoikkeus’, ja vertikaalisista rajoituksista annetuissa suuntaviivoissa (11). Jos kilpailevat yritykset tekevät vertikaalisia sopimuksia, esimerkiksi jakelusopimuksia, niillä voi olla samanlaiset vaikutukset markkinoihin kuin horisontaalisilla sopimuksilla ja ne voivat myös aiheuttaa samanlaisia kilpailuongelmia. Sen vuoksi kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset kuuluvat näiden suuntaviivojen soveltamisalaan (12). Jos tällaisia sopimuksia on tarpeen arvioida myös vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja suuntaviivojen mukaisesti, siitä mainitaan erityisesti näiden suuntaviivojen asiaa koskevassa luvussa. Ilman tällaista mainintaa sovelletaan ainoastaan näitä suuntaviivoja kilpailijoiden välisiin vertikaalisiin sopimuksiin. |
| --- | --- |

12.

Eri tuotanto- tai jakeluportaalla toimivien yritysten välisiä sopimuksia eli vertikaalisia sopimuksia käsitellään periaatteessa ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 2 kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (komission asetus (EU) N:o 330/2010, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2010 (10)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jäljempänä ’vertikaalisia rajoituksia koskeva ryhmäpoikkeus’, ja vertikaalisista rajoituksista annetuissa suuntaviivoissa (11). Jos kilpailevat yritykset tekevät vertikaalisia sopimuksia, esimerkiksi jakelusopimuksia, niillä voi olla samanlaiset vaikutukset markkinoihin kuin horisontaalisilla sopimuksilla ja ne voivat myös aiheuttaa samanlaisia kilpailuongelmia. Sen vuoksi kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset kuuluvat näiden suuntaviivojen soveltamisalaan (12). Jos tällaisia sopimuksia on tarpeen arvioida myös vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja suuntaviivojen mukaisesti, siitä mainitaan erityisesti näiden suuntaviivojen asiaa koskevassa luvussa. Ilman tällaista mainintaa sovelletaan ainoastaan näitä suuntaviivoja kilpailijoiden välisiin vertikaalisiin sopimuksiin.

| 13. | Horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin voi sisältyä yhteistyön eri vaiheita, esimerkiksi tutkimus ja kehitystyö, jäljempänä ’T&K’, ja sen tulosten tuotanto ja/tai markkinoille saattaminen. Näitä suuntaviivoja sovelletaan yleensä myös tällaisiin sopimuksiin. Kun näitä suuntaviivoja käytetään tällaisen integroidun yhteistyön arvioinnissa, yleensä kaikki yhteistyön eri osia koskevat luvut ovat merkityksellisiä arvioinnissa. Jos näiden suuntaviivojen merkityksellisiin lukuihin sisältyy erilaisia määräyksiä, jotka koskevat esimerkiksi safe harbour -poikkeuksia tai sitä, katsotaanko kilpailun rajoittamisen olevan tietyn toiminnan tarkoituksena tai vaikutuksena, koko yhteistyöhön sovelletaan sitä, mikä vahvistetaan integroidun yhteistyön painopisteeksi katsottavaa osaa koskevassa luvussa (13). |
| --- | --- |

13.

Horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin voi sisältyä yhteistyön eri vaiheita, esimerkiksi tutkimus ja kehitystyö, jäljempänä ’T&K’, ja sen tulosten tuotanto ja/tai markkinoille saattaminen. Näitä suuntaviivoja sovelletaan yleensä myös tällaisiin sopimuksiin. Kun näitä suuntaviivoja käytetään tällaisen integroidun yhteistyön arvioinnissa, yleensä kaikki yhteistyön eri osia koskevat luvut ovat merkityksellisiä arvioinnissa. Jos näiden suuntaviivojen merkityksellisiin lukuihin sisältyy erilaisia määräyksiä, jotka koskevat esimerkiksi safe harbour -poikkeuksia tai sitä, katsotaanko kilpailun rajoittamisen olevan tietyn toiminnan tarkoituksena tai vaikutuksena, koko yhteistyöhön sovelletaan sitä, mikä vahvistetaan integroidun yhteistyön painopisteeksi katsottavaa osaa koskevassa luvussa (13).

| 14. | Kaksi tekijää ovat erityisen merkityksellisiä määritettäessä integroidun yhteistyön painopistettä: ensinnäkin yhteistyön lähtökohta ja toiseksi se, kuinka pitkälle yhdistetyt toiminnot on integroitu. Esimerkiksi sellaisen horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen, johon sisältyy sekä T&K että yhteinen tuotanto tulosten perusteella, painopiste olisi tavallisesti yhteinen T&K, koska yhteinen tuotanto edellyttää sitä, että yhteinen T&K on menestyksekästä. Tämä merkitsee sitä, että yhteisen T&K:n tulokset ovat myöhemmän yhteisen tuotannon kannalta ratkaisevia. Painopiste muuttuisi, jos osapuolet olisivat aloittaneet yhteisen tuotannon joka tapauksessa, siis riippumatta yhteisestä T&K:sta, tai jos sopimuksessa määrättäisiin täydellisestä integroimisesta tuotannon alalla ja ainoastaan osittaisesta joidenkin T&K-toimintojen integroimisesta. Tässä tapauksessa yhteinen tuotanto muodostaisi yhteistyön painopisteen. |
| --- | --- |

14.

Kaksi tekijää ovat erityisen merkityksellisiä määritettäessä integroidun yhteistyön painopistettä: ensinnäkin yhteistyön lähtökohta ja toiseksi se, kuinka pitkälle yhdistetyt toiminnot on integroitu. Esimerkiksi sellaisen horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen, johon sisältyy sekä T&K että yhteinen tuotanto tulosten perusteella, painopiste olisi tavallisesti yhteinen T&K, koska yhteinen tuotanto edellyttää sitä, että yhteinen T&K on menestyksekästä. Tämä merkitsee sitä, että yhteisen T&K:n tulokset ovat myöhemmän yhteisen tuotannon kannalta ratkaisevia. Painopiste muuttuisi, jos osapuolet olisivat aloittaneet yhteisen tuotannon joka tapauksessa, siis riippumatta yhteisestä T&K:sta, tai jos sopimuksessa määrättäisiin täydellisestä integroimisesta tuotannon alalla ja ainoastaan osittaisesta joidenkin T&K-toimintojen integroimisesta. Tässä tapauksessa yhteinen tuotanto muodostaisi yhteistyön painopisteen.

| 15. | ETA-sopimuksen 53 artiklaa sovelletaan ainoastaan sellaisiin horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin, jotka ovat omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan. Näissä suuntaviivoissa vahvistetut 53 artiklan soveltamista koskevat periaatteet perustuvat sen vuoksi oletukseen, että horisontaalista yhteistyötä koskeva sopimus pystyy vaikuttamaan tuntuvasti sopimuspuolten väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

15.

ETA-sopimuksen 53 artiklaa sovelletaan ainoastaan sellaisiin horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin, jotka ovat omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan. Näissä suuntaviivoissa vahvistetut 53 artiklan soveltamista koskevat periaatteet perustuvat sen vuoksi oletukseen, että horisontaalista yhteistyötä koskeva sopimus pystyy vaikuttamaan tuntuvasti sopimuspuolten väliseen kauppaan.

| 16. | Näissä suuntaviivoissa kuvailtu 53 artiklan mukainen arviointi ei rajoita ETA-sopimuksen 54 artiklan mahdollista samanaikaista soveltamista horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin (14). |
| --- | --- |

16.

Näissä suuntaviivoissa kuvailtu 53 artiklan mukainen arviointi ei rajoita ETA-sopimuksen 54 artiklan mahdollista samanaikaista soveltamista horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin (14).

| 17. | Nämä suuntaviivat eivät rajoita tulkintoja, joita Euroopan unionin tuomioistuin tai EFTAn tuomioistuin voi antaa ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin. |
| --- | --- |

17.

Nämä suuntaviivat eivät rajoita tulkintoja, joita Euroopan unionin tuomioistuin tai EFTAn tuomioistuin voi antaa ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin.

| 18. | Nämä suuntaviivat korvaavat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin annetut EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivat (15), jotka EFTAn valvontaviranomainen julkaisi vuonna 2002. Nämä suuntaviivat eivät koske tapauksia, joissa sovelletaan alakohtaisia erityissääntöjä (16), kuten tiettyjen liikenne- (17) ja vakuutusalan (18) sopimusten tapauksessa. |
| --- | --- |

18.

Nämä suuntaviivat korvaavat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin annetut EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivat (15), jotka EFTAn valvontaviranomainen julkaisi vuonna 2002. Nämä suuntaviivat eivät koske tapauksia, joissa sovelletaan alakohtaisia erityissääntöjä (16), kuten tiettyjen liikenne- (17) ja vakuutusalan (18) sopimusten tapauksessa.

| 19. | ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta annetut EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivat (19), jäljempänä ’yleiset suuntaviivat’, sisältävät 53 artiklan tulkintaa koskevia yleisiä ohjeita. Näin ollen näitä suuntaviivoja on luettava rinnakkain yleisten suuntaviivojen kanssa. |
| --- | --- |

19.

ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta annetut EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivat (19), jäljempänä ’yleiset suuntaviivat’, sisältävät 53 artiklan tulkintaa koskevia yleisiä ohjeita. Näin ollen näitä suuntaviivoja on luettava rinnakkain yleisten suuntaviivojen kanssa.

1.2   53 artiklan mukaisen arvioinnin perusperiaatteet

| 20. | Arviointi 53 artiklan mukaan koostuu kahdesta vaiheesta. Ensimmäiseksi on arvioitava 53 artiklan 1 kohdan mukaan, onko sellaisella yritysten välisellä sopimuksella, joka on omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan, kilpailunvastainen tarkoitus tai todellisia tai mahdollisia (20) kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Toisessa vaiheessa, joka on tarpeellinen vain, jos sopimuksen todetaan rajoittavan kilpailua 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, määritetään 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti sopimuksen kilpailua edistävät vaikutukset ja arvioidaan, ylittävätkö kilpailua edistävät vaikutukset kilpailua rajoittavat vaikutukset (21). Kilpailua rajoittavia ja edistäviä vaikutuksia punnitaan yksinomaan 53 artiklan 3 kohdassa määrätyissä puitteissa (22). Jos kilpailua edistävät vaikutukset eivät ole suurempia kuin kilpailun rajoittuminen, sopimus on 53 artiklan 2 kohdan mukaan automaattisesti mitätön. |
| --- | --- |

20.

Arviointi 53 artiklan mukaan koostuu kahdesta vaiheesta. Ensimmäiseksi on arvioitava 53 artiklan 1 kohdan mukaan, onko sellaisella yritysten välisellä sopimuksella, joka on omiaan vaikuttamaan sopimuspuolten väliseen kauppaan, kilpailunvastainen tarkoitus tai todellisia tai mahdollisia (20) kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Toisessa vaiheessa, joka on tarpeellinen vain, jos sopimuksen todetaan rajoittavan kilpailua 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, määritetään 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti sopimuksen kilpailua edistävät vaikutukset ja arvioidaan, ylittävätkö kilpailua edistävät vaikutukset kilpailua rajoittavat vaikutukset (21). Kilpailua rajoittavia ja edistäviä vaikutuksia punnitaan yksinomaan 53 artiklan 3 kohdassa määrätyissä puitteissa (22). Jos kilpailua edistävät vaikutukset eivät ole suurempia kuin kilpailun rajoittuminen, sopimus on 53 artiklan 2 kohdan mukaan automaattisesti mitätön.

| 21. | Horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten arviointiin liittyy mahdollisten kilpailua rajoittavien vaikutusten osalta joitakin tekijöitä, jotka ovat yhteisiä horisontaalisten sulautumien arvioinnin kanssa, erityisesti yhteisyritysten osalta. Sulautuma-asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kaiken toiminnan hoitavien yhteisyritysten ja 53 artiklan mukaan arvioitavien muiden kuin kaiken toiminnan hoitavien yhteisyritysten välinen ero on usein pieni. Niiden vaikutukset voivatkin olla hyvin samankaltaisia. |
| --- | --- |

21.

Horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten arviointiin liittyy mahdollisten kilpailua rajoittavien vaikutusten osalta joitakin tekijöitä, jotka ovat yhteisiä horisontaalisten sulautumien arvioinnin kanssa, erityisesti yhteisyritysten osalta. Sulautuma-asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kaiken toiminnan hoitavien yhteisyritysten ja 53 artiklan mukaan arvioitavien muiden kuin kaiken toiminnan hoitavien yhteisyritysten välinen ero on usein pieni. Niiden vaikutukset voivatkin olla hyvin samankaltaisia.

| 22. | Joissakin tapauksissa viranomaiset kannustavat yrityksiä tekemään horisontaalista yhteistyötä koskevia sopimuksia, jotta itsesääntelyn kautta voitaisiin saavuttaa yleinen poliittinen tavoite. Yrityksiin sovelletaan kuitenkin 53 artiklaa, jos kansallisella lailla ainoastaan kannustetaan yrityksiä siihen, että ne toimivat itsenäisesti kilpailunvastaisella tavalla, tai helpotetaan tällaista toimintaa (23). Toisin sanoen se, että viranomaiset kannustavat tekemään horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen, ei tarkoita, että sopimus olisi sallittu 53 artiklan mukaan (24). Vain, jos kansallisessa lainsäädännössä edellytetään yrityksiltä kilpailunvastaista toimintaa tai jos kansallisella lainsäädännöllä luodaan oikeudelliset puitteet, joilla poistetaan yritysten mahdollisuus kilpailla keskenään, 53 artiklaa ei sovelleta (25). Tällaisessa tilanteessa kilpailunrajoitus ei johdu yritysten itsenäisestä menettelystä, jota 53 artikla epäsuorasti edellyttää, ja kyseiset yritykset on suojattu mainitun artiklan rikkomisen kaikilta seurauksilta (26). Jokainen asia on arvioitava siihen liittyvien tosiseikkojen perusteella näissä suuntaviivoissa esitettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

22.

Joissakin tapauksissa viranomaiset kannustavat yrityksiä tekemään horisontaalista yhteistyötä koskevia sopimuksia, jotta itsesääntelyn kautta voitaisiin saavuttaa yleinen poliittinen tavoite. Yrityksiin sovelletaan kuitenkin 53 artiklaa, jos kansallisella lailla ainoastaan kannustetaan yrityksiä siihen, että ne toimivat itsenäisesti kilpailunvastaisella tavalla, tai helpotetaan tällaista toimintaa (23). Toisin sanoen se, että viranomaiset kannustavat tekemään horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen, ei tarkoita, että sopimus olisi sallittu 53 artiklan mukaan (24). Vain, jos kansallisessa lainsäädännössä edellytetään yrityksiltä kilpailunvastaista toimintaa tai jos kansallisella lainsäädännöllä luodaan oikeudelliset puitteet, joilla poistetaan yritysten mahdollisuus kilpailla keskenään, 53 artiklaa ei sovelleta (25). Tällaisessa tilanteessa kilpailunrajoitus ei johdu yritysten itsenäisestä menettelystä, jota 53 artikla epäsuorasti edellyttää, ja kyseiset yritykset on suojattu mainitun artiklan rikkomisen kaikilta seurauksilta (26). Jokainen asia on arvioitava siihen liittyvien tosiseikkojen perusteella näissä suuntaviivoissa esitettyjen yleisten periaatteiden mukaisesti.

1.2.1   
  53 artiklan 1 kohta

| 23. | ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa (27) kilpailua tai joista seuraa, että kilpailu rajoittuu. |
| --- | --- |

23.

ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa (27) kilpailua tai joista seuraa, että kilpailu rajoittuu.

i)   Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 24. | Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, ovat niitä, jotka saattavat luonteensa puolesta rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (28). Kun sopimuksella on todettu olevan kilpailunvastainen tarkoitus, ei ole tarpeen arvioida sen todellisia tai mahdollisia vaikutuksia markkinoilla (29). |
| --- | --- |

24.

Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, ovat niitä, jotka saattavat luonteensa puolesta rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (28). Kun sopimuksella on todettu olevan kilpailunvastainen tarkoitus, ei ole tarpeen arvioida sen todellisia tai mahdollisia vaikutuksia markkinoilla (29).

| 25. | Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko sopimuksella kilpailunvastainen tarkoitus, on otettava huomioon sopimuksen sisältö, tavoitteet, joihin sillä pyritään, ja taloudellinen ja oikeudellinen yhteys, jonka osa se on. Vaikka osapuolten aikomusta ei ole välttämätöntä ottaa huomioon määritettäessä sitä, onko sopimuksella kilpailunvastainen tarkoitus, EFTAn valvontaviranomainen voi kuitenkin ottaa tämän tekijän huomioon analyysissaan (30). Tällaisten sopimusten käsitettä selitetään tarkemmin yleisissä suuntaviivoissa. |
| --- | --- |

25.

Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko sopimuksella kilpailunvastainen tarkoitus, on otettava huomioon sopimuksen sisältö, tavoitteet, joihin sillä pyritään, ja taloudellinen ja oikeudellinen yhteys, jonka osa se on. Vaikka osapuolten aikomusta ei ole välttämätöntä ottaa huomioon määritettäessä sitä, onko sopimuksella kilpailunvastainen tarkoitus, EFTAn valvontaviranomainen voi kuitenkin ottaa tämän tekijän huomioon analyysissaan (30). Tällaisten sopimusten käsitettä selitetään tarkemmin yleisissä suuntaviivoissa.

ii)   Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 26. | Jos horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen, on tutkittava, onko sillä tuntuvia kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tällöin on otettava huomioon sekä tosiasialliset että mahdolliset vaikutukset. Toisin sanoen sopimuksella on oltava vähintään todennäköisesti kilpailunvastaisia vaikutuksia. |
| --- | --- |

26.

Jos horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen, on tutkittava, onko sillä tuntuvia kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tällöin on otettava huomioon sekä tosiasialliset että mahdolliset vaikutukset. Toisin sanoen sopimuksella on oltava vähintään todennäköisesti kilpailunvastaisia vaikutuksia.

| 27. | Jotta sopimuksella olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä on oltava tai todennäköisesti on tuntuva kielteinen vaikutus vähintään yhteen kilpailuparametriin markkinoilla, kuten hintaan, tuotantoon, tuotteen laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin. Sopimuksilla voi olla tällaisia vaikutuksia, jos ne vähentävät tuntuvasti kilpailua sopimuksen osapuolten välillä tai jonkin osapuolen ja kolmansien osapuolten välillä. Tämä merkitsee sitä, että sopimuksen on pienennettävä osapuolten itsenäistä päätösvaltaa (31) joko seurauksena sopimuksen sisältämistä velvoitteista, jotka säätelevät vähintään yhden osapuolen markkinakäyttäytymistä, tai vaikuttamalla vähintään yhden osapuolen markkinakäyttäytymiseen muuttamalla sen kannustimia. |
| --- | --- |

27.

Jotta sopimuksella olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä on oltava tai todennäköisesti on tuntuva kielteinen vaikutus vähintään yhteen kilpailuparametriin markkinoilla, kuten hintaan, tuotantoon, tuotteen laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin. Sopimuksilla voi olla tällaisia vaikutuksia, jos ne vähentävät tuntuvasti kilpailua sopimuksen osapuolten välillä tai jonkin osapuolen ja kolmansien osapuolten välillä. Tämä merkitsee sitä, että sopimuksen on pienennettävä osapuolten itsenäistä päätösvaltaa (31) joko seurauksena sopimuksen sisältämistä velvoitteista, jotka säätelevät vähintään yhden osapuolen markkinakäyttäytymistä, tai vaikuttamalla vähintään yhden osapuolen markkinakäyttäytymiseen muuttamalla sen kannustimia.

| 28. | Kilpailua rajoittavat vaikutukset merkityksellisillä markkinoilla ovat todennäköisiä, jos voidaan kohtuullisella todennäköisyydellä odottaa, että osapuolet sopimuksen johdosta kannattavasti korottavat hintoja tai vähentävät tuotantoa tai innovointia, heikentävät tuotteiden laatua tai supistavat tuotevalikoimaa. Tämä riippuu useista tekijöistä kuten sopimuksen luonteesta ja sisällöstä ja siitä, missä määrin osapuolilla on yksin tai yhdessä tai ne yksin tai yhdessä saavat jonkin verran markkinavoimaa ja missä määrin sopimus edistää tämän markkinavoiman luomista, ylläpitämistä tai vahvistamista tai antaa osapuolille mahdollisuuden hyödyntää tätä markkinavoimaa. |
| --- | --- |

28.

Kilpailua rajoittavat vaikutukset merkityksellisillä markkinoilla ovat todennäköisiä, jos voidaan kohtuullisella todennäköisyydellä odottaa, että osapuolet sopimuksen johdosta kannattavasti korottavat hintoja tai vähentävät tuotantoa tai innovointia, heikentävät tuotteiden laatua tai supistavat tuotevalikoimaa. Tämä riippuu useista tekijöistä kuten sopimuksen luonteesta ja sisällöstä ja siitä, missä määrin osapuolilla on yksin tai yhdessä tai ne yksin tai yhdessä saavat jonkin verran markkinavoimaa ja missä määrin sopimus edistää tämän markkinavoiman luomista, ylläpitämistä tai vahvistamista tai antaa osapuolille mahdollisuuden hyödyntää tätä markkinavoimaa.

| 29. | Arvioitaessa sitä, onko horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, on suoritettava vertailu tosiasiallisiin oikeudellisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin, joissa kilpailua käytäisiin ilman sopimusta ja kaikkia sen väitettyjä rajoituksia (eli ilman sopimusta siinä muodossa kuin se on (jos se on jo pantu täytäntöön) tai se on suunniteltu (jos sitä ei ole vielä pantu täytäntöön) arviointiajankohtana). Näin ollen todellisten tai mahdollisten kilpailua rajoittavien vaikutusten todistamiseksi on otettava huomioon osapuolten välinen kilpailu ja kolmansien taholta tuleva kilpailu, erityisesti todellinen tai mahdollinen kilpailu sopimuksen puuttuessa. Tässä vertailussa ei oteta huomioon sopimuksen aikaansaamia mahdollisia tehokkuusetuja, joita arvioidaan ainoastaan 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

29.

Arvioitaessa sitä, onko horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, on suoritettava vertailu tosiasiallisiin oikeudellisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin, joissa kilpailua käytäisiin ilman sopimusta ja kaikkia sen väitettyjä rajoituksia (eli ilman sopimusta siinä muodossa kuin se on (jos se on jo pantu täytäntöön) tai se on suunniteltu (jos sitä ei ole vielä pantu täytäntöön) arviointiajankohtana). Näin ollen todellisten tai mahdollisten kilpailua rajoittavien vaikutusten todistamiseksi on otettava huomioon osapuolten välinen kilpailu ja kolmansien taholta tuleva kilpailu, erityisesti todellinen tai mahdollinen kilpailu sopimuksen puuttuessa. Tässä vertailussa ei oteta huomioon sopimuksen aikaansaamia mahdollisia tehokkuusetuja, joita arvioidaan ainoastaan 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

| 30. | Tämän seurauksena horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset sellaisten kilpailijoiden välillä, jotka eivät objektiivisten seikkojen perusteella pystyisi itsenäisesti suorittamaan yhteistyön kattamaa hanketta tai toimintaa, esimerkiksi osapuolten heikkojen teknisten valmiuksien vuoksi, eivät yleensä aiheuta 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jolleivät osapuolet olisi pystyneet toteuttamaan hanketta vähemmän tiukoilla rajoituksilla (32). |
| --- | --- |

30.

Tämän seurauksena horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset sellaisten kilpailijoiden välillä, jotka eivät objektiivisten seikkojen perusteella pystyisi itsenäisesti suorittamaan yhteistyön kattamaa hanketta tai toimintaa, esimerkiksi osapuolten heikkojen teknisten valmiuksien vuoksi, eivät yleensä aiheuta 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jolleivät osapuolet olisi pystyneet toteuttamaan hanketta vähemmän tiukoilla rajoituksilla (32).

| 31. | Sellaisten sopimusten, joiden vaikutuksena on kilpailun rajoittaminen, käsitettä selitetään yleisesti yleisissä suuntaviivoissa. Näissä suuntaviivoissa käsitellään tarkemmin horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten kilpailuvaikutusten arviointia. |
| --- | --- |

31.

Sellaisten sopimusten, joiden vaikutuksena on kilpailun rajoittaminen, käsitettä selitetään yleisesti yleisissä suuntaviivoissa. Näissä suuntaviivoissa käsitellään tarkemmin horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten kilpailuvaikutusten arviointia.

Sopimuksen luonne ja sisältö

| 32. | Sopimuksen luonteessa ja sisällössä on kyse sellaisista tekijöistä kuin yhteistyön alue ja tarkoitus, osapuolten välinen kilpailusuhde ja se, missä laajuudessa ne yhdistävät niiden toimintoja. Näistä tekijöistä riippuu, millaisia mahdollisia kilpailuongelmia horisontaalista yhteistyötä koskevasta sopimuksesta voi aiheutua. |
| --- | --- |

32.

Sopimuksen luonteessa ja sisällössä on kyse sellaisista tekijöistä kuin yhteistyön alue ja tarkoitus, osapuolten välinen kilpailusuhde ja se, missä laajuudessa ne yhdistävät niiden toimintoja. Näistä tekijöistä riippuu, millaisia mahdollisia kilpailuongelmia horisontaalista yhteistyötä koskevasta sopimuksesta voi aiheutua.

| 33. | Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat rajoittaa kilpailua useilla tavoin. Sopimus voi






  — | olla yksinomainen siinä mielessä, että siinä rajoitetaan osapuolten mahdollisuutta kilpailla toisiaan tai kolmansia osapuolia vastaan itsenäisinä taloudellisina toimijoina tai muiden, kilpailevien sopimusten osapuolina; |
| --- | --- | --- |

33.

Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat rajoittaa kilpailua useilla tavoin. Sopimus voi

—

olla yksinomainen siinä mielessä, että siinä rajoitetaan osapuolten mahdollisuutta kilpailla toisiaan tai kolmansia osapuolia vastaan itsenäisinä taloudellisina toimijoina tai muiden, kilpailevien sopimusten osapuolina;

| — | edellyttää, että osapuolet luovuttavat sellaisia omaisuuseriä, että niiden itsenäinen päätösvalta heikkenee tuntuvasti; tai |
| --- | --- |

—

edellyttää, että osapuolet luovuttavat sellaisia omaisuuseriä, että niiden itsenäinen päätösvalta heikkenee tuntuvasti; tai

| — | vaikuttaa osapuolten taloudellisiin etuihin siten, että niiden itsenäinen päätösvalta heikkenee tuntuvasti. Sopimukseen liittyvien taloudellisten etujen lisäksi myös sopimuksen muihin osapuoliin liittyvät taloudelliset edut ovat merkityksellisiä arvioinnin kannalta. |
| --- | --- |

—

vaikuttaa osapuolten taloudellisiin etuihin siten, että niiden itsenäinen päätösvalta heikkenee tuntuvasti. Sopimukseen liittyvien taloudellisten etujen lisäksi myös sopimuksen muihin osapuoliin liittyvät taloudelliset edut ovat merkityksellisiä arvioinnin kannalta.

| 34. | Tällaisten sopimusten mahdollisena vaikutuksena voi olla sopimuspuolten välisen kilpailun poistuminen. Kilpailijat voivat myös hyötyä kilpailupaineen heikkenemisestä sopimuksen seurauksena ja pitää sen vuoksi kannattavana korottaa hintojaan. Tällainen kilpailupaineen heikkeneminen voi johtaa hinnankorotuksiin merkityksellisillä markkinoilla. Sopimuksen kilpailua koskevan arvioinnin kannalta merkityksellisiä seikkoja ovat esimerkiksi se, ovatko sopimuspuolten markkinaosuudet suuria, ovatko ne läheisiä kilpailijoita, onko asiakkailla rajoitetut mahdollisuudet vaihtaa toimittajaa, lisäävätkö kilpailijat todennäköisesti tarjontaansa hintojen noustessa ja onko yksi sopimuspuolista merkittävä kilpailija. |
| --- | --- |

34.

Tällaisten sopimusten mahdollisena vaikutuksena voi olla sopimuspuolten välisen kilpailun poistuminen. Kilpailijat voivat myös hyötyä kilpailupaineen heikkenemisestä sopimuksen seurauksena ja pitää sen vuoksi kannattavana korottaa hintojaan. Tällainen kilpailupaineen heikkeneminen voi johtaa hinnankorotuksiin merkityksellisillä markkinoilla. Sopimuksen kilpailua koskevan arvioinnin kannalta merkityksellisiä seikkoja ovat esimerkiksi se, ovatko sopimuspuolten markkinaosuudet suuria, ovatko ne läheisiä kilpailijoita, onko asiakkailla rajoitetut mahdollisuudet vaihtaa toimittajaa, lisäävätkö kilpailijat todennäköisesti tarjontaansa hintojen noustessa ja onko yksi sopimuspuolista merkittävä kilpailija.

| 35. | Horisontaalista yhteistyötä koskeva sopimus voi myös






  — | johtaa strategisten tietojen paljastamiseen ja siten lisätä osapuolten välisen yhteensovittamisen todennäköisyyttä yhteistyön piiriin kuuluvalla tai sen ulkopuolisella alalla; |
| --- | --- | --- |

35.

Horisontaalista yhteistyötä koskeva sopimus voi myös

—

johtaa strategisten tietojen paljastamiseen ja siten lisätä osapuolten välisen yhteensovittamisen todennäköisyyttä yhteistyön piiriin kuuluvalla tai sen ulkopuolisella alalla;

| — | johtaa merkittäviin yhteneviin kustannuksiin (eli niiden muuttuvien kustannusten osuuteen, jotka ovat osapuolille yhteisiä), jolloin osapuolet voivat helpommin sovittaa markkinahintoja ja tuotantomääriä yhteen. |
| --- | --- |

—

johtaa merkittäviin yhteneviin kustannuksiin (eli niiden muuttuvien kustannusten osuuteen, jotka ovat osapuolille yhteisiä), jolloin osapuolet voivat helpommin sovittaa markkinahintoja ja tuotantomääriä yhteen.

| 36. | Merkittävät yhtenevät kustannukset, jotka horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella saavutetaan, voivat auttaa osapuolia helpommin yhteensovittamaan markkinahintoja ja tuotantoa vain, jos osapuolilla on markkinavoimaa, markkinaolosuhteet edistävät tällaista yhteensovittamista, yhteistyön ala muodostaa suuren osan osapuolten muuttuvista kustannuksista tietyillä markkinoilla ja osapuolet yhdistävät toimintonsa yhteistyön alalla merkittävässä määrin. Näin voisi olla esimerkiksi silloin kun osapuolet valmistavat tai ostavat yhdessä tärkeän välituotteen taikka valmistavat tai jakelevat yhdessä merkittävän osan lopputuotteen kokonaistuotannostaan. |
| --- | --- |

36.

Merkittävät yhtenevät kustannukset, jotka horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella saavutetaan, voivat auttaa osapuolia helpommin yhteensovittamaan markkinahintoja ja tuotantoa vain, jos osapuolilla on markkinavoimaa, markkinaolosuhteet edistävät tällaista yhteensovittamista, yhteistyön ala muodostaa suuren osan osapuolten muuttuvista kustannuksista tietyillä markkinoilla ja osapuolet yhdistävät toimintonsa yhteistyön alalla merkittävässä määrin. Näin voisi olla esimerkiksi silloin kun osapuolet valmistavat tai ostavat yhdessä tärkeän välituotteen taikka valmistavat tai jakelevat yhdessä merkittävän osan lopputuotteen kokonaistuotannostaan.

| 37. | Sen vuoksi horisontaalinen sopimus voi pienentää osapuolten itsenäistä päätösvaltaa ja sen seurauksena lisätä todennäköisyyttä, että ne sovittavat käyttäytymistään yhteen kilpailunvastaiseen lopputulokseen päästäkseen. Se voi myös tehdä yhteensovittamisesta helpompaa, vakaampaa ja tehokkaampaa osapuolille, jotka jo harjoittivat yhteensovittamista aikaisemmin, joko tekemällä siitä määrätietoisempaa tai mahdollistamalla vieläkin korkeampien hintojen saavuttamisen. |
| --- | --- |

37.

Sen vuoksi horisontaalinen sopimus voi pienentää osapuolten itsenäistä päätösvaltaa ja sen seurauksena lisätä todennäköisyyttä, että ne sovittavat käyttäytymistään yhteen kilpailunvastaiseen lopputulokseen päästäkseen. Se voi myös tehdä yhteensovittamisesta helpompaa, vakaampaa ja tehokkaampaa osapuolille, jotka jo harjoittivat yhteensovittamista aikaisemmin, joko tekemällä siitä määrätietoisempaa tai mahdollistamalla vieläkin korkeampien hintojen saavuttamisen.

| 38. | Jotkin horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset, esimerkiksi tuotanto- ja standardointisopimukset, voivat myös johtaa kilpailunvastaista markkinoiden sulkemista koskeviin huolenaiheisiin. |
| --- | --- |

38.

Jotkin horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset, esimerkiksi tuotanto- ja standardointisopimukset, voivat myös johtaa kilpailunvastaista markkinoiden sulkemista koskeviin huolenaiheisiin.

Markkinavoima ja muut markkinoiden ominaispiirteet

| 39. | Markkinavoima tarkoittaa kykyä pitää jonkin aikaa hintoja kannattavasti kilpailukykyisen tason yläpuolella tai tuotantoa – tuotteiden määriä, laatua ja valikoimaa tai innovointia – kilpailukykyisen tason alapuolella. |
| --- | --- |

39.

Markkinavoima tarkoittaa kykyä pitää jonkin aikaa hintoja kannattavasti kilpailukykyisen tason yläpuolella tai tuotantoa – tuotteiden määriä, laatua ja valikoimaa tai innovointia – kilpailukykyisen tason alapuolella.

| 40. | Markkinoilla, joilla on kiinteitä kustannuksia, yritysten on asetettava hintansa muuttuvien tuotantokustannusten yläpuolelle varmistaakseen investoinnilleen kilpailukykyisen tuoton. Se, että yritykset asettavat hintansa muuttuvien kustannusten yläpuolelle, ei näin ollen sinänsä merkitse sitä, että kilpailu ei toimi markkinoilla hyvin ja että yrityksillä on markkinavoimaa, jonka johdosta ne voivat asettaa hintansa kilpailukykyisen tason yläpuolelle. Vasta kun kilpailupaine ei riitä pitämään hintoja, tuotantoa, tuotteiden laatua, tuotteiden valikoimaa ja innovointia kilpailukykyisellä tasolla, yrityksillä on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua markkinavoimaa. |
| --- | --- |

40.

Markkinoilla, joilla on kiinteitä kustannuksia, yritysten on asetettava hintansa muuttuvien tuotantokustannusten yläpuolelle varmistaakseen investoinnilleen kilpailukykyisen tuoton. Se, että yritykset asettavat hintansa muuttuvien kustannusten yläpuolelle, ei näin ollen sinänsä merkitse sitä, että kilpailu ei toimi markkinoilla hyvin ja että yrityksillä on markkinavoimaa, jonka johdosta ne voivat asettaa hintansa kilpailukykyisen tason yläpuolelle. Vasta kun kilpailupaine ei riitä pitämään hintoja, tuotantoa, tuotteiden laatua, tuotteiden valikoimaa ja innovointia kilpailukykyisellä tasolla, yrityksillä on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua markkinavoimaa.

| 41. | Markkinavoiman syntyminen, ylläpitäminen tai vahvistuminen voi olla tulosta paremmasta osaamisesta, ennakoimisesta tai innovoinnista. Se voi myös olla seurausta sopimuspuolten tai jonkin sopimuspuolen ja kolmansien osapuolten välisen kilpailun vähenemisestä esimerkiksi siten, että sopimuksella suljetaan kilpailunvastaisesti kilpailijat pois markkinoilta nostamalla kilpailijoiden kustannuksia ja rajoittamalla niiden kykyä kilpailla tehokkaasti sopimuspuolten kanssa. |
| --- | --- |

41.

Markkinavoiman syntyminen, ylläpitäminen tai vahvistuminen voi olla tulosta paremmasta osaamisesta, ennakoimisesta tai innovoinnista. Se voi myös olla seurausta sopimuspuolten tai jonkin sopimuspuolen ja kolmansien osapuolten välisen kilpailun vähenemisestä esimerkiksi siten, että sopimuksella suljetaan kilpailunvastaisesti kilpailijat pois markkinoilta nostamalla kilpailijoiden kustannuksia ja rajoittamalla niiden kykyä kilpailla tehokkaasti sopimuspuolten kanssa.

| 42. | Markkinavoiman taso vaihtelee. Kilpailua rajoittavan sopimuksen toteaminen 53 artiklan 1 kohtaa rikkovaksi edellyttää matalampaa markkinavoiman tasoa kuin markkina-aseman toteaminen määrääväksi 54 artiklan mukaan, jolloin edellytetään merkittävää markkinavoimaa. |
| --- | --- |

42.

Markkinavoiman taso vaihtelee. Kilpailua rajoittavan sopimuksen toteaminen 53 artiklan 1 kohtaa rikkovaksi edellyttää matalampaa markkinavoiman tasoa kuin markkina-aseman toteaminen määrääväksi 54 artiklan mukaan, jolloin edellytetään merkittävää markkinavoimaa.

| 43. | Markkinavoimaa koskevan analyysin lähtökohta on osapuolten asema markkinoilla, joihin yhteistyö vaikuttaa. Analyysia varten merkitykselliset markkinat on määriteltävä käyttäen markkinoiden määritelmästä annetussa EFTAn valvontaviranomaisen tiedonannossa esitettyjä menetelmiä. Näissä suuntaviivoissa annetaan lisäopastusta osto- tai teknologiamarkkinoiden kaltaisia erityismarkkinoita varten. |
| --- | --- |

43.

Markkinavoimaa koskevan analyysin lähtökohta on osapuolten asema markkinoilla, joihin yhteistyö vaikuttaa. Analyysia varten merkitykselliset markkinat on määriteltävä käyttäen markkinoiden määritelmästä annetussa EFTAn valvontaviranomaisen tiedonannossa esitettyjä menetelmiä. Näissä suuntaviivoissa annetaan lisäopastusta osto- tai teknologiamarkkinoiden kaltaisia erityismarkkinoita varten.

| 44. | Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on pieni, horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia eikä tarkempaa analyysia tavallisesti tarvita. Mikä katsotaan pieneksi yhteenlasketuksi markkinaosuudeksi riippuu kyseessä olevasta sopimusmuodosta ja voidaan päätellä näiden suuntaviivojen eri luvuissa vahvistetuista safe harbour -raja-arvoista ja yleisemmin vähämerkityksisistä sopimuksista, jotka eivät ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla rajoita tuntuvasti kilpailua (de minimis -sopimukset), annetusta EFTAn valvontaviranomaisen tiedonannosta (33). Jos kahdesta osapuolesta toisella on vain merkityksetön markkinaosuus eikä sillä ole merkittäviä resursseja, edes suurta yhteenlaskettua markkinaosuutta ei yleensä voida pitää osoituksena todennäköisestä kilpailua rajoittavasta vaikutuksesta markkinoilla (34). Koska horisontaalista yhteistyötä koskevia sopimuksia on monenlaisia ja niiden vaikutukset ovat eri markkinatilanteissa erilaiset, ei ole mahdollista antaa yleistä markkinaosuusrajaa, jonka yläpuolella markkinavoiman voidaan olettaa riittävän aiheuttamaan kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

44.

Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on pieni, horisontaalista yhteistyötä koskevalla sopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia eikä tarkempaa analyysia tavallisesti tarvita. Mikä katsotaan pieneksi yhteenlasketuksi markkinaosuudeksi riippuu kyseessä olevasta sopimusmuodosta ja voidaan päätellä näiden suuntaviivojen eri luvuissa vahvistetuista safe harbour -raja-arvoista ja yleisemmin vähämerkityksisistä sopimuksista, jotka eivät ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla rajoita tuntuvasti kilpailua (de minimis -sopimukset), annetusta EFTAn valvontaviranomaisen tiedonannosta (33). Jos kahdesta osapuolesta toisella on vain merkityksetön markkinaosuus eikä sillä ole merkittäviä resursseja, edes suurta yhteenlaskettua markkinaosuutta ei yleensä voida pitää osoituksena todennäköisestä kilpailua rajoittavasta vaikutuksesta markkinoilla (34). Koska horisontaalista yhteistyötä koskevia sopimuksia on monenlaisia ja niiden vaikutukset ovat eri markkinatilanteissa erilaiset, ei ole mahdollista antaa yleistä markkinaosuusrajaa, jonka yläpuolella markkinavoiman voidaan olettaa riittävän aiheuttamaan kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 45. | Osapuolten markkina-asemasta ja markkinoiden keskittymisasteesta riippuen huomioon on mahdollisesti otettava myös muita tekijöitä kuten markkinaosuuksien pysyvyys ajan kuluessa, markkinoille pääsyn esteet ja markkinoille tulon todennäköisyys ja ostajien/tavarantoimittajien tasapainottava voima. |
| --- | --- |

45.

Osapuolten markkina-asemasta ja markkinoiden keskittymisasteesta riippuen huomioon on mahdollisesti otettava myös muita tekijöitä kuten markkinaosuuksien pysyvyys ajan kuluessa, markkinoille pääsyn esteet ja markkinoille tulon todennäköisyys ja ostajien/tavarantoimittajien tasapainottava voima.

| 46. | EFTAn valvontaviranomainen käyttää tavallisesti kilpailuanalyysissaan nykyisiä markkinaosuuksia (35). Kohtuullisen varma tuleva kehitys voidaan kuitenkin ottaa myös huomioon, esimerkiksi merkityksellisiltä markkinoilta poistumisen, niille tulon tai niillä tapahtuvan toiminnan laajentumisen perusteella. Historiallisia tietoja voidaan käyttää, jos markkinaosuudet ovat olleet epävakaita, esimerkiksi kun markkinoille ovat ominaisia suuret kertatilaukset. Aikaisempien markkinaosuuksien muutokset voivat antaa hyödyllisiä tietoja kilpailuprosessista ja kilpailijoiden todennäköisestä tulevasta merkityksestä esimerkiksi osoittamalla, ovatko yritykset menettäneet tai lisänneet markkinaosuuttaan. EFTAn valvontaviranomainen tulkitsee joka tapauksessa markkinaosuuksia todennäköisten markkinaolosuhteiden perusteella, esimerkiksi markkinoiden ollessa luonteeltaan erittäin muuttuvat tai markkinarakenteen ollessa epävakaa innovaatioiden tai kasvun vuoksi. |
| --- | --- |

46.

EFTAn valvontaviranomainen käyttää tavallisesti kilpailuanalyysissaan nykyisiä markkinaosuuksia (35). Kohtuullisen varma tuleva kehitys voidaan kuitenkin ottaa myös huomioon, esimerkiksi merkityksellisiltä markkinoilta poistumisen, niille tulon tai niillä tapahtuvan toiminnan laajentumisen perusteella. Historiallisia tietoja voidaan käyttää, jos markkinaosuudet ovat olleet epävakaita, esimerkiksi kun markkinoille ovat ominaisia suuret kertatilaukset. Aikaisempien markkinaosuuksien muutokset voivat antaa hyödyllisiä tietoja kilpailuprosessista ja kilpailijoiden todennäköisestä tulevasta merkityksestä esimerkiksi osoittamalla, ovatko yritykset menettäneet tai lisänneet markkinaosuuttaan. EFTAn valvontaviranomainen tulkitsee joka tapauksessa markkinaosuuksia todennäköisten markkinaolosuhteiden perusteella, esimerkiksi markkinoiden ollessa luonteeltaan erittäin muuttuvat tai markkinarakenteen ollessa epävakaa innovaatioiden tai kasvun vuoksi.

| 47. | Kun markkinoille tulo on riittävän helppoa, horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen ei tavallisesti odoteta aiheuttavan kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jotta markkinoille tulon voitaisiin katsoa muodostavan riittävästi kilpailupainetta horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen osapuolille, sen on osoitettava olevan todennäköistä, tapahtuvan oikeaan aikaan ja riittävän sopimuksesta mahdollisesti aiheutuvien kilpailua rajoittavien vaikutusten estämiseksi tai mitätöimiseksi. Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat vaikuttaa markkinoille tulon arviointiin. Horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen todennäköinen tai mahdollinen päättyminen voi vaikuttaa markkinoille tulon todennäköisyyteen. |
| --- | --- |

47.

Kun markkinoille tulo on riittävän helppoa, horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen ei tavallisesti odoteta aiheuttavan kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jotta markkinoille tulon voitaisiin katsoa muodostavan riittävästi kilpailupainetta horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen osapuolille, sen on osoitettava olevan todennäköistä, tapahtuvan oikeaan aikaan ja riittävän sopimuksesta mahdollisesti aiheutuvien kilpailua rajoittavien vaikutusten estämiseksi tai mitätöimiseksi. Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat vaikuttaa markkinoille tulon arviointiin. Horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen todennäköinen tai mahdollinen päättyminen voi vaikuttaa markkinoille tulon todennäköisyyteen.

1.2.2   
  53 artiklan 3 kohta

| 48. | Sopimusten, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on kilpailun rajoittaminen, arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan on vain yksi osa analyysia. Toisessa osassa, joka perustuu 53 artiklan 3 kohtaan, arvioidaan kilpailua rajoittavien sopimusten kilpailua edistäviä vaikutuksia. Yleinen lähestymistapa sovellettaessa 53 artiklan 3 kohtaa esitetään yleisissä suuntaviivoissa. Silloin kun yksittäisessä asiassa on osoitettu 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kilpailun rajoittaminen, voidaan puolustukseksi vedota 53 artiklan 3 kohtaan. ETA-sopimuksen 53 ja 54 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa koskevan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan II luvun 2 artiklan (36) mukaan 53 artiklan 3 kohdan edellytysten täyttymistä koskeva todistustaakka kuuluu niille yrityksille, jotka vetoavat kyseisestä kohdasta johtuvaan etuun. Sen vuoksi EFTAn valvontaviranomaisen on pystyttävä yritysten esittämien tosiseikkojen ja todisteiden perusteella päättelemään, että kyseisellä sopimuksella on riittävällä todennäköisyydellä kilpailua edistäviä vaikutuksia tai että sillä ei ole tällaisia vaikutuksia (37). |
| --- | --- |

48.

Sopimusten, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on kilpailun rajoittaminen, arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan on vain yksi osa analyysia. Toisessa osassa, joka perustuu 53 artiklan 3 kohtaan, arvioidaan kilpailua rajoittavien sopimusten kilpailua edistäviä vaikutuksia. Yleinen lähestymistapa sovellettaessa 53 artiklan 3 kohtaa esitetään yleisissä suuntaviivoissa. Silloin kun yksittäisessä asiassa on osoitettu 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kilpailun rajoittaminen, voidaan puolustukseksi vedota 53 artiklan 3 kohtaan. ETA-sopimuksen 53 ja 54 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa koskevan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan II luvun 2 artiklan (36) mukaan 53 artiklan 3 kohdan edellytysten täyttymistä koskeva todistustaakka kuuluu niille yrityksille, jotka vetoavat kyseisestä kohdasta johtuvaan etuun. Sen vuoksi EFTAn valvontaviranomaisen on pystyttävä yritysten esittämien tosiseikkojen ja todisteiden perusteella päättelemään, että kyseisellä sopimuksella on riittävällä todennäköisyydellä kilpailua edistäviä vaikutuksia tai että sillä ei ole tällaisia vaikutuksia (37).

| 49. | 53 artiklan 3 kohdan poikkeussäännön soveltamiselle on neljä kumulatiivista edellytystä, joista kaksi on myönteisiä ja kaksi kielteisiä:






  — | sopimuksen on tehostettava tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka edistettävä teknistä tai taloudellista kehitystä, toisin sanoen johdettava tehokkuusetuihin; |
| --- | --- | --- |

49.

53 artiklan 3 kohdan poikkeussäännön soveltamiselle on neljä kumulatiivista edellytystä, joista kaksi on myönteisiä ja kaksi kielteisiä:

—

sopimuksen on tehostettava tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka edistettävä teknistä tai taloudellista kehitystä, toisin sanoen johdettava tehokkuusetuihin;

| — | rajoitusten on oltava välttämättömiä näiden tavoitteiden eli tehokkuusetujen saavuttamiseksi; |
| --- | --- |

—

rajoitusten on oltava välttämättömiä näiden tavoitteiden eli tehokkuusetujen saavuttamiseksi;

| — | kuluttajien on saatava kohtuullinen osuus seurauksena olevista hyödyistä, toisin sanoen välttämättömien rajoitusten kautta saadut tehokkuusedut, laadulliset tehokkuusedut mukaan lukien, on riittävässä määrin siirrettävä kuluttajille, jotta ne saavat vähintään korvauksen sopimuksen kilpailua rajoittavista vaikutuksista. Näin ollen pelkästään sopimuspuolten saamat tehokkuusedut eivät riitä. Näissä suuntaviivoissa käsite ”kuluttajat” käsittää sopimuspuolten mahdolliset ja/tai todelliset asiakkaat (38); ja |
| --- | --- |

—

kuluttajien on saatava kohtuullinen osuus seurauksena olevista hyödyistä, toisin sanoen välttämättömien rajoitusten kautta saadut tehokkuusedut, laadulliset tehokkuusedut mukaan lukien, on riittävässä määrin siirrettävä kuluttajille, jotta ne saavat vähintään korvauksen sopimuksen kilpailua rajoittavista vaikutuksista. Näin ollen pelkästään sopimuspuolten saamat tehokkuusedut eivät riitä. Näissä suuntaviivoissa käsite ”kuluttajat” käsittää sopimuspuolten mahdolliset ja/tai todelliset asiakkaat (38); ja

| — | sopimus ei saa antaa osapuolille mahdollisuutta poistaa kilpailu merkittävältä osalta kysymyksessä olevia tuotteita. |
| --- | --- |

—

sopimus ei saa antaa osapuolille mahdollisuutta poistaa kilpailu merkittävältä osalta kysymyksessä olevia tuotteita.

| 50. | Horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten alalla on 53 artiklan 3 kohtaan perustuvat ryhmäpoikkeukset tutkimus- ja kehityssopimuksille (39) sekä erikoistumissopimuksille (yhteinen tuotanto mukaan lukien) (40). Nämä ryhmäpoikkeukset perustuvat siihen, että toisiaan täydentävien taitojen tai omaisuuserien yhdistäminen voi johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin tutkimus- ja kehityssopimuksissa ja erikoistumissopimuksissa. Näin voi olla myös muunlaisissa horisontaalista yhteistyötä koskevissa sopimuksissa. Sen vuoksi arvioitaessa 53 artiklan 3 kohdan mukaan yksittäiseen sopimukseen liittyviä tehokkuusetuja tehtävänä on pitkälti määrittää toisiaan täydentävät taidot ja omaisuuserät, jotka osapuolet tuovat sopimukseen, ja arvioida, ovatko seurauksena olevat tehokkuusedut sellaisia, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

50.

Horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten alalla on 53 artiklan 3 kohtaan perustuvat ryhmäpoikkeukset tutkimus- ja kehityssopimuksille (39) sekä erikoistumissopimuksille (yhteinen tuotanto mukaan lukien) (40). Nämä ryhmäpoikkeukset perustuvat siihen, että toisiaan täydentävien taitojen tai omaisuuserien yhdistäminen voi johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin tutkimus- ja kehityssopimuksissa ja erikoistumissopimuksissa. Näin voi olla myös muunlaisissa horisontaalista yhteistyötä koskevissa sopimuksissa. Sen vuoksi arvioitaessa 53 artiklan 3 kohdan mukaan yksittäiseen sopimukseen liittyviä tehokkuusetuja tehtävänä on pitkälti määrittää toisiaan täydentävät taidot ja omaisuuserät, jotka osapuolet tuovat sopimukseen, ja arvioida, ovatko seurauksena olevat tehokkuusedut sellaisia, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 51. | Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa täydentävyyteen useilla tavoin. Tutkimus- ja kehityssopimus voi saattaa yhteen erilaisia tutkimusvalmiuksia, joiden ansiosta osapuolet voivat tuottaa parempia tuotteita halvemmalla ja lyhentää tuotteiden markkinoille saattamiseen kuluvaa aikaa. Tuotantosopimuksen ansiosta osapuolet voivat saavuttaa mittakaavaetuja tai tuotevarioinnin etuja, joita ne eivät voisi saavuttaa yksin. |
| --- | --- |

51.

Horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset voivat johtaa täydentävyyteen useilla tavoin. Tutkimus- ja kehityssopimus voi saattaa yhteen erilaisia tutkimusvalmiuksia, joiden ansiosta osapuolet voivat tuottaa parempia tuotteita halvemmalla ja lyhentää tuotteiden markkinoille saattamiseen kuluvaa aikaa. Tuotantosopimuksen ansiosta osapuolet voivat saavuttaa mittakaavaetuja tai tuotevarioinnin etuja, joita ne eivät voisi saavuttaa yksin.

| 52. | Sellaiset horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset, joissa ei yhdistetä toisiaan täydentäviä taitoja tai omaisuuseriä, johtavat vähemmän todennäköisesti kuluttajia hyödyttäviin tehokkuusetuihin. Tällaiset sopimukset voivat vähentää päällekkäisiä kustannuksia, esimerkiksi seurauksena siitä, että tietyt kiinteät kustannukset voidaan poistaa. Kiinteiden kustannusten säästöistä ei kuitenkaan yleensä aiheudu yhtä todennäköisesti hyötyä kuluttajille kuin esimerkiksi muuttuvien tai marginaalikustannusten säästöistä. |
| --- | --- |

52.

Sellaiset horisontaalista yhteistyötä koskevat sopimukset, joissa ei yhdistetä toisiaan täydentäviä taitoja tai omaisuuseriä, johtavat vähemmän todennäköisesti kuluttajia hyödyttäviin tehokkuusetuihin. Tällaiset sopimukset voivat vähentää päällekkäisiä kustannuksia, esimerkiksi seurauksena siitä, että tietyt kiinteät kustannukset voidaan poistaa. Kiinteiden kustannusten säästöistä ei kuitenkaan yleensä aiheudu yhtä todennäköisesti hyötyä kuluttajille kuin esimerkiksi muuttuvien tai marginaalikustannusten säästöistä.

| 53. | EFTAn valvontaviranomaisen tapaa soveltaa 53 artiklan 3 kohtaa selitetään tarkemmin yleisissä suuntaviivoissa. |
| --- | --- |

53.

EFTAn valvontaviranomaisen tapaa soveltaa 53 artiklan 3 kohtaa selitetään tarkemmin yleisissä suuntaviivoissa.

1.3   Suuntaviivojen rakenne

| 54. | Jäljempänä 2 luvussa vahvistetaan ensin yleisiä tietojenvaihdon arviointia koskevia periaatteita, joita voidaan soveltaa kaikenlaisiin horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin, joihin sisältyy tietojenvaihtoa. Sen jälkeisissä luvuissa käsitellään kussakin yhtä horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten erityismuotoa. Kussakin luvussa sovelletaan 1.2 kohdassa kuvailtuja analyyttisia puitteita sekä tietojenvaihtoa koskevia yleisiä periaatteita kyseessä olevaan yhteistyön erityismuotoon. |
| --- | --- |

54.

Jäljempänä 2 luvussa vahvistetaan ensin yleisiä tietojenvaihdon arviointia koskevia periaatteita, joita voidaan soveltaa kaikenlaisiin horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin, joihin sisältyy tietojenvaihtoa. Sen jälkeisissä luvuissa käsitellään kussakin yhtä horisontaalista yhteistyötä koskevien sopimusten erityismuotoa. Kussakin luvussa sovelletaan 1.2 kohdassa kuvailtuja analyyttisia puitteita sekä tietojenvaihtoa koskevia yleisiä periaatteita kyseessä olevaan yhteistyön erityismuotoon.

2.   TIETOJENVAIHDON KILPAILUVAIKUTUSTEN ARVIOINTIA KOSKEVAT YLEISET PERIAATTEET

2.1   Määritelmä ja soveltamisala

| 55. | Tämän luvun tarkoituksena on antaa ohjeita tietojenvaihdon kilpailuvaikutusten arviointia varten. Tietojenvaihto voi olla eri muotoista. Ensinnäkin kilpailijat voivat vaihtaa tietoja suoraan keskenään. Toiseksi tietoja voidaan vaihtaa epäsuoraan yhteisen elimen (esimerkiksi toimialajärjestön) kautta tai markkinatutkimusjärjestön kaltaisen kolmannen osapuolen kautta tai yrityksen tavarantoimittajien taikka jälleenmyyjien kautta. |
| --- | --- |

55.

Tämän luvun tarkoituksena on antaa ohjeita tietojenvaihdon kilpailuvaikutusten arviointia varten. Tietojenvaihto voi olla eri muotoista. Ensinnäkin kilpailijat voivat vaihtaa tietoja suoraan keskenään. Toiseksi tietoja voidaan vaihtaa epäsuoraan yhteisen elimen (esimerkiksi toimialajärjestön) kautta tai markkinatutkimusjärjestön kaltaisen kolmannen osapuolen kautta tai yrityksen tavarantoimittajien taikka jälleenmyyjien kautta.

| 56. | Tietojenvaihtoa tapahtuu erilaisissa yhteyksissä. On olemassa sopimuksia, yritysten yhteenliittymien päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden perusteella vaihdetaan tietoja ja joiden pääasiallinen taloudellinen tehtävä on tietojenvaihto. Lisäksi tietojenvaihto voi olla osa muunlaista horisontaalista sopimusta (esimerkiksi tuotantosopimuksen osapuolet vaihtavat tiettyjä kustannustietoja). Jälkimmäisen kaltaista tietojenvaihtoa olisi arvioitava yhdessä kyseessä olevan horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen kanssa. |
| --- | --- |

56.

Tietojenvaihtoa tapahtuu erilaisissa yhteyksissä. On olemassa sopimuksia, yritysten yhteenliittymien päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden perusteella vaihdetaan tietoja ja joiden pääasiallinen taloudellinen tehtävä on tietojenvaihto. Lisäksi tietojenvaihto voi olla osa muunlaista horisontaalista sopimusta (esimerkiksi tuotantosopimuksen osapuolet vaihtavat tiettyjä kustannustietoja). Jälkimmäisen kaltaista tietojenvaihtoa olisi arvioitava yhdessä kyseessä olevan horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen kanssa.

| 57. | Tietojenvaihto on useiden kilpailulle avointen markkinoiden yhteinen piirre, joka saa aikaan erilaisia tehokkuusetuja. Se voi ratkaista informaation epäsymmetrisyyttä (41) koskevia ongelmia ja siten tehostaa markkinoiden toimintaa. Lisäksi yritykset parantavat usein sisäistä tehokkuuttaan vertaamalla parhaita käytäntöjään muiden yritysten käytäntöihin. Tietojenvaihto voi myös auttaa yrityksiä saamaan aikaan kustannussäästöjä pienentämällä varastoja, mahdollistamalla pilaantuvien tuotteiden nopeamman toimittamisen kuluttajille tai auttamalla vastaamaan vaihtelevaan kysyntään. Lisäksi kuluttajat voivat hyötyä suoraan tietojenvaihdosta, sillä se voi pienentää kuluttajien tiedonhakukustannuksia ja parantaa valinnanvaraa. |
| --- | --- |

57.

Tietojenvaihto on useiden kilpailulle avointen markkinoiden yhteinen piirre, joka saa aikaan erilaisia tehokkuusetuja. Se voi ratkaista informaation epäsymmetrisyyttä (41) koskevia ongelmia ja siten tehostaa markkinoiden toimintaa. Lisäksi yritykset parantavat usein sisäistä tehokkuuttaan vertaamalla parhaita käytäntöjään muiden yritysten käytäntöihin. Tietojenvaihto voi myös auttaa yrityksiä saamaan aikaan kustannussäästöjä pienentämällä varastoja, mahdollistamalla pilaantuvien tuotteiden nopeamman toimittamisen kuluttajille tai auttamalla vastaamaan vaihtelevaan kysyntään. Lisäksi kuluttajat voivat hyötyä suoraan tietojenvaihdosta, sillä se voi pienentää kuluttajien tiedonhakukustannuksia ja parantaa valinnanvaraa.

| 58. | Markkinatietojen vaihtaminen voi kuitenkin johtaa myös kilpailun rajoituksiin, varsinkin silloin kun yritykset voivat sen seurauksena saada selville kilpailijoidensa markkinastrategiat (42). Se, millainen tulos tietojenvaihdolla on kilpailun kannalta, riippuu niiden markkinoiden ominaispiirteistä, joilla tietojenvaihtoa harjoitetaan (kuten keskittymisaste, läpinäkyvyys, vakaus, symmetrisyys, monimutkaisuus jne.), ja myös vaihdettujen tietojen muodosta, sillä se voi muuttaa markkinaympäristön yhteensovittamiselle alttiiksi. |
| --- | --- |

58.

Markkinatietojen vaihtaminen voi kuitenkin johtaa myös kilpailun rajoituksiin, varsinkin silloin kun yritykset voivat sen seurauksena saada selville kilpailijoidensa markkinastrategiat (42). Se, millainen tulos tietojenvaihdolla on kilpailun kannalta, riippuu niiden markkinoiden ominaispiirteistä, joilla tietojenvaihtoa harjoitetaan (kuten keskittymisaste, läpinäkyvyys, vakaus, symmetrisyys, monimutkaisuus jne.), ja myös vaihdettujen tietojen muodosta, sillä se voi muuttaa markkinaympäristön yhteensovittamiselle alttiiksi.

| 59. | Lisäksi kilpailijoiden välinen tietojenvaihto voi muodostaa sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen, jonka tarkoituksena on erityisesti hintojen tai tuotantomäärien vahvistaminen. Tällaista tietojenvaihtoa pidetään yleensä kartellina ja siitä määrätään sakkoja kartellina. Tietojenvaihto voi myös helpottaa kartellin toteuttamista, sillä sen ansiosta yritysten on helpompi seurata, noudattavatko osapuolet sovittuja ehtoja. Tällaista tietojenvaihtoa arvioidaan osana kartellia. |
| --- | --- |

59.

Lisäksi kilpailijoiden välinen tietojenvaihto voi muodostaa sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen, jonka tarkoituksena on erityisesti hintojen tai tuotantomäärien vahvistaminen. Tällaista tietojenvaihtoa pidetään yleensä kartellina ja siitä määrätään sakkoja kartellina. Tietojenvaihto voi myös helpottaa kartellin toteuttamista, sillä sen ansiosta yritysten on helpompi seurata, noudattavatko osapuolet sovittuja ehtoja. Tällaista tietojenvaihtoa arvioidaan osana kartellia.

Yhdenmukaistettu menettelytapa

| 60. | Tietojenvaihtoa voidaan käsitellä 53 artiklan mukaisesti ainoastaan, jos sillä luodaan sopimus, yhdenmukaistettu menettelytapa tai yritysten yhteenliittymän päätös tai se on osa sopimusta, yhdenmukaistettua menettelytapaa tai yritysten yhteenliittymän päätöstä. Sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen olemassaolo ei vaikuta siihen, todetaanko sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen rajoittavan kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
  EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yhdenmukaistetulla menettelytavalla tarkoitetaan yritysten välistä yhteensovittamisen muotoa, jolla korvataan tietoisesti kilpailun riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä, ilman että tehtäisiin varsinaista sopimusta (43). Yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaoloa osoittavat menettelyjen yhteensovittamisen ja yhteistyön perusteet eivät täyttyäkseen suinkaan edellytä todellisten yhteisten suunnitelmien laadintaa, vaan niitä on tarkasteltava ETA-sopimuksen kilpailua koskeville määräyksille ominaisesta sellaisesta näkökulmasta, jonka mukaan jokaisen yrityksen on itsenäisesti määrättävä sisämarkkinoilla noudattamakseen aikomastaan toimintalinjasta ja niistä sopimusehdoista, joita se aikoo tarjota asiakaskunnalleen (44). |
| --- | --- |

60.

Tietojenvaihtoa voidaan käsitellä 53 artiklan mukaisesti ainoastaan, jos sillä luodaan sopimus, yhdenmukaistettu menettelytapa tai yritysten yhteenliittymän päätös tai se on osa sopimusta, yhdenmukaistettua menettelytapaa tai yritysten yhteenliittymän päätöstä. Sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen olemassaolo ei vaikuta siihen, todetaanko sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen rajoittavan kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

EFTAn tuomioistuimen ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yhdenmukaistetulla menettelytavalla tarkoitetaan yritysten välistä yhteensovittamisen muotoa, jolla korvataan tietoisesti kilpailun riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä, ilman että tehtäisiin varsinaista sopimusta (43). Yhdenmukaistetun menettelytavan olemassaoloa osoittavat menettelyjen yhteensovittamisen ja yhteistyön perusteet eivät täyttyäkseen suinkaan edellytä todellisten yhteisten suunnitelmien laadintaa, vaan niitä on tarkasteltava ETA-sopimuksen kilpailua koskeville määräyksille ominaisesta sellaisesta näkökulmasta, jonka mukaan jokaisen yrityksen on itsenäisesti määrättävä sisämarkkinoilla noudattamakseen aikomastaan toimintalinjasta ja niistä sopimusehdoista, joita se aikoo tarjota asiakaskunnalleen (44).

| 61. | Tämä ei sulje pois yritysten oikeutta sopeutua tehokkaasti kilpailijoidensa todettuun tai odotettuun käyttäytymiseen. Sen kanssa on kuitenkin ristiriidassa, että kilpailijat olisivat keskenään minkäänlaisessa suorassa tai epäsuorassa yhteydessä, jonka tarkoituksena tai vaikutuksena olisi sellaisten kilpailuolosuhteiden muodostuminen, jotka eivät vastaisi tavanomaisia olosuhteita kyseisillä markkinoilla, kun otetaan huomioon tarjottujen tuotteiden tai palvelujen luonne, yritysten merkittävyys ja lukumäärä sekä kyseisten markkinoiden laajuus (45). Tämä estää kilpailijoiden väliset suorat tai epäsuorat yhteydet, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on vaikuttaa todellisen tai mahdollisen kilpailijan markkinakäyttäytymiseen tai paljastaa kilpailijalle, kuinka yritys itse käyttäytyy tai suunnittelee käyttäytyvänsä markkinoilla, jolloin kilpailunvastaisen lopputuloksen syntyminen markkinoilla helpottuu (46). Näin ollen tietojenvaihdossa voi olla kyse yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jos se pienentää strategista epävarmuutta (47) markkinoilla ja siten helpottaa yhteistyötä, toisin sanoen vaihdetut tiedot ovat strategisia. Tämän vuoksi strategisten tietojen vaihtaminen kilpailijoiden välillä merkitsee yhdenmukaistamista, koska se vähentää kilpailijoiden markkinakäyttäytymisen riippumattomuutta ja pienentää niiden kannustimia kilpailuun. |
| --- | --- |

61.

Tämä ei sulje pois yritysten oikeutta sopeutua tehokkaasti kilpailijoidensa todettuun tai odotettuun käyttäytymiseen. Sen kanssa on kuitenkin ristiriidassa, että kilpailijat olisivat keskenään minkäänlaisessa suorassa tai epäsuorassa yhteydessä, jonka tarkoituksena tai vaikutuksena olisi sellaisten kilpailuolosuhteiden muodostuminen, jotka eivät vastaisi tavanomaisia olosuhteita kyseisillä markkinoilla, kun otetaan huomioon tarjottujen tuotteiden tai palvelujen luonne, yritysten merkittävyys ja lukumäärä sekä kyseisten markkinoiden laajuus (45). Tämä estää kilpailijoiden väliset suorat tai epäsuorat yhteydet, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on vaikuttaa todellisen tai mahdollisen kilpailijan markkinakäyttäytymiseen tai paljastaa kilpailijalle, kuinka yritys itse käyttäytyy tai suunnittelee käyttäytyvänsä markkinoilla, jolloin kilpailunvastaisen lopputuloksen syntyminen markkinoilla helpottuu (46). Näin ollen tietojenvaihdossa voi olla kyse yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jos se pienentää strategista epävarmuutta (47) markkinoilla ja siten helpottaa yhteistyötä, toisin sanoen vaihdetut tiedot ovat strategisia. Tämän vuoksi strategisten tietojen vaihtaminen kilpailijoiden välillä merkitsee yhdenmukaistamista, koska se vähentää kilpailijoiden markkinakäyttäytymisen riippumattomuutta ja pienentää niiden kannustimia kilpailuun.

| 62. | Myös tilanteessa, jossa vain yksi yritys ilmaisee strategisia tietoja kilpailijalleen (kilpailijoilleen), joka hyväksyy niiden ilmaisemisen, voi olla kyse yhdenmukaistetusta menettelytavasta (48). Tietojen ilmaiseminen voisi tapahtua esimerkiksi kirjeiden tai sähköpostien välityksellä taikka puhelinkeskusteluissa tai kokouksissa. On merkityksetöntä, ilmoittaako ainoastaan yksi yritys yksipuolisesti kilpailijoilleen suunnittelemastaan markkinakäyttäytymisestä vai ilmoittavatko kaikki järjestelyyn osallistuvat yritykset toisilleen suunnitelmistaan ja aikomuksistaan. Kun ainoastaan yksi yritys ilmaisee kilpailijoilleen tulevaa kaupallista toimintatapaansa koskevia strategisia tietoja, kaikkien osallistuvien kilpailijoiden strateginen epävarmuus markkinoiden tulevista tapahtumista pienenee ja kilpailun rajoittamisen ja kilpailunvastaisen käyttäytymisen riski kasvaa (49). Esimerkiksi pelkkä osallistuminen kokoukseen (50), jossa yritys paljastaa hinnoittelusuunnitelmansa kilpailijoilleen, kuuluu todennäköisesti 53 artiklan soveltamisalaan, vaikka hintojen nostamisesta ei tehtäisikään selvää sopimusta (51). Kun yritys saa strategisia tietoja kilpailijalta (joko kokouksessa, postitse tai sähköisesti), sen oletetaan ottaneen tiedot vastaan ja sopeuttaneen markkinakäyttäytymistään niiden mukaisesti, jollei se ilmoita selvästi, ettei se halua vastaanottaa tällaisia tietoja (52). |
| --- | --- |

62.

Myös tilanteessa, jossa vain yksi yritys ilmaisee strategisia tietoja kilpailijalleen (kilpailijoilleen), joka hyväksyy niiden ilmaisemisen, voi olla kyse yhdenmukaistetusta menettelytavasta (48). Tietojen ilmaiseminen voisi tapahtua esimerkiksi kirjeiden tai sähköpostien välityksellä taikka puhelinkeskusteluissa tai kokouksissa. On merkityksetöntä, ilmoittaako ainoastaan yksi yritys yksipuolisesti kilpailijoilleen suunnittelemastaan markkinakäyttäytymisestä vai ilmoittavatko kaikki järjestelyyn osallistuvat yritykset toisilleen suunnitelmistaan ja aikomuksistaan. Kun ainoastaan yksi yritys ilmaisee kilpailijoilleen tulevaa kaupallista toimintatapaansa koskevia strategisia tietoja, kaikkien osallistuvien kilpailijoiden strateginen epävarmuus markkinoiden tulevista tapahtumista pienenee ja kilpailun rajoittamisen ja kilpailunvastaisen käyttäytymisen riski kasvaa (49). Esimerkiksi pelkkä osallistuminen kokoukseen (50), jossa yritys paljastaa hinnoittelusuunnitelmansa kilpailijoilleen, kuuluu todennäköisesti 53 artiklan soveltamisalaan, vaikka hintojen nostamisesta ei tehtäisikään selvää sopimusta (51). Kun yritys saa strategisia tietoja kilpailijalta (joko kokouksessa, postitse tai sähköisesti), sen oletetaan ottaneen tiedot vastaan ja sopeuttaneen markkinakäyttäytymistään niiden mukaisesti, jollei se ilmoita selvästi, ettei se halua vastaanottaa tällaisia tietoja (52).

| 63. | Kun yritys antaa yksipuolisen, aidosti julkisen ilmoituksen, esimerkiksi sanomalehdessä, kyse ei yleensä ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yhdenmukaistetusta menettelytavasta (53). Asiaan liittyvistä tosiseikoista riippuen ei yhdenmukaistetun menettelytavan toteamista kuitenkaan voida sulkea pois, esimerkiksi tilanteessa, kun tällaisen ilmoituksen jälkeen muut kilpailijat antavat julkisia ilmoituksia, sillä kilpailijoiden strategiset vastaukset toistensa julkisiin ilmoituksiin (esimerkiksi muuttamalla omia aikaisempia ilmoituksiaan kilpailijoiden ilmoitusten mukaisesti) voisivat olla strategia päästä yhteiseen sopimukseen yhteensovittamisen ehdoista. |
| --- | --- |

63.

Kun yritys antaa yksipuolisen, aidosti julkisen ilmoituksen, esimerkiksi sanomalehdessä, kyse ei yleensä ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yhdenmukaistetusta menettelytavasta (53). Asiaan liittyvistä tosiseikoista riippuen ei yhdenmukaistetun menettelytavan toteamista kuitenkaan voida sulkea pois, esimerkiksi tilanteessa, kun tällaisen ilmoituksen jälkeen muut kilpailijat antavat julkisia ilmoituksia, sillä kilpailijoiden strategiset vastaukset toistensa julkisiin ilmoituksiin (esimerkiksi muuttamalla omia aikaisempia ilmoituksiaan kilpailijoiden ilmoitusten mukaisesti) voisivat olla strategia päästä yhteiseen sopimukseen yhteensovittamisen ehdoista.

2.2   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

2.2.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

   (54)

| 64. | Kun sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen olemassaolo on näytetty toteen, on tarpeen arvioida tietojenvaihtoon liittyvät keskeiset kilpailuongelmat. |
| --- | --- |

64.

Kun sopimuksen, yhdenmukaistetun menettelytavan tai yritysten yhteenliittymän päätöksen olemassaolo on näytetty toteen, on tarpeen arvioida tietojenvaihtoon liittyvät keskeiset kilpailuongelmat.

Kilpailunvastainen lopputulos

| 65. | Strategisten tietojen vaihtaminen voi lisätä keinotekoisesti avoimuutta markkinoilla ja sitä kautta helpottaa yritysten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista ja johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Tämä voi tapahtua eri tavoin. |
| --- | --- |

65.

Strategisten tietojen vaihtaminen voi lisätä keinotekoisesti avoimuutta markkinoilla ja sitä kautta helpottaa yritysten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista ja johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Tämä voi tapahtua eri tavoin.

| 66. | Ensinnäkin tietojenvaihdon kautta yritykset voivat päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista, mikä voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla. Tietojenvaihto voi luoda markkinoiden epävarmuustekijöitä koskevia yhdenmukaisia odotuksia. Tämän perusteella yritykset voivat päästä yhteisymmärrykseen kilpailukäyttäytymisensä yhteensovittamisen ehdoista tekemättä varsinaista sopimusta yhteensovittamisesta. Todennäköisintä on, että yritykset pääsevät tällaiseen yhteisymmärrykseen vaihtamalla tulevaa käyttäytymistä koskevia tietoja. |
| --- | --- |

66.

Ensinnäkin tietojenvaihdon kautta yritykset voivat päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista, mikä voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla. Tietojenvaihto voi luoda markkinoiden epävarmuustekijöitä koskevia yhdenmukaisia odotuksia. Tämän perusteella yritykset voivat päästä yhteisymmärrykseen kilpailukäyttäytymisensä yhteensovittamisen ehdoista tekemättä varsinaista sopimusta yhteensovittamisesta. Todennäköisintä on, että yritykset pääsevät tällaiseen yhteisymmärrykseen vaihtamalla tulevaa käyttäytymistä koskevia tietoja.

| 67. | Tietojenvaihto voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin myös lisäämällä kilpailunvastaisen lopputuloksen sisäistä vakautta markkinoilla. Tämä on mahdollista erityisesti sen vuoksi, että yritykset pystyvät seuraamaan poikkeamista sovitusta. Tietojenvaihto voi nimittäin tehdä markkinoista niin läpinäkyvät, että yhteistyötä tekevät yritykset pystyvät seuraamaan riittävässä määrin sitä, poikkeavatko muut yritykset kilpailunvastaisesta lopputuloksesta, ja siten tietämään, milloin ryhtyä vastatoimiin. Sekä nykyhetkeä että menneisyyttä koskevien tietojen vaihto voi muodostaa tällaisen seurantamekanismin. Sen ansiosta yritykset voivat joko päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla, joilla ne eivät muutoin pystyisi siihen, tai se voi lisätä markkinoilla jo olevan kilpailunvastaisen lopputuloksen vakautta (ks. esimerkki 3, 107 kohta). |
| --- | --- |

67.

Tietojenvaihto voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin myös lisäämällä kilpailunvastaisen lopputuloksen sisäistä vakautta markkinoilla. Tämä on mahdollista erityisesti sen vuoksi, että yritykset pystyvät seuraamaan poikkeamista sovitusta. Tietojenvaihto voi nimittäin tehdä markkinoista niin läpinäkyvät, että yhteistyötä tekevät yritykset pystyvät seuraamaan riittävässä määrin sitä, poikkeavatko muut yritykset kilpailunvastaisesta lopputuloksesta, ja siten tietämään, milloin ryhtyä vastatoimiin. Sekä nykyhetkeä että menneisyyttä koskevien tietojen vaihto voi muodostaa tällaisen seurantamekanismin. Sen ansiosta yritykset voivat joko päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla, joilla ne eivät muutoin pystyisi siihen, tai se voi lisätä markkinoilla jo olevan kilpailunvastaisen lopputuloksen vakautta (ks. esimerkki 3, 107 kohta).

| 68. | Kolmanneksi tietojenvaihto voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin lisäämällä kilpailunvastaisen lopputuloksen ulkoista vakautta markkinoilla. Tietojenvaihto, joka tekee markkinoista riittävän läpinäkyvät, voi tehdä mahdolliseksi sen, että yhteistyötä tekevät yritykset pystyvät seuraamaan, missä ja milloin uusia yrityksiä pyrkii markkinoille, jolloin ne pystyvät toteuttamaan toimenpiteitä uutta tulokasta vastaan. Tämä voi liittyä myös 69–71 kohdassa kuvailtuihin markkinoiden sulkemista koskeviin ongelmiin. Sekä nykyhetkeä että menneisyyttä koskevien tietojen vaihto voi muodostaa tällaisen seurantamekanismin. |
| --- | --- |

68.

Kolmanneksi tietojenvaihto voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin lisäämällä kilpailunvastaisen lopputuloksen ulkoista vakautta markkinoilla. Tietojenvaihto, joka tekee markkinoista riittävän läpinäkyvät, voi tehdä mahdolliseksi sen, että yhteistyötä tekevät yritykset pystyvät seuraamaan, missä ja milloin uusia yrityksiä pyrkii markkinoille, jolloin ne pystyvät toteuttamaan toimenpiteitä uutta tulokasta vastaan. Tämä voi liittyä myös 69–71 kohdassa kuvailtuihin markkinoiden sulkemista koskeviin ongelmiin. Sekä nykyhetkeä että menneisyyttä koskevien tietojen vaihto voi muodostaa tällaisen seurantamekanismin.

Kilpailunvastainen markkinoilta sulkeminen

| 69. | Tietojenvaihto voi yhteistyön helpottamisen lisäksi myös johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen (55). |
| --- | --- |

69.

Tietojenvaihto voi yhteistyön helpottamisen lisäksi myös johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen (55).

| 70. | Rajattu tietojenvaihto voi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen niillä markkinoilla, joilla tietojenvaihto tapahtuu. Näin voi olla silloin, kun kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihto luo järjestelmän ulkopuolisille kilpailijoille merkittävän kilpailuhaitan verrattuna yrityksiin, jotka ovat mukana tietojenvaihtojärjestelmässä. Tämän tyyppinen markkinoiden sulkeminen on mahdollista ainoastaan, jos kyseessä olevat tiedot ovat kilpailun kannalta tärkeitä ja kattavat merkittävän osan merkityksellisistä markkinoista. |
| --- | --- |

70.

Rajattu tietojenvaihto voi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen niillä markkinoilla, joilla tietojenvaihto tapahtuu. Näin voi olla silloin, kun kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihto luo järjestelmän ulkopuolisille kilpailijoille merkittävän kilpailuhaitan verrattuna yrityksiin, jotka ovat mukana tietojenvaihtojärjestelmässä. Tämän tyyppinen markkinoiden sulkeminen on mahdollista ainoastaan, jos kyseessä olevat tiedot ovat kilpailun kannalta tärkeitä ja kattavat merkittävän osan merkityksellisistä markkinoista.

| 71. | On myös mahdollista, että tietojenvaihto johtaa kolmansien osapuolten sulkemiseen kilpailunvastaisesti lähimarkkinoilta. Saavuttamalla tietojenvaihdon avulla riittävästi markkinavoimaa tietojenvaihtoa tuotantoketjun alkupään markkinoilla harjoittavat osapuolet, esimerkiksi vertikaalisesti integroituneet yritykset, voivat esimerkiksi nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoiden kannalta olennaisen komponentin hintaa. Näin ne voivat nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivien kilpailijoidensa kustannuksia, mikä voisi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen tuotantoketjun loppupään markkinoilla. |
| --- | --- |

71.

On myös mahdollista, että tietojenvaihto johtaa kolmansien osapuolten sulkemiseen kilpailunvastaisesti lähimarkkinoilta. Saavuttamalla tietojenvaihdon avulla riittävästi markkinavoimaa tietojenvaihtoa tuotantoketjun alkupään markkinoilla harjoittavat osapuolet, esimerkiksi vertikaalisesti integroituneet yritykset, voivat esimerkiksi nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoiden kannalta olennaisen komponentin hintaa. Näin ne voivat nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivien kilpailijoidensa kustannuksia, mikä voisi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen tuotantoketjun loppupään markkinoilla.

2.2.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 72. | Tietojenvaihto, jonka tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen markkinoilla, katsotaan sopimukseksi, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Arvioidessaan sitä, onko tietojenvaihdon tarkoituksena rajoittaa kilpailua, EFTAn valvontaviranomainen kiinnittää erityistä huomiota oikeudelliseen ja taloudelliseen yhteyteen, jossa tietojenvaihto tapahtuu (56). Tällöin EFTAn valvontaviranomainen ottaa huomioon sen, voiko tietojenvaihto luonteensa puolesta mahdollisesti johtaa kilpailun rajoittumiseen (57). |
| --- | --- |

72.

Tietojenvaihto, jonka tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen markkinoilla, katsotaan sopimukseksi, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Arvioidessaan sitä, onko tietojenvaihdon tarkoituksena rajoittaa kilpailua, EFTAn valvontaviranomainen kiinnittää erityistä huomiota oikeudelliseen ja taloudelliseen yhteyteen, jossa tietojenvaihto tapahtuu (56). Tällöin EFTAn valvontaviranomainen ottaa huomioon sen, voiko tietojenvaihto luonteensa puolesta mahdollisesti johtaa kilpailun rajoittumiseen (57).

| 73. | Tietojenvaihto, jonka kohteena on hintoja tai määriä (58) koskeva yritysten tuleva käyttäytyminen, johtaa suurella todennäköisyydellä kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Jos kilpailijat ilmoittavat toisilleen tällaisista suunnitelmista, ne voivat saavuttaa yhdessä korkeamman hintatason ilman riskiä markkinaosuuden menettämisestä tai hintasodan käynnistymisestä uusiin hintoihin sopeutumisen aikana (ks. esimerkki 1, 105 kohta). Lisäksi on vähemmän todennäköistä, että tulevia suunnitelmia koskevaa tietojenvaihtoa harjoitettaisiin kilpailun edistämiseksi kuin todellisten tietojen vaihtoa. |
| --- | --- |

73.

Tietojenvaihto, jonka kohteena on hintoja tai määriä (58) koskeva yritysten tuleva käyttäytyminen, johtaa suurella todennäköisyydellä kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Jos kilpailijat ilmoittavat toisilleen tällaisista suunnitelmista, ne voivat saavuttaa yhdessä korkeamman hintatason ilman riskiä markkinaosuuden menettämisestä tai hintasodan käynnistymisestä uusiin hintoihin sopeutumisen aikana (ks. esimerkki 1, 105 kohta). Lisäksi on vähemmän todennäköistä, että tulevia suunnitelmia koskevaa tietojenvaihtoa harjoitettaisiin kilpailun edistämiseksi kuin todellisten tietojen vaihtoa.

| 74. | Sen vuoksi kilpailijoiden välinen tietojenvaihto, jonka kohteena ovat suunniteltuja tulevia hintoja tai määriä koskevat yksilöidyt tiedot, olisi katsottava sopimukseksi, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua (59)
   (60). Lisäksi yksilöityjä hintoja tai määriä koskevien tulevien aikomusten vaihtaminen yksityisesti kilpailijoiden välillä katsottaisiin yleensä kartelliksi ja siitä määrättäisiin sakkoja kartellina, koska sen tarkoituksena on yleensä hintojen tai määrien vahvistaminen. Tietojenvaihto, joka muodostaa kartellin, ei pelkästään riko 53 artiklan 1 kohtaa, vaan myös erittäin todennäköisesti ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. |
| --- | --- |

74.

Sen vuoksi kilpailijoiden välinen tietojenvaihto, jonka kohteena ovat suunniteltuja tulevia hintoja tai määriä koskevat yksilöidyt tiedot, olisi katsottava sopimukseksi, jonka tarkoituksena on rajoittaa kilpailua (59)
   (60). Lisäksi yksilöityjä hintoja tai määriä koskevien tulevien aikomusten vaihtaminen yksityisesti kilpailijoiden välillä katsottaisiin yleensä kartelliksi ja siitä määrättäisiin sakkoja kartellina, koska sen tarkoituksena on yleensä hintojen tai määrien vahvistaminen. Tietojenvaihto, joka muodostaa kartellin, ei pelkästään riko 53 artiklan 1 kohtaa, vaan myös erittäin todennäköisesti ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.

2.2.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 75. | Tietojenvaihdolla kilpailuun olevia todennäköisiä vaikutuksia on arvioitava tapauskohtaisesti, sillä arvioinnin tulokset riippuvat erilaisten tapauskohtaisten seikkojen yhdistelmästä. Kilpailua rajoittavien vaikutusten arvioinnissa verrataan tietojenvaihdon todennäköisiä vaikutuksia niihin kilpailuolosuhteisiin, jotka vallitsisivat ilman kyseistä tietojenvaihtoa (61). Jotta tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä on todennäköisesti oltava tuntuva kielteinen vaikutus (vähintään) yhteen kilpailuparametriin markkinoilla kuten hintaan, tuotantoon, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin. Se, onko tietojenvaihdolla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu sekä merkityksellisten markkinoiden taloudellisista olosuhteista että vaihdettujen tietojen luonteesta. |
| --- | --- |

75.

Tietojenvaihdolla kilpailuun olevia todennäköisiä vaikutuksia on arvioitava tapauskohtaisesti, sillä arvioinnin tulokset riippuvat erilaisten tapauskohtaisten seikkojen yhdistelmästä. Kilpailua rajoittavien vaikutusten arvioinnissa verrataan tietojenvaihdon todennäköisiä vaikutuksia niihin kilpailuolosuhteisiin, jotka vallitsisivat ilman kyseistä tietojenvaihtoa (61). Jotta tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä on todennäköisesti oltava tuntuva kielteinen vaikutus (vähintään) yhteen kilpailuparametriin markkinoilla kuten hintaan, tuotantoon, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin. Se, onko tietojenvaihdolla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu sekä merkityksellisten markkinoiden taloudellisista olosuhteista että vaihdettujen tietojen luonteesta.

| 76. | Tietyt markkinaolosuhteet voivat johtaa siihen, että yhteensovittaminen on helpommin toteutettavissa tai että sen ylläpitäminen sisäisesti tai ulkoisesti on helpompaa (62). Tietojenvaihdolla voi tällaisilla markkinoilla olla enemmän kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin markkinoilla, joilla olosuhteet ovat erilaiset. Myös markkinoilla, joilla yhteensovittamisen ylläpitäminen voi ennen tietojenvaihtoa olla vaikeaa markkinaolosuhteiden vuoksi, tietojenvaihto voi muuttaa markkinaolosuhteita siten, että yhteensovittamisesta tulee mahdollista tietojenvaihdon jälkeen – esimerkiksi lisäämällä markkinoiden läpinäkyvyyttä, vähentämällä markkinoiden monimutkaisuutta, suojaamalla epävakaudelta tai tasapainottamalla epäsymmetrisyyttä. Tästä syystä tietojenvaihdon kilpailua rajoittavia vaikutuksia arvioitaessa on tärkeää ottaa huomioon sekä alkuperäiset markkinaolosuhteet että se, kuinka tietojenvaihto muuttaa näitä olosuhteita. Tähän sisältyy kyseessä olevan järjestelmän erityispiirteiden arviointi, mukaan lukien järjestelmän tarkoitus, tietojenvaihtoon pääsyn ja osallistumisen edellytykset. On myös tarpeen tutkia tietojenvaihdon tiheys, vaihdettujen tietojen luonne (esimerkiksi ovatko tiedot julkisia vai luottamuksellisia, yhteen koottuja vai yksityiskohtaisesti esitettyjä, historiallisia vai nykyisiä) sekä tiedon merkitys suorituksen hintojen, määrien tai edellytysten vahvistamiselle (63). Seuraavat seikat ovat merkityksellisiä tässä arvioinnissa. |
| --- | --- |

76.

Tietyt markkinaolosuhteet voivat johtaa siihen, että yhteensovittaminen on helpommin toteutettavissa tai että sen ylläpitäminen sisäisesti tai ulkoisesti on helpompaa (62). Tietojenvaihdolla voi tällaisilla markkinoilla olla enemmän kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin markkinoilla, joilla olosuhteet ovat erilaiset. Myös markkinoilla, joilla yhteensovittamisen ylläpitäminen voi ennen tietojenvaihtoa olla vaikeaa markkinaolosuhteiden vuoksi, tietojenvaihto voi muuttaa markkinaolosuhteita siten, että yhteensovittamisesta tulee mahdollista tietojenvaihdon jälkeen – esimerkiksi lisäämällä markkinoiden läpinäkyvyyttä, vähentämällä markkinoiden monimutkaisuutta, suojaamalla epävakaudelta tai tasapainottamalla epäsymmetrisyyttä. Tästä syystä tietojenvaihdon kilpailua rajoittavia vaikutuksia arvioitaessa on tärkeää ottaa huomioon sekä alkuperäiset markkinaolosuhteet että se, kuinka tietojenvaihto muuttaa näitä olosuhteita. Tähän sisältyy kyseessä olevan järjestelmän erityispiirteiden arviointi, mukaan lukien järjestelmän tarkoitus, tietojenvaihtoon pääsyn ja osallistumisen edellytykset. On myös tarpeen tutkia tietojenvaihdon tiheys, vaihdettujen tietojen luonne (esimerkiksi ovatko tiedot julkisia vai luottamuksellisia, yhteen koottuja vai yksityiskohtaisesti esitettyjä, historiallisia vai nykyisiä) sekä tiedon merkitys suorituksen hintojen, määrien tai edellytysten vahvistamiselle (63). Seuraavat seikat ovat merkityksellisiä tässä arvioinnissa.

i)   Markkinoiden ominaispiirteet

| 77. | Yritykset pääsevät todennäköisemmin kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla, jotka ovat riittävän läpinäkyvät, keskittyneet, yksinkertaiset, vakaat ja symmetriset. Tällaisilla markkinoilla yritykset voivat päästä yhteiseen sopimukseen yhteensovittamisen ehdoista ja valvoa sovitusta poikkeamista ja rangaista siitä. Yritykset voivat kuitenkin päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen tietojenvaihdon avulla sellaisissakin markkinaolosuhteissa, joissa ne eivät pystyisi siihen ilman tietojenvaihtoa. Sen vuoksi tietojenvaihto voi helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä lisäämällä markkinoiden läpinäkyvyyttä, vähentämällä markkinoiden monimutkaisuutta, suojaamalla epävakaudelta tai tasapainottamalla epäsymmetrisyyttä. Tässä yhteydessä se, millainen tulos tietojenvaihdolla on kilpailun kannalta, ei riipu pelkästään niiden markkinoiden, joilla tietojenvaihtoa harjoitetaan, alkuperäisistä ominaispiirteistä (kuten keskittymisaste, läpinäkyvyys, vakaus, monimutkaisuus jne.), vaan myös siitä, kuinka vaihdettujen tietojen tyyppi voi muuttaa näitä ominaispiirteitä (64). |
| --- | --- |

77.

Yritykset pääsevät todennäköisemmin kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla, jotka ovat riittävän läpinäkyvät, keskittyneet, yksinkertaiset, vakaat ja symmetriset. Tällaisilla markkinoilla yritykset voivat päästä yhteiseen sopimukseen yhteensovittamisen ehdoista ja valvoa sovitusta poikkeamista ja rangaista siitä. Yritykset voivat kuitenkin päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen tietojenvaihdon avulla sellaisissakin markkinaolosuhteissa, joissa ne eivät pystyisi siihen ilman tietojenvaihtoa. Sen vuoksi tietojenvaihto voi helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä lisäämällä markkinoiden läpinäkyvyyttä, vähentämällä markkinoiden monimutkaisuutta, suojaamalla epävakaudelta tai tasapainottamalla epäsymmetrisyyttä. Tässä yhteydessä se, millainen tulos tietojenvaihdolla on kilpailun kannalta, ei riipu pelkästään niiden markkinoiden, joilla tietojenvaihtoa harjoitetaan, alkuperäisistä ominaispiirteistä (kuten keskittymisaste, läpinäkyvyys, vakaus, monimutkaisuus jne.), vaan myös siitä, kuinka vaihdettujen tietojen tyyppi voi muuttaa näitä ominaispiirteitä (64).

| 78. | Kilpailunvastaiset lopputulokset ovat todennäköisempiä läpinäkyvillä markkinoilla. Läpinäkyvyys voi helpottaa yhteistyötä tekemällä yrityksille mahdolliseksi päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja/tai lisäämällä yhteistyön sisäistä ja ulkoista vakautta. Tietojenvaihto voi lisätä läpinäkyvyyttä ja siten pienentää epävarmuutta kilpailun strategisista muuttujista (esimerkiksi hinnat, tuotantomäärät, kysyntä, kustannukset jne.). Mitä vähemmän läpinäkyvät markkinat olivat aikaisemmin, sitä enemmän tietojenvaihdolla kannattaa pyrkiä kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Sellaisella tietojenvaihdolla, joka vaikuttaa vähän markkinoiden läpinäkyvyyteen, on epätodennäköisemmin kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin tietojenvaihdolla, joka lisää merkittävästi läpinäkyvyyttä. Sen vuoksi se, kuinka todennäköisesti tietojenvaihdolla on kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu sekä olemassa olevasta läpinäkyvyystasosta että siitä, kuinka tietojenvaihto muuttaa tätä tasoa. Olemassa oleva läpinäkyvyystaso riippuu muun muassa markkinatoimijoiden lukumäärästä ja liiketoimien luonteesta; liiketoimet voivat vaihdella julkisista kaupoista luottamuksellisiin kahdenvälisiin neuvotteluihin ostajien ja myyjien välillä. Kun arvioidaan läpinäkyvyystason muutosta markkinoilla, ratkaisevana tekijänä on määrittää, missä määrin yritykset voivat käyttää saatavilla olevia tietoja kilpailijoidensa toimien selvittämiseksi. |
| --- | --- |

78.

Kilpailunvastaiset lopputulokset ovat todennäköisempiä läpinäkyvillä markkinoilla. Läpinäkyvyys voi helpottaa yhteistyötä tekemällä yrityksille mahdolliseksi päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja/tai lisäämällä yhteistyön sisäistä ja ulkoista vakautta. Tietojenvaihto voi lisätä läpinäkyvyyttä ja siten pienentää epävarmuutta kilpailun strategisista muuttujista (esimerkiksi hinnat, tuotantomäärät, kysyntä, kustannukset jne.). Mitä vähemmän läpinäkyvät markkinat olivat aikaisemmin, sitä enemmän tietojenvaihdolla kannattaa pyrkiä kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Sellaisella tietojenvaihdolla, joka vaikuttaa vähän markkinoiden läpinäkyvyyteen, on epätodennäköisemmin kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin tietojenvaihdolla, joka lisää merkittävästi läpinäkyvyyttä. Sen vuoksi se, kuinka todennäköisesti tietojenvaihdolla on kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu sekä olemassa olevasta läpinäkyvyystasosta että siitä, kuinka tietojenvaihto muuttaa tätä tasoa. Olemassa oleva läpinäkyvyystaso riippuu muun muassa markkinatoimijoiden lukumäärästä ja liiketoimien luonteesta; liiketoimet voivat vaihdella julkisista kaupoista luottamuksellisiin kahdenvälisiin neuvotteluihin ostajien ja myyjien välillä. Kun arvioidaan läpinäkyvyystason muutosta markkinoilla, ratkaisevana tekijänä on määrittää, missä määrin yritykset voivat käyttää saatavilla olevia tietoja kilpailijoidensa toimien selvittämiseksi.

| 79. | Tiukat oligopolit voivat helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla, sillä harvempien yritysten on helpompi päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja seurata poikkeamista niistä. Kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisemmin kestävä, kun yrityksiä on vähemmän. Kun yhteensovittamista harjoittavia yrityksiä on enemmän, poikkeamisesta saatavat edut ovat suurempia, sillä myymällä halvemmalla on mahdollista saavuttaa suurempi markkinaosuus. Samanaikaisesti kilpailunvastaisesta lopputuloksesta saatavat edut ovat pienempiä, sillä osuus kilpailunvastaisesta lopputuloksesta saatavasta hyödystä pienenee, kun yrityksiä on useampia. Tietojenvaihto tiukoissa oligopoleissa johtaa todennäköisemmin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin kuin vähemmän tiukoissa oligopoleissa, eikä se todennäköisesti aiheuta tällaisia kilpailua rajoittavia vaikutuksia hyvin hajanaisilla markkinoilla. Lisäämällä läpinäkyvyyttä tai muuttamalla markkinaympäristöä muulla tavoin kohti yhteensovittamisen kannalta suotuisampaa ympäristöä tietojenvaihto voi helpottaa useampien yritysten välistä yhteensovittamista ja seurantaa kuin mikä olisi mahdollista ilman tietojenvaihtoa. |
| --- | --- |

79.

Tiukat oligopolit voivat helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla, sillä harvempien yritysten on helpompi päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja seurata poikkeamista niistä. Kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisemmin kestävä, kun yrityksiä on vähemmän. Kun yhteensovittamista harjoittavia yrityksiä on enemmän, poikkeamisesta saatavat edut ovat suurempia, sillä myymällä halvemmalla on mahdollista saavuttaa suurempi markkinaosuus. Samanaikaisesti kilpailunvastaisesta lopputuloksesta saatavat edut ovat pienempiä, sillä osuus kilpailunvastaisesta lopputuloksesta saatavasta hyödystä pienenee, kun yrityksiä on useampia. Tietojenvaihto tiukoissa oligopoleissa johtaa todennäköisemmin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin kuin vähemmän tiukoissa oligopoleissa, eikä se todennäköisesti aiheuta tällaisia kilpailua rajoittavia vaikutuksia hyvin hajanaisilla markkinoilla. Lisäämällä läpinäkyvyyttä tai muuttamalla markkinaympäristöä muulla tavoin kohti yhteensovittamisen kannalta suotuisampaa ympäristöä tietojenvaihto voi helpottaa useampien yritysten välistä yhteensovittamista ja seurantaa kuin mikä olisi mahdollista ilman tietojenvaihtoa.

| 80. | Yritysten voi olla vaikeaa päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen monimutkaisessa markkinaympäristössä. Tietojenvaihto voi kuitenkin jossain määrin yksinkertaistaa tällaista ympäristöä. Monimutkaisessa markkinaympäristössä tarvitaan yleensä enemmän tietojenvaihtoa, jotta voitaisiin päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja seurata poikkeamista niistä. Esimerkiksi on helpompi päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen yhden homogeenisen tuotteen hinnasta kuin lukuisista hinnoista markkinoilla, joilla on monia erilaistettuja tuotteita. On kuitenkin mahdollista, että välttääkseen vaikeudet, joita liittyy kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemiseen suuresta määrästä hintoja, yritykset voivat vaihtaa tietoja luodakseen yksinkertaiset hinnoittelusäännöt (esimerkiksi hinnoittelupisteet). |
| --- | --- |

80.

Yritysten voi olla vaikeaa päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen monimutkaisessa markkinaympäristössä. Tietojenvaihto voi kuitenkin jossain määrin yksinkertaistaa tällaista ympäristöä. Monimutkaisessa markkinaympäristössä tarvitaan yleensä enemmän tietojenvaihtoa, jotta voitaisiin päästä yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista ja seurata poikkeamista niistä. Esimerkiksi on helpompi päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen yhden homogeenisen tuotteen hinnasta kuin lukuisista hinnoista markkinoilla, joilla on monia erilaistettuja tuotteita. On kuitenkin mahdollista, että välttääkseen vaikeudet, joita liittyy kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemiseen suuresta määrästä hintoja, yritykset voivat vaihtaa tietoja luodakseen yksinkertaiset hinnoittelusäännöt (esimerkiksi hinnoittelupisteet).

| 81. | Kilpailunvastaiset lopputulokset ovat todennäköisempiä, kun kysyntä- ja tarjontaolosuhteet ovat suhteellisen vakaat (65). Epävakaassa ympäristössä yrityksen voi olla vaikea tietää, onko sen vähentynyt myynti seurausta kysynnän yleisesti alhaisesta tasosta vai siitä, että kilpailija tarjoaa erityisen alhaisia hintoja, ja sen vuoksi kilpailunvastaisen lopputuloksen ylläpitäminen on vaikeaa. Kysynnän vaihtelu, joidenkin markkinoilla toimivien yritysten huomattava sisäinen kasvu tai uusien yritysten markkinoille tulon yleisyys saattavat olla osoituksia siitä, että tilanne ei ole riittävän vakaa, jotta yhteensovittaminen olisi todennäköistä (66). Joissakin tilanteissa tietojenvaihdolla voidaan lisätä markkinoiden vakautta, jolloin se voi mahdollistaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemisen markkinoilla. Lisäksi sellaisilla markkinoilla, joilla innovointi on tärkeää, yhteensovittaminen voi olla vaikeampaa, sillä erityisen merkittävät innovaatiot voivat antaa yhdelle yritykselle merkittävän edun kilpailijoihinsa nähden. Jotta kilpailunvastainen lopputulos olisi kestävä, ulkopuolisten, esimerkiksi nykyisten ja tulevien kilpailijoiden, jotka eivät osallistu yhteensovittamiseen, samoin kuin asiakkaiden reaktiot eivät saisi vaarantaa kilpailunvastaisesta lopputuloksesta odotettavissa olevia tuloksia. Markkinoille tulon esteiden olemassaolo lisää sitä todennäköisyyttä, että kilpailunvastainen lopputulos markkinoilla on kannattava ja kestävä. |
| --- | --- |

81.

Kilpailunvastaiset lopputulokset ovat todennäköisempiä, kun kysyntä- ja tarjontaolosuhteet ovat suhteellisen vakaat (65). Epävakaassa ympäristössä yrityksen voi olla vaikea tietää, onko sen vähentynyt myynti seurausta kysynnän yleisesti alhaisesta tasosta vai siitä, että kilpailija tarjoaa erityisen alhaisia hintoja, ja sen vuoksi kilpailunvastaisen lopputuloksen ylläpitäminen on vaikeaa. Kysynnän vaihtelu, joidenkin markkinoilla toimivien yritysten huomattava sisäinen kasvu tai uusien yritysten markkinoille tulon yleisyys saattavat olla osoituksia siitä, että tilanne ei ole riittävän vakaa, jotta yhteensovittaminen olisi todennäköistä (66). Joissakin tilanteissa tietojenvaihdolla voidaan lisätä markkinoiden vakautta, jolloin se voi mahdollistaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemisen markkinoilla. Lisäksi sellaisilla markkinoilla, joilla innovointi on tärkeää, yhteensovittaminen voi olla vaikeampaa, sillä erityisen merkittävät innovaatiot voivat antaa yhdelle yritykselle merkittävän edun kilpailijoihinsa nähden. Jotta kilpailunvastainen lopputulos olisi kestävä, ulkopuolisten, esimerkiksi nykyisten ja tulevien kilpailijoiden, jotka eivät osallistu yhteensovittamiseen, samoin kuin asiakkaiden reaktiot eivät saisi vaarantaa kilpailunvastaisesta lopputuloksesta odotettavissa olevia tuloksia. Markkinoille tulon esteiden olemassaolo lisää sitä todennäköisyyttä, että kilpailunvastainen lopputulos markkinoilla on kannattava ja kestävä.

| 82. | Kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisempi markkinarakenteiden ollessa symmetrisiä. Kun esimerkiksi yritysten kustannukset, kysyntä, markkinaosuudet, tuotevalikoima ja kapasiteetit ovat homogeenisiä, yritykset pääsevät todennäköisemmin yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista, koska niiden kannustimet ovat yhdenmukaisemmat. Tietojenvaihdon ansiosta kilpailunvastainen lopputulos on joissakin tilanteissa mahdollinen myös silloin, kun markkinarakenteet ovat heterogeenisempiä. Tietojenvaihto voi tehdä yritykset tietoisiksi eroistaan ja auttaa niitä suunnittelemaan keinoja, joilla ne voivat ottaa heterogeenisyytensä huomioon yhteensovittamisessa. |
| --- | --- |

82.

Kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisempi markkinarakenteiden ollessa symmetrisiä. Kun esimerkiksi yritysten kustannukset, kysyntä, markkinaosuudet, tuotevalikoima ja kapasiteetit ovat homogeenisiä, yritykset pääsevät todennäköisemmin yhteisymmärrykseen yhteensovittamisen ehdoista, koska niiden kannustimet ovat yhdenmukaisemmat. Tietojenvaihdon ansiosta kilpailunvastainen lopputulos on joissakin tilanteissa mahdollinen myös silloin, kun markkinarakenteet ovat heterogeenisempiä. Tietojenvaihto voi tehdä yritykset tietoisiksi eroistaan ja auttaa niitä suunnittelemaan keinoja, joilla ne voivat ottaa heterogeenisyytensä huomioon yhteensovittamisessa.

| 83. | Kilpailunvastaisen lopputuloksen vakaus riippuu myös siitä, miten yritykset suhtautuvat tuleviin voittoihin. Mitä enemmän yritykset arvostavat nykyisiä voittoja, jotka ne voisivat saada myymällä halvemmalla, verrattuna kaikkiin tuleviin voittoihin, jotka ne voisivat saada kilpailunvastaisen lopputuloksen kautta, sitä epätodennäköisemmin ne pystyvät pääsemään kilpailunvastaiseen lopputulokseen. |
| --- | --- |

83.

Kilpailunvastaisen lopputuloksen vakaus riippuu myös siitä, miten yritykset suhtautuvat tuleviin voittoihin. Mitä enemmän yritykset arvostavat nykyisiä voittoja, jotka ne voisivat saada myymällä halvemmalla, verrattuna kaikkiin tuleviin voittoihin, jotka ne voisivat saada kilpailunvastaisen lopputuloksen kautta, sitä epätodennäköisemmin ne pystyvät pääsemään kilpailunvastaiseen lopputulokseen.

| 84. | Samalla tavoin kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisempi sellaisten yritysten keskuudessa, jotka jatkavat toimintaansa samoilla markkinoilla pitkään, sillä ne ovat sitoutuneempia yhteensovittamiseen. Jos yritys tietää, että se on vuorovaikutuksessa toisten kanssa pitkään, sillä on suuremmat kannustimet pyrkiä kilpailunvastaiseen lopputulokseen, koska kilpailunvastaisen lopputuloksen takaamat tulevat voitot ovat suurempia kuin lyhytaikainen voitto, jonka se voisi saada poikkeamalla sovituista ehdoista, nimittäin ennen kuin toiset yritykset havaitsevat poikkeamisen ja ryhtyvät vastatoimiin. |
| --- | --- |

84.

Samalla tavoin kilpailunvastainen lopputulos on todennäköisempi sellaisten yritysten keskuudessa, jotka jatkavat toimintaansa samoilla markkinoilla pitkään, sillä ne ovat sitoutuneempia yhteensovittamiseen. Jos yritys tietää, että se on vuorovaikutuksessa toisten kanssa pitkään, sillä on suuremmat kannustimet pyrkiä kilpailunvastaiseen lopputulokseen, koska kilpailunvastaisen lopputuloksen takaamat tulevat voitot ovat suurempia kuin lyhytaikainen voitto, jonka se voisi saada poikkeamalla sovituista ehdoista, nimittäin ennen kuin toiset yritykset havaitsevat poikkeamisen ja ryhtyvät vastatoimiin.

| 85. | Jotta kilpailunvastainen lopputulos olisi kestävä, riittävän uskottavien ja nopeiden vastatoimien uhkan on oltava todennäköinen. Kilpailunvastaiset lopputulokset eivät ole kestäviä markkinoilla, joilla niistä poikkeamisen seuraukset eivät ole riittävän ankaria yhteensovittamiseen osallistuvien yritysten vakuuttamiseksi siitä, että kilpailunvastaisen lopputuloksen ehtojen noudattaminen on niiden etujen mukaista. Esimerkiksi markkinoilla, joille ovat ominaista epäsäännölliset ja suuret tilaukset, voi olla vaikeaa luoda riittävän ankara ehkäisymekanismi, koska sovituista ehdoista poikkeaminen oikeaan aikaan voi johtaa suureen, varmaan ja välittömään hyötyyn, kun taas rankaisemisesta aiheutuvat tappiot ovat pieniä ja epävarmoja ja toteutuvat vasta jonkin ajan kuluttua. Ehkäisymekanismin uskottavuus riippuu myös siitä, onko muilla yhteensovittamiseen osallistuvilla yrityksillä kannustimia ryhtyä vastatoimiin. Näihin kannustimiin vaikuttavat lyhyen aikavälin tappiot, joita yrityksille aiheutuisi hintasodan aloittamisesta, ja mahdollinen hyöty, jota ne saisivat pitkällä aikavälillä kilpailunvastaiseen lopputulokseen palaamisesta. Esimerkiksi yritysten kyky ryhtyä vastatoimiin voi olla suurempi, jos niillä on keskenään myös vertikaalisia kauppasuhteita, joiden avulla ne voivat uhata rangaista sovitusta poikkeamisesta. |
| --- | --- |

85.

Jotta kilpailunvastainen lopputulos olisi kestävä, riittävän uskottavien ja nopeiden vastatoimien uhkan on oltava todennäköinen. Kilpailunvastaiset lopputulokset eivät ole kestäviä markkinoilla, joilla niistä poikkeamisen seuraukset eivät ole riittävän ankaria yhteensovittamiseen osallistuvien yritysten vakuuttamiseksi siitä, että kilpailunvastaisen lopputuloksen ehtojen noudattaminen on niiden etujen mukaista. Esimerkiksi markkinoilla, joille ovat ominaista epäsäännölliset ja suuret tilaukset, voi olla vaikeaa luoda riittävän ankara ehkäisymekanismi, koska sovituista ehdoista poikkeaminen oikeaan aikaan voi johtaa suureen, varmaan ja välittömään hyötyyn, kun taas rankaisemisesta aiheutuvat tappiot ovat pieniä ja epävarmoja ja toteutuvat vasta jonkin ajan kuluttua. Ehkäisymekanismin uskottavuus riippuu myös siitä, onko muilla yhteensovittamiseen osallistuvilla yrityksillä kannustimia ryhtyä vastatoimiin. Näihin kannustimiin vaikuttavat lyhyen aikavälin tappiot, joita yrityksille aiheutuisi hintasodan aloittamisesta, ja mahdollinen hyöty, jota ne saisivat pitkällä aikavälillä kilpailunvastaiseen lopputulokseen palaamisesta. Esimerkiksi yritysten kyky ryhtyä vastatoimiin voi olla suurempi, jos niillä on keskenään myös vertikaalisia kauppasuhteita, joiden avulla ne voivat uhata rangaista sovitusta poikkeamisesta.

ii)   Tietojenvaihdon ominaispiirteet

Strategiset tiedot

| 86. | Strategisten tietojen, toisin sanoen tietojen, jotka pienentävät strategista epävarmuutta markkinoilla, vaihtamiseen kilpailijoiden välillä sovelletaan todennäköisemmin 53 artiklaa kuin muunlaisten tietojen vaihtamiseen. Strategisten tietojen jakaminen voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, koska se pienentää osapuolten itsenäistä päätösvaltaa vähentämällä niiden kannustimia kilpailuun. Strategiset tiedot voivat koskea hintoja (esimerkiksi todelliset hinnat, hinnanalennukset, hinnankorotukset, hinnanvähennykset tai hyvitykset), asiakasluetteloja, tuotantokustannuksia, tuotantomääriä, liikevaihtoa, myyntimääriä, kapasiteettia, laatua, markkinointisuunnitelmia, riskejä, investointeja, teknologioita sekä T&K-ohjelmia ja niiden tuloksia. Yleensä hintoja ja tuotantomääriä koskevat tiedot ovat kaikkein strategisimpia, ja niiden jälkeen tulevat kustannuksia ja kysyntää koskevat tiedot. Jos yritykset kilpailevat T&K:lla, teknologiaa koskevat tiedot voivat olla kilpailun kannalta kaikkein strategisimpia. Tietojen strateginen hyödyllisyys riippuu myös niiden kokoonpanosta, iästä sekä tietojenvaihdon markkinayhteydestä ja tiheydestä. |
| --- | --- |

86.

Strategisten tietojen, toisin sanoen tietojen, jotka pienentävät strategista epävarmuutta markkinoilla, vaihtamiseen kilpailijoiden välillä sovelletaan todennäköisemmin 53 artiklaa kuin muunlaisten tietojen vaihtamiseen. Strategisten tietojen jakaminen voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, koska se pienentää osapuolten itsenäistä päätösvaltaa vähentämällä niiden kannustimia kilpailuun. Strategiset tiedot voivat koskea hintoja (esimerkiksi todelliset hinnat, hinnanalennukset, hinnankorotukset, hinnanvähennykset tai hyvitykset), asiakasluetteloja, tuotantokustannuksia, tuotantomääriä, liikevaihtoa, myyntimääriä, kapasiteettia, laatua, markkinointisuunnitelmia, riskejä, investointeja, teknologioita sekä T&K-ohjelmia ja niiden tuloksia. Yleensä hintoja ja tuotantomääriä koskevat tiedot ovat kaikkein strategisimpia, ja niiden jälkeen tulevat kustannuksia ja kysyntää koskevat tiedot. Jos yritykset kilpailevat T&K:lla, teknologiaa koskevat tiedot voivat olla kilpailun kannalta kaikkein strategisimpia. Tietojen strateginen hyödyllisyys riippuu myös niiden kokoonpanosta, iästä sekä tietojenvaihdon markkinayhteydestä ja tiheydestä.

Markkinapeitto

| 87. | Jotta tietojenvaihdolla olisi todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia, siihen osallistuvien yritysten on katettava riittävän suuri osa merkityksellisistä markkinoista. Muutoin kilpailijat, jotka eivät osallistu tietojenvaihtoon, voisivat rajoittaa siihen osallistuvien yritysten kilpailunvastaista käyttäytymistä. Esimerkiksi asettamalla hintansa yhteensovitetun hintatason alapuolelle tietojenvaihtojärjestelmän ulkopuoliset yritykset voisivat uhata kilpailunvastaisen lopputuloksen ulkoista vakautta. |
| --- | --- |

87.

Jotta tietojenvaihdolla olisi todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia, siihen osallistuvien yritysten on katettava riittävän suuri osa merkityksellisistä markkinoista. Muutoin kilpailijat, jotka eivät osallistu tietojenvaihtoon, voisivat rajoittaa siihen osallistuvien yritysten kilpailunvastaista käyttäytymistä. Esimerkiksi asettamalla hintansa yhteensovitetun hintatason alapuolelle tietojenvaihtojärjestelmän ulkopuoliset yritykset voisivat uhata kilpailunvastaisen lopputuloksen ulkoista vakautta.

| 88. | Sitä, mikä katsotaan riittävän suureksi osaksi markkinoita, ei voida määritellä yleisesti, vaan se riippuu kuhunkin tapaukseen liittyvistä erityisistä seikoista ja kyseessä olevasta tietojenvaihdon muodosta. Kun tietojenvaihtoa harjoitetaan muun horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen yhteydessä eikä se ylitä sitä, mikä on välttämätöntä sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, markkinapeitto, joka ei ylitä näiden suuntaviivojen asiaa koskevassa luvussa, ryhmäpoikkeuksessa (67) tai de minimis -tiedonannossa vahvistettuja, kyseessä olevaa sopimusmuotoa koskevia markkinaosuusrajoja, ei yleensä ole niin suuri, että tietojenvaihto johtaisi kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. |
| --- | --- |

88.

Sitä, mikä katsotaan riittävän suureksi osaksi markkinoita, ei voida määritellä yleisesti, vaan se riippuu kuhunkin tapaukseen liittyvistä erityisistä seikoista ja kyseessä olevasta tietojenvaihdon muodosta. Kun tietojenvaihtoa harjoitetaan muun horisontaalista yhteistyötä koskevan sopimuksen yhteydessä eikä se ylitä sitä, mikä on välttämätöntä sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, markkinapeitto, joka ei ylitä näiden suuntaviivojen asiaa koskevassa luvussa, ryhmäpoikkeuksessa (67) tai de minimis -tiedonannossa vahvistettuja, kyseessä olevaa sopimusmuotoa koskevia markkinaosuusrajoja, ei yleensä ole niin suuri, että tietojenvaihto johtaisi kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.

Yhteenkootut/yksilöidyt tiedot

| 89. | Aidosti yhteenkoottujen tietojen eli tietojen, joiden perusteella yksilöityjen yritystason tietojen tunnistaminen on riittävän vaikeaa, vaihtaminen ei aiheuta läheskään yhtä todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin yritystason tietojen vaihtaminen. Niin toimittajat kuin asiakkaat voivat hyötyä siitä, että markkinatutkimusta tekevä yritys tai ammattialajärjestö kerää ja julkaisee yhteenkoottuja markkinatietoja (kuten myyntitiedot, tiedot kapasiteetista tai tiedot tuotantokustannuksista ja komponenttien kustannuksista), koska ne saavat selvemmän kuvan alan taloudellisesta tilanteesta. Markkinatoimijat voivat tällaisen tiedon keräämisen ja julkaisemisen ansiosta tehdä yksittäiset valintansa paremman tiedon perusteella, kun mukauttavat strategioitaan tehokkaasti markkinaolosuhteisiin. Yleisemmin yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, paitsi jos se tapahtuu tiukassa oligopolissa. Sen sijaan yksilöityjen tietojen vaihtaminen helpottaa yhteisymmärryksen saavuttamista markkinoilla ja rangaistusstrategioiden soveltamista, sillä sen ansiosta yhteensovittamista harjoittavat yritykset pystyvät erottamaan sopimuksesta poikkeavan yrityksen tai markkinoille tulijan. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen voi helpottaa kilpailunvastaista lopputulosta tietynlaisilla markkinoilla. Nimittäin yhteenkoottuja tietoja vaihtavan erittäin tiukan ja vakaan oligopolin jäsenet voisivat automaattisesti olettaa, että joku on poikennut kilpailunvastaisesta lopputuloksesta, huomatessaan markkinahinnan alittavan tietyn tason ja ryhtyisivät koko markkinoita koskeviin vastatoimiin. Toisin sanoen yritysten ei aina tarvitse tietää, kuka poikkesi sovitusta, pitääkseen yhteistyön vakaana, vaan niille voi riittää, että ne tietävät jonkun poikenneen sovitusta. |
| --- | --- |

89.

Aidosti yhteenkoottujen tietojen eli tietojen, joiden perusteella yksilöityjen yritystason tietojen tunnistaminen on riittävän vaikeaa, vaihtaminen ei aiheuta läheskään yhtä todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin yritystason tietojen vaihtaminen. Niin toimittajat kuin asiakkaat voivat hyötyä siitä, että markkinatutkimusta tekevä yritys tai ammattialajärjestö kerää ja julkaisee yhteenkoottuja markkinatietoja (kuten myyntitiedot, tiedot kapasiteetista tai tiedot tuotantokustannuksista ja komponenttien kustannuksista), koska ne saavat selvemmän kuvan alan taloudellisesta tilanteesta. Markkinatoimijat voivat tällaisen tiedon keräämisen ja julkaisemisen ansiosta tehdä yksittäiset valintansa paremman tiedon perusteella, kun mukauttavat strategioitaan tehokkaasti markkinaolosuhteisiin. Yleisemmin yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, paitsi jos se tapahtuu tiukassa oligopolissa. Sen sijaan yksilöityjen tietojen vaihtaminen helpottaa yhteisymmärryksen saavuttamista markkinoilla ja rangaistusstrategioiden soveltamista, sillä sen ansiosta yhteensovittamista harjoittavat yritykset pystyvät erottamaan sopimuksesta poikkeavan yrityksen tai markkinoille tulijan. Ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen voi helpottaa kilpailunvastaista lopputulosta tietynlaisilla markkinoilla. Nimittäin yhteenkoottuja tietoja vaihtavan erittäin tiukan ja vakaan oligopolin jäsenet voisivat automaattisesti olettaa, että joku on poikennut kilpailunvastaisesta lopputuloksesta, huomatessaan markkinahinnan alittavan tietyn tason ja ryhtyisivät koko markkinoita koskeviin vastatoimiin. Toisin sanoen yritysten ei aina tarvitse tietää, kuka poikkesi sovitusta, pitääkseen yhteistyön vakaana, vaan niille voi riittää, että ne tietävät jonkun poikenneen sovitusta.

Tietojen ikä

| 90. | Historiallisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti johda kilpailunvastaiseen lopputulokseen, sillä ne eivät todennäköisesti osoita kilpailijoiden tulevaa käyttäytymistä tai merkitse yhteisymmärrystä markkinoilla (68). Lisäksi historiallisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti helpota poikkeamisten seurantaa, koska mitä vanhempia tiedot ovat, sitä vähemmän niistä on hyötyä poikkeamisen havaitsemiseksi ajoissa ja siten uskottavana nopeiden vastatoimenpiteiden uhkana (69). Ei ole olemassa ennalta määriteltyä rajaa, jonka jälkeen tiedot muuttuvat historiallisiksi eli tarpeeksi vanhoiksi, jotta niistä ei aiheudu riskiä kilpailulle. Se, ovatko tiedot aidosti historiallisia, riippuu markkinoiden erityispiirteistä ja erityisesti hintaneuvottelujen tiheydestä alalla. Esimerkiksi tietoja voidaan pitää historiallisina, jos ne ovat useita kertoja vanhempia kuin sopimusten keskimääräinen pituus alalla, jos sopimusten pituus on osoitus hintojen uudelleenneuvottelusta. Raja, jonka jälkeen tiedot muuttuvat historiallisiksi, riippuu myös tietojen lajista, kokoonpanosta, tietojenvaihdon tiheydestä ja merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä (esimerkiksi niiden vakaudesta ja läpinäkyvyydestä). |
| --- | --- |

90.

Historiallisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti johda kilpailunvastaiseen lopputulokseen, sillä ne eivät todennäköisesti osoita kilpailijoiden tulevaa käyttäytymistä tai merkitse yhteisymmärrystä markkinoilla (68). Lisäksi historiallisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti helpota poikkeamisten seurantaa, koska mitä vanhempia tiedot ovat, sitä vähemmän niistä on hyötyä poikkeamisen havaitsemiseksi ajoissa ja siten uskottavana nopeiden vastatoimenpiteiden uhkana (69). Ei ole olemassa ennalta määriteltyä rajaa, jonka jälkeen tiedot muuttuvat historiallisiksi eli tarpeeksi vanhoiksi, jotta niistä ei aiheudu riskiä kilpailulle. Se, ovatko tiedot aidosti historiallisia, riippuu markkinoiden erityispiirteistä ja erityisesti hintaneuvottelujen tiheydestä alalla. Esimerkiksi tietoja voidaan pitää historiallisina, jos ne ovat useita kertoja vanhempia kuin sopimusten keskimääräinen pituus alalla, jos sopimusten pituus on osoitus hintojen uudelleenneuvottelusta. Raja, jonka jälkeen tiedot muuttuvat historiallisiksi, riippuu myös tietojen lajista, kokoonpanosta, tietojenvaihdon tiheydestä ja merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä (esimerkiksi niiden vakaudesta ja läpinäkyvyydestä).

Tietojenvaihdon tiheys

| 91. | Toistuva tietojenvaihto, joka parantaa yhteisymmärrystä markkinoista ja helpottaa sovitusta poikkeamisen seurantaa, lisää kilpailunvastaisen lopputuloksen riskejä. Epävakaammilla markkinoilla voi olla välttämätöntä vaihtaa tietoja useammin kuin vakailla markkinoilla kilpailunvastaisen lopputuloksen saavuttamisen helpottamiseksi. Esimerkiksi markkinoilla, joilla käytetään pitkäaikaisia sopimuksia (jotka osoittavat hintojen uudelleenneuvottelun olevan harvinaista), harvemmin tapahtuva tietojenvaihto voisi riittää kilpailunvastaiseen lopputulokseen toisin kuin markkinoilla, joilla käytetään lyhytaikaisia sopimuksia, jotka ovat osoitus siitä, että hinnoista neuvotellaan usein uudelleen (70). Kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsyn helpottamiseksi tarvittava tietojenvaihdon tiheys riippuu myös tietojen luonteesta, iästä ja kokoonpanosta (71). |
| --- | --- |

91.

Toistuva tietojenvaihto, joka parantaa yhteisymmärrystä markkinoista ja helpottaa sovitusta poikkeamisen seurantaa, lisää kilpailunvastaisen lopputuloksen riskejä. Epävakaammilla markkinoilla voi olla välttämätöntä vaihtaa tietoja useammin kuin vakailla markkinoilla kilpailunvastaisen lopputuloksen saavuttamisen helpottamiseksi. Esimerkiksi markkinoilla, joilla käytetään pitkäaikaisia sopimuksia (jotka osoittavat hintojen uudelleenneuvottelun olevan harvinaista), harvemmin tapahtuva tietojenvaihto voisi riittää kilpailunvastaiseen lopputulokseen toisin kuin markkinoilla, joilla käytetään lyhytaikaisia sopimuksia, jotka ovat osoitus siitä, että hinnoista neuvotellaan usein uudelleen (70). Kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsyn helpottamiseksi tarvittava tietojenvaihdon tiheys riippuu myös tietojen luonteesta, iästä ja kokoonpanosta (71).

Julkiset/ei-julkiset tiedot

| 92. | Yleensä aidosti julkisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti riko 53 artiklaa (72). Aidosti julkiset tiedot ovat tietoja, jotka ovat kaikkien kilpailijoiden ja asiakkaiden saatavilla (aiheutuvien kustannusten suhteen). Jotta tiedot olisivat aidosti julkisia, niiden hankkimisen ei pitäisi olla asiakkaille ja yrityksille, jotka eivät kuulu tietojenvaihtojärjestelmään, kalliimpaa kuin tietoja vaihtaville yrityksille. Tästä syystä kilpailijat eivät tavallisesti päättäisi vaihtaa tietoja, jotka ne voivat saada yhtä helposti markkinoilta, ja sen vuoksi aidosti julkisten tietojen vaihtaminen ei ole todennäköistä. Päinvastoin, vaikka kilpailijoiden vaihtamia tietoja nimitetään usein julkisiksi, kyse ei ole aidosti julkisista tiedoista, jos tietojen keräämisestä aiheutuvat kustannukset saavat muut yritykset ja asiakkaat luopumaan niiden keräämisestä (73). Mahdollisuus hankkia tiedot markkinoilta, esimerkiksi keräämällä ne asiakkailta, ei välttämättä merkitse sitä, että kyseiset tiedot olisivat helposti kilpailijoiden saatavilla olevia markkinatietoja (74). |
| --- | --- |

92.

Yleensä aidosti julkisten tietojen vaihtaminen ei todennäköisesti riko 53 artiklaa (72). Aidosti julkiset tiedot ovat tietoja, jotka ovat kaikkien kilpailijoiden ja asiakkaiden saatavilla (aiheutuvien kustannusten suhteen). Jotta tiedot olisivat aidosti julkisia, niiden hankkimisen ei pitäisi olla asiakkaille ja yrityksille, jotka eivät kuulu tietojenvaihtojärjestelmään, kalliimpaa kuin tietoja vaihtaville yrityksille. Tästä syystä kilpailijat eivät tavallisesti päättäisi vaihtaa tietoja, jotka ne voivat saada yhtä helposti markkinoilta, ja sen vuoksi aidosti julkisten tietojen vaihtaminen ei ole todennäköistä. Päinvastoin, vaikka kilpailijoiden vaihtamia tietoja nimitetään usein julkisiksi, kyse ei ole aidosti julkisista tiedoista, jos tietojen keräämisestä aiheutuvat kustannukset saavat muut yritykset ja asiakkaat luopumaan niiden keräämisestä (73). Mahdollisuus hankkia tiedot markkinoilta, esimerkiksi keräämällä ne asiakkailta, ei välttämättä merkitse sitä, että kyseiset tiedot olisivat helposti kilpailijoiden saatavilla olevia markkinatietoja (74).

| 93. | Vaikka tietoja olisi julkisesti saatavilla (esimerkiksi sääntelyviranomaisten julkaisemat tiedot), kilpailijoiden välinen muu tietojenvaihto voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se pienentää entisestään strategista epävarmuutta markkinoilla. Tässä tapauksessa lisätiedot voisivat vaikuttaa ratkaisevasti markkinatasapainon kääntymiseen kohti kilpailunvastaista lopputulosta. |
| --- | --- |

93.

Vaikka tietoja olisi julkisesti saatavilla (esimerkiksi sääntelyviranomaisten julkaisemat tiedot), kilpailijoiden välinen muu tietojenvaihto voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se pienentää entisestään strategista epävarmuutta markkinoilla. Tässä tapauksessa lisätiedot voisivat vaikuttaa ratkaisevasti markkinatasapainon kääntymiseen kohti kilpailunvastaista lopputulosta.

Julkinen/ei-julkinen tietojenvaihto

| 94. | Tietojenvaihto on aidosti julkista, jos vaihdetut tiedot ovat sen seurauksena samalla tavoin kaikkien kilpailijoiden ja asiakkaiden saatavilla (aiheutuvien kustannusten suhteen) (75). Se, että tietoja vaihdetaan julkisesti, voi pienentää kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyyttä markkinoilla siinä määrin kuin yhteensovittamisen ulkopuoliset kilpailijat, mahdolliset kilpailijat ja asiakkaat saattavat pystyä hillitsemään mahdollisia kilpailua rajoittavia vaikutuksia (76). Ei kuitenkaan ole täysin mahdotonta, että jopa aidosti julkinen tietojenvaihto saattaa helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla. |
| --- | --- |

94.

Tietojenvaihto on aidosti julkista, jos vaihdetut tiedot ovat sen seurauksena samalla tavoin kaikkien kilpailijoiden ja asiakkaiden saatavilla (aiheutuvien kustannusten suhteen) (75). Se, että tietoja vaihdetaan julkisesti, voi pienentää kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyyttä markkinoilla siinä määrin kuin yhteensovittamisen ulkopuoliset kilpailijat, mahdolliset kilpailijat ja asiakkaat saattavat pystyä hillitsemään mahdollisia kilpailua rajoittavia vaikutuksia (76). Ei kuitenkaan ole täysin mahdotonta, että jopa aidosti julkinen tietojenvaihto saattaa helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla.

2.3   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

2.3.1   
  Tehokkuusedut

   (77)

| 95. | Tietojenvaihto voi johtaa tehokkuusetuihin. Tiedot kilpailijoiden kustannuksista voivat auttaa yrityksiä tehostamaan toimintaansa, jos ne vertaavat suoritustaan alan parhaisiin käytänteisiin ja suunnittelevat sisäisiä kannustusohjelmia sen mukaisesti. |
| --- | --- |

95.

Tietojenvaihto voi johtaa tehokkuusetuihin. Tiedot kilpailijoiden kustannuksista voivat auttaa yrityksiä tehostamaan toimintaansa, jos ne vertaavat suoritustaan alan parhaisiin käytänteisiin ja suunnittelevat sisäisiä kannustusohjelmia sen mukaisesti.

| 96. | Lisäksi joissakin tilanteissa tietojenvaihto voi auttaa yrityksiä suuntaamaan tuotantoaan suuren kysynnän markkinoille (esimerkiksi kysyntää koskevat tiedot) tai halpayhtiöille (esim. kustannustiedot). Tällaisten tehokkuusetujen todennäköisyys riippuu markkinoiden ominaispiirteistä kuten siitä, kilpailevatko yritykset hinnoilla vai tuotantomäärillä, ja epävarmuustekijöiden luonteesta markkinoilla. Jotkin tietojenvaihdon muodot voivat johtaa tuntuviin kustannussäästöihin, sillä niiden avulla voidaan pienentää tarpeettomia varastoja ja toimittaa pilaantuvat tuotteet nopeammin alueille, joilla kysyntä on suurta, ja vähentää niiden toimituksia alueille, joilla kysyntä on pientä (ks. esimerkki 6, 110 kohta). |
| --- | --- |

96.

Lisäksi joissakin tilanteissa tietojenvaihto voi auttaa yrityksiä suuntaamaan tuotantoaan suuren kysynnän markkinoille (esimerkiksi kysyntää koskevat tiedot) tai halpayhtiöille (esim. kustannustiedot). Tällaisten tehokkuusetujen todennäköisyys riippuu markkinoiden ominaispiirteistä kuten siitä, kilpailevatko yritykset hinnoilla vai tuotantomäärillä, ja epävarmuustekijöiden luonteesta markkinoilla. Jotkin tietojenvaihdon muodot voivat johtaa tuntuviin kustannussäästöihin, sillä niiden avulla voidaan pienentää tarpeettomia varastoja ja toimittaa pilaantuvat tuotteet nopeammin alueille, joilla kysyntä on suurta, ja vähentää niiden toimituksia alueille, joilla kysyntä on pientä (ks. esimerkki 6, 110 kohta).

| 97. | Se, että yritykset jakavat kuluttajia koskevia tietoja markkinoilla, joilla tiedot kuluttajista ovat epäsymmetrisiä, voi myös johtaa tehokkuusetuihin. Esimerkiksi kuluttajien aikaisempien onnettomuuksien ja luottohäiriöiden seuraaminen kannustaa kuluttajia rajoittamaan riskinottoaan. Sen avulla on myös mahdollista havaita, mihin kuluttajiin liittyy pienempi riski ja olisi sovellettava alhaisempia hintoja. Tässä yhteydessä tietojenvaihto voi myös vähentää kuluttajien sitomista, mikä vahvistaa kilpailua. Tämä johtuu siitä, että tiedot liittyvät yleensä asiakassuhteeseen, ja kuluttajat menettäisivät muutoin näistä tiedoista saatavan edun vaihtaessaan yhtiötä. Tällaisia tehokkuusetuja esiintyy esimerkiksi pankki- ja vakuutusaloilla, joille on tyypillistä kuluttajien luottohäiriöitä ja riskiominaisuuksia koskevien tietojen toistuva vaihtaminen. |
| --- | --- |

97.

Se, että yritykset jakavat kuluttajia koskevia tietoja markkinoilla, joilla tiedot kuluttajista ovat epäsymmetrisiä, voi myös johtaa tehokkuusetuihin. Esimerkiksi kuluttajien aikaisempien onnettomuuksien ja luottohäiriöiden seuraaminen kannustaa kuluttajia rajoittamaan riskinottoaan. Sen avulla on myös mahdollista havaita, mihin kuluttajiin liittyy pienempi riski ja olisi sovellettava alhaisempia hintoja. Tässä yhteydessä tietojenvaihto voi myös vähentää kuluttajien sitomista, mikä vahvistaa kilpailua. Tämä johtuu siitä, että tiedot liittyvät yleensä asiakassuhteeseen, ja kuluttajat menettäisivät muutoin näistä tiedoista saatavan edun vaihtaessaan yhtiötä. Tällaisia tehokkuusetuja esiintyy esimerkiksi pankki- ja vakuutusaloilla, joille on tyypillistä kuluttajien luottohäiriöitä ja riskiominaisuuksia koskevien tietojen toistuva vaihtaminen.

| 98. | Markkinaosuuksia koskevien aikaisempien ja nykyisten tietojen vaihtamisesta voi olla joissakin tilanteissa hyötyä sekä yrityksille että kuluttajille, sillä yritykset voivat käyttää niitä osoituksena tuotteidensa laadusta kuluttajille. Kun tiedot tuotteiden laadusta ovat puutteellisia, kuluttajat käyttävät usein välillisiä keinoja saadakseen tietoja tuotteiden suhteellisesta laadusta, esimerkiksi hintoja ja markkinaosuuksia (kuluttajat voivat esimerkiksi valita kirjan eniten myytyjen kirjojen luettelon perusteella). |
| --- | --- |

98.

Markkinaosuuksia koskevien aikaisempien ja nykyisten tietojen vaihtamisesta voi olla joissakin tilanteissa hyötyä sekä yrityksille että kuluttajille, sillä yritykset voivat käyttää niitä osoituksena tuotteidensa laadusta kuluttajille. Kun tiedot tuotteiden laadusta ovat puutteellisia, kuluttajat käyttävät usein välillisiä keinoja saadakseen tietoja tuotteiden suhteellisesta laadusta, esimerkiksi hintoja ja markkinaosuuksia (kuluttajat voivat esimerkiksi valita kirjan eniten myytyjen kirjojen luettelon perusteella).

| 99. | Aidosti julkinen tietojenvaihto voi myös hyödyttää kuluttajia auttamalla niitä tekemään paremmin tietoihin perustuvia valintoja (ja pienentämällä kuluttajien tiedonhakukustannuksia). Kuluttajat saavat tällaista hyötyä todennäköisimmin nykyisten tietojen julkisesta vaihtamisesta, sillä nykyiset tiedot vaikuttavat eniten kuluttajien ostopäätöksiin. Samalla tavoin tuotantopanoksia koskevien nykyisten hintojen julkinen vaihtaminen voi pienentää yritysten tiedonhakukustannuksia, mistä kuluttajat tavallisesti hyötyisivät alhaisempien loppuhintojen muodossa. Tällaista suoraa hyötyä kuluttajille syntyy epätodennäköisemmin, kun tietojenvaihdossa on kyse tulevista hinnoittelusuunnitelmista, koska hinnoittelusuunnitelmansa ilmoittavat yritykset todennäköisesti tarkistavat hintoja ennen kuin kuluttajat todella ostavat näiden tietojen perusteella. Kuluttajat eivät yleensä voi luottaa yritysten tuleviin aikomuksiin suunnitellessaan kulutustaan. Yrityksiin voi kuitenkin jossain määrin kohdistua painetta olla muuttamatta ilmoittamiaan tulevia hintoja ennen niiden toteuttamista, esimerkiksi kun ne ovat toistuvasti vuorovaikutuksessa kuluttajien kanssa ja kuluttajien on tiedettävä hinnat etukäteen, tai kun kuluttajat voivat tehdä ennakkotilauksia. Näissä tilanteissa tulevaisuutta koskevien tietojen vaihtaminen voi parantaa asiakkaiden mahdollisuuksia suunnitella menonsa. |
| --- | --- |

99.

Aidosti julkinen tietojenvaihto voi myös hyödyttää kuluttajia auttamalla niitä tekemään paremmin tietoihin perustuvia valintoja (ja pienentämällä kuluttajien tiedonhakukustannuksia). Kuluttajat saavat tällaista hyötyä todennäköisimmin nykyisten tietojen julkisesta vaihtamisesta, sillä nykyiset tiedot vaikuttavat eniten kuluttajien ostopäätöksiin. Samalla tavoin tuotantopanoksia koskevien nykyisten hintojen julkinen vaihtaminen voi pienentää yritysten tiedonhakukustannuksia, mistä kuluttajat tavallisesti hyötyisivät alhaisempien loppuhintojen muodossa. Tällaista suoraa hyötyä kuluttajille syntyy epätodennäköisemmin, kun tietojenvaihdossa on kyse tulevista hinnoittelusuunnitelmista, koska hinnoittelusuunnitelmansa ilmoittavat yritykset todennäköisesti tarkistavat hintoja ennen kuin kuluttajat todella ostavat näiden tietojen perusteella. Kuluttajat eivät yleensä voi luottaa yritysten tuleviin aikomuksiin suunnitellessaan kulutustaan. Yrityksiin voi kuitenkin jossain määrin kohdistua painetta olla muuttamatta ilmoittamiaan tulevia hintoja ennen niiden toteuttamista, esimerkiksi kun ne ovat toistuvasti vuorovaikutuksessa kuluttajien kanssa ja kuluttajien on tiedettävä hinnat etukäteen, tai kun kuluttajat voivat tehdä ennakkotilauksia. Näissä tilanteissa tulevaisuutta koskevien tietojen vaihtaminen voi parantaa asiakkaiden mahdollisuuksia suunnitella menonsa.

| 100. | Nykyistä ja mennyttä aikaa koskevien tietojen vaihtaminen johtaa todennäköisemmin tehokkuusetuihin kuin tulevia aikomuksia koskevien tietojen vaihtaminen. Tietyissä olosuhteissa myös tulevien aikomusten ilmoittaminen voi kuitenkin johtaa tehokkuusetuihin. Esimerkiksi yritykset, jotka tietävät varhaisessa vaiheessa T&K-kilpailun voittajan, voisivat välttää samojen kalliiden toimenpiteiden toteuttamisen ja sellaisten resurssien haaskauksen, joita ei ole mahdollista saada takaisin (78). |
| --- | --- |

100.

Nykyistä ja mennyttä aikaa koskevien tietojen vaihtaminen johtaa todennäköisemmin tehokkuusetuihin kuin tulevia aikomuksia koskevien tietojen vaihtaminen. Tietyissä olosuhteissa myös tulevien aikomusten ilmoittaminen voi kuitenkin johtaa tehokkuusetuihin. Esimerkiksi yritykset, jotka tietävät varhaisessa vaiheessa T&K-kilpailun voittajan, voisivat välttää samojen kalliiden toimenpiteiden toteuttamisen ja sellaisten resurssien haaskauksen, joita ei ole mahdollista saada takaisin (78).

2.3.2   
  Välttämättömyys

| 101. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä tietojenvaihdosta syntyvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Välttämättömyyttä koskevan edellytyksen täyttämiseksi osapuolten on todistettava, että tietojen aihe, kokoonpano, ikä, luottamuksellisuus ja tietojenvaihdon tiheys sekä kattavuus ovat sellaisia, että väitettyjen tehokkuusetujen saavuttamiseksi välttämättömät riskit ovat pienimmät mahdolliset. Lisäksi tietojenvaihtoon ei pitäisi sisältyä tietoja, jotka eivät liity sellaisiin muuttujiin, jotka ovat merkityksellisiä tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Esimerkiksi vertailuanalyysia varten ei yleensä ole välttämätöntä vaihtaa yksilöityjä tietoja, koska tiedot, jotka on koottu yhteen esimerkiksi jonkinlaisen teollisuuden ranking-listan muodossa, voisivat myös saada aikaan väitetyt tehokkuusedut, mutta niihin liittyisi pienempi kilpailunvastaisen lopputuloksen riski (ks. esimerkki 4, 108 kohta). Lopuksi voidaan todeta, että yleensä ottaen on epätodennäköistä, että tulevia aikomuksia koskevien yksilöityjen tietojen jakaminen olisi välttämätöntä, erityisesti jos tiedot koskevat hintoja ja tuotantomääriä. |
| --- | --- |

101.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä tietojenvaihdosta syntyvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Välttämättömyyttä koskevan edellytyksen täyttämiseksi osapuolten on todistettava, että tietojen aihe, kokoonpano, ikä, luottamuksellisuus ja tietojenvaihdon tiheys sekä kattavuus ovat sellaisia, että väitettyjen tehokkuusetujen saavuttamiseksi välttämättömät riskit ovat pienimmät mahdolliset. Lisäksi tietojenvaihtoon ei pitäisi sisältyä tietoja, jotka eivät liity sellaisiin muuttujiin, jotka ovat merkityksellisiä tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Esimerkiksi vertailuanalyysia varten ei yleensä ole välttämätöntä vaihtaa yksilöityjä tietoja, koska tiedot, jotka on koottu yhteen esimerkiksi jonkinlaisen teollisuuden ranking-listan muodossa, voisivat myös saada aikaan väitetyt tehokkuusedut, mutta niihin liittyisi pienempi kilpailunvastaisen lopputuloksen riski (ks. esimerkki 4, 108 kohta). Lopuksi voidaan todeta, että yleensä ottaen on epätodennäköistä, että tulevia aikomuksia koskevien yksilöityjen tietojen jakaminen olisi välttämätöntä, erityisesti jos tiedot koskevat hintoja ja tuotantomääriä.

| 102. | Samalla tavoin tietojenvaihto, joka on osa horisontaalista yhteistyötä koskevaa sopimusta, täyttää suuremmalla todennäköisyydellä 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, jos se ei ylitä sitä, mikä on välttämätöntä sopimuksen taloudellisen tarkoituksen johdosta (esimerkiksi T&K-sopimuksen kannalta välttämättömän teknologian jakaminen tai kustannustietojen jakaminen tuotantosopimuksen yhteydessä). |
| --- | --- |

102.

Samalla tavoin tietojenvaihto, joka on osa horisontaalista yhteistyötä koskevaa sopimusta, täyttää suuremmalla todennäköisyydellä 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, jos se ei ylitä sitä, mikä on välttämätöntä sopimuksen taloudellisen tarkoituksen johdosta (esimerkiksi T&K-sopimuksen kannalta välttämättömän teknologian jakaminen tai kustannustietojen jakaminen tuotantosopimuksen yhteydessä).

2.3.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

| 103. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät tietojenvaihdosta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Mitä pienempi tietojenvaihtoon osallistuvien yritysten markkinavoima on, sitä todennäköisemmin tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

103.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät tietojenvaihdosta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Mitä pienempi tietojenvaihtoon osallistuvien yritysten markkinavoima on, sitä todennäköisemmin tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

2.3.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 104. | Jos tietojenvaihtoon osallistuvat yritykset saavat mahdollisuuden kilpailun poistamiseen merkittävältä osalta kyseessä olevia tuotteita, 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty. |
| --- | --- |

104.

Jos tietojenvaihtoon osallistuvat yritykset saavat mahdollisuuden kilpailun poistamiseen merkittävältä osalta kyseessä olevia tuotteita, 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty.

2.4   Esimerkkejä

| 105. | Suunniteltuja tulevia hintoja koskevien tietojen vaihtaminen, jonka tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen

  Esimerkki 1


  Tilanne: Linja-autoyhtiöiden toimialajärjestö maassa X jakaa yksilöityjä tietoja suunnitelluista tulevista hinnoista ainoastaan linja-autoyhtiöille, jotka ovat sen jäseniä. Tietoihin sisältyvät muun muassa seuraavat tekijät: suunniteltu matkalipun hinta ja reitti, jolla sitä sovelletaan, tähän hintaan mahdollisesti sovellettavat rajoitukset, kuten mitkä kuluttajat voivat ostaa lipun, vaaditaanko ennakkomaksua tai perilläolon vähimmäisaikaa, minkä ajanjakson aikana lippu voidaan myydä kyseisellä hinnalla (ensimmäinen ja viimeinen myöntämispäivä) ja aika, jolloin tietyllä hinnalla myytyä lippua voidaan käyttää matkustamiseen (ensimmäinen ja viimeinen matkustuspäivä).

  Analyysi: Tämä tietojenvaihto on seurausta yritysten yhteenliittymän päätöksestä, ja se koskee kilpailijoiden hinnoittelusuunnitelmia. Tietojenvaihto on erittäin tehokas keino päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen ja sen vuoksi sen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Tämä johtuu siitä, että yhtiöt voivat vapaasti muuttaa yhteenliittymän ilmoittamia, omia suunniteltuja hintojaan milloin tahansa, jos ne saavat tietää, että niiden kilpailijat aikovat nostaa hintojaan. Näin yhtiöt voivat yhdessä nostaa hintatasoa ilman että ne menettävät markkinaosuuttaan. Esimerkiksi linja-autoyhtiö A voi tänään ilmoittaa seuraavasta kuukaudesta alkaen sovellettavasta hinnankorotuksesta reitillä kaupungista 1 kaupunkiin 2. Koska nämä tiedot ovat kaikkien muiden linja-autoyhtiöiden saatavilla, A voi odottaa kilpailijoidensa reaktiota tähän ilmoitukseen. Jos samalla reitillä liikennöivä yhtiö B vastaa hinnankorotukseen, A ei muuttaisi ilmoitustaan ja hinnankorotus tulisi myöhemmin voimaan. Jos B kuitenkaan ei vastaisi hinnankorotukseen, A voisi vielä tarkistaa hintaansa. Tarkistaminen jatkuisi, kunnes yhtiöt pääsevät yhdessä korkeammalle kilpailunvastaiselle hintatasolle. On epätodennäköistä, että tämä tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tietojenvaihto rajoittuu pelkästään kilpailijoihin, toisin sanoen linja-autoyhtiöiden asiakkaat eivät hyödy siitä suoraan. |
| --- | --- |

105.

Suunniteltuja tulevia hintoja koskevien tietojen vaihtaminen, jonka tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen

Esimerkki 1

Tilanne: Linja-autoyhtiöiden toimialajärjestö maassa X jakaa yksilöityjä tietoja suunnitelluista tulevista hinnoista ainoastaan linja-autoyhtiöille, jotka ovat sen jäseniä. Tietoihin sisältyvät muun muassa seuraavat tekijät: suunniteltu matkalipun hinta ja reitti, jolla sitä sovelletaan, tähän hintaan mahdollisesti sovellettavat rajoitukset, kuten mitkä kuluttajat voivat ostaa lipun, vaaditaanko ennakkomaksua tai perilläolon vähimmäisaikaa, minkä ajanjakson aikana lippu voidaan myydä kyseisellä hinnalla (ensimmäinen ja viimeinen myöntämispäivä) ja aika, jolloin tietyllä hinnalla myytyä lippua voidaan käyttää matkustamiseen (ensimmäinen ja viimeinen matkustuspäivä).

Analyysi: Tämä tietojenvaihto on seurausta yritysten yhteenliittymän päätöksestä, ja se koskee kilpailijoiden hinnoittelusuunnitelmia. Tietojenvaihto on erittäin tehokas keino päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen ja sen vuoksi sen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Tämä johtuu siitä, että yhtiöt voivat vapaasti muuttaa yhteenliittymän ilmoittamia, omia suunniteltuja hintojaan milloin tahansa, jos ne saavat tietää, että niiden kilpailijat aikovat nostaa hintojaan. Näin yhtiöt voivat yhdessä nostaa hintatasoa ilman että ne menettävät markkinaosuuttaan. Esimerkiksi linja-autoyhtiö A voi tänään ilmoittaa seuraavasta kuukaudesta alkaen sovellettavasta hinnankorotuksesta reitillä kaupungista 1 kaupunkiin 2. Koska nämä tiedot ovat kaikkien muiden linja-autoyhtiöiden saatavilla, A voi odottaa kilpailijoidensa reaktiota tähän ilmoitukseen. Jos samalla reitillä liikennöivä yhtiö B vastaa hinnankorotukseen, A ei muuttaisi ilmoitustaan ja hinnankorotus tulisi myöhemmin voimaan. Jos B kuitenkaan ei vastaisi hinnankorotukseen, A voisi vielä tarkistaa hintaansa. Tarkistaminen jatkuisi, kunnes yhtiöt pääsevät yhdessä korkeammalle kilpailunvastaiselle hintatasolle. On epätodennäköistä, että tämä tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tietojenvaihto rajoittuu pelkästään kilpailijoihin, toisin sanoen linja-autoyhtiöiden asiakkaat eivät hyödy siitä suoraan.

| 106. | Nykyisiä hintoja koskevien tietojen vaihtaminen, josta on riittävästi tehokkuusetuja kuluttajille

  Esimerkki 2


  Tilanne: Kansallinen matkailutoimisto sopii yhdessä linja-autoyhtiöiden kanssa pienessä maassa X linja-autolippujen nykyisiä hintoja koskevien tietojen jakamisesta vapaasti käytettävissä olevan verkkosivuston kautta (toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta, kuluttajat voivat jo ostaa lippuja niillä hinnoilla ja ehdoilla, joista tietoja vaihdetaan, eli kyse ei ole suunnitelluista tulevista hinnoista vaan tämänhetkisten ja tulevien palvelujen nykyisistä hinnoista). Tietoihin sisältyvät muun muassa seuraavat tekijät: suunniteltu matkalipun hinta ja reitti, jolla sitä sovelletaan, tähän hintaan mahdollisesti sovellettavat rajoitukset, kuten mitkä kuluttajat voivat ostaa lipun, vaaditaanko ennakkomaksua tai perilläolon vähimmäisaikaa ja aika, jolloin tietyllä hinnalla myytyä lippua voidaan käyttää matkustamiseen (ensimmäinen ja viimeinen matkustuspäivä). Linja-automatkustus maassa X ei kuulu samoille merkityksellisille markkinoille kuin juna- ja lentomatkustus. Merkityksellisten markkinoiden oletetaan olevan keskittyneet, vakaat ja suhteellisen yksinkertaiset, ja tietojenvaihto tekee hinnoittelusta läpinäkyvää.

  Analysisi: Tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen. Yritykset vaihtavat nykyisiä hintoja eivätkä suunniteltuja tulevia hintoja, koska ne myyvät jo käytännössä lippuja näillä hinnoilla (toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta). Sen vuoksi ei ole yhtä todennäköistä, että tämä tietojenvaihto muodostaa tehokkaan järjestelmän yhteensovittamisen keskipisteen saavuttamiseksi. Markkinarakenteen ja tietojen strategisen luonteen vuoksi on kuitenkin todennäköistä, että tämä tietojenvaihto muodostaa tehokkaan järjestelmän, jolla voidaan seurata kilpailunvastaisesta lopputuloksesta poikkeamista, jonka esiintyminen olisi todennäköistä tällaisissa markkinaolosuhteissa. Sen vuoksi tällä tietojenvaihdolla voi olla 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jos mahdollisuudesta seurata poikkeamisia voi aiheutua jossain määrin kilpailua rajoittavia vaikutuksia, on todennäköistä, että tietojenvaihdosta syntyvät tehokkuusedut siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavien vaikutusten todennäköisyyden ja suuruuden. Toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta, tietojenvaihto on julkista ja kuluttajat voivat käytännössä ostaa lippuja niillä hinnoilla ja ehdoilla, joista tietoja vaihdetaan. Sen vuoksi tästä tietojenvaihdosta on todennäköisesti suoraan hyötyä kuluttajille, sillä se pienentää kuluttajien tiedonhakukustannuksia ja parantaa valinnanvaraa ja siten myös edistää hintakilpailua. Näin ollen on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

106.

Nykyisiä hintoja koskevien tietojen vaihtaminen, josta on riittävästi tehokkuusetuja kuluttajille

Esimerkki 2

Tilanne: Kansallinen matkailutoimisto sopii yhdessä linja-autoyhtiöiden kanssa pienessä maassa X linja-autolippujen nykyisiä hintoja koskevien tietojen jakamisesta vapaasti käytettävissä olevan verkkosivuston kautta (toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta, kuluttajat voivat jo ostaa lippuja niillä hinnoilla ja ehdoilla, joista tietoja vaihdetaan, eli kyse ei ole suunnitelluista tulevista hinnoista vaan tämänhetkisten ja tulevien palvelujen nykyisistä hinnoista). Tietoihin sisältyvät muun muassa seuraavat tekijät: suunniteltu matkalipun hinta ja reitti, jolla sitä sovelletaan, tähän hintaan mahdollisesti sovellettavat rajoitukset, kuten mitkä kuluttajat voivat ostaa lipun, vaaditaanko ennakkomaksua tai perilläolon vähimmäisaikaa ja aika, jolloin tietyllä hinnalla myytyä lippua voidaan käyttää matkustamiseen (ensimmäinen ja viimeinen matkustuspäivä). Linja-automatkustus maassa X ei kuulu samoille merkityksellisille markkinoille kuin juna- ja lentomatkustus. Merkityksellisten markkinoiden oletetaan olevan keskittyneet, vakaat ja suhteellisen yksinkertaiset, ja tietojenvaihto tekee hinnoittelusta läpinäkyvää.

Analysisi: Tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen. Yritykset vaihtavat nykyisiä hintoja eivätkä suunniteltuja tulevia hintoja, koska ne myyvät jo käytännössä lippuja näillä hinnoilla (toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta). Sen vuoksi ei ole yhtä todennäköistä, että tämä tietojenvaihto muodostaa tehokkaan järjestelmän yhteensovittamisen keskipisteen saavuttamiseksi. Markkinarakenteen ja tietojen strategisen luonteen vuoksi on kuitenkin todennäköistä, että tämä tietojenvaihto muodostaa tehokkaan järjestelmän, jolla voidaan seurata kilpailunvastaisesta lopputuloksesta poikkeamista, jonka esiintyminen olisi todennäköistä tällaisissa markkinaolosuhteissa. Sen vuoksi tällä tietojenvaihdolla voi olla 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jos mahdollisuudesta seurata poikkeamisia voi aiheutua jossain määrin kilpailua rajoittavia vaikutuksia, on todennäköistä, että tietojenvaihdosta syntyvät tehokkuusedut siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavien vaikutusten todennäköisyyden ja suuruuden. Toisin kuin esimerkissä 1, 105 kohta, tietojenvaihto on julkista ja kuluttajat voivat käytännössä ostaa lippuja niillä hinnoilla ja ehdoilla, joista tietoja vaihdetaan. Sen vuoksi tästä tietojenvaihdosta on todennäköisesti suoraan hyötyä kuluttajille, sillä se pienentää kuluttajien tiedonhakukustannuksia ja parantaa valinnanvaraa ja siten myös edistää hintakilpailua. Näin ollen on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 107. | Tietojenvaihdon perusteella johdetut nykyiset hinnat

  Esimerkki 3


  Tilanne: Luksushotellit maan A pääkaupungissa muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin, jonka kustannusrakenteet ovat suurelta osin homogeeniset ja joka muodostaa erilliset merkitykselliset markkinat muista hotelleista. Ne vaihtavat suoraan yksilöityjä tietoja tämänhetkisistä majoitusasteista ja tuloista. Tässä tapauksessa osapuolet voivat vaihdettujen tietojen perusteella suoraan johtaa todelliset nykyiset hinnat.

  Analyysi: Jollei tietojenvaihtoon sisälly peiteltynä tulevia aikomuksia, tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen, koska hotellit vaihtavat nykyistä tilannetta koskevia tietoja eivätkä tietoja suunnitelluista tulevista hinnoista tai määristä. Tietojenvaihto aiheuttaisi kuitenkin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska kilpailijoiden todellisten nykyisten hintojen tietäminen helpottaisi todennäköisesti yritysten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista. Sitä käytettäisiin todennäköisesti kilpailunvastaisesta lopputuloksesta poikkeamisten seurantaan. Tietojenvaihto lisää markkinoiden läpinäkyvyyttä, sillä vaikka hotellit julkaisevat tavallisesti hinnastonsa, ne myös tarjoavat listahinnoista erilaisia alennuksia, jotka ovat seurausta neuvotteluista tai joita annetaan varhaisista tai ryhmävarauksista. Sen vuoksi lisätiedot, joita hotellit vaihtavat keskenään ei-julkisesti, ovat kaupallisesti arkaluonteisia eli strategisesti hyödyllisiä tietoja. Tämä tietojenvaihto helpottaa todennäköisesti kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla, koska siihen osallistuvat hotellit muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin ja niiden kilpailusuhde on pitkäaikainen (toistuva vuorovaikutus). Lisäksi hotellien kustannusrakenteet ovat suurelta osin homogeeniset. Kuluttajat ja markkinoille tulijat eivät pysty rajoittamaan niiden kilpailunvastaista käyttäytymistä, sillä kuluttajilla on vähän neuvotteluvoimaa ja markkinoille tulon esteet ovat suuria. On epätodennäköistä, että osapuolet pystyisivät tässä tapauksessa osoittamaan tietojenvaihdosta saatavia tehokkuusetuja, jotka siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Sen vuoksi on epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset voitaisiin täyttää. |
| --- | --- |

107.

Tietojenvaihdon perusteella johdetut nykyiset hinnat

Esimerkki 3

Tilanne: Luksushotellit maan A pääkaupungissa muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin, jonka kustannusrakenteet ovat suurelta osin homogeeniset ja joka muodostaa erilliset merkitykselliset markkinat muista hotelleista. Ne vaihtavat suoraan yksilöityjä tietoja tämänhetkisistä majoitusasteista ja tuloista. Tässä tapauksessa osapuolet voivat vaihdettujen tietojen perusteella suoraan johtaa todelliset nykyiset hinnat.

Analyysi: Jollei tietojenvaihtoon sisälly peiteltynä tulevia aikomuksia, tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei ole kilpailun rajoittaminen, koska hotellit vaihtavat nykyistä tilannetta koskevia tietoja eivätkä tietoja suunnitelluista tulevista hinnoista tai määristä. Tietojenvaihto aiheuttaisi kuitenkin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska kilpailijoiden todellisten nykyisten hintojen tietäminen helpottaisi todennäköisesti yritysten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista. Sitä käytettäisiin todennäköisesti kilpailunvastaisesta lopputuloksesta poikkeamisten seurantaan. Tietojenvaihto lisää markkinoiden läpinäkyvyyttä, sillä vaikka hotellit julkaisevat tavallisesti hinnastonsa, ne myös tarjoavat listahinnoista erilaisia alennuksia, jotka ovat seurausta neuvotteluista tai joita annetaan varhaisista tai ryhmävarauksista. Sen vuoksi lisätiedot, joita hotellit vaihtavat keskenään ei-julkisesti, ovat kaupallisesti arkaluonteisia eli strategisesti hyödyllisiä tietoja. Tämä tietojenvaihto helpottaa todennäköisesti kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla, koska siihen osallistuvat hotellit muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin ja niiden kilpailusuhde on pitkäaikainen (toistuva vuorovaikutus). Lisäksi hotellien kustannusrakenteet ovat suurelta osin homogeeniset. Kuluttajat ja markkinoille tulijat eivät pysty rajoittamaan niiden kilpailunvastaista käyttäytymistä, sillä kuluttajilla on vähän neuvotteluvoimaa ja markkinoille tulon esteet ovat suuria. On epätodennäköistä, että osapuolet pystyisivät tässä tapauksessa osoittamaan tietojenvaihdosta saatavia tehokkuusetuja, jotka siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Sen vuoksi on epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset voitaisiin täyttää.

| 108. | Vertailuanalyysistä saatavat edut – 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty

  Esimerkki 4


  Tilanne: Kolme suurta yritystä, joilla on 80 prosentin yhteenlaskettu markkinaosuus markkinoilla, jotka ovat vakaat, yksinkertaiset ja keskittyneet ja joilla on suuret markkinoille tulon esteet, vaihtaa keskenään ei-julkisesti ja toistuvasti tietoja, jotka koskevat huomattavaa osaa niiden yksilöidyistä kustannuksista. Yritykset väittävät tekevänsä näin voidakseen verrata suoritustaan kilpailijoihinsa ja vertailun perusteella parantaa tehokkuuttaan.

  Analyysi: Tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei periaatteessa ole kilpailun rajoittaminen. Sen vuoksi sen markkinavaikutuksia on arvioitava. Markkinarakenteen, vaihdettavien tietojen liittymisen suureen osaan yhtiön muuttuvista kustannuksista, tietojen yksilöidyn esitystavan ja niiden suuren markkinapeiton vuoksi on todennäköistä, että tietojenvaihto helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä ja sen vuoksi aiheuttaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. On epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät, koska väitetyt tehokkuusedut on mahdollista saavuttaa vähemmän rajoittavilla tavoilla, esimerkiksi siten, että kolmas osapuoli kerää tiedot, muuttaa ne tunnistamattomiksi ja kokoaa ne yhteen jonkinmuotoisessa teollisuuden ranking-listassa. Koska osapuolet muodostavat erittäin tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin, tässä tapauksessa jopa yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen voisi helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla. Tämä olisi kuitenkin erittäin epätodennäköistä, jos tietojenvaihto tapahtuisi avoimilla, hajanaisilla, epävakailla ja monimutkaisilla markkinoilla. |
| --- | --- |

108.

Vertailuanalyysistä saatavat edut – 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty

Esimerkki 4

Tilanne: Kolme suurta yritystä, joilla on 80 prosentin yhteenlaskettu markkinaosuus markkinoilla, jotka ovat vakaat, yksinkertaiset ja keskittyneet ja joilla on suuret markkinoille tulon esteet, vaihtaa keskenään ei-julkisesti ja toistuvasti tietoja, jotka koskevat huomattavaa osaa niiden yksilöidyistä kustannuksista. Yritykset väittävät tekevänsä näin voidakseen verrata suoritustaan kilpailijoihinsa ja vertailun perusteella parantaa tehokkuuttaan.

Analyysi: Tämän tietojenvaihdon tarkoituksena ei periaatteessa ole kilpailun rajoittaminen. Sen vuoksi sen markkinavaikutuksia on arvioitava. Markkinarakenteen, vaihdettavien tietojen liittymisen suureen osaan yhtiön muuttuvista kustannuksista, tietojen yksilöidyn esitystavan ja niiden suuren markkinapeiton vuoksi on todennäköistä, että tietojenvaihto helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä ja sen vuoksi aiheuttaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. On epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät, koska väitetyt tehokkuusedut on mahdollista saavuttaa vähemmän rajoittavilla tavoilla, esimerkiksi siten, että kolmas osapuoli kerää tiedot, muuttaa ne tunnistamattomiksi ja kokoaa ne yhteen jonkinmuotoisessa teollisuuden ranking-listassa. Koska osapuolet muodostavat erittäin tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin, tässä tapauksessa jopa yhteenkoottujen tietojen vaihtaminen voisi helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä markkinoilla. Tämä olisi kuitenkin erittäin epätodennäköistä, jos tietojenvaihto tapahtuisi avoimilla, hajanaisilla, epävakailla ja monimutkaisilla markkinoilla.

| 109. | Aidosti julkiset tiedot

  Esimerkki 5


  Tilanne: Suuren maan A kaikki bensiiniasemat omistavat neljä yritystä vaihtaa nykyisiä polttoainehintoja koskevia tietoja puhelimitse. Ne väittävät, ettei tällä tietojenvaihdolla voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska tiedot ovat julkisesti esillä suurissa kylteissä kaikilla bensiiniasemilla.

  Analyysi: Puhelimitse vaihdetut hintatiedot eivät ole aidosti julkisia, koska samojen tietojen hankkimisesta muulla tavoin aiheutuisi ajankulun ja matkojen vuoksi merkittäviä kustannuksia. Bensiiniasemien kylteissä eri puolilla maata ilmoitettujen hintojen kokoaminen edellyttäisi säännöllisiä matkoja pitkien välimatkojen päähän. Tästä aiheutuvat kustannukset ovat mahdollisesti suuret, minkä vuoksi tietoja ei voitaisi saada muutoin kuin tietojenvaihdon kautta. Lisäksi tietojenvaihto on järjestelmällistä ja kattaa merkitykselliset markkinat kokonaisuudessaan. Nämä markkinat muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin. Sen vuoksi on todennäköistä, että se luo olosuhteet keskinäiselle varmuudelle kilpailijoiden hinnoittelupolitiikasta ja siten todennäköisesti helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä. Näin ollen tällä tietojenvaihdolla on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

109.

Aidosti julkiset tiedot

Esimerkki 5

Tilanne: Suuren maan A kaikki bensiiniasemat omistavat neljä yritystä vaihtaa nykyisiä polttoainehintoja koskevia tietoja puhelimitse. Ne väittävät, ettei tällä tietojenvaihdolla voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska tiedot ovat julkisesti esillä suurissa kylteissä kaikilla bensiiniasemilla.

Analyysi: Puhelimitse vaihdetut hintatiedot eivät ole aidosti julkisia, koska samojen tietojen hankkimisesta muulla tavoin aiheutuisi ajankulun ja matkojen vuoksi merkittäviä kustannuksia. Bensiiniasemien kylteissä eri puolilla maata ilmoitettujen hintojen kokoaminen edellyttäisi säännöllisiä matkoja pitkien välimatkojen päähän. Tästä aiheutuvat kustannukset ovat mahdollisesti suuret, minkä vuoksi tietoja ei voitaisi saada muutoin kuin tietojenvaihdon kautta. Lisäksi tietojenvaihto on järjestelmällistä ja kattaa merkitykselliset markkinat kokonaisuudessaan. Nämä markkinat muodostavat tiukan, yksinkertaisen ja vakaan oligopolin. Sen vuoksi on todennäköistä, että se luo olosuhteet keskinäiselle varmuudelle kilpailijoiden hinnoittelupolitiikasta ja siten todennäköisesti helpottaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä. Näin ollen tällä tietojenvaihdolla on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 110. | Parempi kysyntään vastaaminen tehokkuusetuna

  Esimerkki 6


  Tilanne: Tuoreen pullotetun porkkanamehun merkityksellisillä markkinoilla on viisi tuottajaa. Kyseisen tuotteen kysyntä on erittäin epävakaata ja vaihtelee myyntipisteestä toiseen eri aikoina. Mehu on myytävä ja nautittava päivän sisällä tuotantopäivästä. Tuottajat sopivat, että ne perustavat riippumattoman tutkimusyhtiön, joka päivittäin kerää ajankohtaisia tietoja kussakin myyntipisteessä myymättä jääneestä mehusta, ja julkaisee tiedot verkkosivuillaan seuraavalla viikolla muodossa, jossa tiedot on koottu yhteen myyntipisteittäin. Julkaistujen tilastojen avulla tuottajat ja jälleenmyyjät pystyvät ennustamaan kysyntää ja asemoimaan tuotteen paremmin. Ennen tietojenvaihdon aloittamista jälleenmyyjiltä jäi suuria määriä mehua myymättä, minkä vuoksi ne pienensivät tuottajilta ostamaansa mehumäärää, toisin sanoen markkinat eivät toimineet tehokkaasti. Tämän seurauksena kysyntää ei pystytty usein tyydyttämään kaikkina aikoina ja kaikilla alueilla. Tietojenvaihtojärjestelmän ansiosta oli mahdollista ennustaa paremmin ylitarjonta ja alitarjonta, mikä vähensi tuntuvasti tilanteita, joissa kuluttajien kysyntä jäi täyttämättä, ja lisäsi markkinoilla myytyä määrää.

  Analyysi: Vaikka markkinat ovat melko keskittyneet ja vaihdetut tiedot ovat tuoreita ja strategisia, ei ole kovin todennäköistä, että tämä tietojenvaihto helpottaisi kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä, koska kilpailunvastainen lopputulos ei olisi todennäköinen näin epävakailla markkinoilla. Vaikka tietojenvaihdosta onkin seurauksena jonkin suuruinen kilpailua rajoittavien vaikutusten riski, tehokkuusedut, jotka ovat seurausta siitä, että tarjontaa suuren kysynnän paikoille lisätään ja pienen kysynnän paikoille vähennetään, todennäköisesti tasoittavat mahdolliset rajoittavat vaikutukset. Tietoja vaihdetaan julkisesti yhteenkootussa muodossa, minkä vuoksi siihen liittyvät kilpailunvastaiset riskit ovat pienemmät kuin jos tietojenvaihto olisi ei-julkista ja yksilöityä. Näin ollen tietojenvaihto ei ylitä sitä, mikä on välttämätöntä markkinoiden puutteellisen toiminnan korjaamiseksi. Sen vuoksi on todennäköistä, että tämä tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

110.

Parempi kysyntään vastaaminen tehokkuusetuna

Esimerkki 6

Tilanne: Tuoreen pullotetun porkkanamehun merkityksellisillä markkinoilla on viisi tuottajaa. Kyseisen tuotteen kysyntä on erittäin epävakaata ja vaihtelee myyntipisteestä toiseen eri aikoina. Mehu on myytävä ja nautittava päivän sisällä tuotantopäivästä. Tuottajat sopivat, että ne perustavat riippumattoman tutkimusyhtiön, joka päivittäin kerää ajankohtaisia tietoja kussakin myyntipisteessä myymättä jääneestä mehusta, ja julkaisee tiedot verkkosivuillaan seuraavalla viikolla muodossa, jossa tiedot on koottu yhteen myyntipisteittäin. Julkaistujen tilastojen avulla tuottajat ja jälleenmyyjät pystyvät ennustamaan kysyntää ja asemoimaan tuotteen paremmin. Ennen tietojenvaihdon aloittamista jälleenmyyjiltä jäi suuria määriä mehua myymättä, minkä vuoksi ne pienensivät tuottajilta ostamaansa mehumäärää, toisin sanoen markkinat eivät toimineet tehokkaasti. Tämän seurauksena kysyntää ei pystytty usein tyydyttämään kaikkina aikoina ja kaikilla alueilla. Tietojenvaihtojärjestelmän ansiosta oli mahdollista ennustaa paremmin ylitarjonta ja alitarjonta, mikä vähensi tuntuvasti tilanteita, joissa kuluttajien kysyntä jäi täyttämättä, ja lisäsi markkinoilla myytyä määrää.

Analyysi: Vaikka markkinat ovat melko keskittyneet ja vaihdetut tiedot ovat tuoreita ja strategisia, ei ole kovin todennäköistä, että tämä tietojenvaihto helpottaisi kilpailunvastaiseen lopputulokseen pääsemistä, koska kilpailunvastainen lopputulos ei olisi todennäköinen näin epävakailla markkinoilla. Vaikka tietojenvaihdosta onkin seurauksena jonkin suuruinen kilpailua rajoittavien vaikutusten riski, tehokkuusedut, jotka ovat seurausta siitä, että tarjontaa suuren kysynnän paikoille lisätään ja pienen kysynnän paikoille vähennetään, todennäköisesti tasoittavat mahdolliset rajoittavat vaikutukset. Tietoja vaihdetaan julkisesti yhteenkootussa muodossa, minkä vuoksi siihen liittyvät kilpailunvastaiset riskit ovat pienemmät kuin jos tietojenvaihto olisi ei-julkista ja yksilöityä. Näin ollen tietojenvaihto ei ylitä sitä, mikä on välttämätöntä markkinoiden puutteellisen toiminnan korjaamiseksi. Sen vuoksi on todennäköistä, että tämä tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

3.   TUTKIMUS- JA KEHITYSSOPIMUKSET

3.1   Määritelmä

| 111. | T&K-sopimukset vaihtelevat muodoltaan ja laajuudeltaan. Ne vaihtelevat T&K-toiminnan osittaisesta ulkoistamisesta nykyisen teknologian yhteiseen parantamiseen ja kokonaan uusien tuotteiden tutkimusta, kehittämistä ja markkinointia koskevaan yhteistyöhön. Sopimukset voivat olla muodoltaan yhteistyösopimuksia tai voivat koskea yhteisessä määräysvallassa olevaa yhtiötä. Tämä luku koskee kaikkia T&K-sopimusten muotoja, mukaan lukien niihin liittyvät sopimukset, jotka koskevat T&K:n tulosten kaupallista hyödyntämistä. |
| --- | --- |

111.

T&K-sopimukset vaihtelevat muodoltaan ja laajuudeltaan. Ne vaihtelevat T&K-toiminnan osittaisesta ulkoistamisesta nykyisen teknologian yhteiseen parantamiseen ja kokonaan uusien tuotteiden tutkimusta, kehittämistä ja markkinointia koskevaan yhteistyöhön. Sopimukset voivat olla muodoltaan yhteistyösopimuksia tai voivat koskea yhteisessä määräysvallassa olevaa yhtiötä. Tämä luku koskee kaikkia T&K-sopimusten muotoja, mukaan lukien niihin liittyvät sopimukset, jotka koskevat T&K:n tulosten kaupallista hyödyntämistä.

3.2   Merkitykselliset markkinat

| 112. | Kun määritellään merkityksellisiä markkinoita T&K-sopimuksen vaikutusten arvioimiseksi, on tärkeää kartoittaa ne tuotteet, teknologiat tai T&K-toimet, jotka rajoittavat eniten osapuolten kilpailukäyttäytymistä. Innovointi voi johtaa tuotteeseen (tai teknologiaan), joka kilpailee markkinoilla olemassa olevan tuotteen (tai teknologian) kanssa. Tämä on tilanne, kun T&K:n tarkoituksena ovat pienet parannukset tai muutokset, kuten joidenkin tuotteiden uudet mallit. Tällaisessa tapauksessa mahdolliset vaikutukset kohdistuvat nykyisten tuotteiden markkinoihin. Toinen ääripää ovat tapaukset, joissa innovointi johtaa täysin uuteen tuotteeseen, joka luo omat uudet tuotemarkkinansa (esimerkiksi uusi rokote aikaisemmin parantumattomaan tautiin). Monet tapaukset sijoittuvat kuitenkin näiden ääripäiden väliin, eli tilanteisiin, joissa innovointi voi johtaa tuotteisiin (tai teknologiaan), jotka ajan myötä korvaavat nykyiset tuotteet (tai teknologian) (esimerkiksi CD:t, jotka ovat korvanneet äänilevyt). Tapausten huolellinen tutkiminen voi edellyttää sekä nykyisten markkinoiden analysoimista että sen arvioimista, mikä vaikutus sopimuksella on innovointiin. |
| --- | --- |

112.

Kun määritellään merkityksellisiä markkinoita T&K-sopimuksen vaikutusten arvioimiseksi, on tärkeää kartoittaa ne tuotteet, teknologiat tai T&K-toimet, jotka rajoittavat eniten osapuolten kilpailukäyttäytymistä. Innovointi voi johtaa tuotteeseen (tai teknologiaan), joka kilpailee markkinoilla olemassa olevan tuotteen (tai teknologian) kanssa. Tämä on tilanne, kun T&K:n tarkoituksena ovat pienet parannukset tai muutokset, kuten joidenkin tuotteiden uudet mallit. Tällaisessa tapauksessa mahdolliset vaikutukset kohdistuvat nykyisten tuotteiden markkinoihin. Toinen ääripää ovat tapaukset, joissa innovointi johtaa täysin uuteen tuotteeseen, joka luo omat uudet tuotemarkkinansa (esimerkiksi uusi rokote aikaisemmin parantumattomaan tautiin). Monet tapaukset sijoittuvat kuitenkin näiden ääripäiden väliin, eli tilanteisiin, joissa innovointi voi johtaa tuotteisiin (tai teknologiaan), jotka ajan myötä korvaavat nykyiset tuotteet (tai teknologian) (esimerkiksi CD:t, jotka ovat korvanneet äänilevyt). Tapausten huolellinen tutkiminen voi edellyttää sekä nykyisten markkinoiden analysoimista että sen arvioimista, mikä vaikutus sopimuksella on innovointiin.

Nykyiset tuotemarkkinat

| 113. | Kun yhteistyö koskee T&K:ta nykyisten tuotteiden parantamiseksi, kyseiset nykyiset tuotteet ja niiden läheiset korvikkeet muodostavat yhteistyön kannalta merkitykselliset markkinat (79). |
| --- | --- |

113.

Kun yhteistyö koskee T&K:ta nykyisten tuotteiden parantamiseksi, kyseiset nykyiset tuotteet ja niiden läheiset korvikkeet muodostavat yhteistyön kannalta merkitykselliset markkinat (79).

| 114. | Jos T&K:n tarkoituksena on muuttaa nykyisiä tuotteita merkittävällä tavalla tai jopa luoda nykyiset tuotteet korvaava uusi tuote, substituutio nykyisten tuotteiden kanssa voi olla epätäydellistä tai tapahtua pitkällä aikavälillä. Voidaan päätellä, että vanhat ja mahdollisesti markkinoille tulevat uudet tuotteet eivät kuulu samoille merkityksellisille markkinoille (80). Nykyisten tuotteiden markkinoihin voi kuitenkin kohdistua vaikutusta, jos T&K-toimien yhdistäminen johtaa todennäköisesti siihen, että osapuolet sovittavat yhteen käyttäytymistään nykyisten tuotteiden toimittajina, esimerkiksi vaihtamalla kilpailun kannalta arkaluonteisia tietoja, jotka koskevat nykyisten tuotteiden markkinoita. |
| --- | --- |

114.

Jos T&K:n tarkoituksena on muuttaa nykyisiä tuotteita merkittävällä tavalla tai jopa luoda nykyiset tuotteet korvaava uusi tuote, substituutio nykyisten tuotteiden kanssa voi olla epätäydellistä tai tapahtua pitkällä aikavälillä. Voidaan päätellä, että vanhat ja mahdollisesti markkinoille tulevat uudet tuotteet eivät kuulu samoille merkityksellisille markkinoille (80). Nykyisten tuotteiden markkinoihin voi kuitenkin kohdistua vaikutusta, jos T&K-toimien yhdistäminen johtaa todennäköisesti siihen, että osapuolet sovittavat yhteen käyttäytymistään nykyisten tuotteiden toimittajina, esimerkiksi vaihtamalla kilpailun kannalta arkaluonteisia tietoja, jotka koskevat nykyisten tuotteiden markkinoita.

| 115. | Jos T&K koskee lopputuotteen tärkeää komponenttia, sekä komponenttimarkkinoilla että lopputuotteen markkinoilla voi olla merkitystä arvioinnin kannalta. Jos esimerkiksi autonvalmistajat tekevät T&K-yhteistyötä kehittääkseen uudenlaisen moottorin, tämä T&K-yhteistyö voi vaikuttaa automarkkinoihin. Lopputuotteiden markkinoilla on kuitenkin merkitystä arvioinnissa ainoastaan silloin, jos T&K:n kohteena oleva komponentti on teknisesti tai taloudellisesti olennainen osa kyseisiä lopputuotteita ja jos T&K-sopimuksen osapuolilla on markkinavoimaa lopputuotteiden markkinoilla. |
| --- | --- |

115.

Jos T&K koskee lopputuotteen tärkeää komponenttia, sekä komponenttimarkkinoilla että lopputuotteen markkinoilla voi olla merkitystä arvioinnin kannalta. Jos esimerkiksi autonvalmistajat tekevät T&K-yhteistyötä kehittääkseen uudenlaisen moottorin, tämä T&K-yhteistyö voi vaikuttaa automarkkinoihin. Lopputuotteiden markkinoilla on kuitenkin merkitystä arvioinnissa ainoastaan silloin, jos T&K:n kohteena oleva komponentti on teknisesti tai taloudellisesti olennainen osa kyseisiä lopputuotteita ja jos T&K-sopimuksen osapuolilla on markkinavoimaa lopputuotteiden markkinoilla.

Nykyiset teknologiamarkkinat

| 116. | T&K-yhteistyö voi tuotteiden lisäksi koskea myös teknologiaa. Kun teollis- ja tekijänoikeuksia markkinoidaan erillään niistä tuotteista, joihin ne liittyvät, myös merkitykselliset teknologiamarkkinat on määriteltävä. Teknologiamarkkinat muodostuvat lisensoiduista teollis- ja tekijänoikeuksista ja niiden läheisistä korvikkeista eli muista teknologioista, joita asiakkaat voisivat käyttää korvaavana teknologiana. |
| --- | --- |

116.

T&K-yhteistyö voi tuotteiden lisäksi koskea myös teknologiaa. Kun teollis- ja tekijänoikeuksia markkinoidaan erillään niistä tuotteista, joihin ne liittyvät, myös merkitykselliset teknologiamarkkinat on määriteltävä. Teknologiamarkkinat muodostuvat lisensoiduista teollis- ja tekijänoikeuksista ja niiden läheisistä korvikkeista eli muista teknologioista, joita asiakkaat voisivat käyttää korvaavana teknologiana.

| 117. | Teknologiamarkkinat määritellään käyttäen samoja menetelmiä kuin tuotemarkkinoita määriteltäessä (81). Lähtökohtana on osapuolten markkinoima teknologia, jonka pohjalta määritetään muut teknologiat, joihin asiakkaat voisivat vaihtaa vastauksena suhteellisten hintojen pieneen mutta pysyvään korotukseen. Sen jälkeen kun kyseiset teknologiat on määritetty, voidaan laskea markkinaosuudet jakamalla osapuolten saamat lisenssitulot kaikkien lisenssienantajien lisenssituloilla. |
| --- | --- |

117.

Teknologiamarkkinat määritellään käyttäen samoja menetelmiä kuin tuotemarkkinoita määriteltäessä (81). Lähtökohtana on osapuolten markkinoima teknologia, jonka pohjalta määritetään muut teknologiat, joihin asiakkaat voisivat vaihtaa vastauksena suhteellisten hintojen pieneen mutta pysyvään korotukseen. Sen jälkeen kun kyseiset teknologiat on määritetty, voidaan laskea markkinaosuudet jakamalla osapuolten saamat lisenssitulot kaikkien lisenssienantajien lisenssituloilla.

| 118. | Osapuolten asema nykyisen teknologian markkinoilla on merkityksellinen arviointitekijä, kun T&K-yhteistyö koskee merkittävää parannusta nykyiseen teknologiaan tai uutta teknologiaa, joka todennäköisesti korvaa nykyisen teknologian. Osapuolten markkinaosuuksia voidaan kuitenkin käyttää vain analyysin lähtökohtana. Teknologiamarkkinoilla on painotettava erityisesti mahdollista kilpailua. Jos yritykset, jotka eivät sillä hetkellä lisensoi omaa teknologiaansa, ovat mahdollisia teknologiamarkkinoille tulijoita, ne voivat rajoittaa osapuolten mahdollisuutta nostaa kannattavasti oman teknologiansa hintaa. Tämä tekijä voidaan myös ottaa huomioon suoraan markkinaosuuksien laskennassa siten, että lähtökohtana käytetään lisensoitua teknologiaa sisältävien tuotteiden myyntiä tuotantoketjun loppupään markkinoilla (ks. 123–126 kohta). |
| --- | --- |

118.

Osapuolten asema nykyisen teknologian markkinoilla on merkityksellinen arviointitekijä, kun T&K-yhteistyö koskee merkittävää parannusta nykyiseen teknologiaan tai uutta teknologiaa, joka todennäköisesti korvaa nykyisen teknologian. Osapuolten markkinaosuuksia voidaan kuitenkin käyttää vain analyysin lähtökohtana. Teknologiamarkkinoilla on painotettava erityisesti mahdollista kilpailua. Jos yritykset, jotka eivät sillä hetkellä lisensoi omaa teknologiaansa, ovat mahdollisia teknologiamarkkinoille tulijoita, ne voivat rajoittaa osapuolten mahdollisuutta nostaa kannattavasti oman teknologiansa hintaa. Tämä tekijä voidaan myös ottaa huomioon suoraan markkinaosuuksien laskennassa siten, että lähtökohtana käytetään lisensoitua teknologiaa sisältävien tuotteiden myyntiä tuotantoketjun loppupään markkinoilla (ks. 123–126 kohta).

Kilpailu innovaatiotoiminnassa (T&K-toiminta)

| 119. | On mahdollista, että T&K-yhteistyö ei vaikuta kilpailuun ainoastaan nykyisillä markkinoilla, vaan vaikuttaa sen lisäksi kilpailuun innovaatiotoiminnan alalla ja uusilla tuotemarkkinoilla. Näin on, jos T&K-yhteistyö koskee uutta tuotetta tai teknologiaa, joka mahdollisesti ennen pitkää korvaa nykyisen tuotteen tai teknologian tai jota kehitetään uutta käyttötarkoitusta varten, jolloin se ei korvaa nykyistä tuotetta vaan luo täysin uuden kysynnän. Tämänkaltaisessa tilanteessa kilpailuun innovoinnin alalla kohdistuvat vaikutukset ovat tärkeitä, mutta niitä ei aina pystytä arvioimaan riittävästi analysoimalla todellista tai mahdollista kilpailua nykyisillä tuote-/teknologiamarkkinoilla. Tältä osin voidaan erottaa kaksi mahdollista tilannetta riippuen innovoinnin luonteesta kyseisellä toimialalla. |
| --- | --- |

119.

On mahdollista, että T&K-yhteistyö ei vaikuta kilpailuun ainoastaan nykyisillä markkinoilla, vaan vaikuttaa sen lisäksi kilpailuun innovaatiotoiminnan alalla ja uusilla tuotemarkkinoilla. Näin on, jos T&K-yhteistyö koskee uutta tuotetta tai teknologiaa, joka mahdollisesti ennen pitkää korvaa nykyisen tuotteen tai teknologian tai jota kehitetään uutta käyttötarkoitusta varten, jolloin se ei korvaa nykyistä tuotetta vaan luo täysin uuden kysynnän. Tämänkaltaisessa tilanteessa kilpailuun innovoinnin alalla kohdistuvat vaikutukset ovat tärkeitä, mutta niitä ei aina pystytä arvioimaan riittävästi analysoimalla todellista tai mahdollista kilpailua nykyisillä tuote-/teknologiamarkkinoilla. Tältä osin voidaan erottaa kaksi mahdollista tilannetta riippuen innovoinnin luonteesta kyseisellä toimialalla.

| 120. | Ensimmäinen mahdollinen tilanne toteutuu esimerkiksi lääketeollisuuden alalla, jolla innovaatiotoiminta rakentuu siten, että jo hyvin varhaisessa vaiheessa voidaan määrittää kilpailevat T&K-keskukset. Kilpailevilla T&K-keskuksilla tarkoitetaan T&K-toimintaa tietyn uuden tuotteen tai teknologian luomiseksi sekä kyseisen T&K:n korvikkeita eli T&K:ta, jolla pyritään kehittämään korvaava tuote tai teknologia yhteistyön avulla kehitetylle tuotteelle tai teknologialle ja joka toteutetaan samanlaisessa aikataulussa. Tällöin voidaan analysoida, onko sopimuksenteon jälkeen jäljellä riittävä määrä T&K-keskuksia. Analyysin lähtökohta on osapuolten T&K-toiminta. Sen jälkeen on määritettävä varteenotettavat kilpailevat T&K-keskukset. Arvioitaessa sitä, ovatko kilpailevat keskukset varteenotettavia, on otettava huomioon seuraavat tekijät: mahdollisen muun T&K-toiminnan luonne, laajuus ja koko, käytettävissä olevat taloudelliset resurssit ja henkilöstö, taitotieto/patentit tai muu erityinen omaisuus, sekä aikataulu ja valmiudet hyödyntää mahdollisia tuloksia. T&K-keskus ei ole varteenotettava kilpailija, jos sitä ei voida pitää hyvänä korvikkeena osapuolten T&K-toiminnalle esimerkiksi resurssien tai aikataulun kannalta tarkasteltuna. |
| --- | --- |

120.

Ensimmäinen mahdollinen tilanne toteutuu esimerkiksi lääketeollisuuden alalla, jolla innovaatiotoiminta rakentuu siten, että jo hyvin varhaisessa vaiheessa voidaan määrittää kilpailevat T&K-keskukset. Kilpailevilla T&K-keskuksilla tarkoitetaan T&K-toimintaa tietyn uuden tuotteen tai teknologian luomiseksi sekä kyseisen T&K:n korvikkeita eli T&K:ta, jolla pyritään kehittämään korvaava tuote tai teknologia yhteistyön avulla kehitetylle tuotteelle tai teknologialle ja joka toteutetaan samanlaisessa aikataulussa. Tällöin voidaan analysoida, onko sopimuksenteon jälkeen jäljellä riittävä määrä T&K-keskuksia. Analyysin lähtökohta on osapuolten T&K-toiminta. Sen jälkeen on määritettävä varteenotettavat kilpailevat T&K-keskukset. Arvioitaessa sitä, ovatko kilpailevat keskukset varteenotettavia, on otettava huomioon seuraavat tekijät: mahdollisen muun T&K-toiminnan luonne, laajuus ja koko, käytettävissä olevat taloudelliset resurssit ja henkilöstö, taitotieto/patentit tai muu erityinen omaisuus, sekä aikataulu ja valmiudet hyödyntää mahdollisia tuloksia. T&K-keskus ei ole varteenotettava kilpailija, jos sitä ei voida pitää hyvänä korvikkeena osapuolten T&K-toiminnalle esimerkiksi resurssien tai aikataulun kannalta tarkasteltuna.

| 121. | Innovointiin kohdistuvan suoran vaikutuksen lisäksi yhteistyö voi vaikuttaa myös uusiin tuotemarkkinoihin. Uusiin markkinoihin kohdistuvia vaikutuksia on usein vaikea analysoida, koska markkinoita ei vielä ole olemassa. Sen vuoksi tällaisten markkinoiden arviointi sisältyy usein epäsuoraan innovoinnin alalla vallitsevan kilpailun arviointiin. Voi kuitenkin olla välttämätöntä tarkastella suoraan vaikutuksia, joita sopimuksen T&K-vaiheen jälkeisillä seikoilla on tällaisilla markkinoilla. Esimerkiksi T&K-sopimusta, johon sisältyy yhteinen tuotanto ja kaupallinen hyödyntäminen uusilla tuotemarkkinoilla, voidaan arvioida eri tavalla kuin pelkästään T&K:ta koskevaa sopimusta. |
| --- | --- |

121.

Innovointiin kohdistuvan suoran vaikutuksen lisäksi yhteistyö voi vaikuttaa myös uusiin tuotemarkkinoihin. Uusiin markkinoihin kohdistuvia vaikutuksia on usein vaikea analysoida, koska markkinoita ei vielä ole olemassa. Sen vuoksi tällaisten markkinoiden arviointi sisältyy usein epäsuoraan innovoinnin alalla vallitsevan kilpailun arviointiin. Voi kuitenkin olla välttämätöntä tarkastella suoraan vaikutuksia, joita sopimuksen T&K-vaiheen jälkeisillä seikoilla on tällaisilla markkinoilla. Esimerkiksi T&K-sopimusta, johon sisältyy yhteinen tuotanto ja kaupallinen hyödyntäminen uusilla tuotemarkkinoilla, voidaan arvioida eri tavalla kuin pelkästään T&K:ta koskevaa sopimusta.

| 122. | Toinen mahdollinen tilanne on, että innovointi alalla ei ole niin pitkälle jäsentynyttä, että voitaisiin nimetä T&K-keskukset. Tässä tilanteessa EFTAn valvontaviranomainen ei poikkeustapauksia lukuun ottamatta yritä arvioida tietyn T&K-yhteistyön vaikutusta innovointiin vaan rajoittuu arvioinnissaan kyseiseen T&K-yhteistyöhön liittyviin nykyisiin tuote- ja/tai teknologiamarkkinoihin. |
| --- | --- |

122.

Toinen mahdollinen tilanne on, että innovointi alalla ei ole niin pitkälle jäsentynyttä, että voitaisiin nimetä T&K-keskukset. Tässä tilanteessa EFTAn valvontaviranomainen ei poikkeustapauksia lukuun ottamatta yritä arvioida tietyn T&K-yhteistyön vaikutusta innovointiin vaan rajoittuu arvioinnissaan kyseiseen T&K-yhteistyöhön liittyviin nykyisiin tuote- ja/tai teknologiamarkkinoihin.

Markkinaosuuksien laskeminen

| 123. | Markkinaosuuksien laskemisessa on sekä T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen että näiden suuntaviivojen mukaisesti otettava huomioon ero nykyisten markkinoiden ja innovaatiokilpailun välillä. T&K-yhteistyön aloittamisvaiheessa lähtökohtana ovat niiden tuotteiden nykyiset markkinat, joita kehittämisen kohteena olevilla tuotteilla voidaan parantaa tai joilla ne voidaan korvata. Jos T&K-sopimuksen tarkoituksena on vain parantaa tai jalostaa nykyisiä tuotteita, kyseiset markkinat sisältävät T&K:n kohteena suoraan olevat tuotteet. Markkinaosuudet voidaan siten laskea nykyisten tuotteiden myynnin arvon perusteella. |
| --- | --- |

123.

Markkinaosuuksien laskemisessa on sekä T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen että näiden suuntaviivojen mukaisesti otettava huomioon ero nykyisten markkinoiden ja innovaatiokilpailun välillä. T&K-yhteistyön aloittamisvaiheessa lähtökohtana ovat niiden tuotteiden nykyiset markkinat, joita kehittämisen kohteena olevilla tuotteilla voidaan parantaa tai joilla ne voidaan korvata. Jos T&K-sopimuksen tarkoituksena on vain parantaa tai jalostaa nykyisiä tuotteita, kyseiset markkinat sisältävät T&K:n kohteena suoraan olevat tuotteet. Markkinaosuudet voidaan siten laskea nykyisten tuotteiden myynnin arvon perusteella.

| 124. | Jos T&K:lla on tarkoitus korvata nykyinen tuote, uudesta tuotteesta tulee onnistuessaan nykyisten tuotteiden korvike. Osapuolten kilpailuaseman arvioimiseksi markkinaosuudet voidaan jälleen laskea nykyisten tuotteiden myynnin arvon perusteella. Tämän mukaisesti poikkeus, joka T&K-sopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa myönnetään kyseisille tapauksille, perustuu markkinaosuuteen sellaisten tuotteiden merkityksellisillä markkinoilla, joita voidaan parantaa sopimustuotteilla tai jotka voidaan korvata niillä (82). T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamiseksi tämä markkinaosuus ei saa ylittää 25:tä prosenttia (83). |
| --- | --- |

124.

Jos T&K:lla on tarkoitus korvata nykyinen tuote, uudesta tuotteesta tulee onnistuessaan nykyisten tuotteiden korvike. Osapuolten kilpailuaseman arvioimiseksi markkinaosuudet voidaan jälleen laskea nykyisten tuotteiden myynnin arvon perusteella. Tämän mukaisesti poikkeus, joka T&K-sopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa myönnetään kyseisille tapauksille, perustuu markkinaosuuteen sellaisten tuotteiden merkityksellisillä markkinoilla, joita voidaan parantaa sopimustuotteilla tai jotka voidaan korvata niillä (82). T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamiseksi tämä markkinaosuus ei saa ylittää 25:tä prosenttia (83).

| 125. | Teknologiamarkkinoilla yksi tapa on laskea markkinaosuudet kunkin teknologian osuutena rojalteina saaduista lisenssituloista. Tämä vastaa yksittäisen teknologian osuutta markkinoista, joilla on lisensoitu kilpailevia teknologioita. Tämä voi kuitenkin olla usein pelkästään teoreettinen eikä kovin käytännönläheinen tapa siitä syystä, että rojalteista ei ole selviä tietoja, markkinoilla käytetään rojaltivapaata ristiinlisensointia jne. Vaihtoehtoinen tapa on laskea markkinaosuudet teknologiamarkkinoilla lisensoitua teknologiaa sisältävien tavaroiden tai palvelujen myynnin perusteella tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tässä tapauksessa otetaan huomioon kaikkien tuotteiden myynti merkityksellisillä tuotemarkkinoilla riippumatta siitä, sisältyykö niihin lisensoitua teknologiaa (84). Näilläkään markkinoilla markkinaosuus ei saa ylittää 25:tä prosenttia (laskentamenetelmästä riippumatta), jotta T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta voitaisiin soveltaa. |
| --- | --- |

125.

Teknologiamarkkinoilla yksi tapa on laskea markkinaosuudet kunkin teknologian osuutena rojalteina saaduista lisenssituloista. Tämä vastaa yksittäisen teknologian osuutta markkinoista, joilla on lisensoitu kilpailevia teknologioita. Tämä voi kuitenkin olla usein pelkästään teoreettinen eikä kovin käytännönläheinen tapa siitä syystä, että rojalteista ei ole selviä tietoja, markkinoilla käytetään rojaltivapaata ristiinlisensointia jne. Vaihtoehtoinen tapa on laskea markkinaosuudet teknologiamarkkinoilla lisensoitua teknologiaa sisältävien tavaroiden tai palvelujen myynnin perusteella tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tässä tapauksessa otetaan huomioon kaikkien tuotteiden myynti merkityksellisillä tuotemarkkinoilla riippumatta siitä, sisältyykö niihin lisensoitua teknologiaa (84). Näilläkään markkinoilla markkinaosuus ei saa ylittää 25:tä prosenttia (laskentamenetelmästä riippumatta), jotta T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta voitaisiin soveltaa.

| 126. | Jos T&K:lla on tarkoitus kehittää tuote, joka johtaa täysin uuteen kysyntään, myyntiin perustuvia markkinaosuuksia ei voida laskea. Voidaan ainoastaan analysoida sopimuksen vaikutukset innovaatiokilpailuun. Tämän vuoksi T&K-sopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa käsitellään näitä sopimuksia sellaisten yritysten välisinä sopimuksina, jotka eivät kilpaile keskenään, ja myönnetään niille markkinaosuudesta riippumatta poikkeus, joka on voimassa yhteisen T&K:n keston ja lisäksi vielä seitsemän vuotta alkaen päivästä, jona tuote tuodaan ensimmäistä kertaa markkinoille (85). Ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu voidaan kuitenkin peruuttaa, jos sopimus poistaa tehokkaan kilpailun innovoinnin alalta (86). Seitsemän vuoden jälkeen on mahdollista laskea myynnin arvoon perustuvat markkinaosuudet ja soveltaa 25 prosentin markkinaosuusrajaa (87). |
| --- | --- |

126.

Jos T&K:lla on tarkoitus kehittää tuote, joka johtaa täysin uuteen kysyntään, myyntiin perustuvia markkinaosuuksia ei voida laskea. Voidaan ainoastaan analysoida sopimuksen vaikutukset innovaatiokilpailuun. Tämän vuoksi T&K-sopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa käsitellään näitä sopimuksia sellaisten yritysten välisinä sopimuksina, jotka eivät kilpaile keskenään, ja myönnetään niille markkinaosuudesta riippumatta poikkeus, joka on voimassa yhteisen T&K:n keston ja lisäksi vielä seitsemän vuotta alkaen päivästä, jona tuote tuodaan ensimmäistä kertaa markkinoille (85). Ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu voidaan kuitenkin peruuttaa, jos sopimus poistaa tehokkaan kilpailun innovoinnin alalta (86). Seitsemän vuoden jälkeen on mahdollista laskea myynnin arvoon perustuvat markkinaosuudet ja soveltaa 25 prosentin markkinaosuusrajaa (87).

3.3   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

3.3.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

| 127. | T&K-yhteistyö voi rajoittaa kilpailua eri tavoin. Se voi ensinnäkin vähentää tai hidastaa innovointia, mikä johtaa siihen, että markkinoille tulee vähemmän tai huonompia tuotteita myöhemmin kuin muutoin tulisi. Toiseksi T&K-yhteistyö voi tuote- tai teknologiamarkkinoilla vähentää merkittävästi osapuolten välistä kilpailua sopimuksen soveltamisalan ulkopuolella tai tehdä kilpailunvastaisesta yhteensovittamisesta todennäköistä näillä markkinoilla, jolloin se johtaa hintojen nousemiseen. Markkinoiden sulkeminen voi muodostua ongelmaksi ainoastaan silloin, kun ainakin yhdellä yhteistyön osapuolella on merkittävää markkinavoimaa (joka ei välttämättä merkitse määräävää asemaa) keskeisen teknologian alalla ja tulosten hyödyntäminen perustuu yksinoikeuteen. |
| --- | --- |

127.

T&K-yhteistyö voi rajoittaa kilpailua eri tavoin. Se voi ensinnäkin vähentää tai hidastaa innovointia, mikä johtaa siihen, että markkinoille tulee vähemmän tai huonompia tuotteita myöhemmin kuin muutoin tulisi. Toiseksi T&K-yhteistyö voi tuote- tai teknologiamarkkinoilla vähentää merkittävästi osapuolten välistä kilpailua sopimuksen soveltamisalan ulkopuolella tai tehdä kilpailunvastaisesta yhteensovittamisesta todennäköistä näillä markkinoilla, jolloin se johtaa hintojen nousemiseen. Markkinoiden sulkeminen voi muodostua ongelmaksi ainoastaan silloin, kun ainakin yhdellä yhteistyön osapuolella on merkittävää markkinavoimaa (joka ei välttämättä merkitse määräävää asemaa) keskeisen teknologian alalla ja tulosten hyödyntäminen perustuu yksinoikeuteen.

3.3.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 128. | T&K-sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä ei todellisuudessa pyritä yhteiseen T&K-toimintaan vaan niiden tarkoituksena on luoda verhottu kartelli eli kielletty hintojen vahvistaminen, tuotannon rajoittaminen tai markkinoiden jakaminen. T&K-sopimus, johon sisältyy mahdollisten tulevien tulosten yhteinen hyödyntäminen, ei kuitenkaan välttämättä rajoita kilpailua. |
| --- | --- |

128.

T&K-sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä ei todellisuudessa pyritä yhteiseen T&K-toimintaan vaan niiden tarkoituksena on luoda verhottu kartelli eli kielletty hintojen vahvistaminen, tuotannon rajoittaminen tai markkinoiden jakaminen. T&K-sopimus, johon sisältyy mahdollisten tulevien tulosten yhteinen hyödyntäminen, ei kuitenkaan välttämättä rajoita kilpailua.

3.3.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 129. | Useimmat T&K-sopimukset eivät kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaisia ovat ensinnäkin monet sopimukset, jotka koskevat T&K-yhteistyötä suhteellisen varhaisessa vaiheessa kaukana mahdollisten tulosten hyödyntämisestä. |
| --- | --- |

129.

Useimmat T&K-sopimukset eivät kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaisia ovat ensinnäkin monet sopimukset, jotka koskevat T&K-yhteistyötä suhteellisen varhaisessa vaiheessa kaukana mahdollisten tulosten hyödyntämisestä.

| 130. | Lisäksi sellaisten yritysten välinen T&K-yhteistyö, jotka eivät ole kilpailijoita keskenään, ei yleensä johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin (88). Osapuolten välistä kilpailusuhdetta on tarkasteltava vaikutusalaan kuuluvien nykyisten markkinoiden ja/tai innovoinnin pohjalta. Jos osapuolet eivät objektiivisten seikkojen perusteella pysty suorittamaan tarvittavaa T&K:ta itsenäisesti, esimerkiksi osapuolten teknisten valmiuksien vuoksi, T&K-sopimuksella ei yleensä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämä koskee esimerkiksi yrityksiä, jotka yhdistävät toisiaan täydentäviä taitoja, teknologioita ja muita resursseja. Mahdollista kilpailua on arvioitava realistiselta pohjalta. Osapuolia ei esimerkiksi voida pitää mahdollisina kilpailijoina vain siitä syystä, että yhteistyö mahdollistaa niille T&K-toiminnan harjoittamisen. Ratkaisevaa on, onko osapuolella yksinään tähän tarvittavat keinot kuten omaisuuserät, taitotieto ja muut resurssit. |
| --- | --- |

130.

Lisäksi sellaisten yritysten välinen T&K-yhteistyö, jotka eivät ole kilpailijoita keskenään, ei yleensä johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin (88). Osapuolten välistä kilpailusuhdetta on tarkasteltava vaikutusalaan kuuluvien nykyisten markkinoiden ja/tai innovoinnin pohjalta. Jos osapuolet eivät objektiivisten seikkojen perusteella pysty suorittamaan tarvittavaa T&K:ta itsenäisesti, esimerkiksi osapuolten teknisten valmiuksien vuoksi, T&K-sopimuksella ei yleensä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämä koskee esimerkiksi yrityksiä, jotka yhdistävät toisiaan täydentäviä taitoja, teknologioita ja muita resursseja. Mahdollista kilpailua on arvioitava realistiselta pohjalta. Osapuolia ei esimerkiksi voida pitää mahdollisina kilpailijoina vain siitä syystä, että yhteistyö mahdollistaa niille T&K-toiminnan harjoittamisen. Ratkaisevaa on, onko osapuolella yksinään tähän tarvittavat keinot kuten omaisuuserät, taitotieto ja muut resurssit.

| 131. | Aikaisemmin itse harjoitetun T&K:n ulkoistaminen on erityinen T&K-yhteistyön muoto. Tällaisessa tapauksessa T&K:n suorittavat usein erikoistuneet yritykset, tutkimuslaitokset tai akateemiset laitokset, jotka eivät osallistu tulosten hyödyntämiseen. Tällaisiin sopimuksiin sisältyy tavallisesti mahdollisten tulosten osalta taitotiedon siirtoa koskeva lauseke ja/tai yksinomainen toimitusvelvoite, jotka eivät johda 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, koska yhteistyötä tekevät osapuolet täydentävät toisiaan. |
| --- | --- |

131.

Aikaisemmin itse harjoitetun T&K:n ulkoistaminen on erityinen T&K-yhteistyön muoto. Tällaisessa tapauksessa T&K:n suorittavat usein erikoistuneet yritykset, tutkimuslaitokset tai akateemiset laitokset, jotka eivät osallistu tulosten hyödyntämiseen. Tällaisiin sopimuksiin sisältyy tavallisesti mahdollisten tulosten osalta taitotiedon siirtoa koskeva lauseke ja/tai yksinomainen toimitusvelvoite, jotka eivät johda 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, koska yhteistyötä tekevät osapuolet täydentävät toisiaan.

| 132. | T&K-yhteistyö, johon ei sisälly mahdollisten tulosten yhteistä hyödyntämistä lisensoinnin, tuotannon ja/tai markkinoinnin avulla, johtaa vain harvoin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Tällaiset pelkästään T&K:ta koskevat sopimukset voivat aiheuttaa kilpailuongelman ainoastaan, jos ne vähentävät tuntuvasti innovointia koskevaa kilpailua siten, että jäljelle jää ainoastaan muutama varteenotettava kilpaileva T&K-keskus. |
| --- | --- |

132.

T&K-yhteistyö, johon ei sisälly mahdollisten tulosten yhteistä hyödyntämistä lisensoinnin, tuotannon ja/tai markkinoinnin avulla, johtaa vain harvoin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Tällaiset pelkästään T&K:ta koskevat sopimukset voivat aiheuttaa kilpailuongelman ainoastaan, jos ne vähentävät tuntuvasti innovointia koskevaa kilpailua siten, että jäljelle jää ainoastaan muutama varteenotettava kilpaileva T&K-keskus.

| 133. | T&K-sopimukset johtavat todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, kun yhteistyön osapuolilla on markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla ja/tai innovointiin liittyvä kilpailu on tuntuvasti vähentynyt. |
| --- | --- |

133.

T&K-sopimukset johtavat todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, kun yhteistyön osapuolilla on markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla ja/tai innovointiin liittyvä kilpailu on tuntuvasti vähentynyt.

| 134. | Ei ole olemassa absoluuttista rajaa, jonka ylittyessä voidaan olettaa, että T&K-sopimus luo markkinavoimaa tai säilyttää sen ja siten todennäköisesti johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Kilpailijoiden välisille T&K-sopimuksille myönnetään kuitenkin ryhmäpoikkeus, jos niiden yhteenlaskettu markkinaosuus ei ylitä 25:tä prosenttia ja muut T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisedellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

134.

Ei ole olemassa absoluuttista rajaa, jonka ylittyessä voidaan olettaa, että T&K-sopimus luo markkinavoimaa tai säilyttää sen ja siten todennäköisesti johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Kilpailijoiden välisille T&K-sopimuksille myönnetään kuitenkin ryhmäpoikkeus, jos niiden yhteenlaskettu markkinaosuus ei ylitä 25:tä prosenttia ja muut T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisedellytykset täyttyvät.

| 135. | Sopimukset, jotka kuuluvat T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on yli 25 prosenttia, eivät välttämättä johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Mitä vahvempi osapuolten yhteenlaskettu asema nykyisillä markkinoilla on ja/tai mitä enemmän innovointiin liittyvää kilpailua rajoitetaan, sitä todennäköisempää kuitenkin on, että T&K-sopimus voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia (89). |
| --- | --- |

135.

Sopimukset, jotka kuuluvat T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on yli 25 prosenttia, eivät välttämättä johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Mitä vahvempi osapuolten yhteenlaskettu asema nykyisillä markkinoilla on ja/tai mitä enemmän innovointiin liittyvää kilpailua rajoitetaan, sitä todennäköisempää kuitenkin on, että T&K-sopimus voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia (89).

| 136. | Jos T&K on suunnattu nykyisten tuotteiden/teknologioiden parantamiseen tai jalostamiseen, mahdolliset vaikutukset kohdistuvat kyseisten nykyisten tuotteiden/teknologioiden merkityksellisiin markkinoihin. Hintoihin, tuotantoon, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin kohdistuvat vaikutukset nykyisillä markkinoilla ovat kuitenkin todennäköisiä ainoastaan, jos osapuolilla on yhdessä vahva asema, markkinoille pääsy on vaikeaa ja muuta innovaatiotoimintaa on vähän. Jos T&K lisäksi koskee vain suhteellisen pientä lopputuotteen osaa, kilpailuun lopputuotteiden markkinoilla kohdistuvat vaikutukset ovat hyvin pienet tai olemattomat. |
| --- | --- |

136.

Jos T&K on suunnattu nykyisten tuotteiden/teknologioiden parantamiseen tai jalostamiseen, mahdolliset vaikutukset kohdistuvat kyseisten nykyisten tuotteiden/teknologioiden merkityksellisiin markkinoihin. Hintoihin, tuotantoon, tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan tai innovointiin kohdistuvat vaikutukset nykyisillä markkinoilla ovat kuitenkin todennäköisiä ainoastaan, jos osapuolilla on yhdessä vahva asema, markkinoille pääsy on vaikeaa ja muuta innovaatiotoimintaa on vähän. Jos T&K lisäksi koskee vain suhteellisen pientä lopputuotteen osaa, kilpailuun lopputuotteiden markkinoilla kohdistuvat vaikutukset ovat hyvin pienet tai olemattomat.

| 137. | Yleisesti ottaen on erotettava toisistaan pelkästään T&K:ta koskevat sopimukset ja sopimukset laajemmasta yhteistyöstä, johon sisältyy tulosten hyödyntäminen useassa vaiheessa (eli lisensointi, tuotanto, markkinointi). Kuten 132 kohdassa todettiin, pelkästään T&K:ta koskevalla sopimuksella on ainoastaan harvoin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämä koskee erityisesti T&K-toimintaa, jolla pyritään vähäisiin parannuksiin nykyisissä tuotteissa tai nykyisessä teknologiassa. Jos T&K-yhteistyöhön tällaisessa tapauksessa sisältyy tulosten yhteinen hyödyntäminen vain kolmansille lisensoinnin kautta, markkinoiden sulkemisen kaltaiset rajoittavat vaikutukset ovat epätodennäköisiä. Jos yhteistyöhön kuitenkin sisältyy myös hiukan parannettujen tuotteiden tai teknologioiden yhteinen tuotanto ja/tai markkinointi, sen vaikutuksia kilpailuun on tutkittava tarkemmin. Kilpailua rajoittavat vaikutukset, jotka nostavat hintoja tai vähentävät tuotantoa nykyisillä markkinoilla, ovat todennäköisempiä, jos osapuolet ovat vahvoja kilpailijoita. |
| --- | --- |

137.

Yleisesti ottaen on erotettava toisistaan pelkästään T&K:ta koskevat sopimukset ja sopimukset laajemmasta yhteistyöstä, johon sisältyy tulosten hyödyntäminen useassa vaiheessa (eli lisensointi, tuotanto, markkinointi). Kuten 132 kohdassa todettiin, pelkästään T&K:ta koskevalla sopimuksella on ainoastaan harvoin 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämä koskee erityisesti T&K-toimintaa, jolla pyritään vähäisiin parannuksiin nykyisissä tuotteissa tai nykyisessä teknologiassa. Jos T&K-yhteistyöhön tällaisessa tapauksessa sisältyy tulosten yhteinen hyödyntäminen vain kolmansille lisensoinnin kautta, markkinoiden sulkemisen kaltaiset rajoittavat vaikutukset ovat epätodennäköisiä. Jos yhteistyöhön kuitenkin sisältyy myös hiukan parannettujen tuotteiden tai teknologioiden yhteinen tuotanto ja/tai markkinointi, sen vaikutuksia kilpailuun on tutkittava tarkemmin. Kilpailua rajoittavat vaikutukset, jotka nostavat hintoja tai vähentävät tuotantoa nykyisillä markkinoilla, ovat todennäköisempiä, jos osapuolet ovat vahvoja kilpailijoita.

| 138. | Jos T&K:n tavoitteena on täysin uusi tuote (tai teknologia), joka luo omat uudet markkinansa, vaikutukset hintoihin ja tuotantoon nykyisillä markkinoilla ovat suhteellisen epätodennäköisiä. Analyysissa on keskityttävä mahdollisiin innovointia koskeviin rajoituksiin, esimerkiksi mahdollisten tulevien tuotteiden tai tulevan teknologian laatuun ja valikoimaan taikka innovaatiovauhtiin. Rajoittavia vaikutuksia voi esiintyä, jos vähintään kaksi kyseisen uuden tuotteen kehittämiseen osallistuvista muutamista yrityksistä alkaa harjoittaa yhteistyötä vaiheessa, jossa kukin niistä on jo melko lähellä tuotteen saattamista markkinoille. Tällaiset vaikutukset ovat tavallisesti suoraan seurausta osapuolten välisestä sopimuksesta. Pelkästään T&K:ta koskeva sopimus voi myös rajoittaa innovointia. Yleensä T&K-yhteistyö, joka koskee täysin uusia tuotteita, ei kuitenkaan todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, paitsi jos varteenotettavia vaihtoehtoisia T&K-keskuksia on ainoastaan vähän. Tämä periaate ei muutu merkittävästi, vaikka yhteistyöhön sisältyisi tulosten yhteinen hyödyntäminen, jopa yhteinen markkinointi. Tällaisissa tapauksissa yhteinen hyödyntäminen voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin ainoastaan silloin, kun siihen liittyy kolmansien sulkeminen keskeisten teknologioiden ulkopuolelle. Tällaisia ongelmia ei kuitenkaan synny, jos osapuolet myöntävät lisenssejä, joiden perusteella kolmannet voivat kilpailla tehokkaasti. |
| --- | --- |

138.

Jos T&K:n tavoitteena on täysin uusi tuote (tai teknologia), joka luo omat uudet markkinansa, vaikutukset hintoihin ja tuotantoon nykyisillä markkinoilla ovat suhteellisen epätodennäköisiä. Analyysissa on keskityttävä mahdollisiin innovointia koskeviin rajoituksiin, esimerkiksi mahdollisten tulevien tuotteiden tai tulevan teknologian laatuun ja valikoimaan taikka innovaatiovauhtiin. Rajoittavia vaikutuksia voi esiintyä, jos vähintään kaksi kyseisen uuden tuotteen kehittämiseen osallistuvista muutamista yrityksistä alkaa harjoittaa yhteistyötä vaiheessa, jossa kukin niistä on jo melko lähellä tuotteen saattamista markkinoille. Tällaiset vaikutukset ovat tavallisesti suoraan seurausta osapuolten välisestä sopimuksesta. Pelkästään T&K:ta koskeva sopimus voi myös rajoittaa innovointia. Yleensä T&K-yhteistyö, joka koskee täysin uusia tuotteita, ei kuitenkaan todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, paitsi jos varteenotettavia vaihtoehtoisia T&K-keskuksia on ainoastaan vähän. Tämä periaate ei muutu merkittävästi, vaikka yhteistyöhön sisältyisi tulosten yhteinen hyödyntäminen, jopa yhteinen markkinointi. Tällaisissa tapauksissa yhteinen hyödyntäminen voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin ainoastaan silloin, kun siihen liittyy kolmansien sulkeminen keskeisten teknologioiden ulkopuolelle. Tällaisia ongelmia ei kuitenkaan synny, jos osapuolet myöntävät lisenssejä, joiden perusteella kolmannet voivat kilpailla tehokkaasti.

| 139. | Monet T&K-sopimukset ovat jossain kahden 137 ja 138 kohdassa esitetyn tilanteen välissä. Sen vuoksi niillä voi olla vaikutusta sekä innovointiin että nykyisiin markkinoihin. Tästä seuraa, että sekä nykyisillä markkinoilla että innovointiin kohdistuvilla vaikutuksilla voi olla merkitystä arvioitaessa osapuolten yhteenlaskettuja asemia, keskittymisastetta, toimijoiden tai innovoijien lukumäärää ja markkinoille tulon edellytyksiä. Joissakin tapauksissa voi esiintyä kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jotka ilmenevät korkeampina hintoina tai tuotannon ja innovoinnin vähentymisenä, tuotteiden laadun heikentymisenä tai tuotevalikoiman supistumisena nykyisillä markkinoilla sekä kielteisenä vaikutuksena innovointiin hidastamalla kehitystä. Jos esimerkiksi merkittävät kilpailijat nykyisillä teknologiamarkkinoilla harjoittavat yhteistyötä kehittääkseen uutta teknologiaa, joka jonain päivänä mahdollisesti korvaa nykyiset tuotteet, tämä yhteistyö voi hidastaa uuden teknologian kehittämistä, jos osapuolilla on markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla ja niillä on lisäksi vahva asema T&K-toiminnassa. Samanlainen vaikutus voi syntyä, jos merkittävä toimija nykyisillä markkinoilla tekee yhteistyötä paljon pienemmän yrityksen tai jopa mahdollisen kilpailijan kanssa, joka on juuri tuomassa markkinoille uuden tuotteen/teknologian, joka voi horjuttaa vakiintuneen toimijan asemaa. |
| --- | --- |

139.

Monet T&K-sopimukset ovat jossain kahden 137 ja 138 kohdassa esitetyn tilanteen välissä. Sen vuoksi niillä voi olla vaikutusta sekä innovointiin että nykyisiin markkinoihin. Tästä seuraa, että sekä nykyisillä markkinoilla että innovointiin kohdistuvilla vaikutuksilla voi olla merkitystä arvioitaessa osapuolten yhteenlaskettuja asemia, keskittymisastetta, toimijoiden tai innovoijien lukumäärää ja markkinoille tulon edellytyksiä. Joissakin tapauksissa voi esiintyä kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jotka ilmenevät korkeampina hintoina tai tuotannon ja innovoinnin vähentymisenä, tuotteiden laadun heikentymisenä tai tuotevalikoiman supistumisena nykyisillä markkinoilla sekä kielteisenä vaikutuksena innovointiin hidastamalla kehitystä. Jos esimerkiksi merkittävät kilpailijat nykyisillä teknologiamarkkinoilla harjoittavat yhteistyötä kehittääkseen uutta teknologiaa, joka jonain päivänä mahdollisesti korvaa nykyiset tuotteet, tämä yhteistyö voi hidastaa uuden teknologian kehittämistä, jos osapuolilla on markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla ja niillä on lisäksi vahva asema T&K-toiminnassa. Samanlainen vaikutus voi syntyä, jos merkittävä toimija nykyisillä markkinoilla tekee yhteistyötä paljon pienemmän yrityksen tai jopa mahdollisen kilpailijan kanssa, joka on juuri tuomassa markkinoille uuden tuotteen/teknologian, joka voi horjuttaa vakiintuneen toimijan asemaa.

| 140. | Sopimukset voivat jäädä T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle myös osapuolten markkinavoimasta riippumatta. Tämä koskee esimerkiksi sopimuksia, jotka rajoittavat kohtuuttomasti osapuolen mahdollisuuksia hyödyntää T&K-yhteistyön tuloksia (90). T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus sisältää erillisen poikkeuksen tästä yleissäännöstä sellaisille akateemisille laitoksille, tutkimuslaitoksille tai erikoistuneille yrityksille, jotka tarjoavat T&K:ta palveluna eivätkä osallistu T&K:n tulosten teolliseen hyödyntämiseen (91). Sopimus, johon ei sovelleta T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta ja joka sisältää yksinomaisia käyttöoikeuksia hyödyntämistä varten, voi kuitenkin täyttää 53 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, jos se kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, erityisesti jos yksinoikeudet ovat markkinoiden, riskien sekä T&K:n tulosten hyödyntämisen edellyttämien investointien suuruuden vuoksi taloudellisesti välttämättömiä. |
| --- | --- |

140.

Sopimukset voivat jäädä T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle myös osapuolten markkinavoimasta riippumatta. Tämä koskee esimerkiksi sopimuksia, jotka rajoittavat kohtuuttomasti osapuolen mahdollisuuksia hyödyntää T&K-yhteistyön tuloksia (90). T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus sisältää erillisen poikkeuksen tästä yleissäännöstä sellaisille akateemisille laitoksille, tutkimuslaitoksille tai erikoistuneille yrityksille, jotka tarjoavat T&K:ta palveluna eivätkä osallistu T&K:n tulosten teolliseen hyödyntämiseen (91). Sopimus, johon ei sovelleta T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta ja joka sisältää yksinomaisia käyttöoikeuksia hyödyntämistä varten, voi kuitenkin täyttää 53 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, jos se kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, erityisesti jos yksinoikeudet ovat markkinoiden, riskien sekä T&K:n tulosten hyödyntämisen edellyttämien investointien suuruuden vuoksi taloudellisesti välttämättömiä.

3.4   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

3.4.1   
  Tehokkuusedut

| 141. | Monilla T&K-sopimuksilla saavutetaan toisiaan täydentävien taitojen ja omaisuuserien kautta tehokkuusetuja, riippumatta siitä, sisältyykö niihin mahdollisten tulosten yhteinen hyödyntäminen. Näin ollen T&K-sopimukset johtavat parempien tai uusien tuotteiden ja teknologioiden kehittämiseen ja markkinoille saattamiseen nopeammin kuin mikä olisi mahdollista muutoin. T&K-sopimukset voivat myös johtaa osaamisen laajempaan jakeluun, mikä voi edistää innovointia. T&K-sopimukset voivat johtaa myös kustannusten pienentymiseen. |
| --- | --- |

141.

Monilla T&K-sopimuksilla saavutetaan toisiaan täydentävien taitojen ja omaisuuserien kautta tehokkuusetuja, riippumatta siitä, sisältyykö niihin mahdollisten tulosten yhteinen hyödyntäminen. Näin ollen T&K-sopimukset johtavat parempien tai uusien tuotteiden ja teknologioiden kehittämiseen ja markkinoille saattamiseen nopeammin kuin mikä olisi mahdollista muutoin. T&K-sopimukset voivat myös johtaa osaamisen laajempaan jakeluun, mikä voi edistää innovointia. T&K-sopimukset voivat johtaa myös kustannusten pienentymiseen.

3.4.2   
  Välttämättömyys

| 142. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä T&K-sopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Erityisesti T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 5 artiklassa lueteltujen rajoitusten vuoksi voi olla epätodennäköisempää, että 53 artiklan 3 kohdan edellytysten katsottaisiin täyttyvän yksittäisen arvioinnin jälkeen. Sen vuoksi yleensä on tarpeen, että T&K-sopimuksen osapuolet osoittavat tällaisten rajoitusten olevan välttämättömiä yhteistyön kannalta. |
| --- | --- |

142.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä T&K-sopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Erityisesti T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 5 artiklassa lueteltujen rajoitusten vuoksi voi olla epätodennäköisempää, että 53 artiklan 3 kohdan edellytysten katsottaisiin täyttyvän yksittäisen arvioinnin jälkeen. Sen vuoksi yleensä on tarpeen, että T&K-sopimuksen osapuolet osoittavat tällaisten rajoitusten olevan välttämättömiä yhteistyön kannalta.

3.4.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

| 143. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät T&K-sopimuksesta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Esimerkiksi uusien tai parannettujen tuotteiden tuomisesta markkinoille saatavan edun on ylitettävä hintojen nouseminen tai muut kilpailua rajoittavat vaikutukset. Yleensä on todennäköisempää, että T&K-sopimus johtaa kuluttajia hyödyttäviin tehokkuusetuihin, jos T&K-sopimus johtaa toisiaan täydentävien taitojen ja omaisuuserien yhdistämiseen. Sopimuspuolilla voi esimerkiksi olla erilaiset tutkimusvalmiudet. Jos osapuolten taidot ja omaisuuserät sitä vastoin ovat hyvin samankaltaiset, T&K-sopimuksen merkittävin vaikutus voi olla se, että se poistaa yhden tai useamman osapuolen harjoittaman T&K:n kokonaan tai osittain. Tämä poistaisi sopimuspuolten (kiinteitä) kustannuksia, mutta siitä ei todennäköisesti aiheutuisi etuja, jotka siirretään kuluttajille. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa sitä epätodennäköisemmin ne lisäksi siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

143.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät T&K-sopimuksesta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Esimerkiksi uusien tai parannettujen tuotteiden tuomisesta markkinoille saatavan edun on ylitettävä hintojen nouseminen tai muut kilpailua rajoittavat vaikutukset. Yleensä on todennäköisempää, että T&K-sopimus johtaa kuluttajia hyödyttäviin tehokkuusetuihin, jos T&K-sopimus johtaa toisiaan täydentävien taitojen ja omaisuuserien yhdistämiseen. Sopimuspuolilla voi esimerkiksi olla erilaiset tutkimusvalmiudet. Jos osapuolten taidot ja omaisuuserät sitä vastoin ovat hyvin samankaltaiset, T&K-sopimuksen merkittävin vaikutus voi olla se, että se poistaa yhden tai useamman osapuolen harjoittaman T&K:n kokonaan tai osittain. Tämä poistaisi sopimuspuolten (kiinteitä) kustannuksia, mutta siitä ei todennäköisesti aiheutuisi etuja, jotka siirretään kuluttajille. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa sitä epätodennäköisemmin ne lisäksi siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

3.4.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 144. | Jos osapuolet saavat mahdollisuuden kilpailun poistamiseen merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita (tai teknologioita), 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty. |
| --- | --- |

144.

Jos osapuolet saavat mahdollisuuden kilpailun poistamiseen merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita (tai teknologioita), 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty.

3.4.5   
  Arviointiajankohta

| 145. | Kilpailua rajoittavia sopimuksia arvioidaan 53 artiklan 3 kohdan mukaan siinä konkreettisessa tilanteessa, jossa ne toteutetaan, ja tiettynä hetkenä vallitsevien tosiseikkojen perusteella. Tosiseikoissa tapahtuvat olennaiset muutokset vaikuttavat arviointiin. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan poikkeussääntöä sovelletaan niin kauan kuin kaikki 53 artiklan 3 kohdan neljä edellytystä täyttyvät, ja sen soveltaminen lakkaa, kun kaikki edellytykset eivät enää täyty. Kun 53 artiklan 3 kohtaa sovelletaan näiden periaatteiden mukaisesti, on otettava huomioon osapuolten tekemät alustavat investoinnit, joista on aiheutunut uponneita kustannuksia, sekä tehokkuutta lisäävään investointiin sitoutumisen ja sen takaisinsaamisen edellyttämä aika ja siihen liittyvät rajoitukset. ETA-sopimuksen 53 artiklaa ei voida soveltaa ottamatta asianmukaisesti huomioon tällaista edeltävää investointia. Osapuolille aiheutunut riski ja uponneita kustannuksia aiheuttava investointi, joka on toteutettava sopimuksen täytäntöön panemiseksi, voivat näin ollen johtaa siihen, että sopimus ei kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai täyttää 53 artiklan 3 kohdassa määritellyt edellytykset investoinnin takaisinsaamisen edellyttämänä aikana. Jos investoinnista seurauksena olevalla keksinnöllä on jonkin muotoinen osapuolille teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevien sääntöjen mukaan myönnetty yksinoikeus, tällaisen investoinnin takaisinsaantiaika ei yleensä todennäköisesti ylitä näiden sääntöjen mukaan vahvistettua yksinoikeuden kestoa. |
| --- | --- |

145.

Kilpailua rajoittavia sopimuksia arvioidaan 53 artiklan 3 kohdan mukaan siinä konkreettisessa tilanteessa, jossa ne toteutetaan, ja tiettynä hetkenä vallitsevien tosiseikkojen perusteella. Tosiseikoissa tapahtuvat olennaiset muutokset vaikuttavat arviointiin. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan poikkeussääntöä sovelletaan niin kauan kuin kaikki 53 artiklan 3 kohdan neljä edellytystä täyttyvät, ja sen soveltaminen lakkaa, kun kaikki edellytykset eivät enää täyty. Kun 53 artiklan 3 kohtaa sovelletaan näiden periaatteiden mukaisesti, on otettava huomioon osapuolten tekemät alustavat investoinnit, joista on aiheutunut uponneita kustannuksia, sekä tehokkuutta lisäävään investointiin sitoutumisen ja sen takaisinsaamisen edellyttämä aika ja siihen liittyvät rajoitukset. ETA-sopimuksen 53 artiklaa ei voida soveltaa ottamatta asianmukaisesti huomioon tällaista edeltävää investointia. Osapuolille aiheutunut riski ja uponneita kustannuksia aiheuttava investointi, joka on toteutettava sopimuksen täytäntöön panemiseksi, voivat näin ollen johtaa siihen, että sopimus ei kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai täyttää 53 artiklan 3 kohdassa määritellyt edellytykset investoinnin takaisinsaamisen edellyttämänä aikana. Jos investoinnista seurauksena olevalla keksinnöllä on jonkin muotoinen osapuolille teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevien sääntöjen mukaan myönnetty yksinoikeus, tällaisen investoinnin takaisinsaantiaika ei yleensä todennäköisesti ylitä näiden sääntöjen mukaan vahvistettua yksinoikeuden kestoa.

| 146. | Joissakin tapauksissa kilpailua rajoittava sopimus on peruuttamaton. Kun kilpailua rajoittava sopimus on pantu täytäntöön, sitä edeltänyttä tilannetta ei voida palauttaa. Tällöin arvioinnin on perustuttava pelkästään täytäntöönpanon aikaisiin tosiseikkoihin. Esimerkiksi sellaisen T&K-sopimuksen tapauksessa, jonka kaikki osapuolet luopuvat omista tutkimushankkeistaan yhdistääkseen valmiutensa toisen osapuolen valmiuksiin, hylättyä hanketta voi objektiivisesti katsoen olla teknisesti ja taloudellisesti mahdotonta elvyttää. Yksittäisistä tutkimushankkeista luopumisesta tehdyn sopimuksen kilpailua edistävien ja haittaavien vaikutusten arvioinnin on siis perustuttava ajankohtaan, jolloin sopimuksen täytäntöönpano saatiin päätökseen. Jos sopimus on kyseisenä ajankohtana yhdenmukainen 53 artiklan kanssa esimerkiksi siksi, että riittävän monella kolmannella osapuolella on kilpailevia T&K-hankkeita, osapuolten sopimus, jolla ne luopuvat omista hankkeistaan, pysyy yhdenmukaisena 53 artiklan kanssa, vaikka kolmansien osapuolten hankkeet epäonnistuisivat myöhemmin. ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaista kieltoa voidaan kuitenkin soveltaa sopimuksen sellaisiin muihin osiin, joiden osalta ei aiheudu peruuttamattomuuden ongelmaa. Jos esimerkiksi yhteisen T&K:n lisäksi sopimuksessa määrätään yhteisestä hyödyntämisestä, 53 artiklaa voidaan soveltaa sopimuksen tähän osaan, jos myöhemmän markkinakehityksen johdosta sopimus johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin eikä (enää) täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä, kun otetaan huomioon edeltäneistä investoinneista aiheutuneet uponneet kustannukset. |
| --- | --- |

146.

Joissakin tapauksissa kilpailua rajoittava sopimus on peruuttamaton. Kun kilpailua rajoittava sopimus on pantu täytäntöön, sitä edeltänyttä tilannetta ei voida palauttaa. Tällöin arvioinnin on perustuttava pelkästään täytäntöönpanon aikaisiin tosiseikkoihin. Esimerkiksi sellaisen T&K-sopimuksen tapauksessa, jonka kaikki osapuolet luopuvat omista tutkimushankkeistaan yhdistääkseen valmiutensa toisen osapuolen valmiuksiin, hylättyä hanketta voi objektiivisesti katsoen olla teknisesti ja taloudellisesti mahdotonta elvyttää. Yksittäisistä tutkimushankkeista luopumisesta tehdyn sopimuksen kilpailua edistävien ja haittaavien vaikutusten arvioinnin on siis perustuttava ajankohtaan, jolloin sopimuksen täytäntöönpano saatiin päätökseen. Jos sopimus on kyseisenä ajankohtana yhdenmukainen 53 artiklan kanssa esimerkiksi siksi, että riittävän monella kolmannella osapuolella on kilpailevia T&K-hankkeita, osapuolten sopimus, jolla ne luopuvat omista hankkeistaan, pysyy yhdenmukaisena 53 artiklan kanssa, vaikka kolmansien osapuolten hankkeet epäonnistuisivat myöhemmin. ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaista kieltoa voidaan kuitenkin soveltaa sopimuksen sellaisiin muihin osiin, joiden osalta ei aiheudu peruuttamattomuuden ongelmaa. Jos esimerkiksi yhteisen T&K:n lisäksi sopimuksessa määrätään yhteisestä hyödyntämisestä, 53 artiklaa voidaan soveltaa sopimuksen tähän osaan, jos myöhemmän markkinakehityksen johdosta sopimus johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin eikä (enää) täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä, kun otetaan huomioon edeltäneistä investoinneista aiheutuneet uponneet kustannukset.

3.5   Esimerkkejä

| 147. | Yhteisen T&K:n vaikutus innovaatiomarkkinoihin/uusiin tuotemarkkinoihin

  Esimerkki 1


  Tilanne: A ja B ovat elektronisten komponenttien valmistuksen ETA-markkinoiden kaksi suurta yritystä. Kummankin markkinaosuus on 30 prosenttia. Molemmat ovat tehneet suuria T&K-investointeja pienoiskomponenttien kehittämiseksi ja valmistaneet alustavia prototyyppejä. Yritykset päättävät yhdistää T&K-toimintansa perustamalla yhteisyrityksen, jonka tehtävänä on T&K:n loppuun saattaminen ja komponenttien valmistus. Komponentit myydään takaisin emoyhtiöille, jotka huolehtivat tuotteiden saattamisesta markkinoille itsenäisesti. Loppuosa markkinoista koostuu pienistä yrityksistä, joilla ei ole riittäviä resursseja tarvittavia investointeja varten.

  Analyysi: Vaikka pienoiskomponentit todennäköisesti kilpailevat nykyisten komponenttien kanssa joissain sovelluksissa, käytännössä ne kuitenkin merkitsevät uutta teknologiaa. Analyysissa on otettava huomioon näille tulevaisuuden markkinoille tähtäävä tutkimustoiminta. Jos yhteisyritys jatkaa toimintaansa, tarvittavaan valmistusteknologiaan on vain yksi tie, vaikka vaikuttaa todennäköiseltä, että sekä A että B voisivat päästä markkinoille myös yksinään erillisine tuotteineen. Sen vuoksi sopimus pienentää tuotevalikoimaa. Yhteinen tuotanto voi lisäksi rajoittaa suoraan sopimuspuolten välistä kilpailua ja johtaa siihen, että ne sopivat tuotantotasoista, laadusta tai muista merkittävistä kilpailuparametreistä. Tämä rajoittaisi kilpailua, vaikka osapuolet saattavat tuotteet markkinoille itsenäisesti. Osapuolet voisivat esimerkiksi rajoittaa yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kukin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Lisäksi yhteisyritys voisi veloittaa osapuolilta korkean siirtohinnan, mikä lisäisi osapuolten tuotantokustannuksia. Tämä voi johtaa korkeampiin hintoihin tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Osapuolilla on suuri yhteenlaskettu markkinaosuus nykyisillä tuotantoketjun loppupään markkinoilla, ja loput markkinoista ovat hajanaiset. Tämä tilanne on todennäköisesti vieläkin korostuneempi uusilla tuotantoketjun loppupään markkinoilla, koska pienemmät kilpailijat eivät pysty investoimaan uusiin komponentteihin. Sen vuoksi on melko todennäköistä, että yhteinen tuotanto rajoittaa kilpailua. Lisäksi pienoiskomponenttien markkinat kehittyvät todennäköisesti tulevaisuudessa duopoliksi, jonka osapuolilla on paljon yhteneviä kustannuksia ja jonka osapuolet mahdollisesti vaihtavat keskenään kaupallisesti arkaluonteisia tietoja. Sen vuoksi voi olla vakava riski, että markkinoilla esiintyy kilpailunvastaista yhteensovittamista, joka johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin ollen on todennäköistä, että T&K-sopimus johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Sopimus voisi johtaa tehokkuusetuihin tuomalla uuden teknologian nopeammin markkinoille, mutta osapuolet eivät toisaalta kohtaisi ollenkaan kilpailua T&K-tasolla, mikä voisi vähentää selvästi niiden kannustimia kehittää uutta teknologiaa nopeasti. Vaikka osa näistä ongelmista voisi poistua, jos osapuolet sitoutuisivat lisensoimaan pienoiskomponenttien valmistuksen keskeisen taitotiedon kolmansille kohtuullisin ehdoin, on epätodennäköistä, että tämä poistaisi kaikki ongelmat ja täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

  Esimerkki 2


  Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut uuteen teknologiaan perustuvan lääkeaineen, joka merkitsee vallankumousta tietyn taudin hoidossa. Yhtiö A tekee T&K-sopimuksen suuren lääketehdas B:n kanssa, joka on tähän asti valmistanut kyseisen taudin hoidossa tarvittavat lääkkeet. B:llä ei ole samanlaista kokemusta tai T&K-ohjelmaa eikä se pystyisi hankkimaan tällaista kokemusta merkityksellisen ajanjakson aikana. Tällä hetkellä käytettävän valmisteen markkinoilla B:llä on noin 75 prosentin markkinaosuus kaikissa ETA-valtioissa, mutta sen patenttien voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluessa. Kaksi muuta eri yritysten muodostamaa tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B saa uuden tuotteen yksinomaista valmistusta ja jakelua varten lisenssin, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti. Odotusten mukaan uusi tuote voitaisiin saada markkinoille 5–7 vuodessa.

  Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, mikä lisää huomattavasti tuotteen markkinoille saattamisen todennäköisyyttä. Vaikka B:llä on todennäköisesti tuntuvasti markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla, tämä markkinavoima vähenee pian. Sopimus ei johda B:n harjoittaman T&K:n loppumiseen, sillä B:llä ei ole kokemusta tältä tutkimusalalta, ja on todennäköistä, että muut tutkimuskeskukset poistavat kannustimet vähentää T&K-toimintaa. Oikeus hyödyntää tuotetta patentin voimassaoloajan on tarpeen, jotta B ryhtyisi tarvittaviin suuriin investointeihin, eikä A:lla puolestaan ole omia markkinointiresursseja. Näin ollen on todennäköistä, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka tällaisia vaikutuksia olisi, 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyisivät todennäköisesti. |
| --- | --- |

147.

Yhteisen T&K:n vaikutus innovaatiomarkkinoihin/uusiin tuotemarkkinoihin

Esimerkki 1

Tilanne: A ja B ovat elektronisten komponenttien valmistuksen ETA-markkinoiden kaksi suurta yritystä. Kummankin markkinaosuus on 30 prosenttia. Molemmat ovat tehneet suuria T&K-investointeja pienoiskomponenttien kehittämiseksi ja valmistaneet alustavia prototyyppejä. Yritykset päättävät yhdistää T&K-toimintansa perustamalla yhteisyrityksen, jonka tehtävänä on T&K:n loppuun saattaminen ja komponenttien valmistus. Komponentit myydään takaisin emoyhtiöille, jotka huolehtivat tuotteiden saattamisesta markkinoille itsenäisesti. Loppuosa markkinoista koostuu pienistä yrityksistä, joilla ei ole riittäviä resursseja tarvittavia investointeja varten.

Analyysi: Vaikka pienoiskomponentit todennäköisesti kilpailevat nykyisten komponenttien kanssa joissain sovelluksissa, käytännössä ne kuitenkin merkitsevät uutta teknologiaa. Analyysissa on otettava huomioon näille tulevaisuuden markkinoille tähtäävä tutkimustoiminta. Jos yhteisyritys jatkaa toimintaansa, tarvittavaan valmistusteknologiaan on vain yksi tie, vaikka vaikuttaa todennäköiseltä, että sekä A että B voisivat päästä markkinoille myös yksinään erillisine tuotteineen. Sen vuoksi sopimus pienentää tuotevalikoimaa. Yhteinen tuotanto voi lisäksi rajoittaa suoraan sopimuspuolten välistä kilpailua ja johtaa siihen, että ne sopivat tuotantotasoista, laadusta tai muista merkittävistä kilpailuparametreistä. Tämä rajoittaisi kilpailua, vaikka osapuolet saattavat tuotteet markkinoille itsenäisesti. Osapuolet voisivat esimerkiksi rajoittaa yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kukin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Lisäksi yhteisyritys voisi veloittaa osapuolilta korkean siirtohinnan, mikä lisäisi osapuolten tuotantokustannuksia. Tämä voi johtaa korkeampiin hintoihin tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Osapuolilla on suuri yhteenlaskettu markkinaosuus nykyisillä tuotantoketjun loppupään markkinoilla, ja loput markkinoista ovat hajanaiset. Tämä tilanne on todennäköisesti vieläkin korostuneempi uusilla tuotantoketjun loppupään markkinoilla, koska pienemmät kilpailijat eivät pysty investoimaan uusiin komponentteihin. Sen vuoksi on melko todennäköistä, että yhteinen tuotanto rajoittaa kilpailua. Lisäksi pienoiskomponenttien markkinat kehittyvät todennäköisesti tulevaisuudessa duopoliksi, jonka osapuolilla on paljon yhteneviä kustannuksia ja jonka osapuolet mahdollisesti vaihtavat keskenään kaupallisesti arkaluonteisia tietoja. Sen vuoksi voi olla vakava riski, että markkinoilla esiintyy kilpailunvastaista yhteensovittamista, joka johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin ollen on todennäköistä, että T&K-sopimus johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Sopimus voisi johtaa tehokkuusetuihin tuomalla uuden teknologian nopeammin markkinoille, mutta osapuolet eivät toisaalta kohtaisi ollenkaan kilpailua T&K-tasolla, mikä voisi vähentää selvästi niiden kannustimia kehittää uutta teknologiaa nopeasti. Vaikka osa näistä ongelmista voisi poistua, jos osapuolet sitoutuisivat lisensoimaan pienoiskomponenttien valmistuksen keskeisen taitotiedon kolmansille kohtuullisin ehdoin, on epätodennäköistä, että tämä poistaisi kaikki ongelmat ja täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

Esimerkki 2

Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut uuteen teknologiaan perustuvan lääkeaineen, joka merkitsee vallankumousta tietyn taudin hoidossa. Yhtiö A tekee T&K-sopimuksen suuren lääketehdas B:n kanssa, joka on tähän asti valmistanut kyseisen taudin hoidossa tarvittavat lääkkeet. B:llä ei ole samanlaista kokemusta tai T&K-ohjelmaa eikä se pystyisi hankkimaan tällaista kokemusta merkityksellisen ajanjakson aikana. Tällä hetkellä käytettävän valmisteen markkinoilla B:llä on noin 75 prosentin markkinaosuus kaikissa ETA-valtioissa, mutta sen patenttien voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluessa. Kaksi muuta eri yritysten muodostamaa tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B saa uuden tuotteen yksinomaista valmistusta ja jakelua varten lisenssin, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti. Odotusten mukaan uusi tuote voitaisiin saada markkinoille 5–7 vuodessa.

Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, mikä lisää huomattavasti tuotteen markkinoille saattamisen todennäköisyyttä. Vaikka B:llä on todennäköisesti tuntuvasti markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla, tämä markkinavoima vähenee pian. Sopimus ei johda B:n harjoittaman T&K:n loppumiseen, sillä B:llä ei ole kokemusta tältä tutkimusalalta, ja on todennäköistä, että muut tutkimuskeskukset poistavat kannustimet vähentää T&K-toimintaa. Oikeus hyödyntää tuotetta patentin voimassaoloajan on tarpeen, jotta B ryhtyisi tarvittaviin suuriin investointeihin, eikä A:lla puolestaan ole omia markkinointiresursseja. Näin ollen on todennäköistä, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka tällaisia vaikutuksia olisi, 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyisivät todennäköisesti.

| 148. | Markkinoilta sulkemisen riski

  Esimerkki 3


  Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut uuden teknologian, joka mullistaa tietyn tuotteen markkinat. Kyseisillä markkinoilla on monopoliasemassa tuottaja B, koska yksikään kilpailija ei pysty kilpailemaan B:n nykyisen teknologian kanssa. Kaksi muuta eri yritysten muodostamaa tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B:lle myönnetään teknologian käyttöä koskeva yksinoikeudellinen lisenssi, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti, ja se sitoutuu rahoittamaan ainoastaan A:n teknologian kehittämisen.

  Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, mikä lisää huomattavasti tuotteen markkinoille saattamisen todennäköisyyttä. Se, että B sitoutuu A:n uuteen teknologiaan, voi kuitenkin todennäköisesti johtaa siihen, että kaksi kilpailevaa tutkimuskeskusta luopuu hankkeistaan, koska niiden voisi olla vaikeaa saada jatkossa rahoitusta menetettyään teknologiansa todennäköisimmän mahdollisen asiakkaan. Tällaisessa tilanteessa yksikään mahdollinen kilpailija ei pystyisi haastamaan B:n monopoliasemaa tulevaisuudessa. Sopimuksella olevan markkinoita sulkevan vaikutuksen katsottaisiin johtavan 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Jotta 53 artiklan 3 kohtaa voitaisiin soveltaa, osapuolten olisi osoitettava, että myönnetty yksinoikeus on välttämätön uuden teknologian saattamiseksi markkinoille.

  Esimerkki 4


  Tilanne: Yrityksellä A on markkinavoimaa markkinoilla, joille sen menestyslääke kuuluu. Pieni yritys B, joka harjoittaa lääkealan T&K-toimintaa ja API-tuotantoa (API = active pharmaceutical ingredient eli vaikuttava farmaseuttinen aine), on keksinyt uuden prosessin, jonka avulla on mahdollista valmistaa A:n menestyslääkettä edullisemmin. Se on hakenut prosessille patenttia ja jatkaa prosessin kehittämistä teollisuustuotantoa varten. Menestyslääkkeen (API-)patentti päättyy vajaassa kolmessa vuodessa; sen jälkeen on useita lääkettä koskevia prosessipatentteja. B katsoo, että sen kehittämä uusi prosessi ei riko A:llä olevia prosessipatentteja ja että sen avulla olisi mahdollista valmistaa API-patentin umpeutumisen jälkeen rinnakkaisvalmistetta. B joko valmistaisi tuotetta itse ja/tai lisensoisi prosessin kolmansille, esimerkiksi rinnakkaisvalmisteiden tuottajille tai A:lle. Ennen T&K-työnsä saattamista päätökseen B tekee A:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan A osallistuu B:n toteuttaman T&K-hankkeen rahoitukseen sillä edellytyksellä, että se saa yksinoikeudellisen lisenssin kaikkiin kyseiseen T&K-hankkeeseen liittyviin B:n patentteihin. On olemassa kaksi muuta riippumatonta tutkimuskeskusta, jotka kehittävät menestyslääkkeen tuotantoa varten prosessia, joka ei loukkaa patentteja, mutta vielä ei ole varmaa, pääsevätkö ne teolliseen tuotantoon asti.

  Analyysi: B:n patenttihakemuksen kattamalla prosessilla ei ole mahdollista valmistaa uutta tuotetta. Se pelkästään parantaa olemassa olevaa tuotantoprosessia. Yrityksellä A on markkinavoimaa olemassa olevilla markkinoilla, joille menestyslääke kuuluu. Vaikka tämä markkinavoima pienentyisi huomattavasti rinnakkaisvalmisteita valmistavien kilpailijoiden markkinoille tulon myötä, yksinoikeudellisen lisenssin vuoksi B:n kehittämä prosessi ei ole kolmansien käytettävissä ja on näin ollen omiaan viivästyttämään rinnakkaisvalmisteiden markkinoille tuloa (ei vähiten sen vuoksi, että useat prosessipatentit suojaavat edelleen tuotetta) ja sen vuoksi rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. B ja A ovat mahdollisia kilpailijoita eikä T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta voida soveltaa, koska A:llä on yli 25 prosentin markkinaosuus niillä markkinoilla, joille menestyslääke kuuluu. Uuteen tuotantoprosessiin perustuvat A:n kustannussäästöt eivät ole kilpailun rajoittumista suurempia. Yksinoikeudellinen lisenssi ei joka tapauksessa ole välttämätön säästöjen saavuttamiseksi tuotantoprosessissa. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

148.

Markkinoilta sulkemisen riski

Esimerkki 3

Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut uuden teknologian, joka mullistaa tietyn tuotteen markkinat. Kyseisillä markkinoilla on monopoliasemassa tuottaja B, koska yksikään kilpailija ei pysty kilpailemaan B:n nykyisen teknologian kanssa. Kaksi muuta eri yritysten muodostamaa tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B:lle myönnetään teknologian käyttöä koskeva yksinoikeudellinen lisenssi, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti, ja se sitoutuu rahoittamaan ainoastaan A:n teknologian kehittämisen.

Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, mikä lisää huomattavasti tuotteen markkinoille saattamisen todennäköisyyttä. Se, että B sitoutuu A:n uuteen teknologiaan, voi kuitenkin todennäköisesti johtaa siihen, että kaksi kilpailevaa tutkimuskeskusta luopuu hankkeistaan, koska niiden voisi olla vaikeaa saada jatkossa rahoitusta menetettyään teknologiansa todennäköisimmän mahdollisen asiakkaan. Tällaisessa tilanteessa yksikään mahdollinen kilpailija ei pystyisi haastamaan B:n monopoliasemaa tulevaisuudessa. Sopimuksella olevan markkinoita sulkevan vaikutuksen katsottaisiin johtavan 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Jotta 53 artiklan 3 kohtaa voitaisiin soveltaa, osapuolten olisi osoitettava, että myönnetty yksinoikeus on välttämätön uuden teknologian saattamiseksi markkinoille.

Esimerkki 4

Tilanne: Yrityksellä A on markkinavoimaa markkinoilla, joille sen menestyslääke kuuluu. Pieni yritys B, joka harjoittaa lääkealan T&K-toimintaa ja API-tuotantoa (API = active pharmaceutical ingredient eli vaikuttava farmaseuttinen aine), on keksinyt uuden prosessin, jonka avulla on mahdollista valmistaa A:n menestyslääkettä edullisemmin. Se on hakenut prosessille patenttia ja jatkaa prosessin kehittämistä teollisuustuotantoa varten. Menestyslääkkeen (API-)patentti päättyy vajaassa kolmessa vuodessa; sen jälkeen on useita lääkettä koskevia prosessipatentteja. B katsoo, että sen kehittämä uusi prosessi ei riko A:llä olevia prosessipatentteja ja että sen avulla olisi mahdollista valmistaa API-patentin umpeutumisen jälkeen rinnakkaisvalmistetta. B joko valmistaisi tuotetta itse ja/tai lisensoisi prosessin kolmansille, esimerkiksi rinnakkaisvalmisteiden tuottajille tai A:lle. Ennen T&K-työnsä saattamista päätökseen B tekee A:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan A osallistuu B:n toteuttaman T&K-hankkeen rahoitukseen sillä edellytyksellä, että se saa yksinoikeudellisen lisenssin kaikkiin kyseiseen T&K-hankkeeseen liittyviin B:n patentteihin. On olemassa kaksi muuta riippumatonta tutkimuskeskusta, jotka kehittävät menestyslääkkeen tuotantoa varten prosessia, joka ei loukkaa patentteja, mutta vielä ei ole varmaa, pääsevätkö ne teolliseen tuotantoon asti.

Analyysi: B:n patenttihakemuksen kattamalla prosessilla ei ole mahdollista valmistaa uutta tuotetta. Se pelkästään parantaa olemassa olevaa tuotantoprosessia. Yrityksellä A on markkinavoimaa olemassa olevilla markkinoilla, joille menestyslääke kuuluu. Vaikka tämä markkinavoima pienentyisi huomattavasti rinnakkaisvalmisteita valmistavien kilpailijoiden markkinoille tulon myötä, yksinoikeudellisen lisenssin vuoksi B:n kehittämä prosessi ei ole kolmansien käytettävissä ja on näin ollen omiaan viivästyttämään rinnakkaisvalmisteiden markkinoille tuloa (ei vähiten sen vuoksi, että useat prosessipatentit suojaavat edelleen tuotetta) ja sen vuoksi rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. B ja A ovat mahdollisia kilpailijoita eikä T&K-sopimuksia koskevaa ryhmäpoikkeusta voida soveltaa, koska A:llä on yli 25 prosentin markkinaosuus niillä markkinoilla, joille menestyslääke kuuluu. Uuteen tuotantoprosessiin perustuvat A:n kustannussäästöt eivät ole kilpailun rajoittumista suurempia. Yksinoikeudellinen lisenssi ei joka tapauksessa ole välttämätön säästöjen saavuttamiseksi tuotantoprosessissa. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

| 149. | T&K-yhteistyön vaikutus dynaamisiin tuote- ja teknologiamarkkinoihin ja ympäristöön

  Esimerkki 5


  Tilanne: Kaksi ajoneuvojen osia valmistavaa teknisen alan yritystä päättää perustaa yhteisyrityksen yhdistääkseen T&K-toimintonsa tietyn komponentin tuotannon ja suorituskyvyn parantamiseksi. Tämän komponentin tuotanto vaikuttaisi myönteisesti myös ympäristöön. Se vähentäisi ajoneuvojen polttoaineen kulutusta ja siten hiilidioksidipäästöjä. Yritykset yhdistävät lisäksi teknologian lisensointia koskevan liiketoimintansa, mutta jatkavat komponenttien itsenäistä valmistusta ja myyntiä. Yritysten markkinaosuudet alkuperäisen laitevalmistajan (OEM) tuotemarkkinoilla ETA:ssa ovat 15 ja 20 prosenttia. Niiden lisäksi markkinoilla toimii kaksi muuta vahvaa kilpailijaa, ja suurilla ajoneuvovalmistajilla on lisäksi useita sisäisiä tutkimusohjelmia. Kyseisten tuotteiden valmistamiseen tarvittavan teknologian maailmanlaajuisilla lisenssimarkkinoilla osapuolten markkinaosuudet ovat 20 ja 25 prosenttia saatuina tuloina mitattuna. Markkinoilla on lisäksi kaksi muuta merkittävää teknologiaa. Komponentin elinkaari on yleensä kahdesta kolmeen vuotta. Jokaisen viiden viimeisen vuoden aikana jokin suurista yrityksistä on tuonut markkinoille uuden tai parannetun version tuotteesta.

  Analyysi: Koska kummankaan yrityksen T&K-toiminta ei tähtää täysin uuteen tuotteeseen, on tarkasteltava nykyisen komponentin markkinoita ja sen valmistamiseen tarvittavan teknologian lisensointimarkkinoita. Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on melko suuri sekä OEM-markkinoilla (35 prosenttia) että erityisesti teknologiamarkkinoilla (45 prosenttia). Osapuolet kuitenkin jatkavat komponenttien itsenäistä valmistusta ja myyntiä. Markkinoilla on lisäksi useita kilpailevia teknologioita, joita parannetaan säännöllisesti. Lisäksi ajoneuvovalmistajat, jotka eivät tällä hetkellä lisensoi teknologiaansa, ovat nekin mahdollisia tulijoita teknologiamarkkinoille ja siten rajoittavat osapuolten mahdollisuuksia nostaa kannattavasti hintaa. Siinä määrin kuin yhteisyrityksellä on rajoittavia vaikutuksia kilpailuun 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, se luultavasti täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohtaan perustuvassa arvioinnissa olisi otettava huomioon se, että kuluttajat saavat hyötyä polttoainekulutuksen pienentymisestä. |
| --- | --- |

149.

T&K-yhteistyön vaikutus dynaamisiin tuote- ja teknologiamarkkinoihin ja ympäristöön

Esimerkki 5

Tilanne: Kaksi ajoneuvojen osia valmistavaa teknisen alan yritystä päättää perustaa yhteisyrityksen yhdistääkseen T&K-toimintonsa tietyn komponentin tuotannon ja suorituskyvyn parantamiseksi. Tämän komponentin tuotanto vaikuttaisi myönteisesti myös ympäristöön. Se vähentäisi ajoneuvojen polttoaineen kulutusta ja siten hiilidioksidipäästöjä. Yritykset yhdistävät lisäksi teknologian lisensointia koskevan liiketoimintansa, mutta jatkavat komponenttien itsenäistä valmistusta ja myyntiä. Yritysten markkinaosuudet alkuperäisen laitevalmistajan (OEM) tuotemarkkinoilla ETA:ssa ovat 15 ja 20 prosenttia. Niiden lisäksi markkinoilla toimii kaksi muuta vahvaa kilpailijaa, ja suurilla ajoneuvovalmistajilla on lisäksi useita sisäisiä tutkimusohjelmia. Kyseisten tuotteiden valmistamiseen tarvittavan teknologian maailmanlaajuisilla lisenssimarkkinoilla osapuolten markkinaosuudet ovat 20 ja 25 prosenttia saatuina tuloina mitattuna. Markkinoilla on lisäksi kaksi muuta merkittävää teknologiaa. Komponentin elinkaari on yleensä kahdesta kolmeen vuotta. Jokaisen viiden viimeisen vuoden aikana jokin suurista yrityksistä on tuonut markkinoille uuden tai parannetun version tuotteesta.

Analyysi: Koska kummankaan yrityksen T&K-toiminta ei tähtää täysin uuteen tuotteeseen, on tarkasteltava nykyisen komponentin markkinoita ja sen valmistamiseen tarvittavan teknologian lisensointimarkkinoita. Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on melko suuri sekä OEM-markkinoilla (35 prosenttia) että erityisesti teknologiamarkkinoilla (45 prosenttia). Osapuolet kuitenkin jatkavat komponenttien itsenäistä valmistusta ja myyntiä. Markkinoilla on lisäksi useita kilpailevia teknologioita, joita parannetaan säännöllisesti. Lisäksi ajoneuvovalmistajat, jotka eivät tällä hetkellä lisensoi teknologiaansa, ovat nekin mahdollisia tulijoita teknologiamarkkinoille ja siten rajoittavat osapuolten mahdollisuuksia nostaa kannattavasti hintaa. Siinä määrin kuin yhteisyrityksellä on rajoittavia vaikutuksia kilpailuun 53 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, se luultavasti täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohtaan perustuvassa arvioinnissa olisi otettava huomioon se, että kuluttajat saavat hyötyä polttoainekulutuksen pienentymisestä.

4.   TUOTANTOSOPIMUKSET

4.1   Määritelmä ja soveltamisala

| 150. | Tuotantosopimukset vaihtelevat muodoltaan ja soveltamisalaltaan. Niissä voidaan määrätä, että tuotantoa harjoittaa vain joko toinen osapuoli tai kaksi osapuolta tai useampi osapuoli. Yritykset voivat harjoittaa tuotantoa yhdessä yhteisyrityksen eli yhteisessä määräysvallassa olevan yrityksen kautta, jolla on yksi tai useampi tuotantolaitos, tai löyhemmän yhteistyön avulla, esimerkiksi alihankintasopimuksin, joissa yksi sopimuspuoli (kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli) antaa tuotteen valmistamisen toisen sopimuspuolen (alihankkijan) tehtäväksi. |
| --- | --- |

150.

Tuotantosopimukset vaihtelevat muodoltaan ja soveltamisalaltaan. Niissä voidaan määrätä, että tuotantoa harjoittaa vain joko toinen osapuoli tai kaksi osapuolta tai useampi osapuoli. Yritykset voivat harjoittaa tuotantoa yhdessä yhteisyrityksen eli yhteisessä määräysvallassa olevan yrityksen kautta, jolla on yksi tai useampi tuotantolaitos, tai löyhemmän yhteistyön avulla, esimerkiksi alihankintasopimuksin, joissa yksi sopimuspuoli (kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli) antaa tuotteen valmistamisen toisen sopimuspuolen (alihankkijan) tehtäväksi.

| 151. | Alihankintasopimuksia on monenlaisia. Horisontaaliset alihankintasopimukset tehdään samoilla tuotemarkkinoilla toimivien yritysten välillä riippumatta siitä, ovatko yritykset todellisia vai mahdollisia kilpailijoita. Vertikaaliset alihankintasopimukset tehdään markkinoiden eri tasoilla toimivien yritysten välillä. |
| --- | --- |

151.

Alihankintasopimuksia on monenlaisia. Horisontaaliset alihankintasopimukset tehdään samoilla tuotemarkkinoilla toimivien yritysten välillä riippumatta siitä, ovatko yritykset todellisia vai mahdollisia kilpailijoita. Vertikaaliset alihankintasopimukset tehdään markkinoiden eri tasoilla toimivien yritysten välillä.

| 152. | Horisontaalisiin alihankintasopimuksiin kuuluvat yksipuoliset ja vastavuoroiset erikoistumissopimukset sekä tuotannon laajentamiseksi tehtävät alihankintasopimukset. Yksipuoliset erikoistumissopimukset ovat samoilla tuotemarkkinoilla toimivien kahden osapuolen välisiä sopimuksia, joiden perusteella osapuoli sitoutuu lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toiselta osapuolelta, joka puolestaan sitoutuu tuottamaan ja toimittamaan ne. Vastavuoroiset erikoistumissopimukset ovat vähintään kahden samoilla tuotemarkkinoilla toimivan osapuolen välisiä sopimuksia, joiden perusteella vähintään kaksi osapuolta sitoutuu vastavuoroisesti lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen eri tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toisilta osapuolilta, jotka puolestaan sitoutuvat tuottamaan ja toimittamaan ne. Tuotannon laajentamiseksi tehtävien alihankintasopimusten ollessa kyseessä kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli antaa tuotteen valmistamisen alihankkijan tehtäväksi, mutta kyseinen kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli ei samalla lopeta tai rajoita omaa tuotteen valmistustaan. |
| --- | --- |

152.

Horisontaalisiin alihankintasopimuksiin kuuluvat yksipuoliset ja vastavuoroiset erikoistumissopimukset sekä tuotannon laajentamiseksi tehtävät alihankintasopimukset. Yksipuoliset erikoistumissopimukset ovat samoilla tuotemarkkinoilla toimivien kahden osapuolen välisiä sopimuksia, joiden perusteella osapuoli sitoutuu lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toiselta osapuolelta, joka puolestaan sitoutuu tuottamaan ja toimittamaan ne. Vastavuoroiset erikoistumissopimukset ovat vähintään kahden samoilla tuotemarkkinoilla toimivan osapuolen välisiä sopimuksia, joiden perusteella vähintään kaksi osapuolta sitoutuu vastavuoroisesti lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen eri tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toisilta osapuolilta, jotka puolestaan sitoutuvat tuottamaan ja toimittamaan ne. Tuotannon laajentamiseksi tehtävien alihankintasopimusten ollessa kyseessä kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli antaa tuotteen valmistamisen alihankkijan tehtäväksi, mutta kyseinen kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli ei samalla lopeta tai rajoita omaa tuotteen valmistustaan.

| 153. | Näitä suuntaviivoja sovelletaan kaikenmuotoisiin yhteistä tuotantoa koskeviin sopimuksiin ja horisontaalisiin alihankintasopimuksiin. Tietyin edellytyksin yhteistä tuotantoa koskevat sopimukset samoin kuin yksipuoliset ja vastavuoroiset erikoistumissopimukset voivat kuulua erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen piiriin. |
| --- | --- |

153.

Näitä suuntaviivoja sovelletaan kaikenmuotoisiin yhteistä tuotantoa koskeviin sopimuksiin ja horisontaalisiin alihankintasopimuksiin. Tietyin edellytyksin yhteistä tuotantoa koskevat sopimukset samoin kuin yksipuoliset ja vastavuoroiset erikoistumissopimukset voivat kuulua erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen piiriin.

| 154. | Näitä suuntaviivoja ei sovelleta vertikaalisiin alihankintasopimuksiin. Ne kuuluvat vertikaalisia rajoituksia koskevien suuntaviivojen piiriin ja tietyin edellytyksin niihin voidaan soveltaa vertikaalisia rajoituksia koskevaa ryhmäpoikkeusta. Niihin voidaan mahdollisesti soveltaa myös tiettyjen alihankintasopimusten arvioinnista ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan kannalta annettua EFTAn valvontaviranomaisen tiedonantoa (92) (”alihankintaa koskeva tiedonanto”). |
| --- | --- |

154.

Näitä suuntaviivoja ei sovelleta vertikaalisiin alihankintasopimuksiin. Ne kuuluvat vertikaalisia rajoituksia koskevien suuntaviivojen piiriin ja tietyin edellytyksin niihin voidaan soveltaa vertikaalisia rajoituksia koskevaa ryhmäpoikkeusta. Niihin voidaan mahdollisesti soveltaa myös tiettyjen alihankintasopimusten arvioinnista ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan kannalta annettua EFTAn valvontaviranomaisen tiedonantoa (92) (”alihankintaa koskeva tiedonanto”).

4.2   Merkitykselliset markkinat

| 155. | Yhteistyötä tekevien osapuolten kilpailusuhteen arvioiminen edellyttää tuotannolliseen yhteistoimintaan suoraan liittyvien merkityksellisten markkinoiden määrittelemistä (ne markkinat, joille tuotantosopimuksen perusteella valmistetut tuotteet kuuluvat). |
| --- | --- |

155.

Yhteistyötä tekevien osapuolten kilpailusuhteen arvioiminen edellyttää tuotannolliseen yhteistoimintaan suoraan liittyvien merkityksellisten markkinoiden määrittelemistä (ne markkinat, joille tuotantosopimuksen perusteella valmistetut tuotteet kuuluvat).

| 156. | Tuotantosopimus voi johtaa vaikutusten leviämiseen yhteistoimintaan suoraan liittyville lähimarkkinoille, esimerkiksi tuotantoketjun alku- tai loppupään markkinoille (”spill-over markets”) (93). Tällaiset lähimarkkinat ovat todennäköisesti merkitykselliset, jos markkinat ovat toisistaan riippuvaiset ja osapuolilla on vahva asema lähimarkkinoilla. |
| --- | --- |

156.

Tuotantosopimus voi johtaa vaikutusten leviämiseen yhteistoimintaan suoraan liittyville lähimarkkinoille, esimerkiksi tuotantoketjun alku- tai loppupään markkinoille (”spill-over markets”) (93). Tällaiset lähimarkkinat ovat todennäköisesti merkitykselliset, jos markkinat ovat toisistaan riippuvaiset ja osapuolilla on vahva asema lähimarkkinoilla.

4.3   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

4.3.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

| 157. | Tuotantosopimukset voivat suoraan rajoittaa osapuolten välistä kilpailua. Tuotantosopimusten ja erityisesti tuotannollisten yhteisyritysten johdosta osapuolet saattavat yhdenmukaistaa suoraan tuotannon tason ja laadun, hinnan, jolla yhteisyritys myy tuotteensa, tai muut tärkeät kilpailutekijät. Tämä saattaa rajoittaa kilpailua, vaikka osapuolet markkinoivat tuotteet itsenäisesti. |
| --- | --- |

157.

Tuotantosopimukset voivat suoraan rajoittaa osapuolten välistä kilpailua. Tuotantosopimusten ja erityisesti tuotannollisten yhteisyritysten johdosta osapuolet saattavat yhdenmukaistaa suoraan tuotannon tason ja laadun, hinnan, jolla yhteisyritys myy tuotteensa, tai muut tärkeät kilpailutekijät. Tämä saattaa rajoittaa kilpailua, vaikka osapuolet markkinoivat tuotteet itsenäisesti.

| 158. | Tuotantosopimusten johdosta osapuolet saattavat myös koordinoida kilpailukäyttäytymistään toimittajina, mikä johtaa korkeampiin hintoihin tai tuotannon ja innovoinnin vähenemiseen, tuotteiden laadun heikkenemiseen tai valikoiman supistumiseen, ts. kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin voi käydä, riippuen osapuolten markkinavoimasta ja yhteensovittamista edistävistä markkinoiden ominaispiirteistä, erityisesti silloin kun tuotantosopimuksen johdosta suurempi osa osapuolten kustannuksista muuttuu yhteneviksi (ts. osa osapuolille yhteisistä muuttuvista kustannuksista) siinä määrin, että osapuolet voivat päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen, tai jos sopimukseen liittyy kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtoa, joka voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. |
| --- | --- |

158.

Tuotantosopimusten johdosta osapuolet saattavat myös koordinoida kilpailukäyttäytymistään toimittajina, mikä johtaa korkeampiin hintoihin tai tuotannon ja innovoinnin vähenemiseen, tuotteiden laadun heikkenemiseen tai valikoiman supistumiseen, ts. kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin voi käydä, riippuen osapuolten markkinavoimasta ja yhteensovittamista edistävistä markkinoiden ominaispiirteistä, erityisesti silloin kun tuotantosopimuksen johdosta suurempi osa osapuolten kustannuksista muuttuu yhteneviksi (ts. osa osapuolille yhteisistä muuttuvista kustannuksista) siinä määrin, että osapuolet voivat päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen, tai jos sopimukseen liittyy kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihtoa, joka voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen.

| 159. | Tuotantosopimukset saattavat myös johtaa kolmansien osapuolten sulkemiseen kilpailunvastaisesti lähimarkkinoilta (esimerkiksi tuotantoketjun loppupään markkinoilta, jotka ovat riippuvaisia tuotantosopimuksen piiriin kuuluvilta markkinoilta hankittavista tuotantopanoksista). Esimerkiksi saavuttamalla riittävästi markkinavoimaa yhteistä tuotantoa tuotantoketjun alkupään markkinoilla harjoittavat osapuolet voivat korottaa tuotantoketjun loppupään markkinoiden kannalta olennaisen komponentin hintaa. Ne voivat näin yhteisen tuotannon avulla nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivien kilpailijoidensa kustannuksia ja lopulta pakottaa ne pois markkinoilta. Tämä puolestaan lisäisi osapuolten markkinavoimaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla, ja ne voisivat pitää yllä kilpailukykyistä tasoa korkeampia hintoja tai aiheuttaa kuluttajille muuta haittaa. Tällaisista kilpailuongelmista voisi tulla totta riippumatta siitä, ovatko sopimuspuolet kilpailijoita markkinoilla, joilla yhteistoimintaa harjoitetaan. Jotta tällaisella markkinoilta sulkemisella olisi kilpailunvastaisia vaikutuksia, vähintään yhdellä osapuolista on oltava vahva asema markkinoilla, joiden osalta markkinoilta sulkemista arvioidaan. |
| --- | --- |

159.

Tuotantosopimukset saattavat myös johtaa kolmansien osapuolten sulkemiseen kilpailunvastaisesti lähimarkkinoilta (esimerkiksi tuotantoketjun loppupään markkinoilta, jotka ovat riippuvaisia tuotantosopimuksen piiriin kuuluvilta markkinoilta hankittavista tuotantopanoksista). Esimerkiksi saavuttamalla riittävästi markkinavoimaa yhteistä tuotantoa tuotantoketjun alkupään markkinoilla harjoittavat osapuolet voivat korottaa tuotantoketjun loppupään markkinoiden kannalta olennaisen komponentin hintaa. Ne voivat näin yhteisen tuotannon avulla nostaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivien kilpailijoidensa kustannuksia ja lopulta pakottaa ne pois markkinoilta. Tämä puolestaan lisäisi osapuolten markkinavoimaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla, ja ne voisivat pitää yllä kilpailukykyistä tasoa korkeampia hintoja tai aiheuttaa kuluttajille muuta haittaa. Tällaisista kilpailuongelmista voisi tulla totta riippumatta siitä, ovatko sopimuspuolet kilpailijoita markkinoilla, joilla yhteistoimintaa harjoitetaan. Jotta tällaisella markkinoilta sulkemisella olisi kilpailunvastaisia vaikutuksia, vähintään yhdellä osapuolista on oltava vahva asema markkinoilla, joiden osalta markkinoilta sulkemista arvioidaan.

4.3.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 160. | Yleensä sopimusten, joihin liittyy hintojen vahvistamista, tuotannon rajoittamista taikka markkinoiden tai asiakkaiden jakamista, tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Tämä ei kuitenkaan koske tuotantosopimuksia silloin kun






  — | osapuolten sopima tuotanto liittyy suoraan tuotantosopimukseen (esimerkiksi yhteisyrityksen kapasiteetti ja tuotantomäärä tai ulkoistettavien tuotteiden määrä), sillä edellytyksellä, että muita kilpailuparametreja ei poisteta; tai |
| --- | --- | --- |

160.

Yleensä sopimusten, joihin liittyy hintojen vahvistamista, tuotannon rajoittamista taikka markkinoiden tai asiakkaiden jakamista, tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Tämä ei kuitenkaan koske tuotantosopimuksia silloin kun

—

osapuolten sopima tuotanto liittyy suoraan tuotantosopimukseen (esimerkiksi yhteisyrityksen kapasiteetti ja tuotantomäärä tai ulkoistettavien tuotteiden määrä), sillä edellytyksellä, että muita kilpailuparametreja ei poisteta; tai

| — | tuotantosopimuksessa, jossa määrätään myös yhteisesti valmistettujen tuotteiden yhteisestä jakelusta, määrätään, että vain näiden tuotteiden myyntihinta vahvistetaan yhdessä, sillä edellytyksellä, että tämä rajoitus on välttämätön yhteisen tuotannon kannalta, toisin sanoen, että osapuolilla ei muuten olisi kannusteita tehdä tuotantosopimusta. |
| --- | --- |

—

tuotantosopimuksessa, jossa määrätään myös yhteisesti valmistettujen tuotteiden yhteisestä jakelusta, määrätään, että vain näiden tuotteiden myyntihinta vahvistetaan yhdessä, sillä edellytyksellä, että tämä rajoitus on välttämätön yhteisen tuotannon kannalta, toisin sanoen, että osapuolilla ei muuten olisi kannusteita tehdä tuotantosopimusta.

| 161. | Näissä kahdessa tapauksessa on arvioitava, onko sopimuksella todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kummassakaan tapauksessa tuotantoa tai hintoja koskevan sopimuksen vaikutusta ei arvioida erikseen vaan yhdessä koko tuotantosopimuksen muiden markkinavaikutusten kanssa. |
| --- | --- |

161.

Näissä kahdessa tapauksessa on arvioitava, onko sopimuksella todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kummassakaan tapauksessa tuotantoa tai hintoja koskevan sopimuksen vaikutusta ei arvioida erikseen vaan yhdessä koko tuotantosopimuksen muiden markkinavaikutusten kanssa.

4.3.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 162. | Tuotantosopimuksista mahdollisesti johtuvien kilpailuongelmien toteutuminen tietyssä tapauksessa riippuu niiden markkinoiden ominaispiirteistä, joita sopimus koskee, samoin kuin yhteistyön ja sen piiriin kuuluvan tuotteen luonteesta ja markkinapeitosta. Nämä muuttujat määrittävät tuotantosopimuksen todennäköisen vaikutuksen kilpailuun ja näin ollen 53 artiklan 1 kohdan sovellettavuuden. |
| --- | --- |

162.

Tuotantosopimuksista mahdollisesti johtuvien kilpailuongelmien toteutuminen tietyssä tapauksessa riippuu niiden markkinoiden ominaispiirteistä, joita sopimus koskee, samoin kuin yhteistyön ja sen piiriin kuuluvan tuotteen luonteesta ja markkinapeitosta. Nämä muuttujat määrittävät tuotantosopimuksen todennäköisen vaikutuksen kilpailuun ja näin ollen 53 artiklan 1 kohdan sovellettavuuden.

| 163. | Se, onko tuotantosopimuksella todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu tilanteesta, joka vallitsisi ilman sopimusta ja sen väitettyjä rajoittavia vaikutuksia. Tämän johdosta sellaisten yritysten välisillä tuotantosopimuksilla, jotka kilpailevat yhteistoiminnan kohteena olevilla markkinoilla, ei todennäköisesti ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos yhteistoiminta johtaa uusiin markkinoihin, ts. jos osapuolet voivat sopimuksen ansiosta tuoda markkinoille uuden hyödykkeen tai palvelun, mitä ne eivät olisi objektiivisesti tarkasteltuna voineet tehdä muutoin, esimerkiksi osapuolten teknisten valmiuksien vuoksi. |
| --- | --- |

163.

Se, onko tuotantosopimuksella todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia, riippuu tilanteesta, joka vallitsisi ilman sopimusta ja sen väitettyjä rajoittavia vaikutuksia. Tämän johdosta sellaisten yritysten välisillä tuotantosopimuksilla, jotka kilpailevat yhteistoiminnan kohteena olevilla markkinoilla, ei todennäköisesti ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos yhteistoiminta johtaa uusiin markkinoihin, ts. jos osapuolet voivat sopimuksen ansiosta tuoda markkinoille uuden hyödykkeen tai palvelun, mitä ne eivät olisi objektiivisesti tarkasteltuna voineet tehdä muutoin, esimerkiksi osapuolten teknisten valmiuksien vuoksi.

| 164. | Eräillä toimialoilla, joilla tuotanto on pääasiallisin taloudellisen toiminnan muoto, jo pelkällä tuotantosopimuksella voidaan poistaa tärkeimmät kilpailutekijät ja tällä tavoin rajoittaa sopimuspuolten välistä kilpailua suoraan. |
| --- | --- |

164.

Eräillä toimialoilla, joilla tuotanto on pääasiallisin taloudellisen toiminnan muoto, jo pelkällä tuotantosopimuksella voidaan poistaa tärkeimmät kilpailutekijät ja tällä tavoin rajoittaa sopimuspuolten välistä kilpailua suoraan.

| 165. | Vaihtoehtoisesti tuotantosopimus voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen tai sulkea kilpailijat markkinoilta lisäämällä yritysten markkinavoimaa ja niiden yhteneviä kustannuksia. Kilpailu voi rajoittua myös, jos yritykset vaihtavat kaupallisesti arkaluonteisia tietoja. Toisaalta osapuolten välisen kilpailun rajoittaminen suoraan, kilpailunvastainen lopputulos tai kilpailijoiden sulkeminen markkinoilta ei ole todennäköistä, jos sopimuspuolilla ei ole markkinavoimaa markkinoilla, joiden osalta kilpailuongelmia arvioidaan. Vain markkinavoiman turvin osapuolet voivat kannattavasti ylläpitää kilpailukykyistä tasoa korkeampia hintoja tai pitää tuotannon, tuotteiden laadun tai tuotevalikoiman kilpailun sanelemaa tasoa alhaisemmalla tasolla. |
| --- | --- |

165.

Vaihtoehtoisesti tuotantosopimus voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen tai sulkea kilpailijat markkinoilta lisäämällä yritysten markkinavoimaa ja niiden yhteneviä kustannuksia. Kilpailu voi rajoittua myös, jos yritykset vaihtavat kaupallisesti arkaluonteisia tietoja. Toisaalta osapuolten välisen kilpailun rajoittaminen suoraan, kilpailunvastainen lopputulos tai kilpailijoiden sulkeminen markkinoilta ei ole todennäköistä, jos sopimuspuolilla ei ole markkinavoimaa markkinoilla, joiden osalta kilpailuongelmia arvioidaan. Vain markkinavoiman turvin osapuolet voivat kannattavasti ylläpitää kilpailukykyistä tasoa korkeampia hintoja tai pitää tuotannon, tuotteiden laadun tai tuotevalikoiman kilpailun sanelemaa tasoa alhaisemmalla tasolla.

| 166. | Kun yritys, jolla on markkinavoimaa yksillä markkinoilla, tekee yhteistyötä mahdollisen markkinoilletulijan kanssa, esimerkiksi saman tuotteen toimittajan kanssa maantieteellisillä lähimarkkinoilla tai läheisillä tuotemarkkinoilla, sopimus voi mahdollisesti lisätä vakiintuneen toimijan markkinavoimaa. Tämä voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos todellinen kilpailu vakiintuneen toimijan markkinoilla on jo heikkoa ja markkinoille tulon uhka aiheuttaa huomattavaa kilpailupainetta. |
| --- | --- |

166.

Kun yritys, jolla on markkinavoimaa yksillä markkinoilla, tekee yhteistyötä mahdollisen markkinoilletulijan kanssa, esimerkiksi saman tuotteen toimittajan kanssa maantieteellisillä lähimarkkinoilla tai läheisillä tuotemarkkinoilla, sopimus voi mahdollisesti lisätä vakiintuneen toimijan markkinavoimaa. Tämä voi johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos todellinen kilpailu vakiintuneen toimijan markkinoilla on jo heikkoa ja markkinoille tulon uhka aiheuttaa huomattavaa kilpailupainetta.

| 167. | Tuotantosopimuksiin, jotka sisältävät myös markkinoille saattamista koskevia toimintoja, kuten yhteisen jakelun tai markkinoinnin, liittyy suurempi kilpailua rajoittavien vaikutusten riski kuin pelkkiin yhteistä tuotantoa koskeviin sopimuksiin. Yhteinen markkinoille saattaminen tuo yhteistoiminnan lähemmäksi kuluttajaa, ja siihen liittyy tavallisesti hintojen ja myyntimäärien vahvistaminen yhdessä, ts. käytäntöjä, joihin liittyy suurin kilpailuongelmien vaara. Yhteisesti tuotettujen tuotteiden yhteistä jakelua koskevat sopimukset eivät kuitenkaan rajoita kilpailua yhtä todennäköisesti kuin pelkät yhteistä jakelua koskevat sopimukset. Yhteistä tuotantoa koskevan sopimuksen tekemisen kannalta välttämätön yhteistä jakelua koskeva sopimus ei rajoita kilpailua yhtä todennäköisesti kuin jos se ei olisi välttämätön yhteisen tuotannon kannalta. |
| --- | --- |

167.

Tuotantosopimuksiin, jotka sisältävät myös markkinoille saattamista koskevia toimintoja, kuten yhteisen jakelun tai markkinoinnin, liittyy suurempi kilpailua rajoittavien vaikutusten riski kuin pelkkiin yhteistä tuotantoa koskeviin sopimuksiin. Yhteinen markkinoille saattaminen tuo yhteistoiminnan lähemmäksi kuluttajaa, ja siihen liittyy tavallisesti hintojen ja myyntimäärien vahvistaminen yhdessä, ts. käytäntöjä, joihin liittyy suurin kilpailuongelmien vaara. Yhteisesti tuotettujen tuotteiden yhteistä jakelua koskevat sopimukset eivät kuitenkaan rajoita kilpailua yhtä todennäköisesti kuin pelkät yhteistä jakelua koskevat sopimukset. Yhteistä tuotantoa koskevan sopimuksen tekemisen kannalta välttämätön yhteistä jakelua koskeva sopimus ei rajoita kilpailua yhtä todennäköisesti kuin jos se ei olisi välttämätön yhteisen tuotannon kannalta.

Markkinavoima

| 168. | Tuotantosopimuksella ei todennäköisesti ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos sopimuspuolilla ei ole markkinavoimaa markkinoilla, joiden osalta kilpailunrajoituksia arvioidaan. Markkinavoimaa koskevan analyysin lähtökohtana on osapuolten markkinaosuus. Tämän jälkeen tutkitaan tavallisesti keskittymisaste ja toimijoiden lukumäärä markkinoilla sekä muut dynaamiset tekijät, kuten mahdollinen markkinoille tulo ja muuttuvat markkinaosuudet. |
| --- | --- |

168.

Tuotantosopimuksella ei todennäköisesti ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos sopimuspuolilla ei ole markkinavoimaa markkinoilla, joiden osalta kilpailunrajoituksia arvioidaan. Markkinavoimaa koskevan analyysin lähtökohtana on osapuolten markkinaosuus. Tämän jälkeen tutkitaan tavallisesti keskittymisaste ja toimijoiden lukumäärä markkinoilla sekä muut dynaamiset tekijät, kuten mahdollinen markkinoille tulo ja muuttuvat markkinaosuudet.

| 169. | Yrityksillä ei todennäköisesti ole markkinavoimaa, jos niiden markkinaosuus jää tietyn raja-arvon alapuolelle. Näin ollen erikoistumissopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus myönnetään yksipuolisille tai vastavuoroisille erikoistumissopimuksille sekä yhteistä tuotantoa koskeville sopimuksille, joihin sisältyy tiettyjä integroituja markkinoille saattamista koskevia toimintoja, kuten yhteistä jakelua, edellyttäen että sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 20:tä prosenttia ja muut erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamiselle asetetut edellytykset täyttyvät. Tuotannon laajentamiseksi tehtyjen horisontaalisten alihankintasopimusten osalta voidaan todeta, että useimmissa tapauksissa markkinavoimaa tuskin on, jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 20 prosenttia. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 20 prosenttia, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

169.

Yrityksillä ei todennäköisesti ole markkinavoimaa, jos niiden markkinaosuus jää tietyn raja-arvon alapuolelle. Näin ollen erikoistumissopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus myönnetään yksipuolisille tai vastavuoroisille erikoistumissopimuksille sekä yhteistä tuotantoa koskeville sopimuksille, joihin sisältyy tiettyjä integroituja markkinoille saattamista koskevia toimintoja, kuten yhteistä jakelua, edellyttäen että sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 20:tä prosenttia ja muut erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamiselle asetetut edellytykset täyttyvät. Tuotannon laajentamiseksi tehtyjen horisontaalisten alihankintasopimusten osalta voidaan todeta, että useimmissa tapauksissa markkinavoimaa tuskin on, jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 20 prosenttia. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 20 prosenttia, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 170. | Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus kuitenkin ylittää 20 prosenttia, rajoittavat vaikutukset on analysoitava, sillä sopimus ei silloin kuulu erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen tai 169 kohdassa tarkoitetun tuotannon laajentamiseksi tehtyjä horisontaalisia alihankintasopimuksia koskevan safe harbour -poikkeuksen soveltamisalaan. Jos markkinaosuus on vain hiukan yli erikoistumissopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa tai 169 kohdassa tarkoitetussa safe harbour -poikkeuksessa sallitun osuuden, keskittymisaste ei välttämättä ole korkea, mikä on tärkeä tekijä arvioinnissa. Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus voi olla hiukan yli 20 prosenttia markkinoilla, joilla keskittyminen on kohtuullista. Keskittyneillä markkinoilla tehdyllä tuotantosopimuksella on todennäköisemmin kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin markkinoilla, jotka eivät ole keskittyneet. Samoin tuotantosopimus voi keskittyneillä markkinoilla lisätä kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vaikka osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus olisikin kohtuullinen. |
| --- | --- |

170.

Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus kuitenkin ylittää 20 prosenttia, rajoittavat vaikutukset on analysoitava, sillä sopimus ei silloin kuulu erikoistumissopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen tai 169 kohdassa tarkoitetun tuotannon laajentamiseksi tehtyjä horisontaalisia alihankintasopimuksia koskevan safe harbour -poikkeuksen soveltamisalaan. Jos markkinaosuus on vain hiukan yli erikoistumissopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa tai 169 kohdassa tarkoitetussa safe harbour -poikkeuksessa sallitun osuuden, keskittymisaste ei välttämättä ole korkea, mikä on tärkeä tekijä arvioinnissa. Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus voi olla hiukan yli 20 prosenttia markkinoilla, joilla keskittyminen on kohtuullista. Keskittyneillä markkinoilla tehdyllä tuotantosopimuksella on todennäköisemmin kilpailua rajoittavia vaikutuksia kuin markkinoilla, jotka eivät ole keskittyneet. Samoin tuotantosopimus voi keskittyneillä markkinoilla lisätä kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vaikka osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus olisikin kohtuullinen.

| 171. | Vaikka sopimuspuolten markkinaosuudet ja markkinoiden keskittymisaste olisivat suuria, kilpailua rajoittavien vaikutusten riski voi silti olla vähäinen, jos markkinat ovat dynaamiset, toisin sanoen markkinoille tulee uusia toimijoita ja markkina-asemat muuttuvat usein. |
| --- | --- |

171.

Vaikka sopimuspuolten markkinaosuudet ja markkinoiden keskittymisaste olisivat suuria, kilpailua rajoittavien vaikutusten riski voi silti olla vähäinen, jos markkinat ovat dynaamiset, toisin sanoen markkinoille tulee uusia toimijoita ja markkina-asemat muuttuvat usein.

| 172. | Analysoitaessa, onko tuotantosopimuksen osapuolilla markkinavoimaa, markkinoilla toimivien kilpailijoiden välisten yhteyksien (esimerkiksi muut yhteistyösopimukset) lukumäärä ja voimakkuus ovat merkityksellisiä. |
| --- | --- |

172.

Analysoitaessa, onko tuotantosopimuksen osapuolilla markkinavoimaa, markkinoilla toimivien kilpailijoiden välisten yhteyksien (esimerkiksi muut yhteistyösopimukset) lukumäärä ja voimakkuus ovat merkityksellisiä.

| 173. | Sopimuksen kilpailua koskevan arvioinnin kannalta merkityksellisiä seikkoja ovat esimerkiksi se, ovatko sopimuspuolten markkinaosuudet suuria, ovatko ne läheisiä kilpailijoita, onko asiakkailla rajoitetut mahdollisuudet vaihtaa toimittajaa, lisäävätkö kilpailijat todennäköisesti tarjontaansa hintojen noustessa ja onko yksi sopimuspuolista merkittävä kilpailija. |
| --- | --- |

173.

Sopimuksen kilpailua koskevan arvioinnin kannalta merkityksellisiä seikkoja ovat esimerkiksi se, ovatko sopimuspuolten markkinaosuudet suuria, ovatko ne läheisiä kilpailijoita, onko asiakkailla rajoitetut mahdollisuudet vaihtaa toimittajaa, lisäävätkö kilpailijat todennäköisesti tarjontaansa hintojen noustessa ja onko yksi sopimuspuolista merkittävä kilpailija.

Osapuolten välisen kilpailun suora rajoittaminen

| 174. | Tuotantosopimuksen osapuolten välistä kilpailua voidaan rajoittaa eri tavoin. Tuotannollisen yhteisyrityksen osapuolet voivat esimerkiksi rajoittaa yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kukin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Jos tuotantosopimus määrittää tuotteen pääominaisuudet, tämä voi poistaa osapuolten tärkeimmät kilpailutekijät ja johtaa viime kädessä kilpailun rajoittumiseen. Toinen esimerkki olisi tilanne, jossa yhteisyritys veloittaa osapuolilta korkean siirtohinnan ja lisää siten osapuolten tuotantokustannuksia. Tämä voi johtaa korkeampiin hintoihin tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tämän seurauksena kilpailijoiden kannattaisi mahdollisesti korottaa hintoja. Se puolestaan johtaisi hinnankorotuksiin markkinoilla. |
| --- | --- |

174.

Tuotantosopimuksen osapuolten välistä kilpailua voidaan rajoittaa eri tavoin. Tuotannollisen yhteisyrityksen osapuolet voivat esimerkiksi rajoittaa yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kukin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Jos tuotantosopimus määrittää tuotteen pääominaisuudet, tämä voi poistaa osapuolten tärkeimmät kilpailutekijät ja johtaa viime kädessä kilpailun rajoittumiseen. Toinen esimerkki olisi tilanne, jossa yhteisyritys veloittaa osapuolilta korkean siirtohinnan ja lisää siten osapuolten tuotantokustannuksia. Tämä voi johtaa korkeampiin hintoihin tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tämän seurauksena kilpailijoiden kannattaisi mahdollisesti korottaa hintoja. Se puolestaan johtaisi hinnankorotuksiin markkinoilla.

Kilpailunvastainen lopputulos

| 175. | Kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyys riippuu osapuolten markkinavoimasta sekä merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä. Kilpailunvastainen lopputulos voi johtua erityisesti (mutta ei pelkästään) tuotantosopimukseen perustuvista yhtenevistä kustannuksista tai tietojenvaihdosta. |
| --- | --- |

175.

Kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyys riippuu osapuolten markkinavoimasta sekä merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä. Kilpailunvastainen lopputulos voi johtua erityisesti (mutta ei pelkästään) tuotantosopimukseen perustuvista yhtenevistä kustannuksista tai tietojenvaihdosta.

| 176. | Markkinavoimaa omaavien osapuolten välisellä tuotantosopimuksella voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se nostaa osapuolten yhtenevät kustannukset (ts. osapuolten yhteisten muuttuvien kustannusten osuuden) tasolle, jonka myötä ne voivat ryhtyä yhteistyöhön. Merkityksellisiä kustannuksia ovat sellaisen tuotteen muuttuvat kustannukset, jolla tuotantosopimuksen osapuolet kilpailevat. |
| --- | --- |

176.

Markkinavoimaa omaavien osapuolten välisellä tuotantosopimuksella voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se nostaa osapuolten yhtenevät kustannukset (ts. osapuolten yhteisten muuttuvien kustannusten osuuden) tasolle, jonka myötä ne voivat ryhtyä yhteistyöhön. Merkityksellisiä kustannuksia ovat sellaisen tuotteen muuttuvat kustannukset, jolla tuotantosopimuksen osapuolet kilpailevat.

| 177. | Tuotantosopimus johtaa todennäköisemmin kilpailunvastaiseen lopputulokseen, jos jo ennen sopimuksen tekemistä osapuolten muuttuvista kustannuksista suuri osa on yhteisiä, sillä kustannusten lisäys (ts. sopimustuotteen tuotantokustannukset) voi muuttaa tasapainoa ja johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Toisaalta jos kustannusten lisäys on suuri, kilpailunvastaisen lopputuloksen riski voi olla huomattava, vaikka yhtenevien kustannusten lähtötaso olisi alhainen. |
| --- | --- |

177.

Tuotantosopimus johtaa todennäköisemmin kilpailunvastaiseen lopputulokseen, jos jo ennen sopimuksen tekemistä osapuolten muuttuvista kustannuksista suuri osa on yhteisiä, sillä kustannusten lisäys (ts. sopimustuotteen tuotantokustannukset) voi muuttaa tasapainoa ja johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Toisaalta jos kustannusten lisäys on suuri, kilpailunvastaisen lopputuloksen riski voi olla huomattava, vaikka yhtenevien kustannusten lähtötaso olisi alhainen.

| 178. | Yhteiset kustannukset lisäävät kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vain, jos tuotantokustannukset muodostavat suuren osan muuttuvista kustannuksista. Näin ei ole esimerkiksi silloin, kun yhteistoiminta koskee tuotteita, joiden markkinoille saattaminen edellyttää kalliita toimenpiteitä. Tästä ovat esimerkkinä uudet tai heterogeeniset tuotteet, joiden markkinointi- tai kuljetuskustannukset ovat korkeat. |
| --- | --- |

178.

Yhteiset kustannukset lisäävät kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vain, jos tuotantokustannukset muodostavat suuren osan muuttuvista kustannuksista. Näin ei ole esimerkiksi silloin, kun yhteistoiminta koskee tuotteita, joiden markkinoille saattaminen edellyttää kalliita toimenpiteitä. Tästä ovat esimerkkinä uudet tai heterogeeniset tuotteet, joiden markkinointi- tai kuljetuskustannukset ovat korkeat.

| 179. | Toinen tilanne, jossa yhteiset kustannukset voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, voisi olla sellainen, jossa osapuolet sopivat välituotteen yhteisestä tuotannosta ja kyseisen välituotteen osuus lopputuotteen, jolla osapuolet kilpailevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, muuttuvista kustannuksista on suuri. Osapuolet voisivat käyttää tuotantosopimusta korottaakseen tuotteidensa kannalta tärkeän yhteisen tuotantopanoksen hintaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tämä heikentäisi kilpailua tuotantoketjun loppupään markkinoilla ja todennäköisesti johtaisi korkeampiin loppuhintoihin. Voitto siirtyisi tuotantoketjun loppupäästä sen alkupäähän, ja osapuolet jakaisivat sen yhteisyrityksen kautta. |
| --- | --- |

179.

Toinen tilanne, jossa yhteiset kustannukset voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, voisi olla sellainen, jossa osapuolet sopivat välituotteen yhteisestä tuotannosta ja kyseisen välituotteen osuus lopputuotteen, jolla osapuolet kilpailevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, muuttuvista kustannuksista on suuri. Osapuolet voisivat käyttää tuotantosopimusta korottaakseen tuotteidensa kannalta tärkeän yhteisen tuotantopanoksen hintaa tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Tämä heikentäisi kilpailua tuotantoketjun loppupään markkinoilla ja todennäköisesti johtaisi korkeampiin loppuhintoihin. Voitto siirtyisi tuotantoketjun loppupäästä sen alkupäähän, ja osapuolet jakaisivat sen yhteisyrityksen kautta.

| 180. | Vastaavasti yhteiset kustannukset lisäävät horisontaalisten alihankintasopimusten kilpailunvastaisia riskejä, jos kokonaisvastuussa olevan sopimuspuolen alihankkijalta ostaman tuotantopanoksen osuus sellaisen lopputuotteen muuttuvista kustannuksista, jolla osapuolet kilpailevat, on suuri. |
| --- | --- |

180.

Vastaavasti yhteiset kustannukset lisäävät horisontaalisten alihankintasopimusten kilpailunvastaisia riskejä, jos kokonaisvastuussa olevan sopimuspuolen alihankkijalta ostaman tuotantopanoksen osuus sellaisen lopputuotteen muuttuvista kustannuksista, jolla osapuolet kilpailevat, on suuri.

| 181. | Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa. Tuotantosopimus voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos siihen liittyy kaupallisesti strategisten tietojen vaihtoa, joka saattaa johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen tai kilpailijoiden sulkemiseen markkinoilta. Sitä, johtaako tuotantosopimukseen liittyvä tietojenvaihto todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan. |
| --- | --- |

181.

Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa. Tuotantosopimus voi aiheuttaa kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos siihen liittyy kaupallisesti strategisten tietojen vaihtoa, joka saattaa johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen tai kilpailijoiden sulkemiseen markkinoilta. Sitä, johtaako tuotantosopimukseen liittyvä tietojenvaihto todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan.

| 182. | Jos tietojenvaihto rajoittuu tuotantosopimuksen kohteena olevien hyödykkeiden yhteisen tuotannon kannalta tarpeellisten tietojen vaihtoon, sopimus täyttää todennäköisemmin 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, kuin jos tietoja vaihdettaisiin enemmän kuin mitä yhteinen tuotanto edellyttää, vaikka tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tässä tapauksessa on todennäköistä, että yhteisen tuotannon tehokkuusedut ylittävät osapuolten käyttäytymisen yhteensovittamisesta aiheutuvat rajoittavat vaikutukset. Toisaalta, jos tuotantosopimuksen puitteissa vaihdetaan sellaisia tietoja, jotka eivät ole yhteisen tuotannon kannalta tarpeellisia, esimerkiksi hintoja ja myyntiä koskevia tietoja, on epätodennäköistä, että kyseinen tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

182.

Jos tietojenvaihto rajoittuu tuotantosopimuksen kohteena olevien hyödykkeiden yhteisen tuotannon kannalta tarpeellisten tietojen vaihtoon, sopimus täyttää todennäköisemmin 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, kuin jos tietoja vaihdettaisiin enemmän kuin mitä yhteinen tuotanto edellyttää, vaikka tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tässä tapauksessa on todennäköistä, että yhteisen tuotannon tehokkuusedut ylittävät osapuolten käyttäytymisen yhteensovittamisesta aiheutuvat rajoittavat vaikutukset. Toisaalta, jos tuotantosopimuksen puitteissa vaihdetaan sellaisia tietoja, jotka eivät ole yhteisen tuotannon kannalta tarpeellisia, esimerkiksi hintoja ja myyntiä koskevia tietoja, on epätodennäköistä, että kyseinen tietojenvaihto täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

4.4   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

4.4.1   
  Tehokkuusedut

| 183. | Tuotantosopimukset voivat edistää kilpailua, jos ne johtavat tehokkuusetuihin, kuten kustannussäästöihin tai parempaan tuotantoteknologiaan. Yhteisellä tuotannolla yritykset voivat säästää kustannuksia, jotka muussa tapauksessa olisivat kaksinkertaiset. Ne voivat tuottaa alhaisemmin kustannuksin, jos ne voivat yhteistyön ansiosta lisätä tuotantoa, kun marginaalikustannukset supistuvat tuotannon myötä, toisin sanoen ne saavuttavat mittakaavaetuja. Yhteisen tuotannon avulla yritykset voivat myös parantaa tuotteiden laatua, jos ne yhdistävät osaamistaan ja taitotietoaan. Yhteistyön avulla yritykset voivat lisätä tuotevalikoimaa, mihin niillä ei muuten olisi varaa tai mitä ne eivät muuten pystyisi tekemään. Jos osapuolet voivat yhteisen tuotannon johdosta lisätä erityyppisten tuotteiden lukumäärää, ne voivat myös saavuttaa kustannussäästöjä tuotevarioinnin avulla. |
| --- | --- |

183.

Tuotantosopimukset voivat edistää kilpailua, jos ne johtavat tehokkuusetuihin, kuten kustannussäästöihin tai parempaan tuotantoteknologiaan. Yhteisellä tuotannolla yritykset voivat säästää kustannuksia, jotka muussa tapauksessa olisivat kaksinkertaiset. Ne voivat tuottaa alhaisemmin kustannuksin, jos ne voivat yhteistyön ansiosta lisätä tuotantoa, kun marginaalikustannukset supistuvat tuotannon myötä, toisin sanoen ne saavuttavat mittakaavaetuja. Yhteisen tuotannon avulla yritykset voivat myös parantaa tuotteiden laatua, jos ne yhdistävät osaamistaan ja taitotietoaan. Yhteistyön avulla yritykset voivat lisätä tuotevalikoimaa, mihin niillä ei muuten olisi varaa tai mitä ne eivät muuten pystyisi tekemään. Jos osapuolet voivat yhteisen tuotannon johdosta lisätä erityyppisten tuotteiden lukumäärää, ne voivat myös saavuttaa kustannussäästöjä tuotevarioinnin avulla.

4.4.2   
  Välttämättömyys

| 184. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä tuotantosopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Välttämättömiksi ei yleensä katsota esimerkiksi sellaisia tuotantosopimuksen rajoituksia, jotka koskevat osapuolten kilpailukäyttäytymistä yhteistyön ulkopuolisen tuotannon suhteen. Vastaavasti hintojen asettamista yhdessä ei katsota välttämättömäksi, jos tuotantosopimukseen ei liity myös yhteisiä markkinoille saattamista koskevia toimia. |
| --- | --- |

184.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä tuotantosopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Välttämättömiksi ei yleensä katsota esimerkiksi sellaisia tuotantosopimuksen rajoituksia, jotka koskevat osapuolten kilpailukäyttäytymistä yhteistyön ulkopuolisen tuotannon suhteen. Vastaavasti hintojen asettamista yhdessä ei katsota välttämättömäksi, jos tuotantosopimukseen ei liity myös yhteisiä markkinoille saattamista koskevia toimia.

4.4.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

| 185. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille alhaisempina hintoina, tuotteiden parempana laatuna tai suurempana tuotevalikoimana siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Tehokkuusedut, jotka hyödyttävät vain osapuolia, tai kustannussäästöt, joita saavutetaan vähentämällä tuotantoa tai jakamalla markkinoita, eivät ole riittävä peruste 53 artiklan 3 kohdan edellytysten täyttämiseksi. Jos tuotantosopimuksen osapuolet saavuttavat muuttuvien kustannusten säästöjä, on todennäköisempää, että ne siirtävät säästöt kuluttajille, kuin jos ne vähentäisivät kiinteitä kustannuksiaan. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

185.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille alhaisempina hintoina, tuotteiden parempana laatuna tai suurempana tuotevalikoimana siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Tehokkuusedut, jotka hyödyttävät vain osapuolia, tai kustannussäästöt, joita saavutetaan vähentämällä tuotantoa tai jakamalla markkinoita, eivät ole riittävä peruste 53 artiklan 3 kohdan edellytysten täyttämiseksi. Jos tuotantosopimuksen osapuolet saavuttavat muuttuvien kustannusten säästöjä, on todennäköisempää, että ne siirtävät säästöt kuluttajille, kuin jos ne vähentäisivät kiinteitä kustannuksiaan. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

4.4.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 186. | ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita (tai teknologioita). Kilpailuun kohdistuvia vaikutuksia on analysoitava merkityksellisillä markkinoilla, joille yhteistyön kohteena olevat tuotteet kuuluvat, sekä markkinoilla, joille yhteistyön vaikutukset voivat levitä. |
| --- | --- |

186.

ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita (tai teknologioita). Kilpailuun kohdistuvia vaikutuksia on analysoitava merkityksellisillä markkinoilla, joille yhteistyön kohteena olevat tuotteet kuuluvat, sekä markkinoilla, joille yhteistyön vaikutukset voivat levitä.

4.5   Esimerkkejä

| 187. | Yhteiset kustannukset ja kilpailunvastainen lopputulos

  Esimerkki 1


  Tilanne: Tuotetta X toimittavat yritykset A ja B päättävät sulkea vanhentuneet tuotantolaitoksensa ja rakentaa suuremman, uudenaikaisemman ja tehokkaamman tuotantolaitoksen, jonka toimintaa harjoittaa yhteisyritys. Uuden laitoksen kapasiteetti on suurempi kuin vanhojen laitosten (A ja B) kokonaiskapasiteetti. Kilpailijoilla ei ole vastaavia investointisuunnitelmia, ja niiden laitokset toimivat täydellä kapasiteetilla. A:n markkinaosuus on 20 prosenttia ja B:n 25 prosenttia. Niiden tuotteet ovat toistensa läheisimmät korvikkeet keskittyneiden markkinoiden tietyllä segmentillä. Markkinat ovat avoimet eivätkä juuri kasva, niille ei tule uusia toimijoita ja markkinaosuudet ovat olleet vakaat pitkän aikaa. Tuotantokustannukset muodostavat suuren osan A:lle ja B:lle aiheutuvista X:ään liittyvistä muuttuvista kustannuksista. Markkinoille saattaminen muodostaa vain pienen osan taloudellisesta toiminnasta kustannustensa ja strategisen merkityksensä kannalta tuotantoon verrattuna: markkinointikustannukset ovat pienet, sillä tuote on homogeeninen ja vakiintunut, eikä kuljetus ole keskeinen kilpailutekijä.

  Analyysi: Jos A ja B jakaisivat kaikki muuttuvat kustannuksensa tai suurimman osan niistä, tuotantosopimus saattaisi rajoittaa osapuolten välistä kilpailua. Se voi johtaa siihen, että osapuolet rajoittavat yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kumpikin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Kilpailijoiden kapasiteettirajoitusten vuoksi tämä tuotannon vähentäminen voisi johtaa korkeampiin hintoihin.
  Vaikka A ja B eivät jakaisi suurinta osaa muuttuvista kustannuksistaan vaan ainoastaan merkittävän osan, tuotantosopimus voisi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen A:n ja B:n välillä ja poistaa siten epäsuoraan osapuolten välisen kilpailun. Tämän todennäköisyys ei riipu pelkästään yhteisten kustannusten osuudesta (joka tässä tapauksessa on suuri) vaan myös merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä, kuten läpinäkyvyys, vakaus ja keskittymisaste.
  Näissä kahdessa edellä mainitussa tapauksessa on todennäköistä, että esimerkin mukaisissa markkinaolosuhteissa A:n ja B:n tuotannollinen yhteisyritys johtaisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin X:n markkinoilla.
  Kahden pienemmän, vanhan tuotantolaitoksen korvaaminen suuremmalla, uudenaikaisemmalla ja tehokkaammalla laitoksella voi johtaa siihen, että yhteisyritys lisää tuotantoa ja sen hinnat ovat alhaisemmat kuluttajien eduksi. Tuotantosopimus voi kuitenkin täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset vain, jos osapuolet toimittavat näyttöä siitä, että tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

187.

Yhteiset kustannukset ja kilpailunvastainen lopputulos

Esimerkki 1

Tilanne: Tuotetta X toimittavat yritykset A ja B päättävät sulkea vanhentuneet tuotantolaitoksensa ja rakentaa suuremman, uudenaikaisemman ja tehokkaamman tuotantolaitoksen, jonka toimintaa harjoittaa yhteisyritys. Uuden laitoksen kapasiteetti on suurempi kuin vanhojen laitosten (A ja B) kokonaiskapasiteetti. Kilpailijoilla ei ole vastaavia investointisuunnitelmia, ja niiden laitokset toimivat täydellä kapasiteetilla. A:n markkinaosuus on 20 prosenttia ja B:n 25 prosenttia. Niiden tuotteet ovat toistensa läheisimmät korvikkeet keskittyneiden markkinoiden tietyllä segmentillä. Markkinat ovat avoimet eivätkä juuri kasva, niille ei tule uusia toimijoita ja markkinaosuudet ovat olleet vakaat pitkän aikaa. Tuotantokustannukset muodostavat suuren osan A:lle ja B:lle aiheutuvista X:ään liittyvistä muuttuvista kustannuksista. Markkinoille saattaminen muodostaa vain pienen osan taloudellisesta toiminnasta kustannustensa ja strategisen merkityksensä kannalta tuotantoon verrattuna: markkinointikustannukset ovat pienet, sillä tuote on homogeeninen ja vakiintunut, eikä kuljetus ole keskeinen kilpailutekijä.

Analyysi: Jos A ja B jakaisivat kaikki muuttuvat kustannuksensa tai suurimman osan niistä, tuotantosopimus saattaisi rajoittaa osapuolten välistä kilpailua. Se voi johtaa siihen, että osapuolet rajoittavat yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kumpikin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Kilpailijoiden kapasiteettirajoitusten vuoksi tämä tuotannon vähentäminen voisi johtaa korkeampiin hintoihin.

Vaikka A ja B eivät jakaisi suurinta osaa muuttuvista kustannuksistaan vaan ainoastaan merkittävän osan, tuotantosopimus voisi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen A:n ja B:n välillä ja poistaa siten epäsuoraan osapuolten välisen kilpailun. Tämän todennäköisyys ei riipu pelkästään yhteisten kustannusten osuudesta (joka tässä tapauksessa on suuri) vaan myös merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä, kuten läpinäkyvyys, vakaus ja keskittymisaste.

Näissä kahdessa edellä mainitussa tapauksessa on todennäköistä, että esimerkin mukaisissa markkinaolosuhteissa A:n ja B:n tuotannollinen yhteisyritys johtaisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin X:n markkinoilla.

Kahden pienemmän, vanhan tuotantolaitoksen korvaaminen suuremmalla, uudenaikaisemmalla ja tehokkaammalla laitoksella voi johtaa siihen, että yhteisyritys lisää tuotantoa ja sen hinnat ovat alhaisemmat kuluttajien eduksi. Tuotantosopimus voi kuitenkin täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset vain, jos osapuolet toimittavat näyttöä siitä, että tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

| 188. | Kilpailijoiden ja kilpailunvastaisen lopputuloksen väliset yhteydet

  Esimerkki 2


  Tilanne: Kaksi tavarantoimittajaa, A ja B, perustaa tuotannollisen yhteisyrityksen, jossa valmistetaan tuotetta Y. A:lla ja B:llä on kullakin 15 prosentin osuus tuotteen Y markkinoilla. Markkinoilla on kolme muuta toimijaa: C, jonka markkinaosuus on 30 prosenttia, D, jonka markkinaosuus on 25 prosenttia, ja E, jonka markkinaosuus on 15 prosenttia. B:llä on jo yhteinen tuotantolaitos D:n kanssa.

  Analyysi: Markkinoille on tunnusomaista se, että niillä on vain muutama toimija ja niiden rakenteet ovat melko symmetriset. A:n ja B:n välinen yhteistyö toisi markkinoille uuden yhteyden, jonka johdosta markkinat keskittyisivät entisestään, sillä yhteistyö yhdistäisi D:n A:han ja B:hen. On todennäköistä, että yhteistyö lisää kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä ja näin ollen sillä on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset voivat täyttyä vain, jos yhteistyö johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin, jotka siirretään kuluttajille siinä määrin että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

188.

Kilpailijoiden ja kilpailunvastaisen lopputuloksen väliset yhteydet

Esimerkki 2

Tilanne: Kaksi tavarantoimittajaa, A ja B, perustaa tuotannollisen yhteisyrityksen, jossa valmistetaan tuotetta Y. A:lla ja B:llä on kullakin 15 prosentin osuus tuotteen Y markkinoilla. Markkinoilla on kolme muuta toimijaa: C, jonka markkinaosuus on 30 prosenttia, D, jonka markkinaosuus on 25 prosenttia, ja E, jonka markkinaosuus on 15 prosenttia. B:llä on jo yhteinen tuotantolaitos D:n kanssa.

Analyysi: Markkinoille on tunnusomaista se, että niillä on vain muutama toimija ja niiden rakenteet ovat melko symmetriset. A:n ja B:n välinen yhteistyö toisi markkinoille uuden yhteyden, jonka johdosta markkinat keskittyisivät entisestään, sillä yhteistyö yhdistäisi D:n A:han ja B:hen. On todennäköistä, että yhteistyö lisää kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä ja näin ollen sillä on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset voivat täyttyä vain, jos yhteistyö johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin, jotka siirretään kuluttajille siinä määrin että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

| 189. | Kilpailunvastainen tuotantoketjun loppupään markkinoiden sulkeminen

  Esimerkki 3


  Tilanne: A ja B perustavat välituotteen X valmistamista varten tuotannollisen yhteisyrityksen, joka vastaa X:n koko tuotannosta. X:n tuotantokustannusten osuus lopputuotteen Y, jolla A ja B kilpailevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, muuttuvista kustannuksista on 70 prosenttia. A:lla ja B:llä on kummallakin 20 prosentin osuus Y:n markkinoilla, markkinoille tulijoita on rajoitetusti ja markkinaosuudet ovat pysyneet vakaina pitkän aikaa. Sen lisäksi, että A ja B kattavat oman X:ää koskevan kysyntänsä, niillä kummallakin on 40 prosentin markkinaosuus X:n markkinoilla. Toimijoiden tulolle X:n markkinoille on suuria esteitä, ja nykyiset tuottajat toimivat lähes täydellä kapasiteetilla. Y:n markkinoilla toimii kaksi muuta merkittävää toimittajaa, joilla kummallakin on 15 prosentin markkinaosuus, sekä useita pienempiä kilpailijoita. Kyseinen sopimus tuottaa mittakaavaetuja.

  Analyysi: Tuotannollisen yhteisyrityksen ansiosta A ja B voisivat määrätä suurelta osin tärkeän tuotantopanoksen eli X:n toimituksista kilpailijoilleen Y:n markkinoilla. Tämän seurauksena A ja B voisivat lisätä kilpailijoidensa kustannuksia korottamalla keinotekoisesti X:n hintaa tai vähentämällä tuotantoa. Näin A:n ja B:n kilpailijat saattaisivat joutua pois Y:n markkinoilta. Koska kilpailijat mahdollisesti suljettaisiin tuotantoketjun loppupään markkinoilta, sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tuotannollisen yhteisyrityksen aikaansaamat mittakaavaedut eivät todennäköisesti ylitä kilpailua rajoittavia vaikutuksia, ja sen vuoksi on luultavaa, että sopimus ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. |
| --- | --- |

189.

Kilpailunvastainen tuotantoketjun loppupään markkinoiden sulkeminen

Esimerkki 3

Tilanne: A ja B perustavat välituotteen X valmistamista varten tuotannollisen yhteisyrityksen, joka vastaa X:n koko tuotannosta. X:n tuotantokustannusten osuus lopputuotteen Y, jolla A ja B kilpailevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, muuttuvista kustannuksista on 70 prosenttia. A:lla ja B:llä on kummallakin 20 prosentin osuus Y:n markkinoilla, markkinoille tulijoita on rajoitetusti ja markkinaosuudet ovat pysyneet vakaina pitkän aikaa. Sen lisäksi, että A ja B kattavat oman X:ää koskevan kysyntänsä, niillä kummallakin on 40 prosentin markkinaosuus X:n markkinoilla. Toimijoiden tulolle X:n markkinoille on suuria esteitä, ja nykyiset tuottajat toimivat lähes täydellä kapasiteetilla. Y:n markkinoilla toimii kaksi muuta merkittävää toimittajaa, joilla kummallakin on 15 prosentin markkinaosuus, sekä useita pienempiä kilpailijoita. Kyseinen sopimus tuottaa mittakaavaetuja.

Analyysi: Tuotannollisen yhteisyrityksen ansiosta A ja B voisivat määrätä suurelta osin tärkeän tuotantopanoksen eli X:n toimituksista kilpailijoilleen Y:n markkinoilla. Tämän seurauksena A ja B voisivat lisätä kilpailijoidensa kustannuksia korottamalla keinotekoisesti X:n hintaa tai vähentämällä tuotantoa. Näin A:n ja B:n kilpailijat saattaisivat joutua pois Y:n markkinoilta. Koska kilpailijat mahdollisesti suljettaisiin tuotantoketjun loppupään markkinoilta, sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tuotannollisen yhteisyrityksen aikaansaamat mittakaavaedut eivät todennäköisesti ylitä kilpailua rajoittavia vaikutuksia, ja sen vuoksi on luultavaa, että sopimus ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.

| 190. | Erikoistumissopimus markkinoiden jakamisen muotona

  Esimerkki 4


  Tilanne: Sekä A että B valmistaa tuotteita X ja Y. A:n markkinaosuus X:n osalta on 30 prosenttia ja Y:n 10 prosenttia. B:n markkinaosuus X:n osalta on 10 prosenttia ja Y:n 30 prosenttia. Mittakaavaetujen saavuttamiseksi yritykset tekevät vastavuoroisen erikoistumissopimuksen, jonka mukaan A valmistaa vain tuotetta X ja B vain tuotetta Y. Ne eivät toimita tuotteita ristiin toisilleen, joten A myy vain tuotetta X ja B myy vain tuotetta Y. Osapuolet väittävät, että näin erikoistumalla ne säästävät kustannuksia mittakaavaetujen johdosta ja keskittymällä vain yhteen tuotteeseen ne parantavat tuotantoteknologiaansa, mikä puolestaan johtaa parempilaatuisiin tuotteisiin.

  Analyysi: Markkinoilla käytävään kilpailuun kohdistuvien vaikutustensa vuoksi erikoistumissopimus on lähellä kartellia, jossa osapuolet jakavat markkinat keskenään. Näin ollen tämä sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Koska mittakaavaetuina ja tuotantoteknologian parantumisena saatavat väitetyt tehokkuusedut liittyvät vain markkinoiden jakamiseen, ne eivät todennäköisesti ylitä rajoittavia vaikutuksia ja sen vuoksi sopimus ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Jos A tai B katsoo, että olisi tehokkaampaa keskittyä vain yhteen tuotteeseen, se voi kuitenkin yksipuolisesti päättää valmistavansa vain X:ää tai Y:tä sopimatta toisen yrityksen kanssa, että tämä keskittyisi tuottamaan toista tuotetta.
  Analyysi olisi erilainen, jos A ja B toimittaisivat toisilleen tuotetta, johon ne keskittyvät, jolloin ne molemmat jatkaisivat X:n ja Y:n myyntiä. Tällaisessa tapauksessa A ja B voisivat silti kilpailla hinnalla molemmilla markkinoilla erityisesti, jos tuotantokustannusten (joista tulee yhteisiä tuotantosopimuksen perusteella) osuus niiden tuotteiden muuttuvista kustannuksista ei ole suuri. Merkityksellisiä kustannuksia ovat tässä yhteydessä markkinoille saattamisesta aiheutuvat kustannukset. Näin ollen erikoistumissopimus ei todennäköisesti rajoittaisi kilpailua, jos X ja Y olisivat suurelta osin heterogeenisia tuotteita, joissa markkinointi- ja jakelukustannusten osuus on erittäin suuri (esimerkiksi vähintään 65–70 prosenttia kokonaiskustannuksista). Tällaisessa tilanteessa kilpailunvastaisen lopputuloksen riski ei olisi suuri ja 53 artiklan 3 kohdan edellytykset saattaisivat täyttyä, jos tehokkuusedut siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät sopimuksen kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

190.

Erikoistumissopimus markkinoiden jakamisen muotona

Esimerkki 4

Tilanne: Sekä A että B valmistaa tuotteita X ja Y. A:n markkinaosuus X:n osalta on 30 prosenttia ja Y:n 10 prosenttia. B:n markkinaosuus X:n osalta on 10 prosenttia ja Y:n 30 prosenttia. Mittakaavaetujen saavuttamiseksi yritykset tekevät vastavuoroisen erikoistumissopimuksen, jonka mukaan A valmistaa vain tuotetta X ja B vain tuotetta Y. Ne eivät toimita tuotteita ristiin toisilleen, joten A myy vain tuotetta X ja B myy vain tuotetta Y. Osapuolet väittävät, että näin erikoistumalla ne säästävät kustannuksia mittakaavaetujen johdosta ja keskittymällä vain yhteen tuotteeseen ne parantavat tuotantoteknologiaansa, mikä puolestaan johtaa parempilaatuisiin tuotteisiin.

Analyysi: Markkinoilla käytävään kilpailuun kohdistuvien vaikutustensa vuoksi erikoistumissopimus on lähellä kartellia, jossa osapuolet jakavat markkinat keskenään. Näin ollen tämä sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Koska mittakaavaetuina ja tuotantoteknologian parantumisena saatavat väitetyt tehokkuusedut liittyvät vain markkinoiden jakamiseen, ne eivät todennäköisesti ylitä rajoittavia vaikutuksia ja sen vuoksi sopimus ei täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Jos A tai B katsoo, että olisi tehokkaampaa keskittyä vain yhteen tuotteeseen, se voi kuitenkin yksipuolisesti päättää valmistavansa vain X:ää tai Y:tä sopimatta toisen yrityksen kanssa, että tämä keskittyisi tuottamaan toista tuotetta.

Analyysi olisi erilainen, jos A ja B toimittaisivat toisilleen tuotetta, johon ne keskittyvät, jolloin ne molemmat jatkaisivat X:n ja Y:n myyntiä. Tällaisessa tapauksessa A ja B voisivat silti kilpailla hinnalla molemmilla markkinoilla erityisesti, jos tuotantokustannusten (joista tulee yhteisiä tuotantosopimuksen perusteella) osuus niiden tuotteiden muuttuvista kustannuksista ei ole suuri. Merkityksellisiä kustannuksia ovat tässä yhteydessä markkinoille saattamisesta aiheutuvat kustannukset. Näin ollen erikoistumissopimus ei todennäköisesti rajoittaisi kilpailua, jos X ja Y olisivat suurelta osin heterogeenisia tuotteita, joissa markkinointi- ja jakelukustannusten osuus on erittäin suuri (esimerkiksi vähintään 65–70 prosenttia kokonaiskustannuksista). Tällaisessa tilanteessa kilpailunvastaisen lopputuloksen riski ei olisi suuri ja 53 artiklan 3 kohdan edellytykset saattaisivat täyttyä, jos tehokkuusedut siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät sopimuksen kilpailua rajoittavat vaikutukset.

| 191. | Mahdolliset kilpailijat

  Esimerkki 5


  Tilanne: A tuottaa lopputuotetta X ja B tuottaa lopputuotetta Y. X ja Y muodostavat kahdet erilliset tuotemarkkinat. A:lla ja B:llä on vahva markkina-asema oman tuotteensa markkinoilla. Molemmat yritykset käyttävät Z:aa tuotantopanoksena X:n ja Y:n tuotannossa, ja ne molemmat tuottavat Z:aa vain omaan käyttöönsä. X on tuote, jonka lisäarvo on alhainen, ja Z on sen keskeinen tuotantopanos (X on yksinkertainen muunnos Z:sta). Y puolestaan on tuote, jonka lisäarvo on korkea, ja Z on yksi sen monista tuotantopanoksista (Z muodostaa pienen osan Y:n muuttuvista kustannuksista). A ja B sopivat tuottavansa Z:aa yhdessä, ja tämä tuottaa suhteellisen vähän mittakaavaetuja.

  Analyysi: A ja B eivät ole todellisia kilpailijoita X:n, Y:n tai Z:n osalta. Koska X on yksinkertainen muunnos tuotantopanos Z:sta, on todennäköistä, että B voisi helposti tulla X:n markkinoille ja haastaa A:n aseman kyseisillä markkinoilla. Z:n yhteistä tuotantoa koskeva sopimus saattaisi vähentää B:n halukkuutta tulla X:n markkinoille, sillä yhteistä tuotantoa saatettaisiin käyttää kompensaatioihin ja se voisi rajoittaa todennäköisyyttä, että B myisi tuotetta X (sillä A voi luultavasti säännöstellä sitä, kuinka paljon B voi ostaa tuotetta Z yhteisyritykseltä). Se, kuinka todennäköisesti B tulisi X:n markkinoille ilman sopimusta, riippuu markkinoilletulon odotetusta kannattavuudesta. Koska X:n lisäarvo on alhainen, markkinoilletulo ei ehkä ole kannattava ja sen vuoksi saattaisi olla epätodennäköistä, että B tulisi markkinoille ilman sopimusta. Koska A:lla ja B:llä on jo markkinavoimaa, sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se todellakin vähentää todennäköisyyttä, että B tulee A:n markkinoille, ts. tuotteen X:n markkinoille. Sopimuksen perusteella mittakaavaetuina saavutettavat tehokkuusedut ovat suhteellisen vähäiset ja sen vuoksi on todennäköistä, että ne eivät ylitä kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

191.

Mahdolliset kilpailijat

Esimerkki 5

Tilanne: A tuottaa lopputuotetta X ja B tuottaa lopputuotetta Y. X ja Y muodostavat kahdet erilliset tuotemarkkinat. A:lla ja B:llä on vahva markkina-asema oman tuotteensa markkinoilla. Molemmat yritykset käyttävät Z:aa tuotantopanoksena X:n ja Y:n tuotannossa, ja ne molemmat tuottavat Z:aa vain omaan käyttöönsä. X on tuote, jonka lisäarvo on alhainen, ja Z on sen keskeinen tuotantopanos (X on yksinkertainen muunnos Z:sta). Y puolestaan on tuote, jonka lisäarvo on korkea, ja Z on yksi sen monista tuotantopanoksista (Z muodostaa pienen osan Y:n muuttuvista kustannuksista). A ja B sopivat tuottavansa Z:aa yhdessä, ja tämä tuottaa suhteellisen vähän mittakaavaetuja.

Analyysi: A ja B eivät ole todellisia kilpailijoita X:n, Y:n tai Z:n osalta. Koska X on yksinkertainen muunnos tuotantopanos Z:sta, on todennäköistä, että B voisi helposti tulla X:n markkinoille ja haastaa A:n aseman kyseisillä markkinoilla. Z:n yhteistä tuotantoa koskeva sopimus saattaisi vähentää B:n halukkuutta tulla X:n markkinoille, sillä yhteistä tuotantoa saatettaisiin käyttää kompensaatioihin ja se voisi rajoittaa todennäköisyyttä, että B myisi tuotetta X (sillä A voi luultavasti säännöstellä sitä, kuinka paljon B voi ostaa tuotetta Z yhteisyritykseltä). Se, kuinka todennäköisesti B tulisi X:n markkinoille ilman sopimusta, riippuu markkinoilletulon odotetusta kannattavuudesta. Koska X:n lisäarvo on alhainen, markkinoilletulo ei ehkä ole kannattava ja sen vuoksi saattaisi olla epätodennäköistä, että B tulisi markkinoille ilman sopimusta. Koska A:lla ja B:llä on jo markkinavoimaa, sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se todellakin vähentää todennäköisyyttä, että B tulee A:n markkinoille, ts. tuotteen X:n markkinoille. Sopimuksen perusteella mittakaavaetuina saavutettavat tehokkuusedut ovat suhteellisen vähäiset ja sen vuoksi on todennäköistä, että ne eivät ylitä kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 192. | Tuotantosopimukseen perustuva tietojenvaihto

  Esimerkki 6


  Tilanne: Yrityksillä A ja B on paljon markkinavoimaa, ja ne sopivat yhteisestä tuotannosta tehostaakseen toimintaansa. Sopimuksen puitteissa ne vaihtavat salaisesti tietoja tulevista hinnoistaan. Yhteinen jakelu ei kuulu sopimuksen piiriin.

  Analyysi: Tietojenvaihdon vuoksi kilpailunvastainen lopputulos on todennäköinen ja sen vuoksi on luultavaa, että sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Se ei todennäköisesti täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä, koska tietojen vaihtaminen osapuolten tulevista hinnoista ei ole välttämätöntä yhteisen tuotannon ja kustannussäästöjen saavuttamisen kannalta. |
| --- | --- |

192.

Tuotantosopimukseen perustuva tietojenvaihto

Esimerkki 6

Tilanne: Yrityksillä A ja B on paljon markkinavoimaa, ja ne sopivat yhteisestä tuotannosta tehostaakseen toimintaansa. Sopimuksen puitteissa ne vaihtavat salaisesti tietoja tulevista hinnoistaan. Yhteinen jakelu ei kuulu sopimuksen piiriin.

Analyysi: Tietojenvaihdon vuoksi kilpailunvastainen lopputulos on todennäköinen ja sen vuoksi on luultavaa, että sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Se ei todennäköisesti täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä, koska tietojen vaihtaminen osapuolten tulevista hinnoista ei ole välttämätöntä yhteisen tuotannon ja kustannussäästöjen saavuttamisen kannalta.

| 193. | Swap-sopimukset ja tietojenvaihto

  Esimerkki 7


  Tilanne: Sekä A että B tuottaa Z:aa, joka on yleisesti myynnissä oleva kemikaali. Z on homogeeninen tuote, jota valmistetaan eurooppalaisen standardin mukaisesti. Kyseinen standardi ei salli tuotemuunnoksia. Z:n tuotantokustannukset ovat merkittävä kustannustekijä. A:n markkinaosuus on 20 prosenttia ja B:n 25 prosenttia Z:n ETA-markkinoilla. Z:n markkinoilla toimii neljä muuta valmistajaa, joiden markkinaosuudet ovat 20 prosenttia, 15 prosenttia, 10 prosenttia ja 10 prosenttia. A:n tuotantolaitos sijaitsee pohjoiseurooppalaisessa ETA-valtiossa X, kun taas B:n tuotantolaitos sijaitsee eteläeurooppalaisessa ETA-valtiossa Y. Vaikka suurin osa A:n asiakkaista sijaitsee Pohjois-Euroopassa, A:lla on myös asiakkaita Etelä-Euroopassa. Suurin osa B:n asiakkaista sijaitsee Etelä-Euroopassa, vaikka B:llä on asiakkaita myös Pohjois-Euroopassa. Tällä hetkellä A toimittaa eteläeurooppalaisille asiakkailleen Z:aa, joka valmistetaan sen X:ssä sijaitsevassa tuotantolaitoksessa ja kuljetetaan rekalla Etelä-Eurooppaan. B puolestaan toimittaa pohjoiseurooppalaisille asiakkailleen Z:aa, joka valmistetaan Y:ssä ja joka myös kuljetetaan rekalla Pohjois-Eurooppaan. Kuljetuskustannukset ovat melko suuret, mutta eivät niin suuret, etteivätkö A:n suorittamat kuljetukset Etelä-Eurooppaan ja B:n suorittamat kuljetukset Pohjois-Eurooppaan olisi kannattavia. Kuljetuskustannukset X:stä Etelä-Eurooppaan ovat alhaisemmat kuin Y:stä Pohjois-Eurooppaan.
  A ja B päättävät, että olisi tehokkaampaa, jos A lopettaisi Z:n kuljetukset X:stä Etelä-Eurooppaan ja jos B lopettaisi Z:n kuljetukset Y:stä Pohjois-Eurooppaan, mutta ne haluavat samalla säilyttää omat asiakkaansa. Tämän toteuttamiseksi A ja B aikovat tehdä swap-sopimuksen, jonka perusteella ne voivat ostaa vuosittain sovitun määrän Z:aa toisen osapuolen laitoksesta myydäkseen ostetun Z:n niille asiakkailleen, jotka sijaitsevat lähempänä toisen osapuolen laitosta. Laskeakseen ostohinnan, joka ei suosi toista osapuolta toisen kustannuksella ja jossa otetaan huomioon osapuolten erilaiset tuotantokustannukset ja erilaiset kuljetuskustannuksista saatavat säästöt, ja varmistaakseen, että osapuolet saavuttavat asianmukaisen marginaalin, ne sopivat ilmoittavansa toisilleen Z:aan liittyvät tärkeimmät kustannukset (ts. tuotanto- ja kuljetuskustannukset).

  Analyysi: Se, että A ja B, jotka ovat kilpailijoita, vaihtavat keskenään osan tuotannostaan, ei sinällään aiheuta kilpailuongelmia. A:n ja B:n suunnitteleman swap-sopimuksen mukaan osapuolet kuitenkin vaihtavat tietoja Z:aan liittyvistä tuotanto- ja kuljetuskustannuksista. A:lla ja B:llä on myös vahva yhteenlaskettu markkina-asema homogeenisen hyödykkeen suhteellisen keskittyneillä markkinoilla. Näin ollen Z:aan liittyvää keskeistä kilpailuparametria koskevien tietojen laajan vaihtamisen vuoksi on todennäköistä, että A:n ja B:n välisellä swap-sopimuksella on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä se voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Huolimatta siitä, että sopimus tuottaa osapuolille huomattavia tehokkuusetuja kustannussäästöinä, sopimuksen tuottamat kilpailunrajoitukset eivät ole välttämättömiä niiden saavuttamiseksi. Osapuolet saavuttaisivat vastaavat kustannussäästöt sopimalla hintamallista, johon ei liity tuotanto- ja kuljetuskustannuksista ilmoittamista. Tämän johdosta swap-sopimus ei nykymuodossaan täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. |
| --- | --- |

193.

Swap-sopimukset ja tietojenvaihto

Esimerkki 7

Tilanne: Sekä A että B tuottaa Z:aa, joka on yleisesti myynnissä oleva kemikaali. Z on homogeeninen tuote, jota valmistetaan eurooppalaisen standardin mukaisesti. Kyseinen standardi ei salli tuotemuunnoksia. Z:n tuotantokustannukset ovat merkittävä kustannustekijä. A:n markkinaosuus on 20 prosenttia ja B:n 25 prosenttia Z:n ETA-markkinoilla. Z:n markkinoilla toimii neljä muuta valmistajaa, joiden markkinaosuudet ovat 20 prosenttia, 15 prosenttia, 10 prosenttia ja 10 prosenttia. A:n tuotantolaitos sijaitsee pohjoiseurooppalaisessa ETA-valtiossa X, kun taas B:n tuotantolaitos sijaitsee eteläeurooppalaisessa ETA-valtiossa Y. Vaikka suurin osa A:n asiakkaista sijaitsee Pohjois-Euroopassa, A:lla on myös asiakkaita Etelä-Euroopassa. Suurin osa B:n asiakkaista sijaitsee Etelä-Euroopassa, vaikka B:llä on asiakkaita myös Pohjois-Euroopassa. Tällä hetkellä A toimittaa eteläeurooppalaisille asiakkailleen Z:aa, joka valmistetaan sen X:ssä sijaitsevassa tuotantolaitoksessa ja kuljetetaan rekalla Etelä-Eurooppaan. B puolestaan toimittaa pohjoiseurooppalaisille asiakkailleen Z:aa, joka valmistetaan Y:ssä ja joka myös kuljetetaan rekalla Pohjois-Eurooppaan. Kuljetuskustannukset ovat melko suuret, mutta eivät niin suuret, etteivätkö A:n suorittamat kuljetukset Etelä-Eurooppaan ja B:n suorittamat kuljetukset Pohjois-Eurooppaan olisi kannattavia. Kuljetuskustannukset X:stä Etelä-Eurooppaan ovat alhaisemmat kuin Y:stä Pohjois-Eurooppaan.

A ja B päättävät, että olisi tehokkaampaa, jos A lopettaisi Z:n kuljetukset X:stä Etelä-Eurooppaan ja jos B lopettaisi Z:n kuljetukset Y:stä Pohjois-Eurooppaan, mutta ne haluavat samalla säilyttää omat asiakkaansa. Tämän toteuttamiseksi A ja B aikovat tehdä swap-sopimuksen, jonka perusteella ne voivat ostaa vuosittain sovitun määrän Z:aa toisen osapuolen laitoksesta myydäkseen ostetun Z:n niille asiakkailleen, jotka sijaitsevat lähempänä toisen osapuolen laitosta. Laskeakseen ostohinnan, joka ei suosi toista osapuolta toisen kustannuksella ja jossa otetaan huomioon osapuolten erilaiset tuotantokustannukset ja erilaiset kuljetuskustannuksista saatavat säästöt, ja varmistaakseen, että osapuolet saavuttavat asianmukaisen marginaalin, ne sopivat ilmoittavansa toisilleen Z:aan liittyvät tärkeimmät kustannukset (ts. tuotanto- ja kuljetuskustannukset).

Analyysi: Se, että A ja B, jotka ovat kilpailijoita, vaihtavat keskenään osan tuotannostaan, ei sinällään aiheuta kilpailuongelmia. A:n ja B:n suunnitteleman swap-sopimuksen mukaan osapuolet kuitenkin vaihtavat tietoja Z:aan liittyvistä tuotanto- ja kuljetuskustannuksista. A:lla ja B:llä on myös vahva yhteenlaskettu markkina-asema homogeenisen hyödykkeen suhteellisen keskittyneillä markkinoilla. Näin ollen Z:aan liittyvää keskeistä kilpailuparametria koskevien tietojen laajan vaihtamisen vuoksi on todennäköistä, että A:n ja B:n välisellä swap-sopimuksella on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia, sillä se voi johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Huolimatta siitä, että sopimus tuottaa osapuolille huomattavia tehokkuusetuja kustannussäästöinä, sopimuksen tuottamat kilpailunrajoitukset eivät ole välttämättömiä niiden saavuttamiseksi. Osapuolet saavuttaisivat vastaavat kustannussäästöt sopimalla hintamallista, johon ei liity tuotanto- ja kuljetuskustannuksista ilmoittamista. Tämän johdosta swap-sopimus ei nykymuodossaan täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.

5.   OSTOSOPIMUKSET

5.1   Määritelmä

| 194. | Tässä luvussa keskitytään sopimuksiin, jotka koskevat tuotteiden yhteisiä ostoja. Yhteisistä ostoista voi huolehtia yhteisessä määräysvallassa oleva yhtiö tai yhtiö, jossa useilla muilla yrityksillä on vähemmistöosakkuuksia, taikka ne voidaan hoitaa sopimuksin tai löyhemmän yhteistyön avulla, jäljempänä ’yhteisostojärjestelyt’. Yhteisostojärjestelyjen tavoitteena on yleensä neuvotteluvoiman luominen, mikä saattaa johtaa kuluttajahintojen alentumiseen tai tuotteiden tai palvelujen laadun parantumiseen. Neuvotteluvoima voi kuitenkin tietyissä olosuhteissa johtaa myös kilpailuongelmiin. |
| --- | --- |

194.

Tässä luvussa keskitytään sopimuksiin, jotka koskevat tuotteiden yhteisiä ostoja. Yhteisistä ostoista voi huolehtia yhteisessä määräysvallassa oleva yhtiö tai yhtiö, jossa useilla muilla yrityksillä on vähemmistöosakkuuksia, taikka ne voidaan hoitaa sopimuksin tai löyhemmän yhteistyön avulla, jäljempänä ’yhteisostojärjestelyt’. Yhteisostojärjestelyjen tavoitteena on yleensä neuvotteluvoiman luominen, mikä saattaa johtaa kuluttajahintojen alentumiseen tai tuotteiden tai palvelujen laadun parantumiseen. Neuvotteluvoima voi kuitenkin tietyissä olosuhteissa johtaa myös kilpailuongelmiin.

| 195. | Yhteisostojärjestelyihin voi liittyä sekä horisontaalisia että vertikaalisia sopimuksia. Tällöin on käytettävä kaksivaiheista analyysiä. Yhteisostoja harjoittavien yritysten välisiä horisontaalisia sopimuksia on ensiksi arvioitava näissä suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaan. Jos arvioinnin perusteella päätellään, ettei yhteisostojärjestely aiheuta kilpailuongelmia, on vielä arvioitava asianomaisia vertikaalisia sopimuksia. Jälkimmäinen arviointi tehdään vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen mukaisesti. |
| --- | --- |

195.

Yhteisostojärjestelyihin voi liittyä sekä horisontaalisia että vertikaalisia sopimuksia. Tällöin on käytettävä kaksivaiheista analyysiä. Yhteisostoja harjoittavien yritysten välisiä horisontaalisia sopimuksia on ensiksi arvioitava näissä suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaan. Jos arvioinnin perusteella päätellään, ettei yhteisostojärjestely aiheuta kilpailuongelmia, on vielä arvioitava asianomaisia vertikaalisia sopimuksia. Jälkimmäinen arviointi tehdään vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen mukaisesti.

| 196. | Yleinen yhteisostojärjestelyn muoto on liittoutuma eli vähittäismyyjäryhmittymän tuotteiden yhteistä hankintaa varten muodostama yritysten yhteenliittymä. Liittoutuman jäsenten välillä tehdyt horisontaaliset sopimukset tai yhteenliittymän tekemät päätökset on ensiksi arvioitava näiden suuntaviivojen mukaisesti horisontaalisina yhteistyösopimuksina. Jos arvioinnissa ei ilmene kilpailuongelmia, on tarpeen arvioida myös vertikaaliset sopimukset liittoutuman ja yksittäisen jäsenen tai liittoutuman ja tavarantoimittajan välillä. Nämä sopimukset kuuluvat tietyin edellytyksin vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan. Mainitun ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviä vertikaalisia sopimuksia ei oleteta sääntöjenvastaisiksi, mutta niiden erillinen tutkiminen on tarpeen. |
| --- | --- |

196.

Yleinen yhteisostojärjestelyn muoto on liittoutuma eli vähittäismyyjäryhmittymän tuotteiden yhteistä hankintaa varten muodostama yritysten yhteenliittymä. Liittoutuman jäsenten välillä tehdyt horisontaaliset sopimukset tai yhteenliittymän tekemät päätökset on ensiksi arvioitava näiden suuntaviivojen mukaisesti horisontaalisina yhteistyösopimuksina. Jos arvioinnissa ei ilmene kilpailuongelmia, on tarpeen arvioida myös vertikaaliset sopimukset liittoutuman ja yksittäisen jäsenen tai liittoutuman ja tavarantoimittajan välillä. Nämä sopimukset kuuluvat tietyin edellytyksin vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan. Mainitun ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviä vertikaalisia sopimuksia ei oleteta sääntöjenvastaisiksi, mutta niiden erillinen tutkiminen on tarpeen.

5.2   Merkitykselliset markkinat

| 197. | Yhteisostojärjestelyt voivat vaikuttaa kaksiin eri markkinoihin. Ensinnäkin markkinoihin, joihin yhteisostojärjestely kohdistuu suoraan eli merkityksellisiin ostomarkkinoihin. Toinen mahdollisuus ovat myyntimarkkinat eli tuotantoketjun loppupään markkinat, joilla yhteisostojärjestelyn osapuolet toimivat myyjinä. |
| --- | --- |

197.

Yhteisostojärjestelyt voivat vaikuttaa kaksiin eri markkinoihin. Ensinnäkin markkinoihin, joihin yhteisostojärjestely kohdistuu suoraan eli merkityksellisiin ostomarkkinoihin. Toinen mahdollisuus ovat myyntimarkkinat eli tuotantoketjun loppupään markkinat, joilla yhteisostojärjestelyn osapuolet toimivat myyjinä.

| 198. | Merkitykselliset ostomarkkinat määritellään markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon periaatteiden mukaisesti. Määrittelyssä käytetään korvattavuuden periaatteita kilpailupaineen selville saamiseksi. Ainoa ero myyntimarkkinoiden määritelmään verrattuna on se, että korvattavuus on määriteltävä tarjonnan eikä kysynnän kannalta. Toisin sanoen tavarantoimittajan vaihtoehdot ovat ratkaisevia määriteltäessä ostajiin kohdistuvia kilpailupaineita. Kyseisiä vaihtoehtoja voidaan analysoida esimerkiksi tutkimalla tavarantoimittajien reaktiota pieneen mutta pysyvään hinnan laskuun. Kun markkinat on määritelty, markkinaosuus voidaan ilmoittaa osuutena, jonka osapuolten ostot muodostavat ostetun tavaran kokonaismyynnistä merkityksellisillä markkinoilla. |
| --- | --- |

198.

Merkitykselliset ostomarkkinat määritellään markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon periaatteiden mukaisesti. Määrittelyssä käytetään korvattavuuden periaatteita kilpailupaineen selville saamiseksi. Ainoa ero myyntimarkkinoiden määritelmään verrattuna on se, että korvattavuus on määriteltävä tarjonnan eikä kysynnän kannalta. Toisin sanoen tavarantoimittajan vaihtoehdot ovat ratkaisevia määriteltäessä ostajiin kohdistuvia kilpailupaineita. Kyseisiä vaihtoehtoja voidaan analysoida esimerkiksi tutkimalla tavarantoimittajien reaktiota pieneen mutta pysyvään hinnan laskuun. Kun markkinat on määritelty, markkinaosuus voidaan ilmoittaa osuutena, jonka osapuolten ostot muodostavat ostetun tavaran kokonaismyynnistä merkityksellisillä markkinoilla.

| 199. | Jos osapuolet ovat lisäksi kilpailijoita yksillä tai useammilla myyntimarkkinoilla, myös näillä markkinoilla on merkitystä arvioinnin kannalta. Myyntimarkkinat on määriteltävä käyttäen markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa kuvailtuja menetelmiä. |
| --- | --- |

199.

Jos osapuolet ovat lisäksi kilpailijoita yksillä tai useammilla myyntimarkkinoilla, myös näillä markkinoilla on merkitystä arvioinnin kannalta. Myyntimarkkinat on määriteltävä käyttäen markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa kuvailtuja menetelmiä.

5.3   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

5.3.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

| 200. | Yhteisostojärjestelyt voivat johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin ostomarkkinoilla ja/tai tuotantoketjun loppupään myyntimarkkinoilla. Näitä vaikutuksia voivat olla korkeammat hinnat, tuotannon väheneminen, tuotteiden laadun heikkeneminen tai valikoiman supistuminen, innovoinnin väheneminen, markkinoiden jakaminen tai muiden mahdollisten ostajien sulkeminen markkinoilta. |
| --- | --- |

200.

Yhteisostojärjestelyt voivat johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin ostomarkkinoilla ja/tai tuotantoketjun loppupään myyntimarkkinoilla. Näitä vaikutuksia voivat olla korkeammat hinnat, tuotannon väheneminen, tuotteiden laadun heikkeneminen tai valikoiman supistuminen, innovoinnin väheneminen, markkinoiden jakaminen tai muiden mahdollisten ostajien sulkeminen markkinoilta.

| 201. | Jos tuotantoketjun loppupään kilpailijat ostavat merkittävän osan tuotteistaan yhdessä, niiden kannusteet käydä hintakilpailua myyntimarkkinoilla voivat vähentyä huomattavasti. Jos osapuolilla on myyntimarkkinoilla huomattava markkinavoima (joka ei välttämättä vastaa määräävää asemaa), on todennäköistä, että yhteisostojärjestelyillä saavutettuja alhaisempia ostohintoja ei siirretä kuluttajille. |
| --- | --- |

201.

Jos tuotantoketjun loppupään kilpailijat ostavat merkittävän osan tuotteistaan yhdessä, niiden kannusteet käydä hintakilpailua myyntimarkkinoilla voivat vähentyä huomattavasti. Jos osapuolilla on myyntimarkkinoilla huomattava markkinavoima (joka ei välttämättä vastaa määräävää asemaa), on todennäköistä, että yhteisostojärjestelyillä saavutettuja alhaisempia ostohintoja ei siirretä kuluttajille.

| 202. | Jos osapuolilla on huomattava markkinavoima ostomarkkinoilla (neuvotteluvoima), vaarana on, että ne saattavat pakottaa tavarantoimittajat supistamaan tuottamiensa tuotteiden valikoimaa tai heikentämään niiden laatua. Tällä voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, kuten laadun heikkeneminen, innovoinnin väheneminen tai toimitusmäärien jääminen alle optimaalisen tason. |
| --- | --- |

202.

Jos osapuolilla on huomattava markkinavoima ostomarkkinoilla (neuvotteluvoima), vaarana on, että ne saattavat pakottaa tavarantoimittajat supistamaan tuottamiensa tuotteiden valikoimaa tai heikentämään niiden laatua. Tällä voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, kuten laadun heikkeneminen, innovoinnin väheneminen tai toimitusmäärien jääminen alle optimaalisen tason.

| 203. | Yhteisostojärjestelyn osapuolten neuvotteluvoimaa voitaisiin käyttää sulkemaan kilpailevat ostajat markkinoilta rajoittamalla niiden yhteistyömahdollisuuksia tehokkaiden toimittajien kanssa. Tämä on todennäköistä, jos tavarantoimittajia on vain muutama ja tuotantoketjun alkupään markkinoille pääsylle on tarjontapuolella esteitä. |
| --- | --- |

203.

Yhteisostojärjestelyn osapuolten neuvotteluvoimaa voitaisiin käyttää sulkemaan kilpailevat ostajat markkinoilta rajoittamalla niiden yhteistyömahdollisuuksia tehokkaiden toimittajien kanssa. Tämä on todennäköistä, jos tavarantoimittajia on vain muutama ja tuotantoketjun alkupään markkinoille pääsylle on tarjontapuolella esteitä.

| 204. | Yleensä on kuitenkin epätodennäköisempää, että yhteisostojärjestelyt aiheuttavat kilpailuongelmia, kun osapuolilla ei ole markkinavoimaa myyntimarkkinoilla. |
| --- | --- |

204.

Yleensä on kuitenkin epätodennäköisempää, että yhteisostojärjestelyt aiheuttavat kilpailuongelmia, kun osapuolilla ei ole markkinavoimaa myyntimarkkinoilla.

5.3.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 205. | Yhteisostojärjestelyjen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä ei todellisuudessa pyritä yhteiseen ostotoimintaan vaan niiden tarkoituksena on kartelli eli kielletty hintojen vahvistaminen, tuotannon rajoittaminen tai markkinoiden jakaminen. |
| --- | --- |

205.

Yhteisostojärjestelyjen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä ei todellisuudessa pyritä yhteiseen ostotoimintaan vaan niiden tarkoituksena on kartelli eli kielletty hintojen vahvistaminen, tuotannon rajoittaminen tai markkinoiden jakaminen.

| 206. | Sopimuksilla, joihin liittyy ostohintojen vahvistamista, voi olla tarkoituksena rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (94). Tämä ei kuitenkaan päde, jos yhteisostojärjestelyn osapuolet sopivat ostohinnasta, jonka järjestely saa maksaa toimittajille sopimustuotteista. Tässä tapauksessa on arvioitava, onko sopimuksella todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kummassakaan tapauksessa ostohintoja koskevan sopimuksen vaikutusta ei arvioida erikseen vaan yhdessä ostosopimuksen muiden markkinavaikutusten kanssa. |
| --- | --- |

206.

Sopimuksilla, joihin liittyy ostohintojen vahvistamista, voi olla tarkoituksena rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (94). Tämä ei kuitenkaan päde, jos yhteisostojärjestelyn osapuolet sopivat ostohinnasta, jonka järjestely saa maksaa toimittajille sopimustuotteista. Tässä tapauksessa on arvioitava, onko sopimuksella todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kummassakaan tapauksessa ostohintoja koskevan sopimuksen vaikutusta ei arvioida erikseen vaan yhdessä ostosopimuksen muiden markkinavaikutusten kanssa.

5.3.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 207. | Yhteisostojärjestelyt, joiden tarkoituksena ei ole rajoittaa kilpailua, on analysoitava niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa yhteydessä niiden todellisten ja todennäköisten kilpailuvaikutusten suhteen. Yhteisostojärjestelyn aiheuttamien kilpailua rajoittavien vaikutusten analyysin on katettava kielteiset vaikutukset sekä osto- että myyntimarkkinoihin. |
| --- | --- |

207.

Yhteisostojärjestelyt, joiden tarkoituksena ei ole rajoittaa kilpailua, on analysoitava niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa yhteydessä niiden todellisten ja todennäköisten kilpailuvaikutusten suhteen. Yhteisostojärjestelyn aiheuttamien kilpailua rajoittavien vaikutusten analyysin on katettava kielteiset vaikutukset sekä osto- että myyntimarkkinoihin.

Markkinavoima

| 208. | Ei ole olemassa absoluuttista ylärajaa, jonka ylittyessä voidaan olettaa, että yhteisostojärjestelyn osapuolilla on markkinavoimaa ja että yhteisostojärjestely todennäköisesti johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Useimmissa tapauksissa markkinavoimaa ei todennäköisesti ole, jos yhteisostojärjestelyn osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Jos osapuolten markkinaosuus on enintään 15 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

208.

Ei ole olemassa absoluuttista ylärajaa, jonka ylittyessä voidaan olettaa, että yhteisostojärjestelyn osapuolilla on markkinavoimaa ja että yhteisostojärjestely todennäköisesti johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Useimmissa tapauksissa markkinavoimaa ei todennäköisesti ole, jos yhteisostojärjestelyn osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Jos osapuolten markkinaosuus on enintään 15 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 209. | Markkinaosuus, joka ylittää tuon raja-arvon toisilla tai molemmilla markkinoilla, ei automaattisesti tarkoita sitä, että yhteisostojärjestelyllä todennäköisesti on kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Yhteisostojärjestelyä, joka ei kuulu tämän safe harbour -poikkeuksen piiriin, on arvioitava yksityiskohtaisesti sen markkinoihin kohdistuvien vaikutusten osalta. Tarkasteltavia tekijöitä ovat esimerkiksi markkinoiden keskittyminen ja vahvojen tavarantoimittajien mahdollinen tasapainottava neuvotteluvoima. |
| --- | --- |

209.

Markkinaosuus, joka ylittää tuon raja-arvon toisilla tai molemmilla markkinoilla, ei automaattisesti tarkoita sitä, että yhteisostojärjestelyllä todennäköisesti on kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Yhteisostojärjestelyä, joka ei kuulu tämän safe harbour -poikkeuksen piiriin, on arvioitava yksityiskohtaisesti sen markkinoihin kohdistuvien vaikutusten osalta. Tarkasteltavia tekijöitä ovat esimerkiksi markkinoiden keskittyminen ja vahvojen tavarantoimittajien mahdollinen tasapainottava neuvotteluvoima.

| 210. | Neuvotteluvoimalla voi tietyissä olosuhteissa olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kilpailunvastainen neuvotteluvoima syntyy todennäköisesti silloin, jos yhteisostojärjestely kattaa riittävän suuren osan ostomarkkinoiden kokonaisvolyymista niin, että kilpailevat ostajat saatetaan sulkea markkinoiden ulkopuolelle. Huomattava neuvotteluvoima voi välillisesti vaikuttaa tuotteiden tuotantoon, laatuun ja valikoimaan myyntimarkkinoilla. |
| --- | --- |

210.

Neuvotteluvoimalla voi tietyissä olosuhteissa olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Kilpailunvastainen neuvotteluvoima syntyy todennäköisesti silloin, jos yhteisostojärjestely kattaa riittävän suuren osan ostomarkkinoiden kokonaisvolyymista niin, että kilpailevat ostajat saatetaan sulkea markkinoiden ulkopuolelle. Huomattava neuvotteluvoima voi välillisesti vaikuttaa tuotteiden tuotantoon, laatuun ja valikoimaan myyntimarkkinoilla.

| 211. | Analysoitaessa, onko yhteisostojärjestelyn osapuolilla neuvotteluvoimaa, markkinoilla toimivien kilpailijoiden välisten yhteyksien (esimerkiksi muut ostosopimukset) lukumäärä ja voimakkuus ovat merkityksellisiä. |
| --- | --- |

211.

Analysoitaessa, onko yhteisostojärjestelyn osapuolilla neuvotteluvoimaa, markkinoilla toimivien kilpailijoiden välisten yhteyksien (esimerkiksi muut ostosopimukset) lukumäärä ja voimakkuus ovat merkityksellisiä.

| 212. | Jos yhteistyötä harjoittavat kilpailevat yritykset eivät toimi samoilla merkityksellisillä myyntimarkkinoilla (esimerkiksi eri maantieteellisillä markkinoilla toimivia vähittäismyyjiä ei ole realistista pitää mahdollisina kilpailijoina), on epätodennäköistä, että yhteisostojärjestelyllä on kilpailua rajoittavia vaikutuksia, ellei osapuolilla ole ostomarkkinoilla sellainen asema, jonka turvin ne luultavasti voisivat vahingoittaa muiden toimijoiden kilpailuasemaa myyntimarkkinoilla. |
| --- | --- |

212.

Jos yhteistyötä harjoittavat kilpailevat yritykset eivät toimi samoilla merkityksellisillä myyntimarkkinoilla (esimerkiksi eri maantieteellisillä markkinoilla toimivia vähittäismyyjiä ei ole realistista pitää mahdollisina kilpailijoina), on epätodennäköistä, että yhteisostojärjestelyllä on kilpailua rajoittavia vaikutuksia, ellei osapuolilla ole ostomarkkinoilla sellainen asema, jonka turvin ne luultavasti voisivat vahingoittaa muiden toimijoiden kilpailuasemaa myyntimarkkinoilla.

Kilpailunvastainen lopputulos

| 213. | Yhteisostojärjestelyt voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, jos ne helpottavat osapuolten käyttäytymisen yhteensovittamista myyntimarkkinoilla. Näin voi olla silloin, jos suuri osa osapuolten kustannuksista on yhteisostojen ansiosta yhteneviä, edellyttäen, että osapuolilla on markkinavoimaa ja markkinoiden ominaispiirteet edistävät yhteensovittamista. |
| --- | --- |

213.

Yhteisostojärjestelyt voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, jos ne helpottavat osapuolten käyttäytymisen yhteensovittamista myyntimarkkinoilla. Näin voi olla silloin, jos suuri osa osapuolten kustannuksista on yhteisostojen ansiosta yhteneviä, edellyttäen, että osapuolilla on markkinavoimaa ja markkinoiden ominaispiirteet edistävät yhteensovittamista.

| 214. | Kilpailua rajoittavat vaikutukset ovat todennäköisempiä, jos huomattava osa yhteisostojärjestelyn osapuolten muuttuvista kustannuksista on tuotantoketjun loppupään markkinoilla yhteisiä. Näin on esimerkiksi silloin, jos samoilla merkityksellisillä vähittäismarkkinoilla toimivat vähittäismyyjät ostavat yhdessä merkittävän määrän tuotteita, joita ne sitten jälleenmyyvät. Näin voi olla myös silloin, jos keskenään kilpailevat lopputuotteen valmistajat ja myyjät hankkivat suuren osan tuotantopanoksistaan yhdessä. |
| --- | --- |

214.

Kilpailua rajoittavat vaikutukset ovat todennäköisempiä, jos huomattava osa yhteisostojärjestelyn osapuolten muuttuvista kustannuksista on tuotantoketjun loppupään markkinoilla yhteisiä. Näin on esimerkiksi silloin, jos samoilla merkityksellisillä vähittäismarkkinoilla toimivat vähittäismyyjät ostavat yhdessä merkittävän määrän tuotteita, joita ne sitten jälleenmyyvät. Näin voi olla myös silloin, jos keskenään kilpailevat lopputuotteen valmistajat ja myyjät hankkivat suuren osan tuotantopanoksistaan yhdessä.

| 215. | Yhteisostojärjestelyn täytäntöönpano saattaa edellyttää kaupallisesti arkaluonteisten tietojen (esimerkiksi ostohinnat ja -volyymit) vaihtoa. Tällaisten tietojen vaihtaminen saattaa helpottaa myyntihintojen ja tuotannon yhteensovittamista ja johtaa näin kilpailunvastaiseen lopputulokseen myyntimarkkinoilla. Kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihdosta aiheutuvien vaikutusten leviäminen voidaan esimerkiksi minimoida, jos tiedot kerää yhteisostojärjestely, joka ei välitä tietoja osapuolille. |
| --- | --- |

215.

Yhteisostojärjestelyn täytäntöönpano saattaa edellyttää kaupallisesti arkaluonteisten tietojen (esimerkiksi ostohinnat ja -volyymit) vaihtoa. Tällaisten tietojen vaihtaminen saattaa helpottaa myyntihintojen ja tuotannon yhteensovittamista ja johtaa näin kilpailunvastaiseen lopputulokseen myyntimarkkinoilla. Kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihdosta aiheutuvien vaikutusten leviäminen voidaan esimerkiksi minimoida, jos tiedot kerää yhteisostojärjestely, joka ei välitä tietoja osapuolille.

| 216. | Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa. Sitä, johtaako yhteisostojärjestelyyn liittyvä tietojenvaihto todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan. Jos tietojenvaihto rajoittuu osapuolten yhteisostojärjestelyn kohteena olevien tuotteiden yhteisoston kannalta tarpeellisten tietojen vaihtoon, sopimus täyttää todennäköisemmin 53 artiklan 3 kohdan edellytykset kuin jos tietoja vaihdettaisiin enemmän kuin mitä yhteisosto edellyttää, vaikka tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

216.

Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa. Sitä, johtaako yhteisostojärjestelyyn liittyvä tietojenvaihto todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan. Jos tietojenvaihto rajoittuu osapuolten yhteisostojärjestelyn kohteena olevien tuotteiden yhteisoston kannalta tarpeellisten tietojen vaihtoon, sopimus täyttää todennäköisemmin 53 artiklan 3 kohdan edellytykset kuin jos tietoja vaihdettaisiin enemmän kuin mitä yhteisosto edellyttää, vaikka tietojenvaihdolla olisi 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

5.4   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

5.4.1   
  Tehokkuusedut

| 217. | Yhteisostojärjestelyt voivat tarjota merkittäviä tehokkuusetuja. Erityisesti ne voivat johtaa kustannussäästöihin, kuten alhaisempiin ostohintoihin tai liiketoimi-, kuljetus- ja varastointikustannuksiin, ja tuoda siten mittakaavaetuja. Lisäksi yhteisostojärjestelyt voivat tuottaa laadullisia tehokkuusetuja kannustamalla toimittajia innovoimaan ja tuomaan markkinoille uusia tai parannettuja tuotteita. |
| --- | --- |

217.

Yhteisostojärjestelyt voivat tarjota merkittäviä tehokkuusetuja. Erityisesti ne voivat johtaa kustannussäästöihin, kuten alhaisempiin ostohintoihin tai liiketoimi-, kuljetus- ja varastointikustannuksiin, ja tuoda siten mittakaavaetuja. Lisäksi yhteisostojärjestelyt voivat tuottaa laadullisia tehokkuusetuja kannustamalla toimittajia innovoimaan ja tuomaan markkinoille uusia tai parannettuja tuotteita.

5.4.2   
  Välttämättömyys

| 218. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä ostosopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Velvoite tehdä kaikki hankinnat yksinomaan yhteistyön kautta voi joissain tapauksissa olla välttämätön, jotta saavutettaisiin mittakaavaetujen edellyttämä riittävä ostomäärä. Tällainen velvoite on kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti. |
| --- | --- |

218.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä ostosopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Velvoite tehdä kaikki hankinnat yksinomaan yhteistyön kautta voi joissain tapauksissa olla välttämätön, jotta saavutettaisiin mittakaavaetujen edellyttämä riittävä ostomäärä. Tällainen velvoite on kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti.

5.4.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

| 219. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut, kuten kustannusedut tai laatuedut, jotka saavutetaan tuomalla markkinoille uusia tai parannettuja tuotteita, on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät yhteisostojärjestelystä aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Näin ollen kustannussäästöt tai muut tehokkuusedut, jotka hyödyttävät ainoastaan yhteisostojärjestelyn osapuolia, eivät riitä. Kustannussäästöt on siirrettävä kuluttajille, ts. osapuolten asiakkaille. Tällainen siirtäminen voi tapahtua esimerkiksi myyntimarkkinoiden alhaisempina hintoina. Pelkkään neuvotteluvoiman käyttöön perustuvia alhaisempia ostohintoja ei todennäköisesti siirretä kuluttajille, jos ostajilla yhdessä on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla, eivätkä ne näin ollen täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Mitä enemmän osapuolilla on myyntimarkkinoilla markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

219.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut, kuten kustannusedut tai laatuedut, jotka saavutetaan tuomalla markkinoille uusia tai parannettuja tuotteita, on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät yhteisostojärjestelystä aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Näin ollen kustannussäästöt tai muut tehokkuusedut, jotka hyödyttävät ainoastaan yhteisostojärjestelyn osapuolia, eivät riitä. Kustannussäästöt on siirrettävä kuluttajille, ts. osapuolten asiakkaille. Tällainen siirtäminen voi tapahtua esimerkiksi myyntimarkkinoiden alhaisempina hintoina. Pelkkään neuvotteluvoiman käyttöön perustuvia alhaisempia ostohintoja ei todennäköisesti siirretä kuluttajille, jos ostajilla yhdessä on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla, eivätkä ne näin ollen täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Mitä enemmän osapuolilla on myyntimarkkinoilla markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

5.4.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 220. | ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita. Tätä arvioitaessa on otettava huomioon sekä osto- että myyntimarkkinat. |
| --- | --- |

220.

ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita. Tätä arvioitaessa on otettava huomioon sekä osto- että myyntimarkkinat.

5.5   Esimerkkejä

| 221. | Yhteinen ostotoiminta, jota harjoittavien pienten yritysten yhteenlaskettu markkinaosuus on kohtuullinen

  Esimerkki 1


  Tilanne: Sataviisikymmentä pientä vähittäismyyjää tekee sopimuksen yhteisen osto-organisaation perustamisesta. Sopimuspuolten on hankittava kyseisen organisaation kautta tietty vähimmäismäärä, joka muodostaa noin 50 prosenttia jokaisen vähittäismyyjän kokonaiskustannuksista. Vähittäismyyjät voivat hankkia osto-organisaation kautta vähimmäismäärää suuremmankin määrän ja ne voivat tehdä hankintansa myös yhteistyön ulkopuolelta. Vähittäismyyjien yhteenlaskettu markkinaosuus on 23 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. A ja B ovat niiden kaksi suurinta kilpailijaa. A:lla on 25 prosentin ja B:llä 35 prosentin osuus sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Ei ole esteitä sille, etteivätkö jäljellä olevat pienemmät kilpailijat voisi myös perustaa ostoryhmää. Mainitut 150 vähittäismyyjää saavuttavat huomattavia kustannussäästöjä tekemällä yhteisostoja osto-organisaation kautta.

  Analyysi: Vähittäismyyjillä on kohtuullinen markkina-asema sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Yhteistyöllä saavutetaan lisäksi joitain mittakaavaetuja. Vaikka vähittäismyyjien kustannukset ovatkin pitkälle yhtenevät, on epätodennäköistä, että niillä on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla A:n ja B:n läsnäolon vuoksi, sillä ne ovat molemmat yhteisosto-organisaatiota suurempia. Näin ollen on luultavaa, etteivät vähittäismyyjät sovita yhteen käyttäytymistään eivätkä päädy kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Tämän johdosta yhteisosto-organisaation perustamisella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

221.

Yhteinen ostotoiminta, jota harjoittavien pienten yritysten yhteenlaskettu markkinaosuus on kohtuullinen

Esimerkki 1

Tilanne: Sataviisikymmentä pientä vähittäismyyjää tekee sopimuksen yhteisen osto-organisaation perustamisesta. Sopimuspuolten on hankittava kyseisen organisaation kautta tietty vähimmäismäärä, joka muodostaa noin 50 prosenttia jokaisen vähittäismyyjän kokonaiskustannuksista. Vähittäismyyjät voivat hankkia osto-organisaation kautta vähimmäismäärää suuremmankin määrän ja ne voivat tehdä hankintansa myös yhteistyön ulkopuolelta. Vähittäismyyjien yhteenlaskettu markkinaosuus on 23 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. A ja B ovat niiden kaksi suurinta kilpailijaa. A:lla on 25 prosentin ja B:llä 35 prosentin osuus sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Ei ole esteitä sille, etteivätkö jäljellä olevat pienemmät kilpailijat voisi myös perustaa ostoryhmää. Mainitut 150 vähittäismyyjää saavuttavat huomattavia kustannussäästöjä tekemällä yhteisostoja osto-organisaation kautta.

Analyysi: Vähittäismyyjillä on kohtuullinen markkina-asema sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Yhteistyöllä saavutetaan lisäksi joitain mittakaavaetuja. Vaikka vähittäismyyjien kustannukset ovatkin pitkälle yhtenevät, on epätodennäköistä, että niillä on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla A:n ja B:n läsnäolon vuoksi, sillä ne ovat molemmat yhteisosto-organisaatiota suurempia. Näin ollen on luultavaa, etteivät vähittäismyyjät sovita yhteen käyttäytymistään eivätkä päädy kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Tämän johdosta yhteisosto-organisaation perustamisella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 222. | Yhtenevät kustannukset ja markkinavoima myyntimarkkinoilla

  Esimerkki 2


  Tilanne: Kaksi supermarketketjua tekee sopimuksen, jonka perusteella ne ostavat yhdessä tuotemäärän, joka vastaa noin 80:tä prosenttia niiden muuttuvista kustannuksista. Eri tuoteryhmien merkityksellisillä ostomarkkinoilla osapuolten yhteenlasketut markkinaosuudet ovat 25–40 prosenttia. Merkityksellisillä myyntimarkkinoilla niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on 60 prosenttia. Markkinoilla toimii neljä muuta merkittävää vähittäismyyjää, joilla kullakin on 10 prosentin markkinaosuus. Markkinoille tulo ei ole todennäköistä.

  Analyysi: On todennäköistä, että osapuolet voivat ostosopimuksen ansiosta sovittaa yhteen käyttäytymistään myyntimarkkinoilla, mikä johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Osapuolilla on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla ja ostosopimuksen johdosta huomattava osa niiden kustannuksista on yhteneviä. Lisäksi markkinoille tulo on epätodennäköistä. Osapuolten kannustimet käyttäytymisen yhteensovittamiseen olisivat suuremmat, jos niiden kustannusrakenteet olisivat samanlaiset jo ennen sopimuksen tekemistä. Jos myös osapuolten marginaalit olisivat samanlaiset, sekin lisäisi kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä. Sopimuksesta aiheutuu myös riski, että myyntihinnat nousevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, jos osapuolet supistavat kysyntää ja sen vuoksi tuotetta on vähemmän markkinoilla. Näin ollen ostosopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka sopimus erittäin todennäköisesti johtaa tehokkuusetuihin kustannussäästöinä, on epätodennäköistä, että ne siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset, koska osapuolilla on myyntimarkkinoilla huomattava markkinavoima. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että ostosopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

222.

Yhtenevät kustannukset ja markkinavoima myyntimarkkinoilla

Esimerkki 2

Tilanne: Kaksi supermarketketjua tekee sopimuksen, jonka perusteella ne ostavat yhdessä tuotemäärän, joka vastaa noin 80:tä prosenttia niiden muuttuvista kustannuksista. Eri tuoteryhmien merkityksellisillä ostomarkkinoilla osapuolten yhteenlasketut markkinaosuudet ovat 25–40 prosenttia. Merkityksellisillä myyntimarkkinoilla niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on 60 prosenttia. Markkinoilla toimii neljä muuta merkittävää vähittäismyyjää, joilla kullakin on 10 prosentin markkinaosuus. Markkinoille tulo ei ole todennäköistä.

Analyysi: On todennäköistä, että osapuolet voivat ostosopimuksen ansiosta sovittaa yhteen käyttäytymistään myyntimarkkinoilla, mikä johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Osapuolilla on markkinavoimaa myyntimarkkinoilla ja ostosopimuksen johdosta huomattava osa niiden kustannuksista on yhteneviä. Lisäksi markkinoille tulo on epätodennäköistä. Osapuolten kannustimet käyttäytymisen yhteensovittamiseen olisivat suuremmat, jos niiden kustannusrakenteet olisivat samanlaiset jo ennen sopimuksen tekemistä. Jos myös osapuolten marginaalit olisivat samanlaiset, sekin lisäisi kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä. Sopimuksesta aiheutuu myös riski, että myyntihinnat nousevat tuotantoketjun loppupään markkinoilla, jos osapuolet supistavat kysyntää ja sen vuoksi tuotetta on vähemmän markkinoilla. Näin ollen ostosopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka sopimus erittäin todennäköisesti johtaa tehokkuusetuihin kustannussäästöinä, on epätodennäköistä, että ne siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät kilpailua rajoittavat vaikutukset, koska osapuolilla on myyntimarkkinoilla huomattava markkinavoima. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että ostosopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

| 223. | Eri maantieteellisillä markkinoilla toimivat osapuolet

  Esimerkki 3


  Tilanne: Kuusi suurta vähittäismyyjää, joista kukin toimii eri ETA-valtiossa, muodostaa ostoryhmän ostaakseen yhdessä useita durumvehnäjauhosta valmistettuja merkkituotteita. Osapuolet saavat ostaa muita vastaavia merkkituotteita yhteistyön ulkopuolella. Lisäksi viisi näistä vähittäismyyjistä tarjoaa myös samantapaisia omia tuotemerkkejä. Ostoryhmän jäsenten yhteenlaskettu markkinaosuus on noin 22 prosenttia merkityksellisillä ostomarkkinoilla, jotka ovat ETA:n laajuiset. Ostomarkkinoilla on kolme muuta suurta vastaavankokoista toimijaa. Kullakin ostoryhmän osapuolella on 20–30 prosentin markkinaosuus kansallisilla myyntimarkkinoilla, joilla ne toimivat. Kukaan niistä ei toimi sellaisessa ETA-valtiossa, jossa jokin toinen ryhmän jäsen toimii. Osapuolet eivät ole mahdollisia tulokkaita toistensa markkinoilla.

  Analyysi: Ostoryhmä voi kilpailla muiden ostomarkkinoilla toimivien suurten toimijoiden kanssa. Myyntimarkkinat ovat huomattavasti pienemmät (liikevaihdoltaan ja maantieteelliseltä laajuudeltaan) kuin ETA:n laajuiset ostomarkkinat, ja näillä markkinoilla eräillä ryhmän jäsenillä saattaa olla markkinavoimaa. Vaikka ostoryhmän jäsenten yhteenlaskettu markkinaosuus olisikin yli 15 prosenttia ostomarkkinoilla, on epätodennäköistä, että ne sovittaisivat yhteen menettelytapojaan ja tekisivät yhteistyötä myyntimarkkinoilla, sillä ne eivät ole todellisia tai mahdollisia kilpailijoita tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Sen vuoksi ostoryhmä ei todennäköisesti aiheuta kilpailua rajoittavia vaikutuksia 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

223.

Eri maantieteellisillä markkinoilla toimivat osapuolet

Esimerkki 3

Tilanne: Kuusi suurta vähittäismyyjää, joista kukin toimii eri ETA-valtiossa, muodostaa ostoryhmän ostaakseen yhdessä useita durumvehnäjauhosta valmistettuja merkkituotteita. Osapuolet saavat ostaa muita vastaavia merkkituotteita yhteistyön ulkopuolella. Lisäksi viisi näistä vähittäismyyjistä tarjoaa myös samantapaisia omia tuotemerkkejä. Ostoryhmän jäsenten yhteenlaskettu markkinaosuus on noin 22 prosenttia merkityksellisillä ostomarkkinoilla, jotka ovat ETA:n laajuiset. Ostomarkkinoilla on kolme muuta suurta vastaavankokoista toimijaa. Kullakin ostoryhmän osapuolella on 20–30 prosentin markkinaosuus kansallisilla myyntimarkkinoilla, joilla ne toimivat. Kukaan niistä ei toimi sellaisessa ETA-valtiossa, jossa jokin toinen ryhmän jäsen toimii. Osapuolet eivät ole mahdollisia tulokkaita toistensa markkinoilla.

Analyysi: Ostoryhmä voi kilpailla muiden ostomarkkinoilla toimivien suurten toimijoiden kanssa. Myyntimarkkinat ovat huomattavasti pienemmät (liikevaihdoltaan ja maantieteelliseltä laajuudeltaan) kuin ETA:n laajuiset ostomarkkinat, ja näillä markkinoilla eräillä ryhmän jäsenillä saattaa olla markkinavoimaa. Vaikka ostoryhmän jäsenten yhteenlaskettu markkinaosuus olisikin yli 15 prosenttia ostomarkkinoilla, on epätodennäköistä, että ne sovittaisivat yhteen menettelytapojaan ja tekisivät yhteistyötä myyntimarkkinoilla, sillä ne eivät ole todellisia tai mahdollisia kilpailijoita tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Sen vuoksi ostoryhmä ei todennäköisesti aiheuta kilpailua rajoittavia vaikutuksia 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

| 224. | Tietojenvaihto

  Esimerkki 4


  Tilanne: Kolme kilpailevaa valmistajaa, A, B ja C, antaa riippumattoman yhteisen osto-organisaation tehtäväksi ostaa tuotetta Z. Se on välituote, jota kyseiset kolme osapuolta käyttävät lopputuotteen X valmistuksessa. Z:n kustannukset eivät ole merkittävä kustannustekijä X:n valmistuksessa. Yhteinen osto-organisaatio ei kilpaile osapuolten kanssa X:n myyntimarkkinoilla. Kaikki ostotoiminnan kannalta tarvittavat tiedot (esimerkiksi laatueritelmät, tavaramäärät, toimituspäivät, enimmäisostohinnat) annetaan vain yhteiselle osto-organisaatiolle, ei muille osapuolille. Yhteinen osto-organisaatio sopii ostohinnat tavarantoimittajien kanssa. A:n, B:n ja C:n yhteenlaskettu markkinaosuus on 30 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Niillä on kuusi kilpailijaa osto- ja myyntimarkkinoilla, ja näistä kahdella on 20 prosentin markkinaosuus.

  Analyysi: Koska osapuolten välillä ei ole suoraa tietojenvaihtoa, on epätodennäköistä, että hankintojen tekemiseksi tarvittavien tietojen siirtäminen yhteiselle osto-organisaatiolle johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin ollen ei ole todennäköistä, että tietojenvaihdolla on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

224.

Tietojenvaihto

Esimerkki 4

Tilanne: Kolme kilpailevaa valmistajaa, A, B ja C, antaa riippumattoman yhteisen osto-organisaation tehtäväksi ostaa tuotetta Z. Se on välituote, jota kyseiset kolme osapuolta käyttävät lopputuotteen X valmistuksessa. Z:n kustannukset eivät ole merkittävä kustannustekijä X:n valmistuksessa. Yhteinen osto-organisaatio ei kilpaile osapuolten kanssa X:n myyntimarkkinoilla. Kaikki ostotoiminnan kannalta tarvittavat tiedot (esimerkiksi laatueritelmät, tavaramäärät, toimituspäivät, enimmäisostohinnat) annetaan vain yhteiselle osto-organisaatiolle, ei muille osapuolille. Yhteinen osto-organisaatio sopii ostohinnat tavarantoimittajien kanssa. A:n, B:n ja C:n yhteenlaskettu markkinaosuus on 30 prosenttia sekä osto- että myyntimarkkinoilla. Niillä on kuusi kilpailijaa osto- ja myyntimarkkinoilla, ja näistä kahdella on 20 prosentin markkinaosuus.

Analyysi: Koska osapuolten välillä ei ole suoraa tietojenvaihtoa, on epätodennäköistä, että hankintojen tekemiseksi tarvittavien tietojen siirtäminen yhteiselle osto-organisaatiolle johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin ollen ei ole todennäköistä, että tietojenvaihdolla on 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

6.   MARKKINOILLE SAATTAMISTA KOSKEVAT SOPIMUKSET

6.1   Määritelmä

| 225. | Markkinoille saattamista koskeviin sopimuksiin sisältyy kilpailijoiden välinen yhteistyö niiden korvaavien tuotteiden myynnin, jakelun tai myynninedistämisen alalla. Tällaisten sopimusten laajuus voi vaihdella paljonkin riippuen siitä, mitä markkinoille saattamisen edellyttämiä tehtäviä yhteistyön piiriin kuuluu. Yhden ääripään muodostaa yhteinen myynti, joka merkitsee kaikkien tuotteen myyntiin liittyvien kaupallisten seikkojen sopimista yhdessä, mukaan lukien hinta. Sopimukset voivat olla myös suppeampia ja koskea ainoastaan yhtä markkinoille saattamisen osa-aluetta kuten jakelua, myynnin jälkeistä palvelua tai mainontaa. |
| --- | --- |

225.

Markkinoille saattamista koskeviin sopimuksiin sisältyy kilpailijoiden välinen yhteistyö niiden korvaavien tuotteiden myynnin, jakelun tai myynninedistämisen alalla. Tällaisten sopimusten laajuus voi vaihdella paljonkin riippuen siitä, mitä markkinoille saattamisen edellyttämiä tehtäviä yhteistyön piiriin kuuluu. Yhden ääripään muodostaa yhteinen myynti, joka merkitsee kaikkien tuotteen myyntiin liittyvien kaupallisten seikkojen sopimista yhdessä, mukaan lukien hinta. Sopimukset voivat olla myös suppeampia ja koskea ainoastaan yhtä markkinoille saattamisen osa-aluetta kuten jakelua, myynnin jälkeistä palvelua tai mainontaa.

| 226. | Yhden näiden suppeampien sopimusten ryhmän muodostavat jakelusopimukset. Jakelusopimukset kuuluvat yleensä vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen soveltamisalaan, elleivät sopimuspuolet ole todellisia tai mahdollisia kilpailijoita. Jos osapuolet ovat kilpailijoita, vertikaalisia rajoituksia koskeva ryhmäpoikkeus kattaa ainoastaan sellaiset kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset, jotka eivät ole vastavuoroisia, jos a) tavarantoimittaja on tavaroiden valmistaja ja jakelija, ja ostaja on vain tavaroiden jakelija eikä kilpaileva yritys valmistusportaalla tai b) tavarantoimittaja on palvelujen tarjoaja useilla kaupan portailla, kun vastaavasti ostaja tarjoaa tavaroita tai palveluja vähittäisportaassa eikä tarjoa kilpailevia palveluja samalla kaupan portaalla, jolta se ostaa sopimuspalvelut (95). |
| --- | --- |

226.

Yhden näiden suppeampien sopimusten ryhmän muodostavat jakelusopimukset. Jakelusopimukset kuuluvat yleensä vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja vertikaalisista rajoituksista annettujen suuntaviivojen soveltamisalaan, elleivät sopimuspuolet ole todellisia tai mahdollisia kilpailijoita. Jos osapuolet ovat kilpailijoita, vertikaalisia rajoituksia koskeva ryhmäpoikkeus kattaa ainoastaan sellaiset kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset, jotka eivät ole vastavuoroisia, jos a) tavarantoimittaja on tavaroiden valmistaja ja jakelija, ja ostaja on vain tavaroiden jakelija eikä kilpaileva yritys valmistusportaalla tai b) tavarantoimittaja on palvelujen tarjoaja useilla kaupan portailla, kun vastaavasti ostaja tarjoaa tavaroita tai palveluja vähittäisportaassa eikä tarjoa kilpailevia palveluja samalla kaupan portaalla, jolta se ostaa sopimuspalvelut (95).

| 227. | Jos kilpailevat yritykset sopivat korvaavien tuotteittensa vastavuoroisesta jakelusta (erityisesti eri maantieteellisillä markkinoilla), joissain tapauksissa on mahdollista, että sopimusten tarkoituksena tai seurauksena on markkinoiden jakaminen osapuolten välillä, tai sopimukset voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen.. Sama voi päteä kilpailijoiden välisiin muihin kuin vastavuoroisiin sopimuksiin. Kilpailevien yritysten vastavuoroiset sopimukset ja muut kuin vastavuoroiset sopimukset on ensin arvioitava tässä luvussa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Jos arviointi johtaa päätelmään, että kilpailijoiden yhteistyö jakelun alueella on periaatteessa hyväksyttävää, on tarpeen arvioida vielä sopimuksiin sisältyvät vertikaaliset rajoitukset. Tämän arvioinnin toisen vaiheen olisi perustuttava vertikaalisista rajoituksista annetuissa suuntaviivoissa vahvistettuihin periaatteisiin. |
| --- | --- |

227.

Jos kilpailevat yritykset sopivat korvaavien tuotteittensa vastavuoroisesta jakelusta (erityisesti eri maantieteellisillä markkinoilla), joissain tapauksissa on mahdollista, että sopimusten tarkoituksena tai seurauksena on markkinoiden jakaminen osapuolten välillä, tai sopimukset voivat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen.. Sama voi päteä kilpailijoiden välisiin muihin kuin vastavuoroisiin sopimuksiin. Kilpailevien yritysten vastavuoroiset sopimukset ja muut kuin vastavuoroiset sopimukset on ensin arvioitava tässä luvussa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Jos arviointi johtaa päätelmään, että kilpailijoiden yhteistyö jakelun alueella on periaatteessa hyväksyttävää, on tarpeen arvioida vielä sopimuksiin sisältyvät vertikaaliset rajoitukset. Tämän arvioinnin toisen vaiheen olisi perustuttava vertikaalisista rajoituksista annetuissa suuntaviivoissa vahvistettuihin periaatteisiin.

| 228. | Toisistaan on erotettava myös sopimukset, joissa osapuolet sopivat vain yhteisestä markkinoille saattamisesta, ja sopimukset, joissa markkinoille saattaminen liittyy muuhun tuotantoketjun alkupään yhteistyöhön, kuten yhteinen tuotanto tai yhteinen ostotoiminta. Yhteistyön eri vaiheita sisältäviä, markkinoille saattamista koskevia sopimuksia analysoitaessa on tarpeen määrittää yhteistyön painopiste 13 ja 14 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

228.

Toisistaan on erotettava myös sopimukset, joissa osapuolet sopivat vain yhteisestä markkinoille saattamisesta, ja sopimukset, joissa markkinoille saattaminen liittyy muuhun tuotantoketjun alkupään yhteistyöhön, kuten yhteinen tuotanto tai yhteinen ostotoiminta. Yhteistyön eri vaiheita sisältäviä, markkinoille saattamista koskevia sopimuksia analysoitaessa on tarpeen määrittää yhteistyön painopiste 13 ja 14 kohdan mukaisesti.

6.2   Merkitykselliset markkinat

| 229. | Osapuolten kilpailusuhteiden arvioimiseksi on määriteltävä merkitykselliset tuote- ja maantieteelliset markkinat, joihin yhteistyö vaikuttaa suoraan (eli markkinat, joille sopimustuotteet kuuluvat). Koska tiettyjä markkinoita koskeva markkinoille saattamista koskeva sopimus voi vaikuttaa osapuolten kilpailukäyttäytymiseen myös lähimarkkinoilla, jotka ovat yhteydessä yhteistyön välittömään vaikutusalaan kuuluviin markkinoihin, myös mahdolliset lähimarkkinat on määriteltävä. Tällaiset lähimarkkinat voivat liittyä horisontaalisesti tai vertikaalisesti markkinoihin, joilla yhteistyötä harjoitetaan. |
| --- | --- |

229.

Osapuolten kilpailusuhteiden arvioimiseksi on määriteltävä merkitykselliset tuote- ja maantieteelliset markkinat, joihin yhteistyö vaikuttaa suoraan (eli markkinat, joille sopimustuotteet kuuluvat). Koska tiettyjä markkinoita koskeva markkinoille saattamista koskeva sopimus voi vaikuttaa osapuolten kilpailukäyttäytymiseen myös lähimarkkinoilla, jotka ovat yhteydessä yhteistyön välittömään vaikutusalaan kuuluviin markkinoihin, myös mahdolliset lähimarkkinat on määriteltävä. Tällaiset lähimarkkinat voivat liittyä horisontaalisesti tai vertikaalisesti markkinoihin, joilla yhteistyötä harjoitetaan.

6.3   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

6.3.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

| 230. | Markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat rajoittaa kilpailua monin tavoin. Ensiksi ja ilmiselvästi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat johtaa hintojen vahvistamiseen. |
| --- | --- |

230.

Markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat rajoittaa kilpailua monin tavoin. Ensiksi ja ilmiselvästi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat johtaa hintojen vahvistamiseen.

| 231. | Toiseksi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat myös helpottaa tuotannon rajoittamista, koska osapuolet voivat päättää markkinoille tuotavasta tuotemäärästä ja siten rajoittaa tarjontaa. |
| --- | --- |

231.

Toiseksi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat myös helpottaa tuotannon rajoittamista, koska osapuolet voivat päättää markkinoille tuotavasta tuotemäärästä ja siten rajoittaa tarjontaa.

| 232. | Kolmanneksi markkinoille saattamista koskevista sopimuksista voi tulla keino, jonka avulla osapuolet jakavat markkinat tai kohdistavat tilaukset tai asiakkaat, esimerkiksi tapauksissa, joissa osapuolten tuotantolaitokset sijaitsevat eri maantieteellisillä markkinoilla, tai kun sopimukset ovat vastavuoroisia. |
| --- | --- |

232.

Kolmanneksi markkinoille saattamista koskevista sopimuksista voi tulla keino, jonka avulla osapuolet jakavat markkinat tai kohdistavat tilaukset tai asiakkaat, esimerkiksi tapauksissa, joissa osapuolten tuotantolaitokset sijaitsevat eri maantieteellisillä markkinoilla, tai kun sopimukset ovat vastavuoroisia.

| 233. | Lopuksi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat myös johtaa strategisten tietojen vaihtoon seikoista, jotka voivat kuulua joko yhteistyön piiriin tai sen ulkopuolelle, tai yhtenevistä kustannuksista – erityisesti kun on kyse sopimuksista, joihin ei sisälly hintojen vahvistamista. Näin sopimukset saattavat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. |
| --- | --- |

233.

Lopuksi markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat myös johtaa strategisten tietojen vaihtoon seikoista, jotka voivat kuulua joko yhteistyön piiriin tai sen ulkopuolelle, tai yhtenevistä kustannuksista – erityisesti kun on kyse sopimuksista, joihin ei sisälly hintojen vahvistamista. Näin sopimukset saattavat johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen.

6.3.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

| 234. | Kilpailijoiden välisissä markkinoille saattamista koskevissa sopimuksissa kilpailuongelmana on erityisesti hintojen vahvistaminen. Yhteiseen myyntiin rajoittuvien sopimusten tarkoituksena on yleensä kilpailevien valmistajien tai palveluntarjoajien hintapolitiikan yhteensovittaminen. Tällaiset sopimukset voivat poistaa hintakilpailun osapuolten väliltä korvaavien tuotteiden osalta ja saattavat lisäksi rajoittaa osapuolten toimittamien tavaroiden kokonaismäärää tilaustenjakojärjestelmän puitteissa. Näin ollen tällaisten sopimusten tarkoituksena on todennäköisesti kilpailun rajoittaminen. |
| --- | --- |

234.

Kilpailijoiden välisissä markkinoille saattamista koskevissa sopimuksissa kilpailuongelmana on erityisesti hintojen vahvistaminen. Yhteiseen myyntiin rajoittuvien sopimusten tarkoituksena on yleensä kilpailevien valmistajien tai palveluntarjoajien hintapolitiikan yhteensovittaminen. Tällaiset sopimukset voivat poistaa hintakilpailun osapuolten väliltä korvaavien tuotteiden osalta ja saattavat lisäksi rajoittaa osapuolten toimittamien tavaroiden kokonaismäärää tilaustenjakojärjestelmän puitteissa. Näin ollen tällaisten sopimusten tarkoituksena on todennäköisesti kilpailun rajoittaminen.

| 235. | Tämä arviointi ei muutu, vaikka kyseessä ei olisikaan yksinoikeussopimus, toisin sanoen kun osapuolet voivat erikseen myydä sopimuksen ulkopuolella, niin kauan kuin voidaan olettaa, että sopimus johtaa osapuolten perimien hintojen yhteensovittamiseen. |
| --- | --- |

235.

Tämä arviointi ei muutu, vaikka kyseessä ei olisikaan yksinoikeussopimus, toisin sanoen kun osapuolet voivat erikseen myydä sopimuksen ulkopuolella, niin kauan kuin voidaan olettaa, että sopimus johtaa osapuolten perimien hintojen yhteensovittamiseen.

| 236. | Toinen eri maantieteellisillä markkinoilla toimivien osapuolten välisiin jakelujärjestelyihin liittyvä kilpailuongelma on se, että järjestelyt voivat toimia markkinoiden jakamisen välineenä. Jos osapuolet käyttävät toistensa tuotteiden jakelemista koskevaa vastavuoroista jakelusopimusta poistaakseen välisensä todellisen tai potentiaalisen kilpailun jakamalla tietoisesti markkinat tai asiakkaat, on todennäköistä, että sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Jos sopimus ei ole vastavuoroinen, markkinoiden jakamisen riski ei ole yhtä suuri. On kuitenkin arvioitava, muodostaako sopimus, joka ei ole vastavuoroinen, perustan yhteisymmärrykselle olla tulematta toisen markkinoille. |
| --- | --- |

236.

Toinen eri maantieteellisillä markkinoilla toimivien osapuolten välisiin jakelujärjestelyihin liittyvä kilpailuongelma on se, että järjestelyt voivat toimia markkinoiden jakamisen välineenä. Jos osapuolet käyttävät toistensa tuotteiden jakelemista koskevaa vastavuoroista jakelusopimusta poistaakseen välisensä todellisen tai potentiaalisen kilpailun jakamalla tietoisesti markkinat tai asiakkaat, on todennäköistä, että sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Jos sopimus ei ole vastavuoroinen, markkinoiden jakamisen riski ei ole yhtä suuri. On kuitenkin arvioitava, muodostaako sopimus, joka ei ole vastavuoroinen, perustan yhteisymmärrykselle olla tulematta toisen markkinoille.

6.3.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

| 237. | Markkinoille saattamista koskeva sopimus ei yleensä aiheuta kilpailuongelmia, jos se on objektiivisesti tarpeen, jotta toinen osapuoli voi tulla markkinoille, joille se ei olisi esimerkiksi kustannusten vuoksi voinut tulla yksin tai siten että yhteistyöhön osallistuvia osapuolia olisi ollut vähemmän. Erikoistapauksen muodostavat konsortiojärjestelyt, joiden avulla yritykset voivat osallistua hankkeisiin, joihin ne eivät olisi voineet osallistua yksin. Koska konsortiojärjestelyn osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita hankkeen täytäntöönpanossa, kyse ei ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kilpailun rajoittumisesta. |
| --- | --- |

237.

Markkinoille saattamista koskeva sopimus ei yleensä aiheuta kilpailuongelmia, jos se on objektiivisesti tarpeen, jotta toinen osapuoli voi tulla markkinoille, joille se ei olisi esimerkiksi kustannusten vuoksi voinut tulla yksin tai siten että yhteistyöhön osallistuvia osapuolia olisi ollut vähemmän. Erikoistapauksen muodostavat konsortiojärjestelyt, joiden avulla yritykset voivat osallistua hankkeisiin, joihin ne eivät olisi voineet osallistua yksin. Koska konsortiojärjestelyn osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita hankkeen täytäntöönpanossa, kyse ei ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kilpailun rajoittumisesta.

| 238. | Vastaavasti vastavuoroisten jakelusopimusten tarkoituksena ei aina ole kilpailun rajoittaminen. Asiaan liittyvistä seikoista riippuen eräillä vastavuoroisilla jakelusopimuksilla voi kuitenkin olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Keskeinen kysymys arvioitaessa tämän tyyppistä sopimusta on se, onko kyseinen sopimus objektiivisesti katsoen välttämätön, jotta osapuolet pääsisivät toistensa markkinoille. Jos sopimus on välttämätön, se ei aiheuta horisontaalisia kilpailuongelmia. Jos sopimus pienentää yhden osapuolen itsenäistä päätösvaltaa sen osalta, tuleeko se toisten osapuolten markkinoille, rajoittamalla sen kannusteita tulla kyseisille markkinoille, sopimuksella on todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Sama pätee myös muihin kuin vastavuoroisiin sopimuksiin, joiden kilpailua rajoittavien vaikutusten riski on kuitenkin vähäisempi. |
| --- | --- |

238.

Vastaavasti vastavuoroisten jakelusopimusten tarkoituksena ei aina ole kilpailun rajoittaminen. Asiaan liittyvistä seikoista riippuen eräillä vastavuoroisilla jakelusopimuksilla voi kuitenkin olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Keskeinen kysymys arvioitaessa tämän tyyppistä sopimusta on se, onko kyseinen sopimus objektiivisesti katsoen välttämätön, jotta osapuolet pääsisivät toistensa markkinoille. Jos sopimus on välttämätön, se ei aiheuta horisontaalisia kilpailuongelmia. Jos sopimus pienentää yhden osapuolen itsenäistä päätösvaltaa sen osalta, tuleeko se toisten osapuolten markkinoille, rajoittamalla sen kannusteita tulla kyseisille markkinoille, sopimuksella on todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Sama pätee myös muihin kuin vastavuoroisiin sopimuksiin, joiden kilpailua rajoittavien vaikutusten riski on kuitenkin vähäisempi.

| 239. | Lisäksi jakelusopimuksella voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se sisältää vertikaalisia rajoituksia, kuten passiivisen myynnin rajoittaminen, jälleenmyyntihinnan määrääminen jne. |
| --- | --- |

239.

Lisäksi jakelusopimuksella voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos se sisältää vertikaalisia rajoituksia, kuten passiivisen myynnin rajoittaminen, jälleenmyyntihinnan määrääminen jne.

Markkinavoima

| 240. | Kilpailijoiden välisillä markkinoille saattamista koskevilla sopimuksilla voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia vain, jos osapuolilla on jonkin verran markkinavoimaa. Useimmissa tapauksissa markkinavoimaa tuskin on, jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

240.

Kilpailijoiden välisillä markkinoille saattamista koskevilla sopimuksilla voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia vain, jos osapuolilla on jonkin verran markkinavoimaa. Useimmissa tapauksissa markkinavoimaa tuskin on, jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on enintään 15 prosenttia, on joka tapauksessa todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 241. | Jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on yli 15 prosenttia, heidän sopimuksensa ei kuulu 240 kohdan safe harbour -poikkeuksen piiriin ja yhteistä markkinoille saattamista koskevan sopimuksen todennäköinen vaikutus markkinoihin on tutkittava. |
| --- | --- |

241.

Jos sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on yli 15 prosenttia, heidän sopimuksensa ei kuulu 240 kohdan safe harbour -poikkeuksen piiriin ja yhteistä markkinoille saattamista koskevan sopimuksen todennäköinen vaikutus markkinoihin on tutkittava.

Kilpailunvastainen lopputulos

| 242. | Yhteistä markkinoille saattamista koskeva sopimus, johon ei liity hintojen vahvistamista, johtaa todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos osapuolten muuttuvista kustannuksista entistä suurempi osa muuttuu yhteisiksi siinä määrin, että kilpailunvastainen lopputulos on todennäköinen. Tämä on todennäköistä, jos jo ennen yhteistä markkinoille saattamista koskevan sopimuksen tekemistä suuri osa osapuolten muuttuvista kustannuksista on yhteisiä, sillä kustannusten lisäys (ts. sopimustuotteen markkinoille saattamista koskevat kustannukset) voi muuttaa tasapainoa ja johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Toisaalta jos kustannusten lisäys on suuri, kilpailunvastaisen lopputuloksen riski voi olla huomattava, vaikka yhtenevien kustannusten lähtötaso olisi alhainen. |
| --- | --- |

242.

Yhteistä markkinoille saattamista koskeva sopimus, johon ei liity hintojen vahvistamista, johtaa todennäköisesti kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos osapuolten muuttuvista kustannuksista entistä suurempi osa muuttuu yhteisiksi siinä määrin, että kilpailunvastainen lopputulos on todennäköinen. Tämä on todennäköistä, jos jo ennen yhteistä markkinoille saattamista koskevan sopimuksen tekemistä suuri osa osapuolten muuttuvista kustannuksista on yhteisiä, sillä kustannusten lisäys (ts. sopimustuotteen markkinoille saattamista koskevat kustannukset) voi muuttaa tasapainoa ja johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Toisaalta jos kustannusten lisäys on suuri, kilpailunvastaisen lopputuloksen riski voi olla huomattava, vaikka yhtenevien kustannusten lähtötaso olisi alhainen.

| 243. | Kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyys riippuu osapuolten markkinavoimasta ja merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä. Yhtenevät kustannukset voivat lisätä kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vain, jos osapuolilla on markkinavoimaa ja jos markkinoille saattamista koskevat kustannukset muodostavat suuren osan kyseisiin tuotteisiin liittyvistä muuttuvista kustannuksista. Tämä ei päde esimerkiksi silloin kun on kyse homogeenisista tuotteista, joiden tärkein kustannustekijä on tuotanto. Yhteiset markkinoille saattamista koskevat kustannukset lisäävät kuitenkin kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä, jos markkinoille saattamista koskeva sopimus koskee tuotteita, joiden markkinoille saattaminen edellyttää kalliita toimenpiteitä, esimerkiksi kun jakelu- tai markkinointikustannukset ovat korkeat. Tämän vuoksi yhteistä mainontaa tai myynninedistämistä koskevilla sopimuksilla voi myös olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos kyseiset kustannukset muodostavat merkittävän kustannustekijän. |
| --- | --- |

243.

Kilpailunvastaisen lopputuloksen todennäköisyys riippuu osapuolten markkinavoimasta ja merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä. Yhtenevät kustannukset voivat lisätä kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä vain, jos osapuolilla on markkinavoimaa ja jos markkinoille saattamista koskevat kustannukset muodostavat suuren osan kyseisiin tuotteisiin liittyvistä muuttuvista kustannuksista. Tämä ei päde esimerkiksi silloin kun on kyse homogeenisista tuotteista, joiden tärkein kustannustekijä on tuotanto. Yhteiset markkinoille saattamista koskevat kustannukset lisäävät kuitenkin kilpailunvastaisen lopputuloksen riskiä, jos markkinoille saattamista koskeva sopimus koskee tuotteita, joiden markkinoille saattaminen edellyttää kalliita toimenpiteitä, esimerkiksi kun jakelu- tai markkinointikustannukset ovat korkeat. Tämän vuoksi yhteistä mainontaa tai myynninedistämistä koskevilla sopimuksilla voi myös olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia, jos kyseiset kustannukset muodostavat merkittävän kustannustekijän.

| 244. | Yhteiseen markkinoille saattamiseen liittyy yleensä arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtoa, erityisesti markkinointistrategian ja hinnoittelun osalta. Useimmissa markkinoille saattamista koskevissa sopimuksissa edellytetään jonkinasteista tietojenvaihtoa sopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Näin ollen on tarpeen tutkia, voiko tietojenvaihto johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen kun on kyse sekä yhteistyön piiriin että sen ulkopuolelle kuuluvista osapuolten toiminnoista. Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa. |
| --- | --- |

244.

Yhteiseen markkinoille saattamiseen liittyy yleensä arkaluonteisten kaupallisten tietojen vaihtoa, erityisesti markkinointistrategian ja hinnoittelun osalta. Useimmissa markkinoille saattamista koskevissa sopimuksissa edellytetään jonkinasteista tietojenvaihtoa sopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Näin ollen on tarpeen tutkia, voiko tietojenvaihto johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen kun on kyse sekä yhteistyön piiriin että sen ulkopuolelle kuuluvista osapuolten toiminnoista. Tietojenvaihdosta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia ei arvioida erikseen vaan yhdessä sopimuksen muiden vaikutusten kanssa.

| 245. | Esimerkiksi jos yhteistä mainontaa koskevan sopimuksen osapuolet vaihtavat hintatietoja, tämä saattaa johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen yhdessä mainostettujen tuotteiden myynnin osalta. Joka tapauksessa tällaisten tietojen vaihto yhteistä mainontaa koskevan sopimuksen puitteissa menee pitemmälle kuin sopimuksen täytäntöönpano edellyttää. Markkinoille saattamista koskevien sopimusten puitteissa harjoitetun tietojenvaihdon todennäköiset kilpailua rajoittavat vaikutukset riippuvat markkinoiden piirteistä ja jaetuista tiedoista, ja sitä olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan. |
| --- | --- |

245.

Esimerkiksi jos yhteistä mainontaa koskevan sopimuksen osapuolet vaihtavat hintatietoja, tämä saattaa johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen yhdessä mainostettujen tuotteiden myynnin osalta. Joka tapauksessa tällaisten tietojen vaihto yhteistä mainontaa koskevan sopimuksen puitteissa menee pitemmälle kuin sopimuksen täytäntöönpano edellyttää. Markkinoille saattamista koskevien sopimusten puitteissa harjoitetun tietojenvaihdon todennäköiset kilpailua rajoittavat vaikutukset riippuvat markkinoiden piirteistä ja jaetuista tiedoista, ja sitä olisi arvioitava 2 luvussa esitetyn ohjeistuksen mukaan.

6.4   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

6.4.1   
  Tehokkuusedut

| 246. | Markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin. Tehokkuusedut, jotka otetaan huomioon arvioitaessa, täyttääkö markkinoille saattamista koskeva sopimus 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, riippuvat toimintojen luonteesta ja yhteistyön osapuolista. Hintojen vahvistaminen ei yleensä ole perusteltua, jollei se ole välttämätöntä muiden markkinointitoimintojen integroimiseksi ja jollei kyseinen integrointi johda merkittäviin tehokkuusetuihin. Yhteinen jakelu voi tuottaa erityisesti pienemmille tuottajille huomattavia tehokkuusetuja, jotka perustuvat mittakaavaetuihin tai tuotevarioinnin etuihin. |
| --- | --- |

246.

Markkinoille saattamista koskevat sopimukset voivat johtaa merkittäviin tehokkuusetuihin. Tehokkuusedut, jotka otetaan huomioon arvioitaessa, täyttääkö markkinoille saattamista koskeva sopimus 53 artiklan 3 kohdan edellytykset, riippuvat toimintojen luonteesta ja yhteistyön osapuolista. Hintojen vahvistaminen ei yleensä ole perusteltua, jollei se ole välttämätöntä muiden markkinointitoimintojen integroimiseksi ja jollei kyseinen integrointi johda merkittäviin tehokkuusetuihin. Yhteinen jakelu voi tuottaa erityisesti pienemmille tuottajille huomattavia tehokkuusetuja, jotka perustuvat mittakaavaetuihin tai tuotevarioinnin etuihin.

| 247. | Tehokkuusedut eivät lisäksi saa perustua säästöihin, jotka johtuvat kilpailuun olennaisesti kuuluvien kustannusten poistumisesta, vaan niiden on seurattava taloudellisten toimintojen integroinnista. Tämän vuoksi kuljetuskustannusten alenemista ei voida pitää 53 artiklan 3 kohdan mukaisina tehokkuusetuina, jos se johtuu vain asiakkaiden jakamisesta eikä logistiikan integroinnista. |
| --- | --- |

247.

Tehokkuusedut eivät lisäksi saa perustua säästöihin, jotka johtuvat kilpailuun olennaisesti kuuluvien kustannusten poistumisesta, vaan niiden on seurattava taloudellisten toimintojen integroinnista. Tämän vuoksi kuljetuskustannusten alenemista ei voida pitää 53 artiklan 3 kohdan mukaisina tehokkuusetuina, jos se johtuu vain asiakkaiden jakamisesta eikä logistiikan integroinnista.

| 248. | Sopimuspuolten on osoitettava tehokkuusedut. Tämän kannalta merkittävä tekijä on osapuolten huomattava panos pääomaan, teknologiaan tai omaisuuteen. Päällekkäisten resurssien ja tuotantovälineiden poistumisesta seuraavat kustannussäästöt voidaan myös hyväksyä. Jos yhteinen markkinoille saattaminen kuitenkin käsittää vain yhteisen myyntitoimiston ilman investointeja, kyseessä on todennäköisesti verhottu kartelli ja on epätodennäköistä, että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

248.

Sopimuspuolten on osoitettava tehokkuusedut. Tämän kannalta merkittävä tekijä on osapuolten huomattava panos pääomaan, teknologiaan tai omaisuuteen. Päällekkäisten resurssien ja tuotantovälineiden poistumisesta seuraavat kustannussäästöt voidaan myös hyväksyä. Jos yhteinen markkinoille saattaminen kuitenkin käsittää vain yhteisen myyntitoimiston ilman investointeja, kyseessä on todennäköisesti verhottu kartelli ja on epätodennäköistä, että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

6.4.2   
  Välttämättömyys

| 249. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä markkinoille saattamista koskevaan sopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Kysymys välttämättömyydestä on erityisen tärkeä, jos sopimuksiin liittyy hintojen vahvistaminen tai markkinoiden jakaminen, sillä ne voidaan katsoa välttämättömiksi vain poikkeuksellisissa olosuhteissa. |
| --- | --- |

249.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä markkinoille saattamista koskevaan sopimukseen perustuvien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Kysymys välttämättömyydestä on erityisen tärkeä, jos sopimuksiin liittyy hintojen vahvistaminen tai markkinoiden jakaminen, sillä ne voidaan katsoa välttämättömiksi vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

6.4.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

| 250. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät markkinoille saattamista koskevasta sopimuksesta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Tämä voi tapahtua alhaisempina hintoina tai tuotteiden parempana laatuna tai suurempana valikoimana. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, on todennäköistä, että sopimuksesta mahdollisesti saatavat, osoitetut tehokkuusedut siirretään riittävässä määrin kuluttajille. |
| --- | --- |

250.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät markkinoille saattamista koskevasta sopimuksesta aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Tämä voi tapahtua alhaisempina hintoina tai tuotteiden parempana laatuna tai suurempana valikoimana. Mitä enemmän osapuolilla on markkinavoimaa, sitä epätodennäköisemmin ne siirtävät tehokkuusedut kuluttajille siinä määrin, että edut ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, on todennäköistä, että sopimuksesta mahdollisesti saatavat, osoitetut tehokkuusedut siirretään riittävässä määrin kuluttajille.

6.4.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 251. | ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita. Kilpailuun kohdistuvia vaikutuksia on analysoitava merkityksellisillä markkinoilla, joille yhteistyön kohteena olevat tuotteet kuuluvat, sekä markkinoilla, joille yhteistyön vaikutukset voivat levitä. |
| --- | --- |

251.

ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty, jos osapuolet saavat mahdollisuuden poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita. Kilpailuun kohdistuvia vaikutuksia on analysoitava merkityksellisillä markkinoilla, joille yhteistyön kohteena olevat tuotteet kuuluvat, sekä markkinoilla, joille yhteistyön vaikutukset voivat levitä.

6.5   Esimerkkejä

| 252. | Yhteinen markkinoille saattaminen välttämätöntä markkinoille tulemiseksi

  Esimerkki 1


  Tilanne: Neljä yritystä, jotka tarjoavat pesulapalveluja lähellä toisen ETA-valtion rajaa sijaitsevassa suuressa kaupungissa ja joilla kullakin on 3 prosentin markkinaosuus kyseisen kaupungin pesulapalvelumarkkinoista, sopii perustavansa yhteisen markkinointiorganisaation pesulapalvelujen myymiseksi institutionaalisille asiakkaille (tosin sanoen hotellit, sairaalat, toimistot). Yritykset pysyvät itsenäisinä ja ne voivat kilpailla vapaasti yksittäisistä paikallisista asiakkaista. Uuden kysyntäsegmentin (institutionaaliset asiakkaat) vuoksi ne ottavat käyttöön yhteisen tuotenimen, yhteisen hinnan ja yhteiset vakioehdot, kuten enintään 24 tunnin toimitusajan ja toimitusaikataulun. Ne perustavat yhteisen puhelinpalvelukeskuksen, johon institutionaaliset asiakkaat voivat ottaa yhteyttä ja pyytää keräys- ja/tai toimituspalvelua. Ne palkkaavat puhelinpalvelukeskukseen vastaanottovirkailijan ja useita autonkuljettajia. Ne investoivat pakettiautoihin jakelua varten ja tuotemerkin myynninedistämiseen lisätäkseen näkyvyyttään. Sopimus ei täysimääräisesti alenna niiden yrityskohtaisia infrastruktuurikustannuksia (koska yritykset säilyttävät omat toimitilansa ja kilpailevat edelleen yksittäisistä paikallisista asiakkaista), mutta se lisää niiden mittakaavaetuja. Sopimuksen ansiosta ne voivat myös tarjota kattavampia palveluja muunlaisille asiakkaille, esimerkiksi pitempien aukioloaikojen ja laajemman maantieteellisen jakelualueen muodossa. Hankkeen elinkelpoisuuden varmistamiseksi on välttämätöntä, että kaikki neljä tekevät sopimuksen. Markkinat ovat hyvin hajanaiset, eikä yhdenkään kilpailijan markkinaosuus ylitä 15:tä prosenttia.

  Analyysi: Vaikka osapuolten yhteinen markkinaosuus on alle 15 prosenttia, 53 artiklan 1 kohtaa voitaisiin soveltaa, sillä sopimukseen liittyy hintojen vahvistaminen. Osapuolet eivät olisi kuitenkaan voineet tulla institutionaalisille asiakkaille tarjottavien pesulapalvelujen markkinoille yksinään tai yhteistyössä muiden kanssa, jos sopimuspuolia olisi vähemmän kuin nykyiset neljä. Sopimus ei sellaisenaan aiheuttaisi kilpailuongelmia hintojen vahvistamista koskevasta rajoituksesta huolimatta, sillä kyseinen rajoitus voidaan tässä tapauksessa katsoa välttämättömäksi yhteisen tuotemerkin ja hankkeen onnistumisen varmistamiseksi. |
| --- | --- |

252.

Yhteinen markkinoille saattaminen välttämätöntä markkinoille tulemiseksi

Esimerkki 1

Tilanne: Neljä yritystä, jotka tarjoavat pesulapalveluja lähellä toisen ETA-valtion rajaa sijaitsevassa suuressa kaupungissa ja joilla kullakin on 3 prosentin markkinaosuus kyseisen kaupungin pesulapalvelumarkkinoista, sopii perustavansa yhteisen markkinointiorganisaation pesulapalvelujen myymiseksi institutionaalisille asiakkaille (tosin sanoen hotellit, sairaalat, toimistot). Yritykset pysyvät itsenäisinä ja ne voivat kilpailla vapaasti yksittäisistä paikallisista asiakkaista. Uuden kysyntäsegmentin (institutionaaliset asiakkaat) vuoksi ne ottavat käyttöön yhteisen tuotenimen, yhteisen hinnan ja yhteiset vakioehdot, kuten enintään 24 tunnin toimitusajan ja toimitusaikataulun. Ne perustavat yhteisen puhelinpalvelukeskuksen, johon institutionaaliset asiakkaat voivat ottaa yhteyttä ja pyytää keräys- ja/tai toimituspalvelua. Ne palkkaavat puhelinpalvelukeskukseen vastaanottovirkailijan ja useita autonkuljettajia. Ne investoivat pakettiautoihin jakelua varten ja tuotemerkin myynninedistämiseen lisätäkseen näkyvyyttään. Sopimus ei täysimääräisesti alenna niiden yrityskohtaisia infrastruktuurikustannuksia (koska yritykset säilyttävät omat toimitilansa ja kilpailevat edelleen yksittäisistä paikallisista asiakkaista), mutta se lisää niiden mittakaavaetuja. Sopimuksen ansiosta ne voivat myös tarjota kattavampia palveluja muunlaisille asiakkaille, esimerkiksi pitempien aukioloaikojen ja laajemman maantieteellisen jakelualueen muodossa. Hankkeen elinkelpoisuuden varmistamiseksi on välttämätöntä, että kaikki neljä tekevät sopimuksen. Markkinat ovat hyvin hajanaiset, eikä yhdenkään kilpailijan markkinaosuus ylitä 15:tä prosenttia.

Analyysi: Vaikka osapuolten yhteinen markkinaosuus on alle 15 prosenttia, 53 artiklan 1 kohtaa voitaisiin soveltaa, sillä sopimukseen liittyy hintojen vahvistaminen. Osapuolet eivät olisi kuitenkaan voineet tulla institutionaalisille asiakkaille tarjottavien pesulapalvelujen markkinoille yksinään tai yhteistyössä muiden kanssa, jos sopimuspuolia olisi vähemmän kuin nykyiset neljä. Sopimus ei sellaisenaan aiheuttaisi kilpailuongelmia hintojen vahvistamista koskevasta rajoituksesta huolimatta, sillä kyseinen rajoitus voidaan tässä tapauksessa katsoa välttämättömäksi yhteisen tuotemerkin ja hankkeen onnistumisen varmistamiseksi.

| 253. | Markkinoille saattamista koskeva sopimus, jossa osapuolia on useampia kuin markkinoille tuloon tarvitaan

  Esimerkki 2


  Tilanne: Tilanne on muuten sama kuin esimerkissä 1, 252 kohta, yhtä tärkeää eroa lukuun ottamatta: hankkeen elinkelpoisuuden varmistamiseksi sopimus olisi voitu panna täytäntöön myös vain kolmen osapuolen toimesta (yhteistyöhön todellisuudessa osallistuvan neljän osapuolen sijaan).

  Analyysi: Vaikka osapuolten yhteinen markkinaosuus on alle 15 prosenttia, 53 artiklan 1 kohtaa sovelletaan, sillä sopimukseen liittyy hintojen vahvistaminen ja sopimus olisi voitu toteuttaa, vaikka siihen olisi osallistunut vähemmän kuin neljä osapuolta. Tämän vuoksi sopimusta on arvioitava 53 artiklan 3 kohdan mukaan. Sopimus johtaa tehokkuusetuihin, sillä osapuolet voivat nyt tarjota parannettuja palveluja uudelle asiakasryhmälle suuremmassa mitassa (ne eivät olisi voineet tarjota kyseisille asiakkaille palveluja yksin). Koska osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, on todennäköistä, että ne siirtävät riittävästi mahdollisia tehokkuusetuja kuluttajille. Lisäksi on tutkittava, ovatko sopimuksen mukaiset rajoitukset välttämättömiä tehokkuusetujen saavuttamiseksi ja poistaako sopimus kilpailun. Koska sopimuksen tavoitteena on tarjota kattavampia palveluja (mukaan lukien jakelu, jota ei tarjottu aikaisemmin) uudelle asiakasryhmälle yhdellä tuotemerkillä yhteisiä vakioehtoja käyttäen, hintojen vahvistaminen voidaan katsoa välttämättömäksi yhteisen tuotemerkin myynninedistämiseksi ja sen johdosta hankkeen menestymiseksi ja tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Markkinoiden hajanaisuus merkitsee sitä, että sopimus ei poista kilpailua. Koska sopimuspuolia on neljä (ehdottomasti tarvittavien kolmen sijaan), kapasiteettia voidaan lisätä ja samanaikaisesti voidaan täyttää usean institutionaalisen asiakkaan kysyntätarpeet vakioehtojen mukaisesti (eli täyttää toimituksen enimmäisaikaa koskevat ehdot). On todennäköistä, että tehokkuusedut ylittävät osapuolten välisen kilpailun vähenemisestä aiheutuvat rajoittavat vaikutukset ja että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. |
| --- | --- |

253.

Markkinoille saattamista koskeva sopimus, jossa osapuolia on useampia kuin markkinoille tuloon tarvitaan

Esimerkki 2

Tilanne: Tilanne on muuten sama kuin esimerkissä 1, 252 kohta, yhtä tärkeää eroa lukuun ottamatta: hankkeen elinkelpoisuuden varmistamiseksi sopimus olisi voitu panna täytäntöön myös vain kolmen osapuolen toimesta (yhteistyöhön todellisuudessa osallistuvan neljän osapuolen sijaan).

Analyysi: Vaikka osapuolten yhteinen markkinaosuus on alle 15 prosenttia, 53 artiklan 1 kohtaa sovelletaan, sillä sopimukseen liittyy hintojen vahvistaminen ja sopimus olisi voitu toteuttaa, vaikka siihen olisi osallistunut vähemmän kuin neljä osapuolta. Tämän vuoksi sopimusta on arvioitava 53 artiklan 3 kohdan mukaan. Sopimus johtaa tehokkuusetuihin, sillä osapuolet voivat nyt tarjota parannettuja palveluja uudelle asiakasryhmälle suuremmassa mitassa (ne eivät olisi voineet tarjota kyseisille asiakkaille palveluja yksin). Koska osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, on todennäköistä, että ne siirtävät riittävästi mahdollisia tehokkuusetuja kuluttajille. Lisäksi on tutkittava, ovatko sopimuksen mukaiset rajoitukset välttämättömiä tehokkuusetujen saavuttamiseksi ja poistaako sopimus kilpailun. Koska sopimuksen tavoitteena on tarjota kattavampia palveluja (mukaan lukien jakelu, jota ei tarjottu aikaisemmin) uudelle asiakasryhmälle yhdellä tuotemerkillä yhteisiä vakioehtoja käyttäen, hintojen vahvistaminen voidaan katsoa välttämättömäksi yhteisen tuotemerkin myynninedistämiseksi ja sen johdosta hankkeen menestymiseksi ja tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Markkinoiden hajanaisuus merkitsee sitä, että sopimus ei poista kilpailua. Koska sopimuspuolia on neljä (ehdottomasti tarvittavien kolmen sijaan), kapasiteettia voidaan lisätä ja samanaikaisesti voidaan täyttää usean institutionaalisen asiakkaan kysyntätarpeet vakioehtojen mukaisesti (eli täyttää toimituksen enimmäisaikaa koskevat ehdot). On todennäköistä, että tehokkuusedut ylittävät osapuolten välisen kilpailun vähenemisestä aiheutuvat rajoittavat vaikutukset ja että sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

| 254. | Yhteinen internetsivusto

  Esimerkki 3


  Tilanne: Muutamat eri puolilla ETA-valtiota toimivat pienet erikoisliikkeet liittyvät sähköiseen internetpohjaiseen järjestelmään lahjaksi tarkoitettujen hedelmäkorien myynninedistämistä, myyntiä ja toimitusta varten. Kilpailevia internetpohjaisia järjestelmiä on muutamia. Järjestelmän käyttökustannukset ja yhteiset investoinnit tuotemerkin myynninedistämiseen rahoitetaan kuukausimaksulla. Internetsivustolla tarjotaan useita erilaisia lahjakoreja, ja asiakkaat voivat sivuston kautta tilata (ja maksaa) toimitettavaksi haluamansa lahjakorin. Tämän jälkeen tilaus siirtyy toimitusosoitetta lähimpänä olevaan erikoisliikkeeseen. Kyseinen liike vastaa kustannuksista, joita aiheutuu lahjakorin kokoamisesta ja sen toimittamisesta asiakkaalle. Liike saa 90 prosenttia lopullisesta hinnasta, jonka internetpohjainen järjestelmä määrittää ja jota sovelletaan yhtäläisesti kaikkiin osallistuviin erikoisliikkeisiin. Loput 10 prosenttia hinnasta käytetään järjestelmästä aiheutuviin yhteisiin myynninedistämis- ja juokseviin kustannuksiin. Kuukausimaksun lisäksi ei ole muita rajoituksia, joita sovellettaisiin järjestelmään liittyviin erikoisliikkeisiin koko maassa. Lisäksi erikoisliikkeet, joilla on oma verkkosivustonsa, voivat myydä (ja eräissä tapauksissa myyvätkin) hedelmäkoreja internetissä myös omalla nimellään ja siten kilpailla keskenään yhteistyön ulkopuolella. Internetin kautta hedelmäkoreja tilaaville taataan toimitus saman päivän aikana ja he voivat myös valita heille sopivan toimitusajan.

  Analyysi: Vaikka sopimus kattaa vain tietyntyyppisen tuotteen yhteismyynnin tietyn markkinointikanavan (internet-pohjainen järjestelmä) kautta ja sen vuoksi on luonteeltaan rajoitettu, todennäköisesti sen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua siihen liittyvän hintojen vahvistamisen vuoksi. Tämän vuoksi sopimusta on arvioitava 53 artiklan 3 kohdan mukaan. Sopimus johtaa tehokkuusetuihin, esimerkiksi suurempaan valikoimaan, palvelun parempaan laatuun ja pienempiin tiedonhakukustannuksiin. Nämä hyödyttävät kuluttajia ja on todennäköistä, että ne ylittävät sopimuksen kilpailua rajoittavat vaikutukset. Koska yhteistyöhön osallistuvat erikoisliikkeet voivat edelleen toimia itsenäisesti ja kilpailla toistensa kanssa sekä liikkeiden että internetin kautta, hinnan vahvistamista koskeva rajoitus voidaan katsoa välttämättömäksi tuotteen myynninedistämiseksi (koska internetsivustolta ostaessaan kuluttajat eivät tiedä, keneltä he ostavat lahjakorin eivätkä he halua käsitellä kovin monenlaisia hintoja) ja tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Koska muita rajoituksia ei ole, sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Lisäksi kilpailu ei häviä, sillä muita kilpailevia internetpohjaisia järjestelmiä on olemassa ja osapuolet kilpailevat edelleen toistensa kanssa sekä liikkeissään että internetissä. |
| --- | --- |

254.

Yhteinen internetsivusto

Esimerkki 3

Tilanne: Muutamat eri puolilla ETA-valtiota toimivat pienet erikoisliikkeet liittyvät sähköiseen internetpohjaiseen järjestelmään lahjaksi tarkoitettujen hedelmäkorien myynninedistämistä, myyntiä ja toimitusta varten. Kilpailevia internetpohjaisia järjestelmiä on muutamia. Järjestelmän käyttökustannukset ja yhteiset investoinnit tuotemerkin myynninedistämiseen rahoitetaan kuukausimaksulla. Internetsivustolla tarjotaan useita erilaisia lahjakoreja, ja asiakkaat voivat sivuston kautta tilata (ja maksaa) toimitettavaksi haluamansa lahjakorin. Tämän jälkeen tilaus siirtyy toimitusosoitetta lähimpänä olevaan erikoisliikkeeseen. Kyseinen liike vastaa kustannuksista, joita aiheutuu lahjakorin kokoamisesta ja sen toimittamisesta asiakkaalle. Liike saa 90 prosenttia lopullisesta hinnasta, jonka internetpohjainen järjestelmä määrittää ja jota sovelletaan yhtäläisesti kaikkiin osallistuviin erikoisliikkeisiin. Loput 10 prosenttia hinnasta käytetään järjestelmästä aiheutuviin yhteisiin myynninedistämis- ja juokseviin kustannuksiin. Kuukausimaksun lisäksi ei ole muita rajoituksia, joita sovellettaisiin järjestelmään liittyviin erikoisliikkeisiin koko maassa. Lisäksi erikoisliikkeet, joilla on oma verkkosivustonsa, voivat myydä (ja eräissä tapauksissa myyvätkin) hedelmäkoreja internetissä myös omalla nimellään ja siten kilpailla keskenään yhteistyön ulkopuolella. Internetin kautta hedelmäkoreja tilaaville taataan toimitus saman päivän aikana ja he voivat myös valita heille sopivan toimitusajan.

Analyysi: Vaikka sopimus kattaa vain tietyntyyppisen tuotteen yhteismyynnin tietyn markkinointikanavan (internet-pohjainen järjestelmä) kautta ja sen vuoksi on luonteeltaan rajoitettu, todennäköisesti sen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua siihen liittyvän hintojen vahvistamisen vuoksi. Tämän vuoksi sopimusta on arvioitava 53 artiklan 3 kohdan mukaan. Sopimus johtaa tehokkuusetuihin, esimerkiksi suurempaan valikoimaan, palvelun parempaan laatuun ja pienempiin tiedonhakukustannuksiin. Nämä hyödyttävät kuluttajia ja on todennäköistä, että ne ylittävät sopimuksen kilpailua rajoittavat vaikutukset. Koska yhteistyöhön osallistuvat erikoisliikkeet voivat edelleen toimia itsenäisesti ja kilpailla toistensa kanssa sekä liikkeiden että internetin kautta, hinnan vahvistamista koskeva rajoitus voidaan katsoa välttämättömäksi tuotteen myynninedistämiseksi (koska internetsivustolta ostaessaan kuluttajat eivät tiedä, keneltä he ostavat lahjakorin eivätkä he halua käsitellä kovin monenlaisia hintoja) ja tehokkuusetujen saavuttamiseksi. Koska muita rajoituksia ei ole, sopimus täyttää 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Lisäksi kilpailu ei häviä, sillä muita kilpailevia internetpohjaisia järjestelmiä on olemassa ja osapuolet kilpailevat edelleen toistensa kanssa sekä liikkeissään että internetissä.

| 255. | Yhteinen myyntiyritys

  Esimerkki 4


  Tilanne: Yritykset A ja B, jotka sijaitsevat kahdessa eri ETA-valtiossa, valmistavat polkupyörän renkaita. Niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on 14 prosenttia polkupyörän renkaiden markkinoilla ETA:ssa. Ne päättävät perustaa yhteisyrityksen (joka ei hoida kaikkea itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvaa toimintaa) renkaiden markkinoimiseksi polkupyöränvalmistajille ja sopivat myyvänsä koko tuotantonsa yhteisyrityksen kautta. Osapuolilla säilyvät niiden omat tuotanto- ja kuljetusinfrastruktuurit. Osapuolet väittävät saavansa sopimuksen perusteella huomattavia tehokkuusetuja. Nämä edut liittyvät ensi sijassa suurempiin mittakaavaetuihin, sillä yritykset pystyvät täyttämään nykyisten ja mahdollisten uusien asiakkaiden tarpeet ja kilpailemaan tehokkaammin kolmansissa maissa valmistettujen tuontirenkaiden kanssa. Yhteisyritys neuvottelee hinnat ja jakaa tilaukset lähimmälle tuotantolaitokselle. Näin rationalisoidaan tuotteen toimittamisesta asiakkaalle aiheutuvat kuljetuskustannukset.

  Analyysi: Vaikka osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, sopimus kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Sen tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen, sillä yhteisyritys jakaa asiakkaat ja vahvistaa hinnat. Sopimukseen perustuvat väitetyt tehokkuusedut eivät johdu taloudellisten toimintojen integroinnista tai yhteisistä investoinneista. Yhteisyrityksen toimiala olisi hyvin suppea ja yritys toimisi ainoastaan tuotantolaitoksille tilauksia jakavana yhteyspisteenä. Tämän johdosta on epätodennäköistä, että tehokkuusetuja siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät sopimuksesta johtuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Näin ollen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty. |
| --- | --- |

255.

Yhteinen myyntiyritys

Esimerkki 4

Tilanne: Yritykset A ja B, jotka sijaitsevat kahdessa eri ETA-valtiossa, valmistavat polkupyörän renkaita. Niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on 14 prosenttia polkupyörän renkaiden markkinoilla ETA:ssa. Ne päättävät perustaa yhteisyrityksen (joka ei hoida kaikkea itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvaa toimintaa) renkaiden markkinoimiseksi polkupyöränvalmistajille ja sopivat myyvänsä koko tuotantonsa yhteisyrityksen kautta. Osapuolilla säilyvät niiden omat tuotanto- ja kuljetusinfrastruktuurit. Osapuolet väittävät saavansa sopimuksen perusteella huomattavia tehokkuusetuja. Nämä edut liittyvät ensi sijassa suurempiin mittakaavaetuihin, sillä yritykset pystyvät täyttämään nykyisten ja mahdollisten uusien asiakkaiden tarpeet ja kilpailemaan tehokkaammin kolmansissa maissa valmistettujen tuontirenkaiden kanssa. Yhteisyritys neuvottelee hinnat ja jakaa tilaukset lähimmälle tuotantolaitokselle. Näin rationalisoidaan tuotteen toimittamisesta asiakkaalle aiheutuvat kuljetuskustannukset.

Analyysi: Vaikka osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 15 prosenttia, sopimus kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Sen tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen, sillä yhteisyritys jakaa asiakkaat ja vahvistaa hinnat. Sopimukseen perustuvat väitetyt tehokkuusedut eivät johdu taloudellisten toimintojen integroinnista tai yhteisistä investoinneista. Yhteisyrityksen toimiala olisi hyvin suppea ja yritys toimisi ainoastaan tuotantolaitoksille tilauksia jakavana yhteyspisteenä. Tämän johdosta on epätodennäköistä, että tehokkuusetuja siirrettäisiin kuluttajille siinä määrin, että ne ylittäisivät sopimuksesta johtuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Näin ollen 53 artiklan 3 kohdan edellytykset eivät täyty.

| 256. | Palvelujen ulkoistamista koskevaan sopimukseen sisältyvä asiakkaiden houkuttelun kieltävä lauseke

  Esimerkki 5


  Tilanne: A ja B ovat kilpailevia yrityksiä, jotka tarjoavat liiketilojen siivouspalveluja. Kummankin markkinaosuus on 15 prosenttia. Markkinoilla toimii useita muita kilpailijoita, joiden markkinaosuudet ovat 10–15 prosenttia. A on tehnyt (yksipuolisen) päätöksen keskittyä tulevaisuudessa suuriin asiakkaisiin, sillä on osoittautunut, että suurten ja pienten asiakkaiden palveleminen edellyttää töiden järjestelemistä hieman eri tavalla. Tämän vuoksi A on päättänyt olla tekemättä sopimuksia uusien pienasiakkaiden kanssa. Lisäksi A ja B tekevät ulkoistamissopimuksen, jonka mukaan B tarjoaa suoraan siivouspalveluja A:n nykyisille pienasiakkaille (joiden osuus on 1/3 tämän asiakaskunnasta). A ei kuitenkaan halua menettää näiden pienasiakkaiden asiakassuhdetta. Tämän vuoksi A säilyttää sopimussuhteensa pienasiakkaisiin, mutta siivouspalveluista huolehtii suoraan B. Ulkoistamissopimuksen täytäntöönpanemiseksi A:n on ilmoitettava B:lle sopimuksen piiriin kuuluvien A:n pienasiakkaiden nimet. Koska A pelkää, että B yrittää houkutella nämä asiakkaat omiksi asiakkaiksi tarjoamalla halvempia palveluja suoraan (A:n ohitse), A vaatii, että ulkoistamissopimukseen on sisällytettävä asiakkaiden houkuttelua koskeva kieltolauseke. Lausekkeen mukaan B ei saa ottaa yhteyttä ulkoistamissopimuksen kohteena oleviin pienasiakkaisiin tarjotakseen niille palveluja suoraan. Lisäksi A ja B sopivat, että B ei saa tarjota näille asiakkaille palveluja suoraan, vaikka ne ottaisivat siihen yhteyttä. Ilman asiakkaiden houkuttelemista koskevaa kieltolauseketta A ei tekisi ulkoistamista koskevaa sopimusta B:n tai muun yrityksen kanssa.

  Analyysi: Ulkoistamissopimuksen johdosta B ei enää tarjoa itsenäisesti siivouspalveluja A:n pienasiakkaille, sillä ne eivät enää voi tehdä sopimusta B:n kanssa suoraan. Näiden asiakkaiden osuus A:n asiakaskunnasta on kuitenkin vain 1/3 eli 5 prosenttia markkinoista. Ne voivat edelleen kääntyä A:n ja B:n kilpailijoiden puoleen, joiden osuus markkinoista on 70 prosenttia. Tämän vuoksi A ei voi ulkoistamissopimuksen perusteella korottaa kannattavasti sopimuksen piiriin kuuluvien asiakkaiden hintoja. Lisäksi on epätodennäköistä, että ulkoistamissopimus johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, sillä A:n ja B:n yhteenlaskettu markkinaosuus on 30 prosenttia ja niillä on useita kilpailijoita, joiden markkinaosuudet ovat samantapaiset kuin A:n ja B:n markkinaosuudet. Lisäksi se, että suurten ja pienten asiakkaiden palvelemisessa on eroja, vähentää riskiä siitä, että ulkoistamissopimuksen vaikutukset leviäisivät A:n ja B:n käyttäytymiseen niiden kilpaillessa suurista asiakkaista. Näin ollen ulkoistamissopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

256.

Palvelujen ulkoistamista koskevaan sopimukseen sisältyvä asiakkaiden houkuttelun kieltävä lauseke

Esimerkki 5

Tilanne: A ja B ovat kilpailevia yrityksiä, jotka tarjoavat liiketilojen siivouspalveluja. Kummankin markkinaosuus on 15 prosenttia. Markkinoilla toimii useita muita kilpailijoita, joiden markkinaosuudet ovat 10–15 prosenttia. A on tehnyt (yksipuolisen) päätöksen keskittyä tulevaisuudessa suuriin asiakkaisiin, sillä on osoittautunut, että suurten ja pienten asiakkaiden palveleminen edellyttää töiden järjestelemistä hieman eri tavalla. Tämän vuoksi A on päättänyt olla tekemättä sopimuksia uusien pienasiakkaiden kanssa. Lisäksi A ja B tekevät ulkoistamissopimuksen, jonka mukaan B tarjoaa suoraan siivouspalveluja A:n nykyisille pienasiakkaille (joiden osuus on 1/3 tämän asiakaskunnasta). A ei kuitenkaan halua menettää näiden pienasiakkaiden asiakassuhdetta. Tämän vuoksi A säilyttää sopimussuhteensa pienasiakkaisiin, mutta siivouspalveluista huolehtii suoraan B. Ulkoistamissopimuksen täytäntöönpanemiseksi A:n on ilmoitettava B:lle sopimuksen piiriin kuuluvien A:n pienasiakkaiden nimet. Koska A pelkää, että B yrittää houkutella nämä asiakkaat omiksi asiakkaiksi tarjoamalla halvempia palveluja suoraan (A:n ohitse), A vaatii, että ulkoistamissopimukseen on sisällytettävä asiakkaiden houkuttelua koskeva kieltolauseke. Lausekkeen mukaan B ei saa ottaa yhteyttä ulkoistamissopimuksen kohteena oleviin pienasiakkaisiin tarjotakseen niille palveluja suoraan. Lisäksi A ja B sopivat, että B ei saa tarjota näille asiakkaille palveluja suoraan, vaikka ne ottaisivat siihen yhteyttä. Ilman asiakkaiden houkuttelemista koskevaa kieltolauseketta A ei tekisi ulkoistamista koskevaa sopimusta B:n tai muun yrityksen kanssa.

Analyysi: Ulkoistamissopimuksen johdosta B ei enää tarjoa itsenäisesti siivouspalveluja A:n pienasiakkaille, sillä ne eivät enää voi tehdä sopimusta B:n kanssa suoraan. Näiden asiakkaiden osuus A:n asiakaskunnasta on kuitenkin vain 1/3 eli 5 prosenttia markkinoista. Ne voivat edelleen kääntyä A:n ja B:n kilpailijoiden puoleen, joiden osuus markkinoista on 70 prosenttia. Tämän vuoksi A ei voi ulkoistamissopimuksen perusteella korottaa kannattavasti sopimuksen piiriin kuuluvien asiakkaiden hintoja. Lisäksi on epätodennäköistä, että ulkoistamissopimus johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen, sillä A:n ja B:n yhteenlaskettu markkinaosuus on 30 prosenttia ja niillä on useita kilpailijoita, joiden markkinaosuudet ovat samantapaiset kuin A:n ja B:n markkinaosuudet. Lisäksi se, että suurten ja pienten asiakkaiden palvelemisessa on eroja, vähentää riskiä siitä, että ulkoistamissopimuksen vaikutukset leviäisivät A:n ja B:n käyttäytymiseen niiden kilpaillessa suurista asiakkaista. Näin ollen ulkoistamissopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

7.   STANDARDOINTISOPIMUKSET

7.1   Määritelmä

Standardointisopimukset

| 257. | Standardointisopimusten ensisijaisena tarkoituksena on määritellä tekniset tai laadulliset vaatimukset, joita nykyisten tai tulevien tuotteiden, tuotantoprosessien, palveluiden tai menetelmien on vastattava (96). Standardointisopimukset voivat koskea useita tekijöitä, kuten tietyn tuotteen eri laatuja tai kokoja taikka teknisiä eritelmiä tuote- tai palvelumarkkinoilla, joilla yhteensopivuus ja -käytettävyys muiden tuotteiden tai järjestelmien kanssa on olennaista. Standardina voidaan pitää myös laatumerkin saamisen tai sääntelyviranomaisen hyväksynnän edellyttämiä ehtoja. Tämän luvun piiriin kuuluvat myös sopimukset, joissa määritellään tuotteiden tai tuotantomenetelmien ympäristönsuojelun tasoa koskevia standardeja. |
| --- | --- |

257.

Standardointisopimusten ensisijaisena tarkoituksena on määritellä tekniset tai laadulliset vaatimukset, joita nykyisten tai tulevien tuotteiden, tuotantoprosessien, palveluiden tai menetelmien on vastattava (96). Standardointisopimukset voivat koskea useita tekijöitä, kuten tietyn tuotteen eri laatuja tai kokoja taikka teknisiä eritelmiä tuote- tai palvelumarkkinoilla, joilla yhteensopivuus ja -käytettävyys muiden tuotteiden tai järjestelmien kanssa on olennaista. Standardina voidaan pitää myös laatumerkin saamisen tai sääntelyviranomaisen hyväksynnän edellyttämiä ehtoja. Tämän luvun piiriin kuuluvat myös sopimukset, joissa määritellään tuotteiden tai tuotantomenetelmien ympäristönsuojelun tasoa koskevia standardeja.

| 258. | Nämä suuntaviivat eivät kata julkisen toimivallan täytäntöönpanon osana suoritettavaa teknisten standardien valmistelua ja tuotantoa (97). ETA-sopimuksen liitteessä II B olevan XIX osan 1 kohdassa tarkoitetun, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998 (98)) mukaisesti tunnustettuihin eurooppalaisiin standardointielimiin sovelletaan kilpailulainsäädäntöä siinä määrin kuin niiden voidaan katsoa olevan 53 ja 54 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä (99). Nämä suuntaviivat eivät koske ammatinharjoittajien tarjoamien palvelujen standardeja, esimerkiksi sääntöjä, joita sovelletaan vapaisiin ammatteihin pääsyyn. |
| --- | --- |

258.

Nämä suuntaviivat eivät kata julkisen toimivallan täytäntöönpanon osana suoritettavaa teknisten standardien valmistelua ja tuotantoa (97). ETA-sopimuksen liitteessä II B olevan XIX osan 1 kohdassa tarkoitetun, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998 (98)) mukaisesti tunnustettuihin eurooppalaisiin standardointielimiin sovelletaan kilpailulainsäädäntöä siinä määrin kuin niiden voidaan katsoa olevan 53 ja 54 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä (99). Nämä suuntaviivat eivät koske ammatinharjoittajien tarjoamien palvelujen standardeja, esimerkiksi sääntöjä, joita sovelletaan vapaisiin ammatteihin pääsyyn.

Vakioehdot

| 259. | Tietyillä toimialoilla yritykset käyttävät vakiomuotoisia myynti- tai ostoehtoja, jotka on laatinut toimialajärjestö tai jotka kilpailevat yritykset ovat laatineet suoraan (”vakioehdot”) (100). Tällaiset vakioehdot kuuluvat näiden suuntaviivojen piiriin siltä osin kuin niissä vahvistetaan kilpailijoiden ja kuluttajien väliset vakiomuotoiset tavaroiden tai palvelujen myynti- tai ostoehdot (ei kilpailijoiden välisiä myynti- tai ostoehtoja) korvaavien tuotteiden osalta. Kun vakioehtoja käytetään toimialalla laajalti, kyseisen toimialan osto- tai myyntiehdoista saattaa tulla yhdenmukaisia (101). Tällaisia toimialoja, joilla vakioehdot ovat keskeisessä asemassa, ovat esimerkiksi pankkitoiminta (kuten tiliehdot) ja vakuutusala. |
| --- | --- |

259.

Tietyillä toimialoilla yritykset käyttävät vakiomuotoisia myynti- tai ostoehtoja, jotka on laatinut toimialajärjestö tai jotka kilpailevat yritykset ovat laatineet suoraan (”vakioehdot”) (100). Tällaiset vakioehdot kuuluvat näiden suuntaviivojen piiriin siltä osin kuin niissä vahvistetaan kilpailijoiden ja kuluttajien väliset vakiomuotoiset tavaroiden tai palvelujen myynti- tai ostoehdot (ei kilpailijoiden välisiä myynti- tai ostoehtoja) korvaavien tuotteiden osalta. Kun vakioehtoja käytetään toimialalla laajalti, kyseisen toimialan osto- tai myyntiehdoista saattaa tulla yhdenmukaisia (101). Tällaisia toimialoja, joilla vakioehdot ovat keskeisessä asemassa, ovat esimerkiksi pankkitoiminta (kuten tiliehdot) ja vakuutusala.

| 260. | Vakioehdot, jotka yritys on erikseen laatinut pelkästään omaan käyttöönsä tehdessään sopimuksia toimittajiensa tai asiakkaidensa kanssa, eivät ole horisontaalisia sopimuksia eivätkä ne sen vuoksi kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

260.

Vakioehdot, jotka yritys on erikseen laatinut pelkästään omaan käyttöönsä tehdessään sopimuksia toimittajiensa tai asiakkaidensa kanssa, eivät ole horisontaalisia sopimuksia eivätkä ne sen vuoksi kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.

7.2   Merkitykselliset markkinat

| 261. | Standardointisopimusten vaikutukset voivat näkyä neljillä mahdollisilla markkinoilla, jotka määritellään markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon mukaisesti. Ensimmäiseksi standardien laatiminen voi vaikuttaa tuote- tai palvelumarkkinoihin, joita standardit koskevat. Toiseksi jos standardin laatimiseen liittyy teknologian valinta ja jos teollis- ja tekijänoikeuksia markkinoidaan tuotteesta erillään, standardilla voi olla vaikutuksia merkityksellisiin teknologiamarkkinoihin (102). Kolmanneksi standardien laatiminen voi vaikuttaa standardointimarkkinoihin, jos asiaan liittyy standardointijärjestöjä tai -sopimuksia. Neljänneksi standardien laatiminen voi (soveltuvissa tapauksissa) vaikuttaa testauksen ja varmentamisen markkinoihin. |
| --- | --- |

261.

Standardointisopimusten vaikutukset voivat näkyä neljillä mahdollisilla markkinoilla, jotka määritellään markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon mukaisesti. Ensimmäiseksi standardien laatiminen voi vaikuttaa tuote- tai palvelumarkkinoihin, joita standardit koskevat. Toiseksi jos standardin laatimiseen liittyy teknologian valinta ja jos teollis- ja tekijänoikeuksia markkinoidaan tuotteesta erillään, standardilla voi olla vaikutuksia merkityksellisiin teknologiamarkkinoihin (102). Kolmanneksi standardien laatiminen voi vaikuttaa standardointimarkkinoihin, jos asiaan liittyy standardointijärjestöjä tai -sopimuksia. Neljänneksi standardien laatiminen voi (soveltuvissa tapauksissa) vaikuttaa testauksen ja varmentamisen markkinoihin.

| 262. | Vakioehtojen osalta voidaan todeta, että vaikutukset tuntuvat yleensä tuotantoketjun loppupään markkinoilla, joilla vakioehtoja käyttävät yritykset kilpailevat myyden tuotettaan asiakkailleen. |
| --- | --- |

262.

Vakioehtojen osalta voidaan todeta, että vaikutukset tuntuvat yleensä tuotantoketjun loppupään markkinoilla, joilla vakioehtoja käyttävät yritykset kilpailevat myyden tuotettaan asiakkailleen.

7.3   Arviointi 53 artiklan 1 kohdan mukaan

7.3.1   
  Keskeiset kilpailuongelmat

Standardointisopimukset

| 263. | Standardointisopimuksilla on yleensä huomattavia myönteisiä taloudellisia vaikutuksia (103), sillä ne esimerkiksi edistävät pääsyä toisten jäsenvaltioiden markkinoille sisämarkkinoilla ja kannustavat kehittämään uusia ja parempia tuotteita/markkinoita ja parantamaan tarjontaolosuhteita. Näin ollen standardit yleensä lisäävät kilpailua ja supistavat tuotanto- ja myyntikustannuksia, mikä hyödyttää talouselämää kokonaisuutena tarkasteltuna. Standardien avulla voidaan ylläpitää laatu ja parantaa sitä, toimittaa tietoja ja varmistaa yhteentoimivuus ja yhteensopivuus (ja lisätä näin arvoa kuluttajien kannalta). |
| --- | --- |

263.

Standardointisopimuksilla on yleensä huomattavia myönteisiä taloudellisia vaikutuksia (103), sillä ne esimerkiksi edistävät pääsyä toisten jäsenvaltioiden markkinoille sisämarkkinoilla ja kannustavat kehittämään uusia ja parempia tuotteita/markkinoita ja parantamaan tarjontaolosuhteita. Näin ollen standardit yleensä lisäävät kilpailua ja supistavat tuotanto- ja myyntikustannuksia, mikä hyödyttää talouselämää kokonaisuutena tarkasteltuna. Standardien avulla voidaan ylläpitää laatu ja parantaa sitä, toimittaa tietoja ja varmistaa yhteentoimivuus ja yhteensopivuus (ja lisätä näin arvoa kuluttajien kannalta).

| 264. | Standardien laatiminen voi kuitenkin erityisolosuhteissa johtaa myös kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin rajoittamalla mahdollisesti hintakilpailua taikka rajoittamalla tai säätelemällä tuotantoa, markkinoita, innovointia tai teknistä kehitystä. Tämä voi tapahtua kolmen pääkanavan kautta, jotka ovat hintakilpailun vähentäminen, innovatiivisten teknologioiden sulkeminen markkinoilta ja tiettyjen yritysten ulkopuolelle jättäminen tai niiden syrjiminen estämällä niiltä standardin käyttö. |
| --- | --- |

264.

Standardien laatiminen voi kuitenkin erityisolosuhteissa johtaa myös kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin rajoittamalla mahdollisesti hintakilpailua taikka rajoittamalla tai säätelemällä tuotantoa, markkinoita, innovointia tai teknistä kehitystä. Tämä voi tapahtua kolmen pääkanavan kautta, jotka ovat hintakilpailun vähentäminen, innovatiivisten teknologioiden sulkeminen markkinoilta ja tiettyjen yritysten ulkopuolelle jättäminen tai niiden syrjiminen estämällä niiltä standardin käyttö.

| 265. | Ensinnäkin jos yritykset kävisivät kilpailunvastaisia keskusteluja standardien laatimisen yhteydessä, tämä voisi vähentää hintakilpailua tai poistaa sen kyseisillä markkinoilla ja helpottaa tällä tavoin kilpailunvastaista lopputulosta markkinoilla (104). |
| --- | --- |

265.

Ensinnäkin jos yritykset kävisivät kilpailunvastaisia keskusteluja standardien laatimisen yhteydessä, tämä voisi vähentää hintakilpailua tai poistaa sen kyseisillä markkinoilla ja helpottaa tällä tavoin kilpailunvastaista lopputulosta markkinoilla (104).

| 266. | Toiseksi standardit, joissa vahvistetaan tuotteen tai palvelun yksityiskohtaiset tekniset eritelmät, rajoittavat teknistä kehitystä ja innovointia. Standardia laadittaessa vaihtoehtoiset teknologiat voivat kilpailla standardiin sisällyttämisestä. Kun teknologia on valittu ja standardi vahvistettu, se saattaa muodostaa esteen kilpailevien teknologioiden ja yritysten markkinoille tulolle, ja on mahdollista, että kyseiset teknologiat ja yritykset suljetaan markkinoiden ulkopuolelle. Lisäksi standardeilla, jotka edellyttävät sitä, että standardissa käytetään yksinomaan tiettyä teknologiaa, tai jotka estävät muiden teknologioiden kehittämisen velvoittamalla standardointijärjestön jäsenet käyttämään yksinomaan tiettyä standardia, voi olla sama vaikutus. Innovoinnin vähenemisen riski lisääntyy, jos vähintään yksi yritys suljetaan perusteettomasti standardien laatimismenettelyn ulkopuolelle. |
| --- | --- |

266.

Toiseksi standardit, joissa vahvistetaan tuotteen tai palvelun yksityiskohtaiset tekniset eritelmät, rajoittavat teknistä kehitystä ja innovointia. Standardia laadittaessa vaihtoehtoiset teknologiat voivat kilpailla standardiin sisällyttämisestä. Kun teknologia on valittu ja standardi vahvistettu, se saattaa muodostaa esteen kilpailevien teknologioiden ja yritysten markkinoille tulolle, ja on mahdollista, että kyseiset teknologiat ja yritykset suljetaan markkinoiden ulkopuolelle. Lisäksi standardeilla, jotka edellyttävät sitä, että standardissa käytetään yksinomaan tiettyä teknologiaa, tai jotka estävät muiden teknologioiden kehittämisen velvoittamalla standardointijärjestön jäsenet käyttämään yksinomaan tiettyä standardia, voi olla sama vaikutus. Innovoinnin vähenemisen riski lisääntyy, jos vähintään yksi yritys suljetaan perusteettomasti standardien laatimismenettelyn ulkopuolelle.

| 267. | Kun on kyse standardeista, joihin liittyy teollis- ja tekijänoikeuksia (105), voidaan erottaa kolme pääasiallista yritysryhmää, joilla on erilaiset intressit standardien laatimisessa (106). Ensimmäisen ryhmän muodostavat vain tuotantoketjun alkupään markkinoilla toimivat yritykset, jotka kehittävät ja markkinoivat teknologioita. Lisensoinnista saatavat tulot ovat niiden ainoa tulolähde ja sen vuoksi ne haluavat maksimoida rojaltit. Toisen ryhmän muodostavat vain tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivat yritykset, jotka valmistavat muiden teknologioihin perustuvia tuotteita tai tarjoavat näihin perustuvia palveluja ja joilla ei ole tuotteiden teollis- ja tekijänoikeuksia. Rojaltit ovat niille kustannuserä, eivät tulonlähde, joten ne haluavat pienentää rojalteja tai välttää ne kokonaan. Kolmannen ryhmän muodostavat vertikaalisesti integroituneet yritykset, jotka sekä kehittävät teknologiaa että myyvät tuotteita. Niillä on kahdenlaisia kannusteita. Ne voivat saada lisensointituloa teollis- ja tekijänoikeuksistaan. Toisaalta ne saattavat joutua maksamaan rojalteja muille yrityksille, joiden teollis- ja tekijänoikeudet ovat olennaisia standardin kannalta. Tämä saattaa kannustaa niitä lisensoimaan ristiin omia olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksiaan muiden yritysten olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksia vastaan. |
| --- | --- |

267.

Kun on kyse standardeista, joihin liittyy teollis- ja tekijänoikeuksia (105), voidaan erottaa kolme pääasiallista yritysryhmää, joilla on erilaiset intressit standardien laatimisessa (106). Ensimmäisen ryhmän muodostavat vain tuotantoketjun alkupään markkinoilla toimivat yritykset, jotka kehittävät ja markkinoivat teknologioita. Lisensoinnista saatavat tulot ovat niiden ainoa tulolähde ja sen vuoksi ne haluavat maksimoida rojaltit. Toisen ryhmän muodostavat vain tuotantoketjun loppupään markkinoilla toimivat yritykset, jotka valmistavat muiden teknologioihin perustuvia tuotteita tai tarjoavat näihin perustuvia palveluja ja joilla ei ole tuotteiden teollis- ja tekijänoikeuksia. Rojaltit ovat niille kustannuserä, eivät tulonlähde, joten ne haluavat pienentää rojalteja tai välttää ne kokonaan. Kolmannen ryhmän muodostavat vertikaalisesti integroituneet yritykset, jotka sekä kehittävät teknologiaa että myyvät tuotteita. Niillä on kahdenlaisia kannusteita. Ne voivat saada lisensointituloa teollis- ja tekijänoikeuksistaan. Toisaalta ne saattavat joutua maksamaan rojalteja muille yrityksille, joiden teollis- ja tekijänoikeudet ovat olennaisia standardin kannalta. Tämä saattaa kannustaa niitä lisensoimaan ristiin omia olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksiaan muiden yritysten olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksia vastaan.

| 268. | Kolmanneksi standardointi voi johtaa kilpailunvastaisiin tuloksiin estämällä tiettyjä yrityksiä saamasta käyttöönsä standardien laatimismenettelyn tuloksia (toisin sanoen standardin täytäntöönpanon edellyttämät tekniset eritelmät ja/tai olennaiset teollis- ja tekijänoikeudet). Jos yritykseltä estetään kokonaan standardin tuloksen käyttö tai jos sille myönnetään käyttöoikeus vain ehdoin, joihin sisältyy kieltoja tai jotka ovat syrjiviä, kilpailunvastaisen vaikutuksen riski on olemassa. Järjestelmä, jossa mahdollisesti merkitykselliset teollis- ja tekijänoikeudet julkistetaan heti alussa, voi lisätä standardin käyttöoikeuden myöntämisen todennäköisyyttä, koska osallistujat voivat kartoittaa, mitkä teknologiat kuuluvat teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin ja mitkä eivät. Tämän ansiosta osallistujat voivat ottaa huomioon sekä standardin tuloksen mahdollisen vaikutuksen lopulliseen hintaan (toisin sanoen sellaisen teknologian valitsemisella, joka ei kuulu teollis- ja tekijänoikeudet piiriin, on todennäköisesti myönteinen vaikutus lopulliseen hintaan) ja tarkistaa teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoilta, ovatko ne halukkaita myöntämään lisenssin, jos niiden teknologia sisällytetään standardiin. |
| --- | --- |

268.

Kolmanneksi standardointi voi johtaa kilpailunvastaisiin tuloksiin estämällä tiettyjä yrityksiä saamasta käyttöönsä standardien laatimismenettelyn tuloksia (toisin sanoen standardin täytäntöönpanon edellyttämät tekniset eritelmät ja/tai olennaiset teollis- ja tekijänoikeudet). Jos yritykseltä estetään kokonaan standardin tuloksen käyttö tai jos sille myönnetään käyttöoikeus vain ehdoin, joihin sisältyy kieltoja tai jotka ovat syrjiviä, kilpailunvastaisen vaikutuksen riski on olemassa. Järjestelmä, jossa mahdollisesti merkitykselliset teollis- ja tekijänoikeudet julkistetaan heti alussa, voi lisätä standardin käyttöoikeuden myöntämisen todennäköisyyttä, koska osallistujat voivat kartoittaa, mitkä teknologiat kuuluvat teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin ja mitkä eivät. Tämän ansiosta osallistujat voivat ottaa huomioon sekä standardin tuloksen mahdollisen vaikutuksen lopulliseen hintaan (toisin sanoen sellaisen teknologian valitsemisella, joka ei kuulu teollis- ja tekijänoikeudet piiriin, on todennäköisesti myönteinen vaikutus lopulliseen hintaan) ja tarkistaa teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoilta, ovatko ne halukkaita myöntämään lisenssin, jos niiden teknologia sisällytetään standardiin.

| 269. | Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevalla lainsäädännöllä ja kilpailulainsäädännöllä on samat tavoitteet (107) eli innovoinnin edistäminen ja kuluttajien hyvinvoinnin parantaminen. Teollis- ja tekijänoikeudet edistävät dynaamista kilpailua kannustamalla yrityksiä investoimaan uusien tai parannettujen tuotteiden ja prosessien kehittelyyn. Teollis- ja tekijänoikeudet ovat sen vuoksi yleensä kilpailua edistäviä. Osallistuja, jolla on standardin täytäntöönpanon kannalta olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksia, voisi standardin laatimismenettelyssä saada kuitenkin määräysvallan myös standardin käytön suhteen. Kun standardi muodostaa esteen markkinoille tulolle, yritys voisi sen vuoksi saada määräysvallan tuote- tai palvelumarkkinoilla, joita standardit koskevat. Tämä puolestaan voisi antaa yrityksille mahdollisuuden kilpailunvastaisiin käytäntöihin, esimerkiksi sitomalla käyttäjien kädet standardin hyväksymisen jälkeen joko kieltäytymällä myöntämästä lisenssiä tarvittaviin teollis- ja tekijänoikeuksiin tai perimällä liiallista hintaa liian korkeina (108) rojalteina. Näin estettäisiin käytännössä standardin käyttö. Vaikka standardin laatiminen voi luoda tai lisätä standardin kannalta olennaisten teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden markkinavoimaa, ei voida olettaa, että standardin kannalta keskeisten teollis- ja tekijänoikeuksien hallinta tai käyttö merkitsisi markkinavoiman hallintaa tai käyttöä. Markkinavoimaa koskevaa kysymystä voidaan arvioida vain tapauskohtaisesti. |
| --- | --- |

269.

Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevalla lainsäädännöllä ja kilpailulainsäädännöllä on samat tavoitteet (107) eli innovoinnin edistäminen ja kuluttajien hyvinvoinnin parantaminen. Teollis- ja tekijänoikeudet edistävät dynaamista kilpailua kannustamalla yrityksiä investoimaan uusien tai parannettujen tuotteiden ja prosessien kehittelyyn. Teollis- ja tekijänoikeudet ovat sen vuoksi yleensä kilpailua edistäviä. Osallistuja, jolla on standardin täytäntöönpanon kannalta olennaisia teollis- ja tekijänoikeuksia, voisi standardin laatimismenettelyssä saada kuitenkin määräysvallan myös standardin käytön suhteen. Kun standardi muodostaa esteen markkinoille tulolle, yritys voisi sen vuoksi saada määräysvallan tuote- tai palvelumarkkinoilla, joita standardit koskevat. Tämä puolestaan voisi antaa yrityksille mahdollisuuden kilpailunvastaisiin käytäntöihin, esimerkiksi sitomalla käyttäjien kädet standardin hyväksymisen jälkeen joko kieltäytymällä myöntämästä lisenssiä tarvittaviin teollis- ja tekijänoikeuksiin tai perimällä liiallista hintaa liian korkeina (108) rojalteina. Näin estettäisiin käytännössä standardin käyttö. Vaikka standardin laatiminen voi luoda tai lisätä standardin kannalta olennaisten teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden markkinavoimaa, ei voida olettaa, että standardin kannalta keskeisten teollis- ja tekijänoikeuksien hallinta tai käyttö merkitsisi markkinavoiman hallintaa tai käyttöä. Markkinavoimaa koskevaa kysymystä voidaan arvioida vain tapauskohtaisesti.

Vakioehdot

| 270. | Vakioehdot voivat johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin rajoittamalla tuotevalikoimaa ja innovointia. Jos suuri osa toimialasta ryhtyy käyttämään vakioehtoja eikä poikkea niistä yksittäisissä tapauksissa (tai poikkeaa niistä ainoastaan poikkeustapauksissa, jos ostajalla on paljon neuvotteluvoimaa), asiakkailla ei ehkä ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä vakioehdot. Riski valinnanvaran ja innovoinnin rajoittamisesta on kuitenkin todennäköinen vain tapauksissa, joissa vakioehdot määrittävät lopputuotteen soveltamisalan. Kun on kyse klassisista kulutushyödykkeistä, vakiomuotoiset myyntiehdot eivät yleensä rajoita varsinaisen tuotteen innovointia ja laatua tai tuotevalikoimaa. |
| --- | --- |

270.

Vakioehdot voivat johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin rajoittamalla tuotevalikoimaa ja innovointia. Jos suuri osa toimialasta ryhtyy käyttämään vakioehtoja eikä poikkea niistä yksittäisissä tapauksissa (tai poikkeaa niistä ainoastaan poikkeustapauksissa, jos ostajalla on paljon neuvotteluvoimaa), asiakkailla ei ehkä ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä vakioehdot. Riski valinnanvaran ja innovoinnin rajoittamisesta on kuitenkin todennäköinen vain tapauksissa, joissa vakioehdot määrittävät lopputuotteen soveltamisalan. Kun on kyse klassisista kulutushyödykkeistä, vakiomuotoiset myyntiehdot eivät yleensä rajoita varsinaisen tuotteen innovointia ja laatua tai tuotevalikoimaa.

| 271. | Sisällöstä riippuen vakioehdot saattavat myös vaikuttaa lopputuotteen kaupallisiin ehtoihin. Erityisesti on vaarana, että hintaa koskevat vakioehdot rajoittavat hintakilpailua. |
| --- | --- |

271.

Sisällöstä riippuen vakioehdot saattavat myös vaikuttaa lopputuotteen kaupallisiin ehtoihin. Erityisesti on vaarana, että hintaa koskevat vakioehdot rajoittavat hintakilpailua.

| 272. | Jos vakioehdoista tulee toimialalla vallitseva käytäntö, mahdollisuus käyttää niitä saattaa olla olennaista markkinoille tulon kannalta. Jos mahdollisuutta käyttää vakioehtoja ei anneta, se voi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen. Niin kauan kuin vakioehdot ovat avoinna kaikille, jotka haluavat käyttää niitä, on epätodennäköistä, että ne johtavat kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen. |
| --- | --- |

272.

Jos vakioehdoista tulee toimialalla vallitseva käytäntö, mahdollisuus käyttää niitä saattaa olla olennaista markkinoille tulon kannalta. Jos mahdollisuutta käyttää vakioehtoja ei anneta, se voi johtaa kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen. Niin kauan kuin vakioehdot ovat avoinna kaikille, jotka haluavat käyttää niitä, on epätodennäköistä, että ne johtavat kilpailunvastaiseen markkinoilta sulkemiseen.

7.3.2   
  Sopimukset, joiden tarkoituksena on rajoittaa kilpailua

Standardointisopimukset

| 273. | Jos sopimuksissa käytetään standardeja osana laajempaa rajoittavaa sopimusta, jolla pyritään sulkemaan todelliset tai mahdolliset kilpailijat markkinoilta, sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Esimerkki tällaisesta on sopimus, jolla valmistajien kansallinen yhdistys laatii standardin ja painostaa ulkopuolisia olemaan valmistamatta tuotteita, jotka eivät ole standardin mukaisia, tai jolla tuotteen valmistajat tekevät yhteistyötä sulkeakseen uuden teknologian jo olemassa olevan standardin ulkopuolelle (109). |
| --- | --- |

273.

Jos sopimuksissa käytetään standardeja osana laajempaa rajoittavaa sopimusta, jolla pyritään sulkemaan todelliset tai mahdolliset kilpailijat markkinoilta, sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Esimerkki tällaisesta on sopimus, jolla valmistajien kansallinen yhdistys laatii standardin ja painostaa ulkopuolisia olemaan valmistamatta tuotteita, jotka eivät ole standardin mukaisia, tai jolla tuotteen valmistajat tekevät yhteistyötä sulkeakseen uuden teknologian jo olemassa olevan standardin ulkopuolelle (109).

| 274. | Sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä pyritään vähentämään kilpailua ilmoittamalla rajoittavimmista lisensointiehdoista ennen standardin hyväksymistä, jotta voidaan sopia salassa joko tuotantoketjun loppupään tuotteiden tai korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien tai teknologioiden hinnoista (110). |
| --- | --- |

274.

Sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos niillä pyritään vähentämään kilpailua ilmoittamalla rajoittavimmista lisensointiehdoista ennen standardin hyväksymistä, jotta voidaan sopia salassa joko tuotantoketjun loppupään tuotteiden tai korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien tai teknologioiden hinnoista (110).

Vakioehdot

| 275. | Jos sopimuksissa käytetään vakioehtoja osana laajempaa rajoittavaa sopimusta, jolla pyritään sulkemaan todelliset tai mahdolliset kilpailijat markkinoilta, myös näiden sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Esimerkkinä olisi tapaus, jossa toimialajärjestö ei luovuta uudelle markkinoille tulijalle vakioehtojaan, joiden käyttö on välttämätöntä markkinoille tulemiseksi. |
| --- | --- |

275.

Jos sopimuksissa käytetään vakioehtoja osana laajempaa rajoittavaa sopimusta, jolla pyritään sulkemaan todelliset tai mahdolliset kilpailijat markkinoilta, myös näiden sopimusten tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. Esimerkkinä olisi tapaus, jossa toimialajärjestö ei luovuta uudelle markkinoille tulijalle vakioehtojaan, joiden käyttö on välttämätöntä markkinoille tulemiseksi.

| 276. | Vakioehtojen, joihin sisältyvillä määräyksillä on suora vaikutus asiakkailta veloitettuihin hintoihin (esimerkiksi suositushinnat ja alennukset), tarkoituksena on rajoittaa kilpailua. |
| --- | --- |

276.

Vakioehtojen, joihin sisältyvillä määräyksillä on suora vaikutus asiakkailta veloitettuihin hintoihin (esimerkiksi suositushinnat ja alennukset), tarkoituksena on rajoittaa kilpailua.

7.3.3   
  Kilpailua rajoittavat vaikutukset

Standardointisopimukset

Sopimukset, jotka eivät yleensä rajoita kilpailua

| 277. | Standardointisopimuksia, joiden tarkoituksena ei ole rajoittaa kilpailua, on analysoitava niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa yhteydessä niiden todellisen ja todennäköisen kilpailuvaikutuksen suhteen. Jos markkinavoimaa (111) ei ole, standardointisopimus ei pysty tuottamaan kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämän vuoksi rajoittavat vaikutukset ovat epätodennäköisimpiä tilanteessa, jossa eri vapaaehtoisten standardien välillä on todellista kilpailua. |
| --- | --- |

277.

Standardointisopimuksia, joiden tarkoituksena ei ole rajoittaa kilpailua, on analysoitava niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa yhteydessä niiden todellisen ja todennäköisen kilpailuvaikutuksen suhteen. Jos markkinavoimaa (111) ei ole, standardointisopimus ei pysty tuottamaan kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Tämän vuoksi rajoittavat vaikutukset ovat epätodennäköisimpiä tilanteessa, jossa eri vapaaehtoisten standardien välillä on todellista kilpailua.

| 278. | Niiden standardien laatimista koskevien sopimusten osalta, joihin liittyy markkinavoiman luomisen riski, 280–286 kohdassa esitetään edellytykset, joiden täyttyessä nämä sopimukset kuuluvat yleensä 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. |
| --- | --- |

278.

Niiden standardien laatimista koskevien sopimusten osalta, joihin liittyy markkinavoiman luomisen riski, 280–286 kohdassa esitetään edellytykset, joiden täyttyessä nämä sopimukset kuuluvat yleensä 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle.

| 279. | Jos jokin tai yksikään tässä jaksossa esitetyistä periaatteista ei täyty, ei sen perusteella voida olettaa, että kilpailu rajoittuu 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Se tarkoittaa kuitenkin sitä, että on tehtävä itsearviointi, jonka avulla selvitetään, kuuluuko sopimus 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja jos näin on, täyttyvätkö 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tässä yhteydessä on todettava, että on olemassa erilaisia standardien laatimismalleja ja että näiden mallien sisäinen ja niiden välinen kilpailu on yksi markkinatalouden myönteisistä seikoista. Tämän vuoksi standardointijärjestöt voivat vapaasti ottaa käyttöön sellaisia sääntöjä ja menettelyjä, jotka eivät ole kilpailusääntöjen vastaisia, vaikka ne eroavat 280–286 kohdassa esitetyistä säännöistä ja menettelyistä. |
| --- | --- |

279.

Jos jokin tai yksikään tässä jaksossa esitetyistä periaatteista ei täyty, ei sen perusteella voida olettaa, että kilpailu rajoittuu 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Se tarkoittaa kuitenkin sitä, että on tehtävä itsearviointi, jonka avulla selvitetään, kuuluuko sopimus 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja jos näin on, täyttyvätkö 53 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tässä yhteydessä on todettava, että on olemassa erilaisia standardien laatimismalleja ja että näiden mallien sisäinen ja niiden välinen kilpailu on yksi markkinatalouden myönteisistä seikoista. Tämän vuoksi standardointijärjestöt voivat vapaasti ottaa käyttöön sellaisia sääntöjä ja menettelyjä, jotka eivät ole kilpailusääntöjen vastaisia, vaikka ne eroavat 280–286 kohdassa esitetyistä säännöistä ja menettelyistä.

| 280. | Jos osallistuminen standardin laatimiseen on vapaata ja standardin hyväksymismenettely on läpinäkyvä, standardointisopimukset, joissa ei aseteta velvollisuutta noudattaa (112) standardia ja jonka mukaan standardi on käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin, eivät tavallisesti rajoita kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

280.

Jos osallistuminen standardin laatimiseen on vapaata ja standardin hyväksymismenettely on läpinäkyvä, standardointisopimukset, joissa ei aseteta velvollisuutta noudattaa (112) standardia ja jonka mukaan standardi on käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin, eivät tavallisesti rajoita kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

| 281. | Erityisesti vapaan osallistumisen varmistamiseksi standardointijärjestön olisi taattava, että kaikki markkinoilla toimivat kilpailijat, joita standardi koskee, voivat osallistua standardin valintamenettelyyn. Lisäksi standardointijärjestöllä olisi oltava objektiiviset ja syrjimättömät äänioikeuksien jakamista koskevat menettelyt ja tarvittaessa objektiiviset perusteet standardiin sisällytettävän teknologian valitsemiseksi. |
| --- | --- |

281.

Erityisesti vapaan osallistumisen varmistamiseksi standardointijärjestön olisi taattava, että kaikki markkinoilla toimivat kilpailijat, joita standardi koskee, voivat osallistua standardin valintamenettelyyn. Lisäksi standardointijärjestöllä olisi oltava objektiiviset ja syrjimättömät äänioikeuksien jakamista koskevat menettelyt ja tarvittaessa objektiiviset perusteet standardiin sisällytettävän teknologian valitsemiseksi.

| 282. | Läpinäkyvyyden osalta on todettava, että standardointijärjestöillä olisi oltava menettelyt, joiden ansiosta sidosryhmät voivat hyvissä ajoin saada tietoja tulevista, meneillään olevista ja päättyneistä standardointitoimista kussakin standardin kehitysvaiheessa. |
| --- | --- |

282.

Läpinäkyvyyden osalta on todettava, että standardointijärjestöillä olisi oltava menettelyt, joiden ansiosta sidosryhmät voivat hyvissä ajoin saada tietoja tulevista, meneillään olevista ja päättyneistä standardointitoimista kussakin standardin kehitysvaiheessa.

| 283. | Lisäksi standardointijärjestöjen säännöissä olisi varmistettava, että standardi on käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin (113). |
| --- | --- |

283.

Lisäksi standardointijärjestöjen säännöissä olisi varmistettava, että standardi on käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin (113).

| 284. | Jos standardiin liittyy teollis- ja tekijänoikeuksia, selvä ja tasapuolinen teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva toimintapolitiikka (114), joka on sovitettu tiettyä toimialaa ja kyseisen standardointijärjestön tarpeita varten, lisää standardin täytäntöönpanijoiden todennäköisyyttä saada käyttöönsä standardointijärjestön laatima standardi. |
| --- | --- |

284.

Jos standardiin liittyy teollis- ja tekijänoikeuksia, selvä ja tasapuolinen teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva toimintapolitiikka (114), joka on sovitettu tiettyä toimialaa ja kyseisen standardointijärjestön tarpeita varten, lisää standardin täytäntöönpanijoiden todennäköisyyttä saada käyttöönsä standardointijärjestön laatima standardi.

| 285. | Jotta varmistetaan, että standardi on käytettävissä, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi edellytettävä, että osallistujat (jos ne haluavat sisällyttää teollis- ja tekijänoikeutensa standardiin) antavat peruuttamattoman kirjallisen sitoumuksen, jossa ne tarjoutuvat lisensoimaan olennaiset teollis- ja tekijänoikeutensa kaikille kolmansille osapuolille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin (ns. FRAND-sitoumus, fair, reasonable and non-discriminatory terms) (115). Sitoumus oli annettava ennen standardin hyväksymistä. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi annettava teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoille mahdollisuus sulkea standardointimenettelyn ja näin ollen myös lisensointisitoumuksen ulkopuolelle tietty teknologia sillä edellytyksellä, että poissulkeminen tapahtuu standardin kehittämisen varhaisessa vaiheessa. FRAND-sitoumuksen vaikuttavuuden varmistamiseksi olisi myös vaadittava, että kaikkien sitoumuksen tekevien osallistuvien teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden on varmistettava, että sitoumus koskee kaikkia yrityksiä, joille teollis- ja tekijänoikeuden haltija siirtää teollis- ja tekijänoikeutensa (mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeuksien lisensointioikeudet), esimerkiksi myyjän ja ostajan välisellä sopimuslausekkeella. |
| --- | --- |

285.

Jotta varmistetaan, että standardi on käytettävissä, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi edellytettävä, että osallistujat (jos ne haluavat sisällyttää teollis- ja tekijänoikeutensa standardiin) antavat peruuttamattoman kirjallisen sitoumuksen, jossa ne tarjoutuvat lisensoimaan olennaiset teollis- ja tekijänoikeutensa kaikille kolmansille osapuolille oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin (ns. FRAND-sitoumus, fair, reasonable and non-discriminatory terms) (115). Sitoumus oli annettava ennen standardin hyväksymistä. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi annettava teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoille mahdollisuus sulkea standardointimenettelyn ja näin ollen myös lisensointisitoumuksen ulkopuolelle tietty teknologia sillä edellytyksellä, että poissulkeminen tapahtuu standardin kehittämisen varhaisessa vaiheessa. FRAND-sitoumuksen vaikuttavuuden varmistamiseksi olisi myös vaadittava, että kaikkien sitoumuksen tekevien osallistuvien teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden on varmistettava, että sitoumus koskee kaikkia yrityksiä, joille teollis- ja tekijänoikeuden haltija siirtää teollis- ja tekijänoikeutensa (mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeuksien lisensointioikeudet), esimerkiksi myyjän ja ostajan välisellä sopimuslausekkeella.

| 286. | Lisäksi teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi edellytettävä, että osallistujat ilmoittavat vilpittömässä mielessä sellaiset teollis- ja tekijänoikeudet, jotka saattaisivat olla olennaisia kehitettävän standardin täytäntöönpanolle. Tämän ansiosta toimiala voisi tehdä tietoihin perustuvia teknologiavalintoja ja auttaa saavuttamaan standardin käyttömahdollisuutta koskevan tavoitteen. Tällainen ilmoitusvelvollisuus voisi perustua standardin kehittämisen kuluessa jatkuvasti tehtäviin ilmoituksiin ja kohtuullisiin pyrkimyksiin kartoittaa mahdolliseen standardiin sisällytettävät teollis- ja tekijänoikeudet (116). Riittää, että osallistuja ilmoittaa, että sillä on todennäköisesti teollis- ja tekijänoikeuksia tietyn teknologian suhteen (ilmoittamatta tarkemmin teollis- ja tekijänoikeuksiaan tai tällaisiin oikeuksiin liittyviä hakemuksiaan). Koska standardin käyttömahdollisuutta koskevat riskit eivät ole samat tapauksessa, jossa standardointijärjestö ei peri standardeista rojaltimaksuja, teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittaminen ei olisi tarpeen tässä yhteydessä. |
| --- | --- |

286.

Lisäksi teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa olisi edellytettävä, että osallistujat ilmoittavat vilpittömässä mielessä sellaiset teollis- ja tekijänoikeudet, jotka saattaisivat olla olennaisia kehitettävän standardin täytäntöönpanolle. Tämän ansiosta toimiala voisi tehdä tietoihin perustuvia teknologiavalintoja ja auttaa saavuttamaan standardin käyttömahdollisuutta koskevan tavoitteen. Tällainen ilmoitusvelvollisuus voisi perustua standardin kehittämisen kuluessa jatkuvasti tehtäviin ilmoituksiin ja kohtuullisiin pyrkimyksiin kartoittaa mahdolliseen standardiin sisällytettävät teollis- ja tekijänoikeudet (116). Riittää, että osallistuja ilmoittaa, että sillä on todennäköisesti teollis- ja tekijänoikeuksia tietyn teknologian suhteen (ilmoittamatta tarkemmin teollis- ja tekijänoikeuksiaan tai tällaisiin oikeuksiin liittyviä hakemuksiaan). Koska standardin käyttömahdollisuutta koskevat riskit eivät ole samat tapauksessa, jossa standardointijärjestö ei peri standardeista rojaltimaksuja, teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittaminen ei olisi tarpeen tässä yhteydessä.

FRAND-sitoumus

| 287. | FRAND-sitoumusten tarkoituksena on varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksilla suojattu standardiin sisällytetty teknologia on standardin käyttäjien käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Erityisesti FRAND-sitoumuksilla voidaan estää teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoita vaikeuttamasta standardin täytäntöönpanoa kieltäytymällä myöntämästä lisenssiä tai pyytämällä epäoikeudenmukaisia tai kohtuuttomia (ts. liiallisia) palkkioita sen jälkeen kun toimiala on sitoutunut standardiin ja/tai veloittamalla syrjiviä rojalteja. |
| --- | --- |

287.

FRAND-sitoumusten tarkoituksena on varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksilla suojattu standardiin sisällytetty teknologia on standardin käyttäjien käytettävissä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Erityisesti FRAND-sitoumuksilla voidaan estää teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoita vaikeuttamasta standardin täytäntöönpanoa kieltäytymällä myöntämästä lisenssiä tai pyytämällä epäoikeudenmukaisia tai kohtuuttomia (ts. liiallisia) palkkioita sen jälkeen kun toimiala on sitoutunut standardiin ja/tai veloittamalla syrjiviä rojalteja.

| 288. | Standardointijärjestön toiminta voi olla 53 artiklan mukaista, vaikka järjestö ei tarkistaisi, ovatko osallistujien lisensointiehdot FRAND-sitoumusten mukaiset. Osallistujien on itse arvioitava, täyttävätkö lisensointiehdot ja erityisesti veloitettavat maksut FRAND-sitoumusten mukaiset edellytykset. Päättäessään, tehdäkö tietyistä teollis- ja tekijänoikeuksista FRAND-sitoumus, osallistujien on ennakoitava FRAND-sitoumusten vaikutukset erityisesti mahdollisuuksiinsa määrittää vapaasti maksujensa suuruus. |
| --- | --- |

288.

Standardointijärjestön toiminta voi olla 53 artiklan mukaista, vaikka järjestö ei tarkistaisi, ovatko osallistujien lisensointiehdot FRAND-sitoumusten mukaiset. Osallistujien on itse arvioitava, täyttävätkö lisensointiehdot ja erityisesti veloitettavat maksut FRAND-sitoumusten mukaiset edellytykset. Päättäessään, tehdäkö tietyistä teollis- ja tekijänoikeuksista FRAND-sitoumus, osallistujien on ennakoitava FRAND-sitoumusten vaikutukset erityisesti mahdollisuuksiinsa määrittää vapaasti maksujensa suuruus.

| 289. | Riitatilanteen kyseessä ollessa teollis- ja tekijänoikeuksista veloitettujen hintojen epäoikeudenmukaisuutta tai kohtuuttomuutta arvioitaessa arviointiperusteena olisi oltava maksujen kohtuullisuus teollis- ja tekijänoikeuksien taloudelliseen arvoon nähden (117). Tämä arviointi voidaan yleensä tehdä usein eri tavoin. Kustannuspohjaiset menetelmät eivät periaatteessa sovi erityisen hyvin tähän yhteyteen, sillä on vaikeaa arvioida tietyn patentin tai patenttiryhmien kehittämiseen liittyviä kustannuksia. Sen sijaan saattaa olla mahdollista verrata lisenssimaksuja, joita yritys veloittaa kilpailuympäristössä ennen kuin toimiala sitoutuu standardiin, maksuihin, joita veloitetaan standardiin sitoutumisen jälkeen. Tämä edellyttää sitä, että vertailu voidaan tehdä johdonmukaisella ja luotettavalla tavalla (118). |
| --- | --- |

289.

Riitatilanteen kyseessä ollessa teollis- ja tekijänoikeuksista veloitettujen hintojen epäoikeudenmukaisuutta tai kohtuuttomuutta arvioitaessa arviointiperusteena olisi oltava maksujen kohtuullisuus teollis- ja tekijänoikeuksien taloudelliseen arvoon nähden (117). Tämä arviointi voidaan yleensä tehdä usein eri tavoin. Kustannuspohjaiset menetelmät eivät periaatteessa sovi erityisen hyvin tähän yhteyteen, sillä on vaikeaa arvioida tietyn patentin tai patenttiryhmien kehittämiseen liittyviä kustannuksia. Sen sijaan saattaa olla mahdollista verrata lisenssimaksuja, joita yritys veloittaa kilpailuympäristössä ennen kuin toimiala sitoutuu standardiin, maksuihin, joita veloitetaan standardiin sitoutumisen jälkeen. Tämä edellyttää sitä, että vertailu voidaan tehdä johdonmukaisella ja luotettavalla tavalla (118).

| 290. | Toinen tapa on hankkia riippumattoman asiantuntijan arvio kyseisen teollis- ja tekijänoikeussalkun objektiivisesta merkityksestä ja olennaisuudesta standardin kannalta. Asianmukaisessa tapauksessa voi olla myös mahdollista viitata ennakkoilmoituksiin lisensointiehdoista tietyssä standardointimenettelyssä. Tämä edellyttää myös sitä, että vertailu voidaan tehdä johdonmukaisella ja luotettavalla tavalla. Samoista teollis- ja tekijänoikeuksista muissa vastaavissa standardeissa veloitetut rojaltimaksut voivat myös antaa viitteitä FRAND-rojaltimaksuista. Näissä suuntaviivoissa ei pyritä luettelemaan tyhjentävästi asianmukaisia menetelmiä, joilla voidaan arvioida, ovatko rojaltit liian suuria. |
| --- | --- |

290.

Toinen tapa on hankkia riippumattoman asiantuntijan arvio kyseisen teollis- ja tekijänoikeussalkun objektiivisesta merkityksestä ja olennaisuudesta standardin kannalta. Asianmukaisessa tapauksessa voi olla myös mahdollista viitata ennakkoilmoituksiin lisensointiehdoista tietyssä standardointimenettelyssä. Tämä edellyttää myös sitä, että vertailu voidaan tehdä johdonmukaisella ja luotettavalla tavalla. Samoista teollis- ja tekijänoikeuksista muissa vastaavissa standardeissa veloitetut rojaltimaksut voivat myös antaa viitteitä FRAND-rojaltimaksuista. Näissä suuntaviivoissa ei pyritä luettelemaan tyhjentävästi asianmukaisia menetelmiä, joilla voidaan arvioida, ovatko rojaltit liian suuria.

| 291. | On kuitenkin korostettava, että mikään näissä suuntaviivoissa ei vaikuta osapuolten mahdollisuuteen ratkaista FRAND-rojaltimaksuja koskevat kiistat toimivaltaisissa siviili- tai kauppatuomioistuimissa. |
| --- | --- |

291.

On kuitenkin korostettava, että mikään näissä suuntaviivoissa ei vaikuta osapuolten mahdollisuuteen ratkaista FRAND-rojaltimaksuja koskevat kiistat toimivaltaisissa siviili- tai kauppatuomioistuimissa.

Standardointisopimusten vaikutuksiin perustuva arviointi

| 292. | Kunkin standardointisopimuksen arvioinnissa on otettava huomioon standardin todennäköiset vaikutukset kyseisillä markkinoilla. Seuraavat huomiot koskevat kaikkia standardointisopimuksia, jotka eivät ole 280–286 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisia. |
| --- | --- |

292.

Kunkin standardointisopimuksen arvioinnissa on otettava huomioon standardin todennäköiset vaikutukset kyseisillä markkinoilla. Seuraavat huomiot koskevat kaikkia standardointisopimuksia, jotka eivät ole 280–286 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisia.

| 293. | Standardointisopimusten mahdolliset kilpailua rajoittavat vaikutukset voivat riippua siitä, missä määrin standardointijärjestön jäsenet voivat vapaasti kehittää vaihtoehtoisia standardeja tai tuotteita, jotka eivät ole sovitun standardin mukaisia (119). Esimerkiksi jos standardointisopimus sitoo jäseniä niin, että ne voivat valmistaa vain standardinmukaisia tuotteita, riski kilpailuun todennäköisesti kohdistuvasta kielteisestä vaikutuksesta kasvaa merkittävästi ja sopimuksen tarkoituksena voi tietyissä tapauksissa olla kilpailun rajoittaminen (120). Vastaavasti standardit, jotka kattavat vain lopputuotteeseen liittyviä vähäisiä ominaisuuksia/osia, eivät aiheuta yhtä todennäköisesti kilpailuongelmia kuin kattavammat standardit. |
| --- | --- |

293.

Standardointisopimusten mahdolliset kilpailua rajoittavat vaikutukset voivat riippua siitä, missä määrin standardointijärjestön jäsenet voivat vapaasti kehittää vaihtoehtoisia standardeja tai tuotteita, jotka eivät ole sovitun standardin mukaisia (119). Esimerkiksi jos standardointisopimus sitoo jäseniä niin, että ne voivat valmistaa vain standardinmukaisia tuotteita, riski kilpailuun todennäköisesti kohdistuvasta kielteisestä vaikutuksesta kasvaa merkittävästi ja sopimuksen tarkoituksena voi tietyissä tapauksissa olla kilpailun rajoittaminen (120). Vastaavasti standardit, jotka kattavat vain lopputuotteeseen liittyviä vähäisiä ominaisuuksia/osia, eivät aiheuta yhtä todennäköisesti kilpailuongelmia kuin kattavammat standardit.

| 294. | Arvioitaessa, rajoittaako sopimus kilpailua, tarkastellaan myös mahdollisuutta käyttää standardia. Jos standardin tulos (eli tiedot siitä, kuinka standardia on noudatettava, ja tarvittaessa standardin täytäntöönpanon kannalta olennaiset teollis- ja tekijänoikeudet) ei ole ollenkaan jäsenten tai kolmansien (toisin sanoen niiden, jotka eivät ole standardointijärjestön jäseniä) käytettävissä tai jos se on käytettävissä vain syrjivin ehdoin, tämä saattaa syrjiä kyseisiä toimijoita tai sulkea ne markkinoilta tai jakaa markkinat maantieteellisesti standardin soveltamisalueen mukaan ja siten rajoittaa kilpailua. Jos kilpailevia standardeja on kuitenkin useita tai standardoidun ratkaisun ja ei-standardoidun ratkaisun välillä on todellista kilpailua, standardin käytön rajoittamisella ei välttämättä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

294.

Arvioitaessa, rajoittaako sopimus kilpailua, tarkastellaan myös mahdollisuutta käyttää standardia. Jos standardin tulos (eli tiedot siitä, kuinka standardia on noudatettava, ja tarvittaessa standardin täytäntöönpanon kannalta olennaiset teollis- ja tekijänoikeudet) ei ole ollenkaan jäsenten tai kolmansien (toisin sanoen niiden, jotka eivät ole standardointijärjestön jäseniä) käytettävissä tai jos se on käytettävissä vain syrjivin ehdoin, tämä saattaa syrjiä kyseisiä toimijoita tai sulkea ne markkinoilta tai jakaa markkinat maantieteellisesti standardin soveltamisalueen mukaan ja siten rajoittaa kilpailua. Jos kilpailevia standardeja on kuitenkin useita tai standardoidun ratkaisun ja ei-standardoidun ratkaisun välillä on todellista kilpailua, standardin käytön rajoittamisella ei välttämättä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 295. | Jos osallistuminen standardien laatimismenettelyyn on avointa siinä mielessä, että kaikki kilpailijat (ja/tai sidosryhmät) markkinoilla, joita standardi koskee, voivat osallistua standardin valintaan ja laadintaan, se vähentää todennäköisen kilpailua rajoittavan vaikutuksen riskiä, sillä tietyiltä yrityksiltä ei viedä niiden mahdollisuutta vaikuttaa standardin valintaan ja laadintaan (121). Mitä suurempi standardin todennäköinen markkinavaikutus on ja mitä laajempi sen mahdollinen soveltamisala on, sitä tärkeämpää on antaa tasavertainen pääsy standardien laatimismenettelyyn. Jos tosiasiat kuitenkin osoittavat, että useiden standardien ja standardointijärjestöjen välillä on kilpailua (ja ettei koko toimialan tarvitse soveltaa samoja standardeja), saattaa olla, ettei standardeilla ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jos standardin hyväksyminen ei olisi ollut mahdollista rajoittamatta osallistujien määrää, sopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia (122). Tietyissä tilanteissa rajoitetun osallistumisen mahdolliset kielteiset vaikutukset voidaan poistaa tai niitä voidaan ainakin vähentää varmistamalla, että sidosryhmät saavat tietoja ja niitä kuullaan toimien edistymisen tiimoilta (123). Mitä läpinäkyvämpi standardin hyväksymismenettely on sitä todennäköisempää on, että hyväksytyssä standardissa otetaan huomioon kaikkien sidosryhmien intressit. |
| --- | --- |

295.

Jos osallistuminen standardien laatimismenettelyyn on avointa siinä mielessä, että kaikki kilpailijat (ja/tai sidosryhmät) markkinoilla, joita standardi koskee, voivat osallistua standardin valintaan ja laadintaan, se vähentää todennäköisen kilpailua rajoittavan vaikutuksen riskiä, sillä tietyiltä yrityksiltä ei viedä niiden mahdollisuutta vaikuttaa standardin valintaan ja laadintaan (121). Mitä suurempi standardin todennäköinen markkinavaikutus on ja mitä laajempi sen mahdollinen soveltamisala on, sitä tärkeämpää on antaa tasavertainen pääsy standardien laatimismenettelyyn. Jos tosiasiat kuitenkin osoittavat, että useiden standardien ja standardointijärjestöjen välillä on kilpailua (ja ettei koko toimialan tarvitse soveltaa samoja standardeja), saattaa olla, ettei standardeilla ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Jos standardin hyväksyminen ei olisi ollut mahdollista rajoittamatta osallistujien määrää, sopimuksella ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia (122). Tietyissä tilanteissa rajoitetun osallistumisen mahdolliset kielteiset vaikutukset voidaan poistaa tai niitä voidaan ainakin vähentää varmistamalla, että sidosryhmät saavat tietoja ja niitä kuullaan toimien edistymisen tiimoilta (123). Mitä läpinäkyvämpi standardin hyväksymismenettely on sitä todennäköisempää on, että hyväksytyssä standardissa otetaan huomioon kaikkien sidosryhmien intressit.

| 296. | Standardointisopimuksen vaikutuksia arvioitaessa olisi otettava huomioon standardiin perustuvien tavaroiden tai palvelujen markkinaosuudet. Ei ehkä ole aina mahdollista arvioida riittävän varmasti varhaisessa vaiheessa, ottaako suuri osa toimialasta standardin käyttöön vai tuleeko siitä standardi, jota vain pieni osa toimialasta käyttää. Monissa tapauksissa standardin kehittämiseen osallistuneiden yritysten markkinaosuuksia voidaan käyttää arvioitaessa standardin markkinaosuutta (koska standardin täytäntöönpano olisi useimmiten sen laatimiseen osallistuvien yritysten edun mukaista) (124). Koska standardointisopimusten vaikuttavuus on usein suhteessa siihen, kuinka suuri osuus toimialasta osallistuu standardin laatimiseen ja/tai soveltamiseen, osapuolten suuret markkinaosuudet markkinoilla, joita standardi koskee, eivät kuitenkaan välttämättä tarkoita, että standardi todennäköisesti johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. |
| --- | --- |

296.

Standardointisopimuksen vaikutuksia arvioitaessa olisi otettava huomioon standardiin perustuvien tavaroiden tai palvelujen markkinaosuudet. Ei ehkä ole aina mahdollista arvioida riittävän varmasti varhaisessa vaiheessa, ottaako suuri osa toimialasta standardin käyttöön vai tuleeko siitä standardi, jota vain pieni osa toimialasta käyttää. Monissa tapauksissa standardin kehittämiseen osallistuneiden yritysten markkinaosuuksia voidaan käyttää arvioitaessa standardin markkinaosuutta (koska standardin täytäntöönpano olisi useimmiten sen laatimiseen osallistuvien yritysten edun mukaista) (124). Koska standardointisopimusten vaikuttavuus on usein suhteessa siihen, kuinka suuri osuus toimialasta osallistuu standardin laatimiseen ja/tai soveltamiseen, osapuolten suuret markkinaosuudet markkinoilla, joita standardi koskee, eivät kuitenkaan välttämättä tarkoita, että standardi todennäköisesti johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.

| 297. | Standardointisopimus, joka selvästi syrjii osallistuvia tai mahdollisia jäseniä, voi johtaa kilpailun rajoittumiseen. Esimerkiksi jos standardointijärjestö nimenomaisesti sulkee tuotantoketjun alkupään yritykset (eli yritykset, jotka eivät toimi tuotantoketjun loppupään markkinoilla) standardin piiristä, tämä voi johtaa siihen, että mahdollisesti paremmat teknologiat eivät kuulu standardin piiriin. |
| --- | --- |

297.

Standardointisopimus, joka selvästi syrjii osallistuvia tai mahdollisia jäseniä, voi johtaa kilpailun rajoittumiseen. Esimerkiksi jos standardointijärjestö nimenomaisesti sulkee tuotantoketjun alkupään yritykset (eli yritykset, jotka eivät toimi tuotantoketjun loppupään markkinoilla) standardin piiristä, tämä voi johtaa siihen, että mahdollisesti paremmat teknologiat eivät kuulu standardin piiriin.

| 298. | Jos standardointisopimukseen liittyvät erilaiset teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusmallit poikkeavat 286 kohdassa esitetyistä malleista, on arvioitava tapauskohtaisesti, takaako kyseinen ilmoitusmalli (esimerkiksi jos mallissa vaatimisen sijasta vain kehotetaan ilmoittamaan teollis- ja tekijänoikeuksista), että standardi todella on käytettävissä. Toisin sanoen on arvioitava, estääkö teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusmalli tietyssä yhteydessä teknologioiden ja niihin liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien tietoon perustuvan valinnan. |
| --- | --- |

298.

Jos standardointisopimukseen liittyvät erilaiset teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusmallit poikkeavat 286 kohdassa esitetyistä malleista, on arvioitava tapauskohtaisesti, takaako kyseinen ilmoitusmalli (esimerkiksi jos mallissa vaatimisen sijasta vain kehotetaan ilmoittamaan teollis- ja tekijänoikeuksista), että standardi todella on käytettävissä. Toisin sanoen on arvioitava, estääkö teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusmalli tietyssä yhteydessä teknologioiden ja niihin liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien tietoon perustuvan valinnan.

| 299. | Lopuksi todettakoon, että standardointisopimukset, joissa määrätään rajoittavimpien lisensointiehtojen ilmoittamisesta ennakkoon, eivät periaatteessa rajoita kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tältä osin on tärkeää, että standardin valintaan osallistuville osapuolille ilmoitetaan sekä saatavilla olevista teknisistä vaihtoehdoista ja niihin liittyvistä teollis- ja tekijänoikeuksista että kyseisten oikeuksien todennäköisistä kustannuksista. Näin ollen jos standardointijärjestön teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan toimintapolitiikan mukaan teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden on ennen standardin hyväksymistä ilmoitettava rajoittavimmista lisensointiehdoistaan, mukaan lukien niiden veloittamat enimmäisrojaltit, tämä ei yleensä johda kilpailun rajoittumiseen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (125). Tällaiset yksipuoliset ennakkoilmoitukset rajoittavimmista lisensointiehdoista olisivat yksi keino, jonka avulla standardointijärjestö voi tehdä tietoon perustuvan päätöksen vaihtoehtoisten teknologioiden etujen ja haittojen perusteella sekä teknisestä että hinnoittelun näkökulmasta. |
| --- | --- |

299.

Lopuksi todettakoon, että standardointisopimukset, joissa määrätään rajoittavimpien lisensointiehtojen ilmoittamisesta ennakkoon, eivät periaatteessa rajoita kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tältä osin on tärkeää, että standardin valintaan osallistuville osapuolille ilmoitetaan sekä saatavilla olevista teknisistä vaihtoehdoista ja niihin liittyvistä teollis- ja tekijänoikeuksista että kyseisten oikeuksien todennäköisistä kustannuksista. Näin ollen jos standardointijärjestön teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan toimintapolitiikan mukaan teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden on ennen standardin hyväksymistä ilmoitettava rajoittavimmista lisensointiehdoistaan, mukaan lukien niiden veloittamat enimmäisrojaltit, tämä ei yleensä johda kilpailun rajoittumiseen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (125). Tällaiset yksipuoliset ennakkoilmoitukset rajoittavimmista lisensointiehdoista olisivat yksi keino, jonka avulla standardointijärjestö voi tehdä tietoon perustuvan päätöksen vaihtoehtoisten teknologioiden etujen ja haittojen perusteella sekä teknisestä että hinnoittelun näkökulmasta.

Vakioehdot

| 300. | Vakioehtojen laatimista ja käyttöä on arvioitava asianmukaisessa taloudellisessa yhteydessä ja merkityksellisillä markkinoilla vallitsevan tilanteen valossa, jotta voidaan määrittää, onko todennäköistä, että vakioehdot johtavat kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. |
| --- | --- |

300.

Vakioehtojen laatimista ja käyttöä on arvioitava asianmukaisessa taloudellisessa yhteydessä ja merkityksellisillä markkinoilla vallitsevan tilanteen valossa, jotta voidaan määrittää, onko todennäköistä, että vakioehdot johtavat kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.

| 301. | Niin kauan kuin merkityksellisillä markkinoilla toimivien kilpailijoiden osallistumista vakioehtojen todelliseen laadintaan ei ole rajoitettu (joko edellyttämällä osallistumista toimialajärjestöön tai suoraan) ja vahvistetut vakioehdot eivät ole sitovia ja ehdot ovat kaikkien käytettävissä, kyseiset sopimukset eivät todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin (303, 304, 305 ja 307 kohdassa esitettyjen ehtojen täyttyessä). |
| --- | --- |

301.

Niin kauan kuin merkityksellisillä markkinoilla toimivien kilpailijoiden osallistumista vakioehtojen todelliseen laadintaan ei ole rajoitettu (joko edellyttämällä osallistumista toimialajärjestöön tai suoraan) ja vahvistetut vakioehdot eivät ole sitovia ja ehdot ovat kaikkien käytettävissä, kyseiset sopimukset eivät todennäköisesti johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin (303, 304, 305 ja 307 kohdassa esitettyjen ehtojen täyttyessä).

| 302. | Kulutushyödykkeiden myynnissä tai palvelujen tarjonnassa vapaasti käytettävillä, ei-sitovilla vakioehdoilla (olettaen, että niillä ei ole vaikutusta hintaan) ei tämän vuoksi yleensä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska on epätodennäköistä, että ne heikentävät tuotteiden laatua, tuotevalikoimaa tai innovointia. On kuitenkin kaksi yleistä poikkeusta, jolloin perusteellisempi arviointi on tarpeen. |
| --- | --- |

302.

Kulutushyödykkeiden myynnissä tai palvelujen tarjonnassa vapaasti käytettävillä, ei-sitovilla vakioehdoilla (olettaen, että niillä ei ole vaikutusta hintaan) ei tämän vuoksi yleensä ole kilpailua rajoittavia vaikutuksia, koska on epätodennäköistä, että ne heikentävät tuotteiden laatua, tuotevalikoimaa tai innovointia. On kuitenkin kaksi yleistä poikkeusta, jolloin perusteellisempi arviointi on tarpeen.

| 303. | Ensiksi kulutushyödykkeiden tai palvelujen vakiomyyntiehdot, joissa määritetään asiakkaalle myytävän tuotteen laajuus ja joissa sen vuoksi tuotevalikoiman rajoittamista koskeva riski on suurempi, voi johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos niiden yhteinen soveltaminen johtaa todennäköisesti käytäntöjen yhdenmukaistamiseen. Näin voi olla silloin, kun vakioehtojen käyttäminen laajalti johtaa innovoinnin vähenemiseen ja tuotevalikoiman supistumiseen. Tästä esimerkkinä on tilanne, jossa vakuutussopimusten vakioehdot rajoittavat asiakkaan valinnanvaraa sopimusten keskeisten tekijöiden, kuten katettujen vakioriskien, suhteen. Vaikka vakioehtojen käyttö ei ole pakollista, ne voivat heikentää kilpailijoiden kannusteita kilpailla tuotteiden erilaistamisella. |
| --- | --- |

303.

Ensiksi kulutushyödykkeiden tai palvelujen vakiomyyntiehdot, joissa määritetään asiakkaalle myytävän tuotteen laajuus ja joissa sen vuoksi tuotevalikoiman rajoittamista koskeva riski on suurempi, voi johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin, jos niiden yhteinen soveltaminen johtaa todennäköisesti käytäntöjen yhdenmukaistamiseen. Näin voi olla silloin, kun vakioehtojen käyttäminen laajalti johtaa innovoinnin vähenemiseen ja tuotevalikoiman supistumiseen. Tästä esimerkkinä on tilanne, jossa vakuutussopimusten vakioehdot rajoittavat asiakkaan valinnanvaraa sopimusten keskeisten tekijöiden, kuten katettujen vakioriskien, suhteen. Vaikka vakioehtojen käyttö ei ole pakollista, ne voivat heikentää kilpailijoiden kannusteita kilpailla tuotteiden erilaistamisella.

| 304. | Arvioitaessa, onko vaarana, että vakioehdoilla on todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia tuotevalikoiman rajoittumisen muodossa, on otettava huomioon markkinoilla käytävän kilpailun tapaiset tekijät. Jos esimerkiksi pieniä kilpailijoita on paljon, tuotevalikoiman rajoittumisen riski näyttäisi pienemmältä kuin jos olisi vain muutama suuri kilpailija (126). Vakioehtojen laatimiseen osallistuvien yritysten markkinaosuudet voivat myös antaa viitteitä vakioehtojen käytön todennäköisyydestä tai siitä, että vakioehtoja tullaan todennäköisesti käyttämään suuressa osassa markkinoita. Tältä osin on kuitenkin analysoitava, onko todennäköistä, että laadittuja vakioehtoja käytetään suuressa osassa markkinoita, ja myös sitä, kattavatko vakioehdot vain osan tuotteesta vai koko tuotteen (mitä vähemmän kattavammat vakioehdot ovat, sitä epätodennäköisempää on, että ne rajoittavat tuotevalikoimaa). Lisäksi tapauksissa, joissa ilman vakioehtoja ei olisi ollut mahdollista tarjota tiettyä tuotetta, ei todennäköisesti ole kyse kilpailua rajoittavista vaikutuksista 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tässä tapauksessa tuotevalikoima pikemminkin laajenee kuin supistuu vakioehtojen johdosta. |
| --- | --- |

304.

Arvioitaessa, onko vaarana, että vakioehdoilla on todennäköisesti kilpailua rajoittavia vaikutuksia tuotevalikoiman rajoittumisen muodossa, on otettava huomioon markkinoilla käytävän kilpailun tapaiset tekijät. Jos esimerkiksi pieniä kilpailijoita on paljon, tuotevalikoiman rajoittumisen riski näyttäisi pienemmältä kuin jos olisi vain muutama suuri kilpailija (126). Vakioehtojen laatimiseen osallistuvien yritysten markkinaosuudet voivat myös antaa viitteitä vakioehtojen käytön todennäköisyydestä tai siitä, että vakioehtoja tullaan todennäköisesti käyttämään suuressa osassa markkinoita. Tältä osin on kuitenkin analysoitava, onko todennäköistä, että laadittuja vakioehtoja käytetään suuressa osassa markkinoita, ja myös sitä, kattavatko vakioehdot vain osan tuotteesta vai koko tuotteen (mitä vähemmän kattavammat vakioehdot ovat, sitä epätodennäköisempää on, että ne rajoittavat tuotevalikoimaa). Lisäksi tapauksissa, joissa ilman vakioehtoja ei olisi ollut mahdollista tarjota tiettyä tuotetta, ei todennäköisesti ole kyse kilpailua rajoittavista vaikutuksista 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tässä tapauksessa tuotevalikoima pikemminkin laajenee kuin supistuu vakioehtojen johdosta.

| 305. | Toiseksi vaikka vakioehdoissa ei määriteltäisi lopputuotteen todellista laajuutta, ne voivat olla muista syistä ratkaiseva osa asiakkaan kanssa tehtävää liiketoimea. Esimerkkinä voidaan mainita verkkokauppa, jossa asiakkaan luottamus on olennaista (kuten turvallisten maksujärjestelmien käyttö, tuotteiden asianmukainen kuvaus, selkeät ja läpinäkyvät hinnoittelusäännöt, palautusehtojen joustavuus). Koska asiakkaiden on vaikea arvioida kaikkia näitä seikkoja, niillä on taipumuksena suosia laajalti käytettyjä käytäntöjä ja vakioehdoista voi sen vuoksi tulla käytännössä standardi, jota yritysten on noudatettava myydäkseen markkinoilla. Vaikka vakioehdot eivät olisi sitovia, niistä tulisi tosiasiallinen standardi, jonka vaikutukset olisivat hyvin lähellä sitovaa standardia, ja sen vuoksi niitä olisi analysoitava vastaavasti. |
| --- | --- |

305.

Toiseksi vaikka vakioehdoissa ei määriteltäisi lopputuotteen todellista laajuutta, ne voivat olla muista syistä ratkaiseva osa asiakkaan kanssa tehtävää liiketoimea. Esimerkkinä voidaan mainita verkkokauppa, jossa asiakkaan luottamus on olennaista (kuten turvallisten maksujärjestelmien käyttö, tuotteiden asianmukainen kuvaus, selkeät ja läpinäkyvät hinnoittelusäännöt, palautusehtojen joustavuus). Koska asiakkaiden on vaikea arvioida kaikkia näitä seikkoja, niillä on taipumuksena suosia laajalti käytettyjä käytäntöjä ja vakioehdoista voi sen vuoksi tulla käytännössä standardi, jota yritysten on noudatettava myydäkseen markkinoilla. Vaikka vakioehdot eivät olisi sitovia, niistä tulisi tosiasiallinen standardi, jonka vaikutukset olisivat hyvin lähellä sitovaa standardia, ja sen vuoksi niitä olisi analysoitava vastaavasti.

| 306. | Jos vakioehtojen käyttö on sitovaa, on arvioitava niiden vaikutus tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan ja innovointiin (erityisesti silloin kun ne sitovat markkinoita kokonaisuudessaan). |
| --- | --- |

306.

Jos vakioehtojen käyttö on sitovaa, on arvioitava niiden vaikutus tuotteiden laatuun, tuotevalikoimaan ja innovointiin (erityisesti silloin kun ne sitovat markkinoita kokonaisuudessaan).

| 307. | Jos vakioehdot (olivatpa ne sitovia tai eivät) sisältävät ehtoja, joilla todennäköisesti on kielteinen vaikutus kilpailuun hintojen osalta (esimerkiksi jos ehdoissa määritetään minkälaisia alennuksia annetaan), on todennäköistä, että ne johtavat 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. |
| --- | --- |

307.

Jos vakioehdot (olivatpa ne sitovia tai eivät) sisältävät ehtoja, joilla todennäköisesti on kielteinen vaikutus kilpailuun hintojen osalta (esimerkiksi jos ehdoissa määritetään minkälaisia alennuksia annetaan), on todennäköistä, että ne johtavat 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.

7.4   Arviointi 53 artiklan 3 kohdan mukaan

7.4.1   
  Tehokkuusedut

Standardointisopimukset

| 308. | Standardointisopimukset johtavat usein merkittäviin tehokkuusetuihin. Esimerkiksi ETA:n laajuiset standardit voivat helpottaa markkinoiden yhdentymistä ja antaa yrityksille mahdollisuuden markkinoida tuotteitaan ja palvelujaan kaikissa ETA-valtioissa. Tämä lisää kuluttajien valinnanvaraa ja alentaa hintoja. Standardit, joissa vahvistetaan tekninen yhteentoimivuus ja yhteensopivuus, edistävät usein eri yritysten teknologioiden välistä kilpailua niiden omilla ominaisuuksilla ja auttavat estämään sitomisen yhteen tiettyyn toimittajaan Standardit voivat myös vähentää ostajien ja myyjien liiketoimikustannuksia. Standardit, jotka koskevat esimerkiksi tuotteen laatua, turvallisuutta ja ympäristöseikkoja, voivat myös helpottaa kuluttajien valintaa ja parantaa tuotteen laatua. Standardeilla voi myös olla tärkeä rooli innovoinnissa. Ne voivat lyhentää aikaa, joka tarvitaan uuden teknologian tuomiseen markkinoille, ja edistää innovointia antamalla yrityksille mahdollisuuden käyttää sovittuja ratkaisuja pohjana. |
| --- | --- |

308.

Standardointisopimukset johtavat usein merkittäviin tehokkuusetuihin. Esimerkiksi ETA:n laajuiset standardit voivat helpottaa markkinoiden yhdentymistä ja antaa yrityksille mahdollisuuden markkinoida tuotteitaan ja palvelujaan kaikissa ETA-valtioissa. Tämä lisää kuluttajien valinnanvaraa ja alentaa hintoja. Standardit, joissa vahvistetaan tekninen yhteentoimivuus ja yhteensopivuus, edistävät usein eri yritysten teknologioiden välistä kilpailua niiden omilla ominaisuuksilla ja auttavat estämään sitomisen yhteen tiettyyn toimittajaan Standardit voivat myös vähentää ostajien ja myyjien liiketoimikustannuksia. Standardit, jotka koskevat esimerkiksi tuotteen laatua, turvallisuutta ja ympäristöseikkoja, voivat myös helpottaa kuluttajien valintaa ja parantaa tuotteen laatua. Standardeilla voi myös olla tärkeä rooli innovoinnissa. Ne voivat lyhentää aikaa, joka tarvitaan uuden teknologian tuomiseen markkinoille, ja edistää innovointia antamalla yrityksille mahdollisuuden käyttää sovittuja ratkaisuja pohjana.

| 309. | Jotta tällaiset standardointisopimusten tehokkuusedut toteutuisivat, markkinoille tuloa suunnittelevien on saatava standardin soveltamisen edellyttämät tiedot (127). |
| --- | --- |

309.

Jotta tällaiset standardointisopimusten tehokkuusedut toteutuisivat, markkinoille tuloa suunnittelevien on saatava standardin soveltamisen edellyttämät tiedot (127).

| 310. | Standardin levittämistä voidaan edistää merkkien tai logojen avulla, jotka osoittavat standardinmukaisuuden ja näin antavat varmuuden ostajille. Testausta ja varmentamista koskevat sopimukset ylittävät standardin määrittämisen ensisijaisen tavoitteen ja ne katsottaisiin tavallisesti erillisiksi sopimuksiksi ja markkinoiksi. |
| --- | --- |

310.

Standardin levittämistä voidaan edistää merkkien tai logojen avulla, jotka osoittavat standardinmukaisuuden ja näin antavat varmuuden ostajille. Testausta ja varmentamista koskevat sopimukset ylittävät standardin määrittämisen ensisijaisen tavoitteen ja ne katsottaisiin tavallisesti erillisiksi sopimuksiksi ja markkinoiksi.

| 311. | Innovointiin kohdistuvia vaikutuksia on arvioitava tapauskohtaisesti. Standardit, joilla luodaan eri teknologiajärjestelmien horisontaalinen yhteensopivuus, todennäköisesti johtavat tehokkuusetuihin. |
| --- | --- |

311.

Innovointiin kohdistuvia vaikutuksia on arvioitava tapauskohtaisesti. Standardit, joilla luodaan eri teknologiajärjestelmien horisontaalinen yhteensopivuus, todennäköisesti johtavat tehokkuusetuihin.

Vakioehdot

| 312. | Vakioehtojen käyttö voi tuottaa taloudellisia hyötyjä, kuten sen, että asiakkaan on helpompi verrata tarjottuja ehtoja ja sen vuoksi vaihtaa helpommin yritystä.. Vakioehdot voivat myös tuottaa tehokkuusetuja liiketoimintakustannusten säästöinä ja helpottaa markkinoille tuloa tietyillä aloilla (erityisesti silloin kun sopimusten oikeudellinen rakenne on monimutkainen). Vakioehdot voivat myös lisätä sopimuspuolten oikeusvarmuutta. |
| --- | --- |

312.

Vakioehtojen käyttö voi tuottaa taloudellisia hyötyjä, kuten sen, että asiakkaan on helpompi verrata tarjottuja ehtoja ja sen vuoksi vaihtaa helpommin yritystä.. Vakioehdot voivat myös tuottaa tehokkuusetuja liiketoimintakustannusten säästöinä ja helpottaa markkinoille tuloa tietyillä aloilla (erityisesti silloin kun sopimusten oikeudellinen rakenne on monimutkainen). Vakioehdot voivat myös lisätä sopimuspuolten oikeusvarmuutta.

| 313. | Mitä enemmän kilpailijoita markkinoilla on, sitä suuremmat ovat tehokkuusedut, jotka saadaan helpottamalla tarjottujen ehtojen vertailua. |
| --- | --- |

313.

Mitä enemmän kilpailijoita markkinoilla on, sitä suuremmat ovat tehokkuusedut, jotka saadaan helpottamalla tarjottujen ehtojen vertailua.

7.4.2   
  Välttämättömyys

| 314. | Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä standardointisopimuksen tai vakioehtojen johdosta mahdollisesti saatavien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. |
| --- | --- |

314.

Rajoitukset, jotka menevät pitemmälle kuin mitä standardointisopimuksen tai vakioehtojen johdosta mahdollisesti saatavien tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää, eivät täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä.

Standardointisopimukset

| 315. | Jokaisen standardointisopimuksen arvioinnissa on otettava huomioon toisaalta sen todennäköinen vaikutus kyseisiin markkinoihin ja toisaalta niiden rajoitusten laajuus, jotka mahdollisesti ylittävät tehokkuusetujen saavuttamista koskevan tavoitteen (128). |
| --- | --- |

315.

Jokaisen standardointisopimuksen arvioinnissa on otettava huomioon toisaalta sen todennäköinen vaikutus kyseisiin markkinoihin ja toisaalta niiden rajoitusten laajuus, jotka mahdollisesti ylittävät tehokkuusetujen saavuttamista koskevan tavoitteen (128).

| 316. | Osallistumisen standardin laatimiseen olisi tavallisesti oltava avointa kaikille niiden markkinoiden kilpailijoille, joita standardi koskee, paitsi jos osapuolet osoittavat osallistumiseen liittyvän merkittävää tehottomuutta tai yhteinen edunvalvonta varmistetaan tunnustetuin menetelmin (129). |
| --- | --- |

316.

Osallistumisen standardin laatimiseen olisi tavallisesti oltava avointa kaikille niiden markkinoiden kilpailijoille, joita standardi koskee, paitsi jos osapuolet osoittavat osallistumiseen liittyvän merkittävää tehottomuutta tai yhteinen edunvalvonta varmistetaan tunnustetuin menetelmin (129).

| 317. | Yleisesti ottaen standardointisopimusten olisi rajoituttava vain niiden tavoitteiden saavuttamisen kannalta välttämättömään, olipa tämä sitten tekninen yhteentoimivuus ja yhteensopivuus tai tietty laatutaso. Tapauksissa, joissa vain yksi tekninen ratkaisu hyödyttäisi kuluttajia tai taloutta yleisesti tarkasteltuna, standardi olisi laadittava syrjimättömällä tavalla. Teknisesti neutraalit standardit voivat tietyissä olosuhteissa tuottaa suurempia tehokkuusetuja. Korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien (130) sisällyttäminen standardiin sen olennaisina seikkoina ja standardin käyttäjien pakottaminen maksamaan useammista teollis- ja tekijänoikeuksista kuin on teknisesti tarpeen menisi pitemmälle kuin mitä mahdollisten tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää. Vastaavasti korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien sisällyttäminen standardiin sen olennaisina seikkoina ja kyseessä olevan teknologian käytön rajoittaminen standardiin (toisin sanoen yksinoikeudellinen käyttö) voisi rajoittaa teknologioiden välistä kilpailua eikä olisi tarpeen tehokkuusetujen saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

317.

Yleisesti ottaen standardointisopimusten olisi rajoituttava vain niiden tavoitteiden saavuttamisen kannalta välttämättömään, olipa tämä sitten tekninen yhteentoimivuus ja yhteensopivuus tai tietty laatutaso. Tapauksissa, joissa vain yksi tekninen ratkaisu hyödyttäisi kuluttajia tai taloutta yleisesti tarkasteltuna, standardi olisi laadittava syrjimättömällä tavalla. Teknisesti neutraalit standardit voivat tietyissä olosuhteissa tuottaa suurempia tehokkuusetuja. Korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien (130) sisällyttäminen standardiin sen olennaisina seikkoina ja standardin käyttäjien pakottaminen maksamaan useammista teollis- ja tekijänoikeuksista kuin on teknisesti tarpeen menisi pitemmälle kuin mitä mahdollisten tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää. Vastaavasti korvaavien teollis- ja tekijänoikeuksien sisällyttäminen standardiin sen olennaisina seikkoina ja kyseessä olevan teknologian käytön rajoittaminen standardiin (toisin sanoen yksinoikeudellinen käyttö) voisi rajoittaa teknologioiden välistä kilpailua eikä olisi tarpeen tehokkuusetujen saavuttamiseksi.

| 318. | Rajoitukset standardointisopimuksessa, joilla standardista tehdään toimialalla sitova ja pakollinen, eivät periaatteessa ole välttämättömiä. |
| --- | --- |

318.

Rajoitukset standardointisopimuksessa, joilla standardista tehdään toimialalla sitova ja pakollinen, eivät periaatteessa ole välttämättömiä.

| 319. | Samoin standardointisopimukset, joissa annetaan joillekin laitoksille yksinoikeus testata standardinmukaisuus, ylittävät standardin antamisen ensisijaisen tarkoituksen ja voivat lisäksi rajoittaa kilpailua. Yksinoikeus voi kuitenkin olla perusteltua tietyn ajan, esimerkiksi silloin, kun huomattavat aloituskustannukset on saatava takaisin (131). Tässä tapauksessa standardointisopimukseen olisi sisällyttävä riittävät suojatoimet yksinoikeudesta kilpailuun kohdistuvien mahdollisten riskien vähentämiseksi. Tämä koskee muun muassa varmentamismaksua, jonka on oltava kohtuullinen ja oikeassa suhteessa vaatimustenmukaisuuden tarkastamisesta aiheutuviin kustannuksiin. |
| --- | --- |

319.

Samoin standardointisopimukset, joissa annetaan joillekin laitoksille yksinoikeus testata standardinmukaisuus, ylittävät standardin antamisen ensisijaisen tarkoituksen ja voivat lisäksi rajoittaa kilpailua. Yksinoikeus voi kuitenkin olla perusteltua tietyn ajan, esimerkiksi silloin, kun huomattavat aloituskustannukset on saatava takaisin (131). Tässä tapauksessa standardointisopimukseen olisi sisällyttävä riittävät suojatoimet yksinoikeudesta kilpailuun kohdistuvien mahdollisten riskien vähentämiseksi. Tämä koskee muun muassa varmentamismaksua, jonka on oltava kohtuullinen ja oikeassa suhteessa vaatimustenmukaisuuden tarkastamisesta aiheutuviin kustannuksiin.

Vakioehdot

| 320. | Ei ole yleensä perusteltua tehdä vakioehdoista sitovia ja pakollisia toimialan tai ne laatineen toimialajärjestön jäsenten suhteen. Ei ole kuitenkaan poissuljettua, että sitovat vakioehdot voivat tietyssä tapauksessa olla välttämättömiä niistä seuraavien tehokkuusetujen saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

320.

Ei ole yleensä perusteltua tehdä vakioehdoista sitovia ja pakollisia toimialan tai ne laatineen toimialajärjestön jäsenten suhteen. Ei ole kuitenkaan poissuljettua, että sitovat vakioehdot voivat tietyssä tapauksessa olla välttämättömiä niistä seuraavien tehokkuusetujen saavuttamiseksi.

7.4.3   
  Etujen siirtäminen kuluttajille

Standardointisopimukset

| 321. | Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät standardointisopimuksesta tai vakioehdoista aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Olennainen osa kuluttajille todennäköisesti siirrettäviä etuja koskevaa analyysia on tutkia, mitä menettelyjä käytetään takaamaan, että standardeja käyttävien ja loppukuluttajien edut on suojattu. Jos standardit helpottavat uusien ja jo olemassa olevien tuotteiden, palvelujen ja prosessien välistä teknistä yhteentoimivuutta ja yhteensopivuutta tai kilpailua, voidaan olettaa, että standardi hyödyttää kuluttajia. |
| --- | --- |

321.

Välttämättömin rajoituksin saavutetut tehokkuusedut on siirrettävä kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät standardointisopimuksesta tai vakioehdoista aiheutuvat kilpailua rajoittavat vaikutukset. Olennainen osa kuluttajille todennäköisesti siirrettäviä etuja koskevaa analyysia on tutkia, mitä menettelyjä käytetään takaamaan, että standardeja käyttävien ja loppukuluttajien edut on suojattu. Jos standardit helpottavat uusien ja jo olemassa olevien tuotteiden, palvelujen ja prosessien välistä teknistä yhteentoimivuutta ja yhteensopivuutta tai kilpailua, voidaan olettaa, että standardi hyödyttää kuluttajia.

Vakioehdot

| 322. | Sekä kilpailua rajoittavien vaikutusten riski että tehokkuusetujen todennäköisyys lisääntyy yritysten markkinaosuuksien ja vakioehtojen käytön laajuuden myötä. Sen vuoksi ei ole mahdollista tarjota yleistä safe harbour -poikkeusta, jonka piirissä ei ole riskiä kilpailua rajoittavista vaikutuksista, tai jonka perusteella voitaisiin olettaa, että tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset. |
| --- | --- |

322.

Sekä kilpailua rajoittavien vaikutusten riski että tehokkuusetujen todennäköisyys lisääntyy yritysten markkinaosuuksien ja vakioehtojen käytön laajuuden myötä. Sen vuoksi ei ole mahdollista tarjota yleistä safe harbour -poikkeusta, jonka piirissä ei ole riskiä kilpailua rajoittavista vaikutuksista, tai jonka perusteella voitaisiin olettaa, että tehokkuusedut siirretään kuluttajille siinä määrin, että ne ylittävät kilpailua rajoittavat vaikutukset.

| 323. | Tietyt vakioehtoihin sisältyvät tehokkuusedut, kuten markkinoilla tehtyjen tarjousten parempi verrattavuus, toimittajien vaihtamisen helppous ja vakioehtoihin sisältyvien lausekkeiden oikeusvarmuus, hyödyttävät väistämättä kuluttajia. Muiden mahdollisten tehokkuusetujen, kuten alhaisempien liiketoimintakustannusten, osalta on arvioitava tapauskohtaisesti taloudellisessa yhteydessä, onko todennäköistä, että ne siirretään kuluttajille. |
| --- | --- |

323.

Tietyt vakioehtoihin sisältyvät tehokkuusedut, kuten markkinoilla tehtyjen tarjousten parempi verrattavuus, toimittajien vaihtamisen helppous ja vakioehtoihin sisältyvien lausekkeiden oikeusvarmuus, hyödyttävät väistämättä kuluttajia. Muiden mahdollisten tehokkuusetujen, kuten alhaisempien liiketoimintakustannusten, osalta on arvioitava tapauskohtaisesti taloudellisessa yhteydessä, onko todennäköistä, että ne siirretään kuluttajille.

7.4.4   
  Kilpailua ei poisteta

| 324. | Se, antaako standardointisopimus osapuolille mahdollisuuden poistaa kilpailu, riippuu markkinoilla käytävän kilpailun eri lähteistä, niiden osapuoliin kohdistamasta kilpailupaineesta ja sopimuksen vaikutuksesta kilpailupaineeseen. Vaikka markkinaosuudet ovat merkityksellisiä kyseisen analyysin kannalta, jäljellä olevien tosiasiallisen kilpailun lähteiden merkitystä ei voida arvioida pelkästään markkinaosuuden perusteella lukuun ottamatta tapauksia, joissa standardista tulee tosiasiassa koko toimialan standardi (132). Jälkimmäisessä tapauksessa kilpailu saattaa hävitä, jos standardi ei ole kolmansien osapuolten käytettävissä. Vakioehdot, joita suurin osa toimialasta käyttää, saattavat johtaa koko toimialaa koskevaan standardiin ja aiheuttaa samoja ongelmia. Jos standardi tai vakioehdot koskevat kuitenkin vain tiettyä tuotteen/palvelun osaa, on luultavaa, ettei kilpailu häviä. |
| --- | --- |

324.

Se, antaako standardointisopimus osapuolille mahdollisuuden poistaa kilpailu, riippuu markkinoilla käytävän kilpailun eri lähteistä, niiden osapuoliin kohdistamasta kilpailupaineesta ja sopimuksen vaikutuksesta kilpailupaineeseen. Vaikka markkinaosuudet ovat merkityksellisiä kyseisen analyysin kannalta, jäljellä olevien tosiasiallisen kilpailun lähteiden merkitystä ei voida arvioida pelkästään markkinaosuuden perusteella lukuun ottamatta tapauksia, joissa standardista tulee tosiasiassa koko toimialan standardi (132). Jälkimmäisessä tapauksessa kilpailu saattaa hävitä, jos standardi ei ole kolmansien osapuolten käytettävissä. Vakioehdot, joita suurin osa toimialasta käyttää, saattavat johtaa koko toimialaa koskevaan standardiin ja aiheuttaa samoja ongelmia. Jos standardi tai vakioehdot koskevat kuitenkin vain tiettyä tuotteen/palvelun osaa, on luultavaa, ettei kilpailu häviä.

7.5   Esimerkkejä

| 325. | Sellaisten standardien laatiminen, joita kilpailijat eivät voi täyttää

  Esimerkki 1


  Tilanne: Standardointijärjestö laatii ja julkaisee turvallisuusstandardeja, joita käytetään laajasti kyseisellä toimialalla. Useimmat toimialan toimijat osallistuvat standardin laatimiseen. Ennen standardin hyväksymistä uusi markkinoille tulija on kehittänyt teknisesti asetettuja suoritus- ja toimintavaatimuksia vastaavan tuotteen, minkä standardointijärjestön tekninen komitea on myöntänyt. Turvallisuusstandardin tekniset eritelmät laaditaan kuitenkin ilman objektiivisia perusteita siten, että kyseinen tuote tai muut uudet tuotteet eivät voi olla standardin mukaisia.

  Analyysi: Standardisointisopimus johtaa todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin eikä todennäköisesti täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Standardointijärjestön jäsenet ovat laatineet standardin ilman objektiivisia perusteita sellaisella tavalla, että niiden kilpailijoiden tuotteet, jotka perustuvat muihin teknisiin ratkaisuihin, eivät voi täyttää standardia vaikka tuotteiden suorituskyky olisi sama. Näin ollen standardi, jota ei ole laadittu syrjimättömällä tavalla, vähentää innovointia tai estää sen ja supistaa tuotevalikoimaa. On epätodennäköistä, että standardin laatimistapa johtaa suurempiin tehokkuusetuihin kuin neutraalimpi standardi. |
| --- | --- |

325.

Sellaisten standardien laatiminen, joita kilpailijat eivät voi täyttää

Esimerkki 1

Tilanne: Standardointijärjestö laatii ja julkaisee turvallisuusstandardeja, joita käytetään laajasti kyseisellä toimialalla. Useimmat toimialan toimijat osallistuvat standardin laatimiseen. Ennen standardin hyväksymistä uusi markkinoille tulija on kehittänyt teknisesti asetettuja suoritus- ja toimintavaatimuksia vastaavan tuotteen, minkä standardointijärjestön tekninen komitea on myöntänyt. Turvallisuusstandardin tekniset eritelmät laaditaan kuitenkin ilman objektiivisia perusteita siten, että kyseinen tuote tai muut uudet tuotteet eivät voi olla standardin mukaisia.

Analyysi: Standardisointisopimus johtaa todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin eikä todennäköisesti täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. Standardointijärjestön jäsenet ovat laatineet standardin ilman objektiivisia perusteita sellaisella tavalla, että niiden kilpailijoiden tuotteet, jotka perustuvat muihin teknisiin ratkaisuihin, eivät voi täyttää standardia vaikka tuotteiden suorituskyky olisi sama. Näin ollen standardi, jota ei ole laadittu syrjimättömällä tavalla, vähentää innovointia tai estää sen ja supistaa tuotevalikoimaa. On epätodennäköistä, että standardin laatimistapa johtaa suurempiin tehokkuusetuihin kuin neutraalimpi standardi.

| 326. | Suuren osan markkinoita kattava ei-sitova ja läpinäkyvä standardi

  Esimerkki 2


  Tilanne: Joukko kuluttajaelektroniikan valmistajia, joilla on huomattavat markkinaosuudet, sopivat laativansa uuden standardin DVD:tä seuraavalle tuotteelle.

  Analyysi: Edellyttäen, että a) valmistajat voivat tuottaa vapaasti muita uusia tuotteita, jotka eivät ole uuden standardin mukaisia, b) standardin laatimiseen osallistuminen on rajoittamatonta ja läpinäkyvää, ja c) standardointisopimus ei muuten rajoita kilpailua, on todennäköistä, että 53 artiklan 1 kohtaa ei rikota. Jos osapuolet sopisivat valmistavansa vain tuotteita, jotka ovat uuden standardin mukaisia, sopimus rajoittaisi teknistä kehitystä, vähentäisi innovointia ja estäisi osapuolia myymästä erilaisia tuotteita. Jos osapuolet sopisivat valmistavansa vain tuotteita, jotka ovat uuden standardin mukaisia, sopimus rajoittaisi teknistä kehitystä, vähentäisi innovointia ja estäisi osapuolia myymästä erilaisia tuotteita. Tämä rajoittaisi kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

326.

Suuren osan markkinoita kattava ei-sitova ja läpinäkyvä standardi

Esimerkki 2

Tilanne: Joukko kuluttajaelektroniikan valmistajia, joilla on huomattavat markkinaosuudet, sopivat laativansa uuden standardin DVD:tä seuraavalle tuotteelle.

Analyysi: Edellyttäen, että a) valmistajat voivat tuottaa vapaasti muita uusia tuotteita, jotka eivät ole uuden standardin mukaisia, b) standardin laatimiseen osallistuminen on rajoittamatonta ja läpinäkyvää, ja c) standardointisopimus ei muuten rajoita kilpailua, on todennäköistä, että 53 artiklan 1 kohtaa ei rikota. Jos osapuolet sopisivat valmistavansa vain tuotteita, jotka ovat uuden standardin mukaisia, sopimus rajoittaisi teknistä kehitystä, vähentäisi innovointia ja estäisi osapuolia myymästä erilaisia tuotteita. Jos osapuolet sopisivat valmistavansa vain tuotteita, jotka ovat uuden standardin mukaisia, sopimus rajoittaisi teknistä kehitystä, vähentäisi innovointia ja estäisi osapuolia myymästä erilaisia tuotteita. Tämä rajoittaisi kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

| 327. | Standardointisopimus, johon ei liity teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamista

  Esimerkki 3


  Tilanne: Yksityisellä standardointijärjestöllä, joka harjoittaa standardointia tieto- ja viestintätekniikan alalla, on teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva toimintapolitiikka, jossa ei edellytetä tulevan standardin kannalta mahdollisesti olennaisten teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamista eikä kehoteta siihen. Standardointijärjestö teki tietoisen päätöksen olla sisällyttämättä kyseistä velvoitetta toimintapolitiikkaansa, sillä se katsoi erityisesti, että yleensä kaikki teknologiat, jotka saattavat olla relevantteja tulevan standardin kannalta, kuuluvat monien teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin. Tämän vuoksi standardointijärjestö katsoi, että teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisvelvollisuus ei antaisi osallistujille mahdollisuutta valita ratkaisua, johon ei sisältyisi teollis- ja tekijänoikeuksia tai johon niitä sisältyisi vain vähän, vaan se aiheuttaisi lisäkustannuksia arvioitaessa, olisiko teollis- ja tekijänoikeus mahdollisesti olennainen tulevan standardin kannalta. Standardointijärjestön teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa edellytetään kuitenkin, että kaikki osallistujat sitoutuvat lisensoimaan kaikki tulevaan standardiin mahdollisesti sisältyvät teollis- ja tekijänoikeudet FRAND-ehdoin. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa sallitaan kuitenkin poikkeuksia, jos jokin teollis- ja tekijänoikeuksien haltija haluaa jättää tietyn teollis- ja tekijänoikeuden yleisen lisensointisitoumuksen ulkopuolelle. Tällä toimialalla on useita kilpailevia yksityisiä standardointijärjestöjä. Standardointijärjestöön voivat liittyä kaikki alan toimijat.

  Analyysi: Monissa tapauksissa teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusvelvollisuus edistäisi kilpailua, sillä se lisäisi teknologioiden välistä kilpailua ennakkoon. Yleensä tällainen velvoite antaa standardointijärjestön jäsenille mahdollisuuden ottaa huomioon tiettyyn teknologiaan liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien määrän valitessaan kilpailevien teknologioiden välillä (tai mahdollisuuksien mukaan jopa valita teknologian, joka ei kuulu teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin). Teknologiaan liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien määrällä on usein suora vaikutus standardin käytöstä aiheutuviin kustannuksiin. Tässä yhteydessä näyttää kuitenkin siltä, että kaikki saatavilla olevat teknologiat kuuluvat jopa useiden teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin. Tämän vuoksi teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisella ei olisi sitä myönteistä vaikutusta, että jäsenet voisivat ottaa huomioon teollis- ja tekijänoikeuksien määrän teknologiaa valitessaan, sillä riippumatta siitä, mikä teknologia valitaan, voidaan olettaa, että kyseinen teknologia kuuluu teollis- ja tekijänoikeuden piiriin. Olisi epätodennäköistä, että teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittaminen vaikuttaisi myönteisesti standardin käyttöön saannin takaamiseen, sillä tässä tapauksessa standardin käyttömahdollisuus on taattu riittävästi yleisellä sitoumuksella, joka koskee kaikkien tulevaan standardiin mahdollisesti sisältyvien teollis- ja tekijänoikeuksien lisensointia FRAND-ehdoin. Teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusvelvollisuus johtaisi tässä tilanteessa pikemminkin osallistujille aiheutuviin lisäkustannuksiin. Kun teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisvelvollisuutta ei ole, standardi voidaan tällöin hyväksyä nopeammin, mikä saattaa olla tärkeää, kun kilpailevia standardointijärjestöjä on useita. Tämän johdosta on epätodennäköistä, että sopimuksella on kielteisiä vaikutuksia kilpailuun 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

327.

Standardointisopimus, johon ei liity teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamista

Esimerkki 3

Tilanne: Yksityisellä standardointijärjestöllä, joka harjoittaa standardointia tieto- ja viestintätekniikan alalla, on teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva toimintapolitiikka, jossa ei edellytetä tulevan standardin kannalta mahdollisesti olennaisten teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamista eikä kehoteta siihen. Standardointijärjestö teki tietoisen päätöksen olla sisällyttämättä kyseistä velvoitetta toimintapolitiikkaansa, sillä se katsoi erityisesti, että yleensä kaikki teknologiat, jotka saattavat olla relevantteja tulevan standardin kannalta, kuuluvat monien teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin. Tämän vuoksi standardointijärjestö katsoi, että teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisvelvollisuus ei antaisi osallistujille mahdollisuutta valita ratkaisua, johon ei sisältyisi teollis- ja tekijänoikeuksia tai johon niitä sisältyisi vain vähän, vaan se aiheuttaisi lisäkustannuksia arvioitaessa, olisiko teollis- ja tekijänoikeus mahdollisesti olennainen tulevan standardin kannalta. Standardointijärjestön teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa edellytetään kuitenkin, että kaikki osallistujat sitoutuvat lisensoimaan kaikki tulevaan standardiin mahdollisesti sisältyvät teollis- ja tekijänoikeudet FRAND-ehdoin. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa toimintapolitiikassa sallitaan kuitenkin poikkeuksia, jos jokin teollis- ja tekijänoikeuksien haltija haluaa jättää tietyn teollis- ja tekijänoikeuden yleisen lisensointisitoumuksen ulkopuolelle. Tällä toimialalla on useita kilpailevia yksityisiä standardointijärjestöjä. Standardointijärjestöön voivat liittyä kaikki alan toimijat.

Analyysi: Monissa tapauksissa teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusvelvollisuus edistäisi kilpailua, sillä se lisäisi teknologioiden välistä kilpailua ennakkoon. Yleensä tällainen velvoite antaa standardointijärjestön jäsenille mahdollisuuden ottaa huomioon tiettyyn teknologiaan liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien määrän valitessaan kilpailevien teknologioiden välillä (tai mahdollisuuksien mukaan jopa valita teknologian, joka ei kuulu teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin). Teknologiaan liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien määrällä on usein suora vaikutus standardin käytöstä aiheutuviin kustannuksiin. Tässä yhteydessä näyttää kuitenkin siltä, että kaikki saatavilla olevat teknologiat kuuluvat jopa useiden teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin. Tämän vuoksi teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisella ei olisi sitä myönteistä vaikutusta, että jäsenet voisivat ottaa huomioon teollis- ja tekijänoikeuksien määrän teknologiaa valitessaan, sillä riippumatta siitä, mikä teknologia valitaan, voidaan olettaa, että kyseinen teknologia kuuluu teollis- ja tekijänoikeuden piiriin. Olisi epätodennäköistä, että teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittaminen vaikuttaisi myönteisesti standardin käyttöön saannin takaamiseen, sillä tässä tapauksessa standardin käyttömahdollisuus on taattu riittävästi yleisellä sitoumuksella, joka koskee kaikkien tulevaan standardiin mahdollisesti sisältyvien teollis- ja tekijänoikeuksien lisensointia FRAND-ehdoin. Teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoitusvelvollisuus johtaisi tässä tilanteessa pikemminkin osallistujille aiheutuviin lisäkustannuksiin. Kun teollis- ja tekijänoikeuksien ilmoittamisvelvollisuutta ei ole, standardi voidaan tällöin hyväksyä nopeammin, mikä saattaa olla tärkeää, kun kilpailevia standardointijärjestöjä on useita. Tämän johdosta on epätodennäköistä, että sopimuksella on kielteisiä vaikutuksia kilpailuun 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

| 328. | Vakuutusalan standardit

  Esimerkki 4


  Tilanne: Joukko vakuutusyhtiöitä sopii ei-sitovista standardeista, jotka koskevat tiettyjen turvalaitteiden asennusta (muun muassa komponentit ja laitteet, jotka on suunniteltu estämään ja vähentämään vahinkoja, ja niistä koostuvat järjestelmät). Vakuutusyhtiöiden asettamista ei-sitovista standardeista voidaan todeta seuraavaa: a) niistä sovitaan tietyn tarpeen täyttämiseksi, jotta vakuutusyhtiöt voivat hallita riskiä ja tarjota riskinmukaisia vakuutusmaksuja; b) niistä keskustellaan asentajien (tai niiden edustajien) kanssa, joiden näkemykset otetaan huomioon ennen standardien viimeistelyä; c) ne julkaisee asianomainen vakuutusyhdistys verkkosivustonsa tietyssä osassa, jotta ne ovat helposti asentajien tai muiden osapuolten saatavilla.

  Analyysi: Standardien laatimismenettely on läpinäkyvä, ja osapuolet, joita standardi koskee, voivat osallistua siihen. Lisäksi lopputulos on kaikkien niiden, jotka haluavat käyttää sitä, helposti saatavilla kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Edellyttäen, että standardilla ei ole kielteisiä vaikutuksia tuotantoketjun loppupään markkinoilla (esimerkiksi sulkemalla markkinoilta tietyt asentajat asettamalla asennuksille hyvin yksityiskohtaisia ja perusteettomia vaatimuksia), ei ole todennäköistä, että standardi rajoittaa kilpailua. Jos standardit kuitenkin rajoittaisivat kilpailua, näyttää siltä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät silti. Standardit auttaisivat vakuutusyhtiöitä analysoimaan, missä määrin kyseiset asennusjärjestelmät vähentävät asianomaista riskiä ja estävät vahinkoja niin, että ne voivat hallita riskejä ja tarjota riskinmukaisia vakuutusmaksuja. Tuotantoketjun loppupään markkinoita koskevan ehdon täyttyessä ne olisivat asentajien kannalta myös tehokkaampia, sillä asentajat voisivat noudattaa yhtä standardikokonaisuutta kaikkien vakuutusyhtiöiden osalta sen sijaan, että kukin vakuutusyhtiö testaisi ne erikseen. Ne voivat auttaa myös kuluttajia vaihtamaan vakuutusyhtiötä. Lisäksi ne voisivat olla hyödyllisiä sellaisten pienten vakuutusyhtiöiden kannalta, joilla ei ehkä ole mahdollisuuksia tehdä erillisiä testejä. Muiden 53 artiklan 3 kohdan edellytysten osalta näyttää siltä, etteivät ei-sitovat standardit mene pitemmälle kuin mitä tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää; että edut siirretään kuluttajille (jotkin edut hyödyttävät kuluttajia suoraan) ja että rajoitukset eivät johda kilpailun poistamiseen. |
| --- | --- |

328.

Vakuutusalan standardit

Esimerkki 4

Tilanne: Joukko vakuutusyhtiöitä sopii ei-sitovista standardeista, jotka koskevat tiettyjen turvalaitteiden asennusta (muun muassa komponentit ja laitteet, jotka on suunniteltu estämään ja vähentämään vahinkoja, ja niistä koostuvat järjestelmät). Vakuutusyhtiöiden asettamista ei-sitovista standardeista voidaan todeta seuraavaa: a) niistä sovitaan tietyn tarpeen täyttämiseksi, jotta vakuutusyhtiöt voivat hallita riskiä ja tarjota riskinmukaisia vakuutusmaksuja; b) niistä keskustellaan asentajien (tai niiden edustajien) kanssa, joiden näkemykset otetaan huomioon ennen standardien viimeistelyä; c) ne julkaisee asianomainen vakuutusyhdistys verkkosivustonsa tietyssä osassa, jotta ne ovat helposti asentajien tai muiden osapuolten saatavilla.

Analyysi: Standardien laatimismenettely on läpinäkyvä, ja osapuolet, joita standardi koskee, voivat osallistua siihen. Lisäksi lopputulos on kaikkien niiden, jotka haluavat käyttää sitä, helposti saatavilla kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Edellyttäen, että standardilla ei ole kielteisiä vaikutuksia tuotantoketjun loppupään markkinoilla (esimerkiksi sulkemalla markkinoilta tietyt asentajat asettamalla asennuksille hyvin yksityiskohtaisia ja perusteettomia vaatimuksia), ei ole todennäköistä, että standardi rajoittaa kilpailua. Jos standardit kuitenkin rajoittaisivat kilpailua, näyttää siltä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät silti. Standardit auttaisivat vakuutusyhtiöitä analysoimaan, missä määrin kyseiset asennusjärjestelmät vähentävät asianomaista riskiä ja estävät vahinkoja niin, että ne voivat hallita riskejä ja tarjota riskinmukaisia vakuutusmaksuja. Tuotantoketjun loppupään markkinoita koskevan ehdon täyttyessä ne olisivat asentajien kannalta myös tehokkaampia, sillä asentajat voisivat noudattaa yhtä standardikokonaisuutta kaikkien vakuutusyhtiöiden osalta sen sijaan, että kukin vakuutusyhtiö testaisi ne erikseen. Ne voivat auttaa myös kuluttajia vaihtamaan vakuutusyhtiötä. Lisäksi ne voisivat olla hyödyllisiä sellaisten pienten vakuutusyhtiöiden kannalta, joilla ei ehkä ole mahdollisuuksia tehdä erillisiä testejä. Muiden 53 artiklan 3 kohdan edellytysten osalta näyttää siltä, etteivät ei-sitovat standardit mene pitemmälle kuin mitä tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää; että edut siirretään kuluttajille (jotkin edut hyödyttävät kuluttajia suoraan) ja että rajoitukset eivät johda kilpailun poistamiseen.

| 329. | Ympäristönsuojelua koskevat standardit

  Esimerkki 5


  Tilanne: Lähes kaikki pesukoneiden valmistajat sopivat viranomaisten tuella, että ne eivät enää valmista tuotteita, jotka eivät vastaa tiettyjä ympäristövaatimuksia (kuten energiatehokkuus). Yhdessä osapuolten osuus markkinoilla on 90 prosenttia. Tuotteet, jotka poistuvat vähitellen markkinoilta, muodostavat merkittävän osan kokonaismyynnistä. Tuotteet korvataan ympäristöystävällisimmillä mutta myös kalliimmilla tuotteilla. Sopimus vähentää lisäksi välillisesti kolmansien osapuolten tuotantoa (esimerkiksi sähkölaitokset, markkinoilta poistuviin tuotteisiin komponentteja toimittaneet yritykset). Jos sopimusta ei olisi, osapuolet eivät olisi siirtyneet tuotannossaan ja markkinoinnissaan ympäristöystävällisempiin tuotteisiin.

  Analyysi: Sopimus antaa osapuolille määräysvallan yritysten tuotannon suhteen ja koskee huomattavaa osaa yritysten myynnistä ja kokonaistuotannosta ja vähentää lisäksi kolmansien osapuolten tuotantoa. Tuotevalikoima, joka perustuu osittain tuotteen ympäristöominaisuuksiin, rajoittuu ja hinnat todennäköisesti nousevat. Näin ollen sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Viranomaisten mukanaololla ei ole arvioinnin kannalta merkitystä. Uudemmat, ympäristöystävällisemmät tuotteet ovat kuitenkin myös teknisesti edistyneempiä, sillä ne tarjoavat laadullisia tehokkuusetuja, kuten useampia pesuohjelmia, joita kuluttajat voivat käyttää. Pesukoneiden ostajat saavat myös kustannusetuja alhaisempina käyttökustannuksina, sillä veden, sähkön ja pesuaineen kulutus vähenee. Nämä kustannusedut toteutuvat markkinoilla, jotka poikkeavat sopimuksen kohteena olevista markkinoista. Nämä edut voidaan kuitenkin ottaa huomioon, sillä markkinat, joilla kilpailua rajoittavat vaikutukset ja tehokkuusedut syntyvät, liittyvät toisiinsa, ja kuluttajaryhmä, joita rajoitukset ja tehokkuusedut koskevat, on periaatteessa sama. Tehokkuusedut ylittävät kustannusten nousuna ilmenevät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Muiden vaihtoehtojen on osoitettu olevan saman nettohyödyn saamisen kannalta epävarmempia eivätkä ne ole yhtä kustannustehokkaita. Osapuolilla on taloudelliset mahdollisuudet käyttää erilaisia teknisiä keinoja valmistaakseen pesukoneita, joilla on sovitut ympäristöominaisuudet, ja kilpailua esiintyy edelleen tuotteen muiden ominaisuuksien suhteen. Näin ollen näyttää siltä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

329.

Ympäristönsuojelua koskevat standardit

Esimerkki 5

Tilanne: Lähes kaikki pesukoneiden valmistajat sopivat viranomaisten tuella, että ne eivät enää valmista tuotteita, jotka eivät vastaa tiettyjä ympäristövaatimuksia (kuten energiatehokkuus). Yhdessä osapuolten osuus markkinoilla on 90 prosenttia. Tuotteet, jotka poistuvat vähitellen markkinoilta, muodostavat merkittävän osan kokonaismyynnistä. Tuotteet korvataan ympäristöystävällisimmillä mutta myös kalliimmilla tuotteilla. Sopimus vähentää lisäksi välillisesti kolmansien osapuolten tuotantoa (esimerkiksi sähkölaitokset, markkinoilta poistuviin tuotteisiin komponentteja toimittaneet yritykset). Jos sopimusta ei olisi, osapuolet eivät olisi siirtyneet tuotannossaan ja markkinoinnissaan ympäristöystävällisempiin tuotteisiin.

Analyysi: Sopimus antaa osapuolille määräysvallan yritysten tuotannon suhteen ja koskee huomattavaa osaa yritysten myynnistä ja kokonaistuotannosta ja vähentää lisäksi kolmansien osapuolten tuotantoa. Tuotevalikoima, joka perustuu osittain tuotteen ympäristöominaisuuksiin, rajoittuu ja hinnat todennäköisesti nousevat. Näin ollen sopimuksella on todennäköisesti 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Viranomaisten mukanaololla ei ole arvioinnin kannalta merkitystä. Uudemmat, ympäristöystävällisemmät tuotteet ovat kuitenkin myös teknisesti edistyneempiä, sillä ne tarjoavat laadullisia tehokkuusetuja, kuten useampia pesuohjelmia, joita kuluttajat voivat käyttää. Pesukoneiden ostajat saavat myös kustannusetuja alhaisempina käyttökustannuksina, sillä veden, sähkön ja pesuaineen kulutus vähenee. Nämä kustannusedut toteutuvat markkinoilla, jotka poikkeavat sopimuksen kohteena olevista markkinoista. Nämä edut voidaan kuitenkin ottaa huomioon, sillä markkinat, joilla kilpailua rajoittavat vaikutukset ja tehokkuusedut syntyvät, liittyvät toisiinsa, ja kuluttajaryhmä, joita rajoitukset ja tehokkuusedut koskevat, on periaatteessa sama. Tehokkuusedut ylittävät kustannusten nousuna ilmenevät kilpailua rajoittavat vaikutukset. Muiden vaihtoehtojen on osoitettu olevan saman nettohyödyn saamisen kannalta epävarmempia eivätkä ne ole yhtä kustannustehokkaita. Osapuolilla on taloudelliset mahdollisuudet käyttää erilaisia teknisiä keinoja valmistaakseen pesukoneita, joilla on sovitut ympäristöominaisuudet, ja kilpailua esiintyy edelleen tuotteen muiden ominaisuuksien suhteen. Näin ollen näyttää siltä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

| 330. | Viranomaisten kannustama standardointi

  Esimerkki 6


  Tilanne: Eräässä ETA-valtiossa on valtion rahoittama pohdintaryhmä tutkinut tiettyjen jalostettujen elintarvikkeiden sisältämän rasvan suositeltavaa määrää. Tämän seurauksena useat suuret kyseisessä ETA-valtiossa toimivat kyseisten jalostettujen elintarvikkeiden valmistajat sopivat toimialajärjestönsä piirissä käytyjen muodollisten keskustelujen jälkeen antavansa suosituksen tuotteiden sisältämästä rasvamäärästä. Yhdessä osapuolten osuus on 70 prosenttia tuotteiden myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Osapuolten aloitetta edistetään pohdintaryhmän rahoittamalla kansallisella mainoskampanjalla, jossa korostetaan jalostettujen elintarvikkeiden suuren rasvapitoisuuden vaaroja.

  Analyysi: Vaikka rasvamäärät ovat suosituksia ja näin ollen vapaaehtoisia, kansallisesta mainoskampanjasta johtuvan laajan julkisuuden seurauksena on todennäköistä, että kaikki kyseisessä ETA-valtiossa jalostettuja elintarvikkeita valmistavat yritykset noudattavat suositeltuja rasvamääriä. Sen vuoksi on todennäköistä, että niistä tulee tosiasiassa rasvan enimmäismääriä kyseisissä elintarvikkeissa. Tämän seurauksena kuluttajien valinnanvara eri tuotemarkkinoilla saattaa supistua. Osapuolet voivat kuitenkin edelleen kilpailla tuotteiden muilla ominaisuuksilla, kuten hinta, koko, laatu, maku, muu ravintosisältö ja suolan määrä, ainesten suhteelliset osuudet ja tuotemerkki. Kaiken lisäksi tuotteiden rasvamääriin kohdistuva kilpailu voi kiristyä, kun osapuolet pyrkivät tarjoamaan mahdollisimman vähärasvaisia tuotteita. Näin ollen on todennäköistä, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. |
| --- | --- |

330.

Viranomaisten kannustama standardointi

Esimerkki 6

Tilanne: Eräässä ETA-valtiossa on valtion rahoittama pohdintaryhmä tutkinut tiettyjen jalostettujen elintarvikkeiden sisältämän rasvan suositeltavaa määrää. Tämän seurauksena useat suuret kyseisessä ETA-valtiossa toimivat kyseisten jalostettujen elintarvikkeiden valmistajat sopivat toimialajärjestönsä piirissä käytyjen muodollisten keskustelujen jälkeen antavansa suosituksen tuotteiden sisältämästä rasvamäärästä. Yhdessä osapuolten osuus on 70 prosenttia tuotteiden myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Osapuolten aloitetta edistetään pohdintaryhmän rahoittamalla kansallisella mainoskampanjalla, jossa korostetaan jalostettujen elintarvikkeiden suuren rasvapitoisuuden vaaroja.

Analyysi: Vaikka rasvamäärät ovat suosituksia ja näin ollen vapaaehtoisia, kansallisesta mainoskampanjasta johtuvan laajan julkisuuden seurauksena on todennäköistä, että kaikki kyseisessä ETA-valtiossa jalostettuja elintarvikkeita valmistavat yritykset noudattavat suositeltuja rasvamääriä. Sen vuoksi on todennäköistä, että niistä tulee tosiasiassa rasvan enimmäismääriä kyseisissä elintarvikkeissa. Tämän seurauksena kuluttajien valinnanvara eri tuotemarkkinoilla saattaa supistua. Osapuolet voivat kuitenkin edelleen kilpailla tuotteiden muilla ominaisuuksilla, kuten hinta, koko, laatu, maku, muu ravintosisältö ja suolan määrä, ainesten suhteelliset osuudet ja tuotemerkki. Kaiken lisäksi tuotteiden rasvamääriin kohdistuva kilpailu voi kiristyä, kun osapuolet pyrkivät tarjoamaan mahdollisimman vähärasvaisia tuotteita. Näin ollen on todennäköistä, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

| 331. | Tuotepakkausten avoin standardointi

  Esimerkki 7


  Tilanne: Erään ETA-valtion kilpailumarkkinoilla toimivat hyvin myyvän kulutustuotteen tärkeimmät valmistajat – sekä muissa ETA-valtioissa toimivat valmistajat ja jakelijat, jotka myyvät tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa (”maahantuojat”) – sopivat tärkeimpien pakkausten toimittajien kanssa, että ne kehittävät ja toteuttavat vapaaehtoisen aloitteen, jonka tarkoituksena on standardoida kyseisessä ETA-valtiossa myytävän tuotteen pakkauskoko ja -muoto. Pakkauskoot ja -materiaalit vaihtelevat suuresti eri ETA-valtioissa. Tämä johtuu siitä, että pakkauksen osuus kokonaistuotantokustannuksista ei ole kovin suuri ja että pakkauksen valmistajille siirtymisestä toisenlaisen pakkauksen valmistamiseen aiheutuvat vaihtokustannukset eivät ole merkittäviä. Kyseiselle pakkaukselle ei ole eurooppalaista standardia eikä sellaista ole myöskään suunnitteilla. Osapuolet ovat tehneet sopimuksen vapaaehtoisesti vastauksena ETA-valtion hallituksen painostukseen täyttää ympäristötavoitteet. Valmistajien ja maahantuojien yhteenlaskettu osuus on 85 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Vapaaehtoisen aloitteen johdosta ETA-valtiossa myytävän tuotteen koko yhdenmukaistuu, pakkausmateriaalin määrä vähenee, tuote vie vähemmän hyllytilaa, kuljetus- ja pakkauskustannukset vähenevät ja tuote on ympäristöystävällisempi, sillä pakkausjätteen määrä vähenee. Myös tuottajien kierrätyskustannukset vähenevät. Standardissa ei määrätä tiettyjen pakkausmateriaalien käytöstä. Valmistajat ja maahantuojat ovat sopineet standardin teknisistä eritelmistä avoimella ja läpinäkyvällä tavalla ja eritelmien luonnos on julkaistu avointa kuulemista varten toimialan verkkosivuilla hyvissä ajoin ennen standardin hyväksymistä. Lopulliset hyväksytyt eritelmät julkaistaan myös toimialajärjestön verkkosivuilla, jotka ovat kaikkien potentiaalisten markkinoille tulijoiden käytettävissä, vaikka ne eivät olisi toimialajärjestön jäseniä.

  Analyysi:: Vaikka sopimus on vapaaehtoinen, on todennäköistä, että standardista tulee tosiasiallinen toimialan käytäntö, sillä osapuolten yhteinen osuus tuotteen markkinoilla on suuri kyseisessä ETA-valtiossa ja hallitus on kehottanut myös vähittäismyyjiä vähentämään pakkausjätteen määrää. Sopimus voisi teoriassa luoda esteitä markkinoille tulolle ja johtaa markkinoilta sulkeviin, kilpailunvastaisiin vaikutuksiin ETA-valtion markkinoilla. Tämä olisi erityisesti riski tuotteen maahantuojien kannalta, joiden on ehkä pakattava tuote uudelleen standardin noudattamiseksi, jotta ne voisivat myydä tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa, jos muissa ETA-valtioissa käytetty pakkauskoko ei ole standardin mukainen. Markkinoille tulolle ei ole todennäköisesti kuitenkaan merkittäviä esteitä eikä markkinoita suljeta, koska a) sopimus on vapaaehtoinen, b) standardista on sovittu suurten maahantuojien kanssa avoimella ja läpinäkyvällä tavalla, c) vaihtokustannukset ovat alhaiset ja d) standardin tekniset vaatimukset ovat uusien markkinoille tulijoiden, maahantuojien ja kaikkien pakkausten toimittajien käytettävissä. Erityisesti on huomattava, että maahantuojat ovat olleet tietoisia pakkauksen mahdollisista muutoksista jo varhaisessa vaiheessa ja niillä on ollut mahdollisuus esittää näkemyksensä standardiluonnosta koskevan avoimen kuulemisen aikana ennen standardin lopullista hyväksymistä. Näin ollen on mahdollista, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuntuvia kilpailua rajoittavia vaikutuksia.
  Joka tapauksessa on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa: i) sopimus tuottaa määrällisiä tehokkuusetuja alhaisempien kuljetus- ja pakkauskustannusten muodossa, ii) kilpailuedellytykset ovat markkinoilla sellaiset, että kustannusten alennukset todennäköisesti siirretään kuluttajille, iii) sopimukseen sisältyvät vain vähimmäisrajoitukset, jotka ovat tarpeen pakkausstandardin toteuttamiseksi, eikä sillä todennäköisesti ole huomattavia markkinoilta sulkemiseen johtavia vaikutuksia ja iv) kilpailu ei häviä merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita. |
| --- | --- |

331.

Tuotepakkausten avoin standardointi

Esimerkki 7

Tilanne: Erään ETA-valtion kilpailumarkkinoilla toimivat hyvin myyvän kulutustuotteen tärkeimmät valmistajat – sekä muissa ETA-valtioissa toimivat valmistajat ja jakelijat, jotka myyvät tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa (”maahantuojat”) – sopivat tärkeimpien pakkausten toimittajien kanssa, että ne kehittävät ja toteuttavat vapaaehtoisen aloitteen, jonka tarkoituksena on standardoida kyseisessä ETA-valtiossa myytävän tuotteen pakkauskoko ja -muoto. Pakkauskoot ja -materiaalit vaihtelevat suuresti eri ETA-valtioissa. Tämä johtuu siitä, että pakkauksen osuus kokonaistuotantokustannuksista ei ole kovin suuri ja että pakkauksen valmistajille siirtymisestä toisenlaisen pakkauksen valmistamiseen aiheutuvat vaihtokustannukset eivät ole merkittäviä. Kyseiselle pakkaukselle ei ole eurooppalaista standardia eikä sellaista ole myöskään suunnitteilla. Osapuolet ovat tehneet sopimuksen vapaaehtoisesti vastauksena ETA-valtion hallituksen painostukseen täyttää ympäristötavoitteet. Valmistajien ja maahantuojien yhteenlaskettu osuus on 85 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Vapaaehtoisen aloitteen johdosta ETA-valtiossa myytävän tuotteen koko yhdenmukaistuu, pakkausmateriaalin määrä vähenee, tuote vie vähemmän hyllytilaa, kuljetus- ja pakkauskustannukset vähenevät ja tuote on ympäristöystävällisempi, sillä pakkausjätteen määrä vähenee. Myös tuottajien kierrätyskustannukset vähenevät. Standardissa ei määrätä tiettyjen pakkausmateriaalien käytöstä. Valmistajat ja maahantuojat ovat sopineet standardin teknisistä eritelmistä avoimella ja läpinäkyvällä tavalla ja eritelmien luonnos on julkaistu avointa kuulemista varten toimialan verkkosivuilla hyvissä ajoin ennen standardin hyväksymistä. Lopulliset hyväksytyt eritelmät julkaistaan myös toimialajärjestön verkkosivuilla, jotka ovat kaikkien potentiaalisten markkinoille tulijoiden käytettävissä, vaikka ne eivät olisi toimialajärjestön jäseniä.

Analyysi:: Vaikka sopimus on vapaaehtoinen, on todennäköistä, että standardista tulee tosiasiallinen toimialan käytäntö, sillä osapuolten yhteinen osuus tuotteen markkinoilla on suuri kyseisessä ETA-valtiossa ja hallitus on kehottanut myös vähittäismyyjiä vähentämään pakkausjätteen määrää. Sopimus voisi teoriassa luoda esteitä markkinoille tulolle ja johtaa markkinoilta sulkeviin, kilpailunvastaisiin vaikutuksiin ETA-valtion markkinoilla. Tämä olisi erityisesti riski tuotteen maahantuojien kannalta, joiden on ehkä pakattava tuote uudelleen standardin noudattamiseksi, jotta ne voisivat myydä tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa, jos muissa ETA-valtioissa käytetty pakkauskoko ei ole standardin mukainen. Markkinoille tulolle ei ole todennäköisesti kuitenkaan merkittäviä esteitä eikä markkinoita suljeta, koska a) sopimus on vapaaehtoinen, b) standardista on sovittu suurten maahantuojien kanssa avoimella ja läpinäkyvällä tavalla, c) vaihtokustannukset ovat alhaiset ja d) standardin tekniset vaatimukset ovat uusien markkinoille tulijoiden, maahantuojien ja kaikkien pakkausten toimittajien käytettävissä. Erityisesti on huomattava, että maahantuojat ovat olleet tietoisia pakkauksen mahdollisista muutoksista jo varhaisessa vaiheessa ja niillä on ollut mahdollisuus esittää näkemyksensä standardiluonnosta koskevan avoimen kuulemisen aikana ennen standardin lopullista hyväksymistä. Näin ollen on mahdollista, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuntuvia kilpailua rajoittavia vaikutuksia.

Joka tapauksessa on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa: i) sopimus tuottaa määrällisiä tehokkuusetuja alhaisempien kuljetus- ja pakkauskustannusten muodossa, ii) kilpailuedellytykset ovat markkinoilla sellaiset, että kustannusten alennukset todennäköisesti siirretään kuluttajille, iii) sopimukseen sisältyvät vain vähimmäisrajoitukset, jotka ovat tarpeen pakkausstandardin toteuttamiseksi, eikä sillä todennäköisesti ole huomattavia markkinoilta sulkemiseen johtavia vaikutuksia ja iv) kilpailu ei häviä merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita.

| 332. | Tuotepakkausten suljettu standardointi

  Esimerkki 8


  Tilanne: Tilanne on sama kuin esimerkissä 7, 331 kohta, lukuun ottamatta sitä, että standardista sopivat vain ETA-valtiossa toimivat hyvin myyvän kulutustuotteen valmistajat (joiden osuus on 65 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa), hyväksytyistä teknisistä eritelmistä ei järjestetty avointa kuulemista (eritelmiin kuuluvat käytettävää pakkausmateriaalia koskevat yksityiskohtaiset standardit) eikä vapaaehtoisen standardin teknisiä eritelmiä julkaista. Tämän johdosta muissa ETA-valtioissa toimivien tuottajien vaihtokustannukset ovat suuremmat kuin kotimaisten tuottajien vaihtokustannukset.

  Analyysi: Kuten esimerkissä 7, 331 kohta, vaikka sopimus on vapaaehtoinen, on hyvin todennäköistä, että siitä tulee käytännössä koko toimialaa koskeva standardi, sillä hallitus kannustaa myös vähittäismyyjiä vähentämään pakkausjätteen määrää ja kotimaisten valmistajien osuus on 65 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Se, että muissa ETA-valtioissa toimivia valmistajia ei kuultu, johti sellaisen standardin hyväksymiseen, jonka johdosta näiden valmistajien vaihtokustannukset ovat suuremmat kuin kotimaisten valmistajien vaihtokustannukset. Tämän vuoksi sopimus saattaa luoda markkinoille tulon esteitä ja johtaa kilpailunvastaisiin vaikutuksiin sulkemalla markkinoilta pakkausten toimittajia, uusia markkinoille tulijoita ja maahantuojia, jotka eivät osallistuneet standardointimenettelyyn. Nämä toimijat joutuvat ehkä pakkaamaan tuotteen uudelleen standardin noudattamiseksi, jotta ne voisivat myydä tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa, jos muissa ETA-valtioissa käytetty pakkauskoko ei ole standardin mukainen.
  Toisin kuin edellä esimerkissä 7, 331 kohta, standardointimenettelyä ei toteutettu avoimella ja läpinäkyvällä tavalla. Erityisesti on huomattava, että uusille markkinoille tulijoille, maahantuojille ja pakkausten toimittajille ei annettu mahdollisuutta kommentoida ehdotettua standardia ja on mahdollista, että ne saivat tiedon standardista vasta myöhäisessä vaiheessa. Tämän vuoksi on mahdollista, että ne eivät voi muuttaa tuotantomenetelmiään tai vaihtaa toimittajiaan nopeasti ja tehokkaasti. Lisäksi uudet markkinoille tulijat, maahantuojat ja pakkausten toimittajat eivät ehkä pysty kilpailemaan, jos standardista ei tiedetä tai jos sitä on vaikea noudattaa. Tältä osin on tärkeää, että standardiin sisältyvät käytettäviä pakkausmateriaaleja koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset, joita maahantuojien ja uusien markkinoille tulijoiden on vaikea noudattaa kuulemismenettelyn ja standardin suljetun luonteen vuoksi. Näin ollen sopimus saattaa rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tähän päätelmään ei vaikuta se, että sopimus tehtiin ETA-valtion hallituksen kanssa sovittujen ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi.
  On epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa. Vaikka sopimus tuottaa samanlaisia määrällisiä tehokkuusetuja kuin edellä esimerkissä 7, 331 kohta, on epätodennäköistä, että standardointisopimuksen suljettu ja yksityinen luonne ja se, että käytettävää pakkausmateriaalia koskevia yksityiskohtaisia standardeja ei julkaista, ovat välttämättömiä sopimukseen liittyvien tehokkuusetujen saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

332.

Tuotepakkausten suljettu standardointi

Esimerkki 8

Tilanne: Tilanne on sama kuin esimerkissä 7, 331 kohta, lukuun ottamatta sitä, että standardista sopivat vain ETA-valtiossa toimivat hyvin myyvän kulutustuotteen valmistajat (joiden osuus on 65 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa), hyväksytyistä teknisistä eritelmistä ei järjestetty avointa kuulemista (eritelmiin kuuluvat käytettävää pakkausmateriaalia koskevat yksityiskohtaiset standardit) eikä vapaaehtoisen standardin teknisiä eritelmiä julkaista. Tämän johdosta muissa ETA-valtioissa toimivien tuottajien vaihtokustannukset ovat suuremmat kuin kotimaisten tuottajien vaihtokustannukset.

Analyysi: Kuten esimerkissä 7, 331 kohta, vaikka sopimus on vapaaehtoinen, on hyvin todennäköistä, että siitä tulee käytännössä koko toimialaa koskeva standardi, sillä hallitus kannustaa myös vähittäismyyjiä vähentämään pakkausjätteen määrää ja kotimaisten valmistajien osuus on 65 prosenttia tuotteen myynnistä kyseisessä ETA-valtiossa. Se, että muissa ETA-valtioissa toimivia valmistajia ei kuultu, johti sellaisen standardin hyväksymiseen, jonka johdosta näiden valmistajien vaihtokustannukset ovat suuremmat kuin kotimaisten valmistajien vaihtokustannukset. Tämän vuoksi sopimus saattaa luoda markkinoille tulon esteitä ja johtaa kilpailunvastaisiin vaikutuksiin sulkemalla markkinoilta pakkausten toimittajia, uusia markkinoille tulijoita ja maahantuojia, jotka eivät osallistuneet standardointimenettelyyn. Nämä toimijat joutuvat ehkä pakkaamaan tuotteen uudelleen standardin noudattamiseksi, jotta ne voisivat myydä tuotetta kyseisessä ETA-valtiossa, jos muissa ETA-valtioissa käytetty pakkauskoko ei ole standardin mukainen.

Toisin kuin edellä esimerkissä 7, 331 kohta, standardointimenettelyä ei toteutettu avoimella ja läpinäkyvällä tavalla. Erityisesti on huomattava, että uusille markkinoille tulijoille, maahantuojille ja pakkausten toimittajille ei annettu mahdollisuutta kommentoida ehdotettua standardia ja on mahdollista, että ne saivat tiedon standardista vasta myöhäisessä vaiheessa. Tämän vuoksi on mahdollista, että ne eivät voi muuttaa tuotantomenetelmiään tai vaihtaa toimittajiaan nopeasti ja tehokkaasti. Lisäksi uudet markkinoille tulijat, maahantuojat ja pakkausten toimittajat eivät ehkä pysty kilpailemaan, jos standardista ei tiedetä tai jos sitä on vaikea noudattaa. Tältä osin on tärkeää, että standardiin sisältyvät käytettäviä pakkausmateriaaleja koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset, joita maahantuojien ja uusien markkinoille tulijoiden on vaikea noudattaa kuulemismenettelyn ja standardin suljetun luonteen vuoksi. Näin ollen sopimus saattaa rajoittaa kilpailua 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tähän päätelmään ei vaikuta se, että sopimus tehtiin ETA-valtion hallituksen kanssa sovittujen ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi.

On epätodennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa. Vaikka sopimus tuottaa samanlaisia määrällisiä tehokkuusetuja kuin edellä esimerkissä 7, 331 kohta, on epätodennäköistä, että standardointisopimuksen suljettu ja yksityinen luonne ja se, että käytettävää pakkausmateriaalia koskevia yksityiskohtaisia standardeja ei julkaista, ovat välttämättömiä sopimukseen liittyvien tehokkuusetujen saavuttamiseksi.

| 333. | Loppukuluttajien kanssa tehtäviin sopimuksiin sisältyvät ei-sitovat ja avoimet vakioehdot

  Esimerkki 9


  Tilanne: Sähkönjakelijoiden toimialajärjestö laatii ei-sitovat vakioehdot, joita sovelletaan toimitettaessa sähköä loppukäyttäjille. Vakioehdot laaditaan läpinäkyvällä ja syrjimättömällä tavalla. Vakioehdot kattavat sellaiset seikat kuin kulutuspaikan määrittäminen, liityntäpisteen sijainti ja liitynnän volttimäärä, palvelun luotettavuutta koskevat säännöt sekä sopimuspuolten välisten maksujen selvitysmenettely (esimerkiksi mitä tapahtuu, jos asiakas ei toimita mittarilukemia). Vakioehdot eivät kata hintoihin liittyviä seikkoja, toisin sanoen niissä ei ole tietoja suositushinnoista eikä muita hintoja koskevia lausekkeita. Kaikki alan yritykset voivat käyttää vakioehtoja vapaasti kuten haluavat. Noin 80 prosenttia kyseisillä markkinoilla loppukäyttäjien kanssa tehdyistä sopimuksista perustuu vakioehtoihin.

  Analyysi: Näillä vakioehdoilla ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka niistä tulisikin käytäntö toimialalla, niillä ei näytä olevan tuntuvaa kielteistä vaikutusta tuotteen hintaan tai laatuun taikka tuotevalikoimaan. |
| --- | --- |

333.

Loppukuluttajien kanssa tehtäviin sopimuksiin sisältyvät ei-sitovat ja avoimet vakioehdot

Esimerkki 9

Tilanne: Sähkönjakelijoiden toimialajärjestö laatii ei-sitovat vakioehdot, joita sovelletaan toimitettaessa sähköä loppukäyttäjille. Vakioehdot laaditaan läpinäkyvällä ja syrjimättömällä tavalla. Vakioehdot kattavat sellaiset seikat kuin kulutuspaikan määrittäminen, liityntäpisteen sijainti ja liitynnän volttimäärä, palvelun luotettavuutta koskevat säännöt sekä sopimuspuolten välisten maksujen selvitysmenettely (esimerkiksi mitä tapahtuu, jos asiakas ei toimita mittarilukemia). Vakioehdot eivät kata hintoihin liittyviä seikkoja, toisin sanoen niissä ei ole tietoja suositushinnoista eikä muita hintoja koskevia lausekkeita. Kaikki alan yritykset voivat käyttää vakioehtoja vapaasti kuten haluavat. Noin 80 prosenttia kyseisillä markkinoilla loppukäyttäjien kanssa tehdyistä sopimuksista perustuu vakioehtoihin.

Analyysi: Näillä vakioehdoilla ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka niistä tulisikin käytäntö toimialalla, niillä ei näytä olevan tuntuvaa kielteistä vaikutusta tuotteen hintaan tai laatuun taikka tuotevalikoimaan.

| 334. | Yritysten välisissä sopimuksissa käytetyt vakioehdot

  Esimerkki 10


  Tilanne: Tietyn ETA-valtion rakennusyritykset päättävät laatia ei-sitovat ja avoimet vakioehdot, joita urakoitsija käyttää tehdessään asiakkaalle tarjouksen rakennustyöstä. Lisäksi yritykset laativat tarjouslomakkeen, jossa on rakennushankkeisiin soveltuvat ehdot. Yhdessä asiakirjat muodostavat rakennussopimuksen. Lausekkeet kattavat sellaiset seikat kuin sopimuksen laatiminen, urakoitsijan ja asiakkaan yleiset velvollisuudet sekä maksuehdot, jotka eivät liity hintaan (esimerkiksi lauseke urakoitsijan oikeudesta ilmoittaa töiden keskeyttämisestä maksulaiminlyönnin vuoksi), vakuutukset, hankkeen kesto, luovutus ja puutteet, vastuurajoitukset, sopimuksen irtisanominen jne. Lausekkeet kattavat sellaiset seikat kuin sopimuksen laatiminen, urakoitsijan ja asiakkaan yleiset velvollisuudet sekä maksuehdot, jotka eivät liity hintaan (esimerkiksi lauseke urakoitsijan oikeudesta ilmoittaa töiden keskeyttämisestä maksulaiminlyönnin vuoksi), vakuutukset, hankkeen kesto, luovutus ja puutteet, vastuurajoitukset, sopimuksen irtisanominen jne. Toisin kuin esimerkissä 9, 333 kohta, näitä vakioehtoja käytettäisiin paljon yritysten välillä (toinen toimii tuotantoketjun alkupäässä, toinen sen loppupäässä).

  Analyysi: Näillä vakioehdoilla ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Ne eivät yleensä rajoita merkittävästi asiakkaan mahdollisuuksia valita lopputuotetta, nimittäin rakennustyötä. Muut kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät näytä todennäköisiltä. Itse asiassa monet edellä mainituista lausekkeista (luovutus ja puutteet, sopimuksen irtisanominen) kuuluvat usein lainsäädännön piiriin. |
| --- | --- |

334.

Yritysten välisissä sopimuksissa käytetyt vakioehdot

Esimerkki 10

Tilanne: Tietyn ETA-valtion rakennusyritykset päättävät laatia ei-sitovat ja avoimet vakioehdot, joita urakoitsija käyttää tehdessään asiakkaalle tarjouksen rakennustyöstä. Lisäksi yritykset laativat tarjouslomakkeen, jossa on rakennushankkeisiin soveltuvat ehdot. Yhdessä asiakirjat muodostavat rakennussopimuksen. Lausekkeet kattavat sellaiset seikat kuin sopimuksen laatiminen, urakoitsijan ja asiakkaan yleiset velvollisuudet sekä maksuehdot, jotka eivät liity hintaan (esimerkiksi lauseke urakoitsijan oikeudesta ilmoittaa töiden keskeyttämisestä maksulaiminlyönnin vuoksi), vakuutukset, hankkeen kesto, luovutus ja puutteet, vastuurajoitukset, sopimuksen irtisanominen jne. Lausekkeet kattavat sellaiset seikat kuin sopimuksen laatiminen, urakoitsijan ja asiakkaan yleiset velvollisuudet sekä maksuehdot, jotka eivät liity hintaan (esimerkiksi lauseke urakoitsijan oikeudesta ilmoittaa töiden keskeyttämisestä maksulaiminlyönnin vuoksi), vakuutukset, hankkeen kesto, luovutus ja puutteet, vastuurajoitukset, sopimuksen irtisanominen jne. Toisin kuin esimerkissä 9, 333 kohta, näitä vakioehtoja käytettäisiin paljon yritysten välillä (toinen toimii tuotantoketjun alkupäässä, toinen sen loppupäässä).

Analyysi: Näillä vakioehdoilla ei todennäköisesti ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Ne eivät yleensä rajoita merkittävästi asiakkaan mahdollisuuksia valita lopputuotetta, nimittäin rakennustyötä. Muut kilpailua rajoittavat vaikutukset eivät näytä todennäköisiltä. Itse asiassa monet edellä mainituista lausekkeista (luovutus ja puutteet, sopimuksen irtisanominen) kuuluvat usein lainsäädännön piiriin.

| 335. | Vakioehdot, jotka helpottavat eri yritysten tuotteiden vertailua

  Esimerkki 11


  Tilanne: Vakuutusalan kansallinen järjestö levittää ei-sitovia vakioehtoja, joita on tarkoitus käyttää kotivakuutuksissa. Ehdoissa ei ole mainintaa vakuutusmaksujen tasosta, vakuutusmäärästä tai vakuutetun omavastuusta. Niissä ei määrätä kattavasta vakuutuksesta, johon sisältyisivät riskit, jotka eivät kohdistu samanaikaisesti merkittävään määrään vakuutettuja, eikä niissä vaadita vakuutettuja hankkimaan eri riskejä koskevat vakuutukset samalta vakuutusyhtiöltä. Vaikka suurin osa vakuutusyhtiöistä käyttää vakioehtoja, kaikki niiden sopimukset eivät sisällä samoja ehtoja, sillä sopimusehtoja mukautetaan asiakkaan tarpeisiin eikä kuluttajille tarjottavia vakuutustuotteita todellisuudessa standardoida. Vakioehtojen ansiosta kuluttajat ja kuluttajajärjestöt voivat vertailla eri vakuutusyhtiöiden tarjoamia vakuutussopimuksia. Kuluttajajärjestö osallistuu sopimusten vakioehtojen laatimiseen. Vakioehdot ovat uusien markkinoille tulijoiden käytettävissä syrjimättömällä tavalla.

  Analyysi: Vakioehdot liittyvät lopullisen vakuutustuotteen laatimiseen. Jos markkinaolosuhteet ja muut tekijät osoittaisivat, että tuotevalikoima saattaisi rajoittua sen vuoksi, että vakuutusyhtiöt käyttävät kyseisiä vakioehtoja, on todennäköistä, että tehokkuusedut, kuten kuluttajien mahdollisuus vertailla helpommin vakuutusyhtiöiden tarjoamia ehtoja, ovat tätä mahdollista vaikutusta suurempia. Tällainen vertailu helpottaa vakuutusyhtiön vaihtamista ja parantaa siten kilpailua. Lisäksi vakuutusyhtiön vaihtaminen ja kilpailijoiden tulo markkinoille hyödyttävät kuluttajia. Se, että kuluttajajärjestö on osallistunut prosessiin, voi tietyissä tapauksissa lisätä todennäköisyyttä sellaisten tehokkuusetujen siirtymisestä kuluttajille, jotka eivät automaattisesti hyödytä kuluttajia. On myös luultavaa, että vakioehdot alentavat liiketoimikustannuksia ja että eri maantieteellisillä ja/tai tuotemarkkinoilla toimivien vakuutusyhtiöiden on helpompi tulla markkinoille. Rajoitukset eivät myöskään näytä menevän pitemmälle kuin mitä tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää eikä kilpailua poisteta. Näin ollen on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

335.

Vakioehdot, jotka helpottavat eri yritysten tuotteiden vertailua

Esimerkki 11

Tilanne: Vakuutusalan kansallinen järjestö levittää ei-sitovia vakioehtoja, joita on tarkoitus käyttää kotivakuutuksissa. Ehdoissa ei ole mainintaa vakuutusmaksujen tasosta, vakuutusmäärästä tai vakuutetun omavastuusta. Niissä ei määrätä kattavasta vakuutuksesta, johon sisältyisivät riskit, jotka eivät kohdistu samanaikaisesti merkittävään määrään vakuutettuja, eikä niissä vaadita vakuutettuja hankkimaan eri riskejä koskevat vakuutukset samalta vakuutusyhtiöltä. Vaikka suurin osa vakuutusyhtiöistä käyttää vakioehtoja, kaikki niiden sopimukset eivät sisällä samoja ehtoja, sillä sopimusehtoja mukautetaan asiakkaan tarpeisiin eikä kuluttajille tarjottavia vakuutustuotteita todellisuudessa standardoida. Vakioehtojen ansiosta kuluttajat ja kuluttajajärjestöt voivat vertailla eri vakuutusyhtiöiden tarjoamia vakuutussopimuksia. Kuluttajajärjestö osallistuu sopimusten vakioehtojen laatimiseen. Vakioehdot ovat uusien markkinoille tulijoiden käytettävissä syrjimättömällä tavalla.

Analyysi: Vakioehdot liittyvät lopullisen vakuutustuotteen laatimiseen. Jos markkinaolosuhteet ja muut tekijät osoittaisivat, että tuotevalikoima saattaisi rajoittua sen vuoksi, että vakuutusyhtiöt käyttävät kyseisiä vakioehtoja, on todennäköistä, että tehokkuusedut, kuten kuluttajien mahdollisuus vertailla helpommin vakuutusyhtiöiden tarjoamia ehtoja, ovat tätä mahdollista vaikutusta suurempia. Tällainen vertailu helpottaa vakuutusyhtiön vaihtamista ja parantaa siten kilpailua. Lisäksi vakuutusyhtiön vaihtaminen ja kilpailijoiden tulo markkinoille hyödyttävät kuluttajia. Se, että kuluttajajärjestö on osallistunut prosessiin, voi tietyissä tapauksissa lisätä todennäköisyyttä sellaisten tehokkuusetujen siirtymisestä kuluttajille, jotka eivät automaattisesti hyödytä kuluttajia. On myös luultavaa, että vakioehdot alentavat liiketoimikustannuksia ja että eri maantieteellisillä ja/tai tuotemarkkinoilla toimivien vakuutusyhtiöiden on helpompi tulla markkinoille. Rajoitukset eivät myöskään näytä menevän pitemmälle kuin mitä tehokkuusetujen saavuttaminen edellyttää eikä kilpailua poisteta. Näin ollen on todennäköistä, että 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.

---

(1)  EUVL C 11, 14.1.2011, s. 1.

(2)  Sopimus Euroopan talousalueesta (EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3).

(3)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1, sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevaan 1 kohtaan päätöksellä N:o 78/2004 (EUVL L 219, 19.6.2004, s. 13, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 32, 19.6.2004, s. 1).

(4)  Katso sulautuma-asetuksen 3 artiklan 4 kohta. Arvioidessaan, onko kyse kaiken toiminnan hoitavasta yhteisyrityksestä, EFTAn valvontaviranomainen tarkastelee sitä, toimiiko yhteisyritys riippumattomasti. Tämä ei merkitse sitä, että se voi tehdä strategiset päätöksensä emoyhtiöistään riippumattomasti (ks. komission konsolidoitu tiedonanto toimivaltakysymyksistä, annettu yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 mukaisesti, EUVL C 95, 16.4.2008, s. 1, 91–109 kohta). On myös muistettava, että siinä tapauksessa, että sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitetun keskittymän muodostavan yhteisyrityksen perustamisen tarkoituksena tai vaikutuksena on itsenäisinä pysyvien yritysten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittaminen, kyseistä yhteensovittamista arvioidaan ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaan (ks. sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohta).

(5)  EUVL L 335, 18.12.2010, s. 36, sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevaan 8 kohtaan päätöksellä N:o 113/2000 (EYVL L 52, 22.2.2001, s. 38, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 9, 22.2.2001, s. 5).

(6)  EUVL L 335, 18.12.2010, s. 43, sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevaan 6 kohtaan päätöksellä N:o 113/2000 (EYVL L 52, 22.2.2001, s. 38, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 9, 22.2.2001, s. 5).

(7)  Se, mikä katsotaan ”lyhyeksi ajaksi”, riippuu tarkasteltavaan asiaan liittyvistä tosiseikoista, asian oikeudellisesta ja taloudellisesta yhteydestä ja erityisesti siitä, onko kyseinen yritys sopimuspuoli vai kolmas osapuoli. Kun arvioidaan sitä, olisiko sopimuksen osapuoli katsottava toisen sopimuspuolen mahdolliseksi kilpailijaksi, EFTAn valvontaviranomainen pitää yleensä pitempää ajanjaksoa ”lyhyenä aikana” kuin toisessa tapauksessa eli kun analysoidaan sitä, voiko kolmas osapuoli rajoittaa sopimuspuolten kilpailukäyttäytymistä. Kolmannen osapuolen katsominen mahdolliseksi kilpailijaksi edellyttää sitä, että markkinoille tulo tapahtuu riittävän nopeasti, jotta mahdollisen markkinoille tulon uhka rajoittaa osapuolten ja muiden markkinatoimijoiden käyttäytymistä. Näistä syistä T&K-sopimuksia ja erikoistumissopimuksia koskevissa ryhmäpoikkeuksissa ”lyhyeksi ajaksi” katsotaan enintään kolmen vuoden pituinen ajanjakso.

(8)  EYVL L 200, 16.7.1998, s. 46, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 28, 16.7.1998, s. 3; ks. myös XIII kilpailupolitiikkaa koskeva komission kertomus, 55 kohta, ja komission päätös asiassa IV/32.009, Elopak / Metal Box-Odin, EYVL L 209, 8.8.1990, s. 15.

(9)  Ks. esimerkiksi asia C-73/95, Viho (Kok. 1996, s. I-5457, 51 kohta). Kun on kyse emoyhtiön kokonaan omistamista tytäryhtiöistä, voidaan olettaa, että emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa tytäryhtiössä; ks. esimerkiksi asia 107/82, AEG (Kok. 1983, s. 3151, 50 kohta); asia C-286/98 P, Stora (Kok. 2000, s. I-9925, 29 kohta); tai asia C-97/08 P, Akzo (Kok. 2009, s. I-8237, 60 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(10)  EUVL L 102, 23.4.2010, s. 1, sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevaan 2 kohtaan päätöksellä N:o 18/2000 (EYVL L 103, 12.4.2001, s. 36, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 20, 12.4.2001, s. 179).

(11)  Annettu 15. joulukuuta 2010; ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa. Saatavilla osoitteessa http://www.eftasurv.int/competition/notices-and-guidelines/

(12)  Näin ei ole silloin, kun kilpailijat tekevät sellaisen vertikaalisen sopimuksen, joka ei ole vastavuoroinen, ja i) toimittaja on tavaroiden valmistaja ja jakelija, ja ostaja on vain tavaroiden jakelija eikä kilpaileva yritys valmistusportaalla tai ii) toimittaja on palvelujen tarjoaja useilla kaupan portailla, mutta ostaja tarjoaa tavaroita tai palveluja vähittäisportaassa eikä ole kilpaileva yritys sillä kaupan portaalla, jolta se ostaa sopimuspalvelut. Tällaisia sopimuksia arvioidaan ainoastaan vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen ja suuntaviivojen nojalla (ks. vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 2 artiklan 4 kohta).

(13)  On syytä huomata, että tämä koskee ainoastaan näiden suuntaviivojen eri lukujen välistä suhdetta, ei eri ryhmäpoikkeusten välistä suhdetta. Ryhmäpoikkeuksen soveltamisala määritellään sitä koskevissa säännöksissä.

(14)  Ks. asia T-51/89, Tetra Pak I (Kok. 1990, s. II-309, 25 kohta ja sitä seuraavat kohdat), sekä ”Ohjeita komission ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista sovellettaessa EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa yritysten määräävän aseman väärinkäyttöön perustuvaan markkinoiden sulkemiseen”, EUVL C 45, 24.2.2009, s. 7 (”102 artiklaa koskevat ohjeet”).

(15)  EYVL C 266, 31.10.2002, s. 1, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 55, 31.10.2002, s. 1. Näihin suuntaviivoihin ei sisälly erillistä ”ympäristösopimuksia” koskevaa lukua kuten aikaisempiin suuntaviivoihin. Ympäristöalan standardointia, jota ympäristösopimuksia koskeva luku pääasiassa koski, on asianmukaisempaa käsitellä näiden suuntaviivojen standardointia koskevassa luvussa. Yleensä ottaen ympäristösopimuksia on niiden aiheuttamista kilpailuongelmista riippuen arvioitava näiden suuntaviivojen asianmukaisen luvun perusteella, joka voi olla T&K-sopimuksia, tuotantosopimuksia, markkinoille saattamista koskevia sopimuksia tai standardointisopimuksia koskeva luku.

(16)  ETA-sopimuksen osaksi ei ole otettu mitään säädöstä, joka vastaisi tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24 päivänä heinäkuuta 2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1184/2006 (EUVL L 214, 4.8.2006, s. 7). Tuotevalikoima, joihin ETA:n kilpailusääntöjä sovelletaan, on määritelty ETA-sopimuksen 8 artiklan 3 kohdassa ja sen pöytäkirjassa 3.

(17)  ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 10 kohdassa tarkoitettu säädös (neuvoston asetus (EY) N:o 169/2009, annettu 26 päivänä helmikuuta 2009 (EUVL L 61, 5.3.2009, s. 1)), kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen (otettu osaksi ETA-sopimusta päätöksellä N:o 130/2010 (EUVL L 85, 31.3.2011, s. 14, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 17, 31.3.2011, s. 4); liitteessä XIV olevassa 11 c kohdassa tarkoitettu säädös (neuvoston asetus (EY) N:o 906/2009, annettu 28 päivänä syyskuuta 2009 (EUVL L 256, 29.9.2009, s. 31)) ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta linjaliikennettä harjoittavien varustamoiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (konsortiot) (otettu osaksi ETA-sopimusta päätöksellä N:o 51/2010 (EUVL L 181, 15.7.2010, s. 19, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 37, 15.7.2010, s. 25); liitteessä XIV olevassa 11 c kohdassa aikaisemmin tarkoitettu säädös (komission asetus (EY) N:o 823/2000, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000, (EUVL L 100, 20.4.2000, s. 24)), ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta linjaliikennettä harjoittavien varustamoiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (konsortiot) (otettu osaksi ETA-sopimusta päätöksellä N:o 49/2000 (EYVL L 237, 21.9.2000, s. 60), ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 42, 21.9.2000, s. 3). Suuntaviivat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta meriliikennepalveluihin (annettu 16 päivänä joulukuuta 2009. Ei vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai sen ETA-täydennysosassa. Saatavilla osoitteessa http://www.eftasurv.int/competition/notices-and-guidelines/).

(18)  ETA-sopimuksen liitteessä XIV olevassa 15 b kohdassa tarkoitettu säädös (komission asetus (EU) N:o 267/2010, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2010 (EUVL L 83, 31.3.2010, s. 1)), ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (otettu osaksi ETA-sopimusta päätöksellä N:o 52/2010 (EUVL L 181, 15.7.2010, s. 20, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 37, 15.7.2010, s. 27).

(19)  EUVL C 208, 6.9.2007, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 42, 6.9.2007, s. 1.

(20)  ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sekä todelliset että mahdolliset kilpailunvastaiset vaikutukset; ks. SEUT-sopimuksen 101 artiklan 1 kohdan osalta esim. asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 77 kohta); asia C-238/05, Asnef-Equifax (Kok. 2006, s. I-11125, 50 kohta).

(21)  Ks. yhdistetyt asiat C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P, GlaxoSmithKline Services (Kok. 2009, s. I-9291, 95 kohta).

(22)  Ks. asia T-65/98, Van den Bergh Foods (Kok. 2003, s. II-4653, 107 kohta); asia T-112/99, Métropole télévision (M6) ym. (Kok. 2001, s. II-2459, 74 kohta); asia T-328/03, O2 (Kok. 2006, s. II-1231, 69 kohta ja sitä seuraavat kohdat), jossa unionin yleinen tuomioistuin totesi, että kilpailunrajoituksen kilpailua edistävien ja sitä estävien vaikutusten kartoittaminen on suoritettava yksinomaan 101 artiklan 3 kohdan tarkoissa puitteissa.

(23)  Ks. asiassa C-280/08 P, Deutsche Telekom, 14 päivänä lokakuuta 2010 annettu tuomio, ei vielä julkaistu, 82 kohta ja siinä viitattu oikeuskäytäntö.

(24)  Ks. asia C-198/01, CIF (Kok. 2003, s. I-8055, 56–58 kohta); yhdistetyt asiat T-217/03 ja T-245/03, Ranskalainen naudanliha (Kok. 2006, s. II-4987, 92 kohta); asia T-7/92, Asia Motor France II (Kok. 1993, s. II-669, 71 kohta); ja asia T-148/89, Tréfilunion (Kok. 1995, s. II-1063, 118 kohta).

(25)  Ks. asia C-280/08 P, Deutsche Telekom, ei vielä julkaistu, 80–81 kohta. Tätä mahdollisuutta on tulkittu kapea-alaisesti. Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat 209-215 ja 218/78, Van Landewyck (Kok. 1980, s. 3125, 130–134 kohta); yhdistetyt asiat 240, 241, 242, 261, 262, 268 ja 269/82, Stichting Sigarettenindustrie (Kok. 1985, s. 3831, 27–29 kohta); ja yhdistetyt asiat C-359/95 P ja C-379/95 P, Ladbroke Racing (Kok. 1997, s. I-6265, 33 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(26)  Ainakin siihen asti kunnes on tehty päätös olla soveltamatta kansallista lainsäädäntöä ja kyseinen päätös on tullut lopulliseksi; ks. asia C-198/01, CIF (Kok. 2003, s. I-8055, 54 kohta ja sitä seuraavat kohdat);

(27)  Näissä suuntaviivoissa käsite ”kilpailun rajoittaminen” sisältää myös kilpailun estämisen ja vääristämisen.

(28)  Ks. esimerkiksi asia C-209/07, BIDS (Kok. 2008, s. I-8637, 17 kohta).

(29)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P, GlaxoSmithKline Services (Kok. 2009, s. I-9291, 55 kohta); asia C-209/07, BIDS (Kok. 2008, s. I-8637, 16 kohta); asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 29 kohta ja sitä seuraavat kohdat; asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 77 kohta);

(30)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P, GlaxoSmithKline Services (Kok. 2009, s. I-9291, 58 kohta); asia C-209/07, BIDS (Kok. 2008, s. I-8637, 15 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(31)  Ks. asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 88 kohta); asia C-238/05, Asnef-Equifax (Kok. 2006, s. I-11125, 51 kohta).

(32)  Ks. yleisten suuntaviivojen 18 kohta.

(33)  EUVL C 67, 20.3.2003, s. 20, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 15, 20.3.2003, s. 11.

(34)  Jos osapuolia on enemmän kuin kaksi, kaikkien yhteistyötä tekevien kilpailijoiden kollektiivisen markkinaosuuden on oltava merkittävästi suurempi kuin suurimman mukana olevan kilpailijan markkinaosuus.

(35)  Markkinaosuuksien laskentaa käsitellään myös markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa, 54–55 kohta.

(36)  Ks. myös ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 21 olevassa 3 kohdassa tarkoitetun säädöksen 2 artikla (neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1) (sisällytetty ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 21 olevaan 3 kohtaan päätöksellä N:o 130/2004 (EUVL L 64, 10.3.2005, s. 57, ja EUVL:n ETA-täydennysosa N:o 12, 10.3.2006, s. 42).

(37)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P, GlaxoSmithKline Services (Kok. 2009, s. I-9291, 93–95 kohta);

(38)  Kuluttajan käsitettä käsitellään tarkemmin yleisten suuntaviivojen 84 kohdassa.

(39)  T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus.

(40)  Erikoistumissopimuksia koskeva ryhmäpoikkeus.

(41)  Informaation epäsymmetrisyyttä koskeva talouden teoria käsittelee tilanteita, joissa toisella liiketoimen päätöksentekijällä on enemmän tietoa kuin toisella.

(42)  Ks. asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 88 kohta).

(43)  Ks. esimerkiksi asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 26 kohta); yhdistetyt asiat C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 ja C-125/85–C-129/85, Wood Pulp (Kok. 1993, s. I-1307, 63 kohta).

(44)  Ks. asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 86 kohta).

(45)  Asia C-7/95 P, John Deere (Kok. 1998, s. I-3111, 87 kohta).

(46)  Ks. yhdistetyt asiat 40–48, 50, 54–56, 111, 113 ja 114/73, Suiker Unie (Kok. 1975, s. 1663, 173 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(47)  Markkinoilla syntyy strategista epävarmuutta, koska on olemassa useita mahdollisia kilpailunvastaisia lopputuloksia ja koska yritykset eivät pysty huomioimaan kaikkia kilpailijoidensa ja markkinoille tulijoiden aikaisempia ja nykyisiä toimia.

(48)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat T-25/95, T-26/95, T-30/95, T-31/95, T-32/95, T-34/95, T-35/95, T-36/95, T-37/95, T-38/95, T-39/95, T-42/95, T-43/95, T-44/95, T-45/95, T-46/95, T-48/95, T-50/95, T-51/95, T-52/95, T-53/95, T-54/95, T-55/95, T-56/95, T-57/95, T-58/95, T-59/95, T-60/95, T-61/95, T-62/95, T-63/95, T-64/95, T-65/95, T-68/95, T-69/95, T-70/95, T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 ja T-104/95, Cimenteries (Kok. 2000, s. II-491, 1849 kohta: ”[...] yhdenmukaistetun menettelytavan käsite tosiasiassa edellyttää vastavuoroisten yhteyksien olemassaoloa [...]. Tämä edellytys täyttyy silloin kun kilpailija pyytää toista ilmaisemaan itselleen omat suunnitelmansa tai tulevan toimintansa markkinoilla tai ainakin hyväksyy tällaisen ilmaisemisen”.

(49)  Ks. julkisasiamies Juliane Kokottin ratkaisuehdotus, asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 54 kohta).

(50)  Ks. asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 59 kohta): ”Ei kuitenkaan ole pois suljettua, että kulloisenkin markkinarakenteen mukaisesti pääasiassa kyseessä olevan kaltainen yksi ainoa yhteydenotto voi periaatteessa riittää siihen, että kyseiset yritykset yhdenmukaistavat markkinakäyttäytymistään ja pääsevät näin käytännön yhteistyöhön, jolla korvataan kilpailu ja siihen sisältyvät riskit”.

(51)  Ks. yhdistetyt asiat T-202/98, T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle ym. v. komissio (Kok. 2001, s. II-2035, 54 kohta).

(52)  Ks. asia C-199/92 P, Hüls (Kok. 1999, s. I-4287, 162 kohta); asia C-49/92 P, AnicPartezipazioni (Kok. 1999, s. I-4125, 121 kohta).

(53)  Tämä ei kuitenkaan kata tilanteita, joissa ilmoituksessa kehotetaan yhteistyöhön.

(54)  Ilmaisu ”keskeiset kilpailuongelmat” merkitsee sitä, että seuraava kilpailuongelmien kuvaus ei ole tyhjentävä.

(55)  Vertikaalisiin sopimuksiin liittyviä markkinoilta sulkemista koskevia ongelmia käsitellään vertikaalisia rajoituksia koskevien suuntaviivojen 100 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa.

(56)  Ks. esimerkiksi yhdistetyt asiat C-501/06 P, C-513/06 P, C-515/06 P ja C-519/06 P, GlaxoSmithKline Services (Kok. 2009, s. I-9291, 58 kohta); asia C-209/07, BIDS (Kok. 2008, s. I-8637, 15 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(57)  Ks. myös yleisten suuntaviivojen 22 kohta.

(58)  Suunniteltuja tulevia määriä koskeviin tietoihin voisivat sisältyä esimerkiksi suunnitellut tulevat myyntimäärät, markkinaosuudet, alueet ja myyntimäärät tietyille kuluttajaryhmille.

(59)  ”Suunniteltujen tulevien hintojen” käsitettä havainnollistetaan esimerkissä 1. Erityistilanteissa, joissa yritykset ovat täydellisesti sitoutuneet myymään tulevaisuudessa hinnoilla, jotka ne ovat aikaisemmin ilmoittaneet yleisölle (eli ne eivät voi tarkistaa hintoja), tällaista tulevien yksilöityjen hintojen tai määrien ilmoittamista julkisesti ei katsottaisi aikomukseksi eikä sen tarkoituksena näin ollen tavallisesti katsottaisi olevan kilpailun rajoittaminen. Tämä olisi mahdollista esimerkiksi siitä syystä, että yritysten ja asiakkaiden välinen vuorovaikutus on toistuvaa ja niiden välillä on erityinen suhde, koska asiakkaiden on esimerkiksi tärkeää tietää tulevat hinnat etukäteen tai koska ne voivat jo ottaa vastaan ennakkotilauksia näillä hinnoilla. Tämä johtuu siitä, että näissä tilanteissa tietojenvaihto olisi kalliimpi tapa päästä kilpailunvastaiseen lopputulokseen markkinoilla kuin tulevia aikomuksia koskevien tietojen vaihtaminen, ja se tehtäisiin todennäköisemmin kilpailua edistävistä syistä. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että asiakkaille annetut hintasitoumukset olisivat yleensä kilpailua edistäviä. Ne voisivat päinvastoin rajoittaa mahdollisuutta poiketa kilpailunvastaisesta lopputuloksesta ja siten tehdä siitä vakaamman.

(60)  Tämä ei vaikuta siihen, että suunniteltujen hintojen ilmoittaminen julkisesti voi johtaa tehokkuusetuihin ja että tällaisen tietojenvaihdon osapuolilla olisi mahdollisuus vedota 53 artiklan 3 kohtaan.

(61)  Asia C-7/95 P, John Deere v. komissio (Kok. 1998, s. I-3111, 76 kohta).

(62)  Tietojenvaihto voi rajoittaa kilpailua samalla tavoin kuin sulautuma, jos se johtaa tehokkaampaan, vakaampaan tai todennäköisempään yhteensovittamiseen markkinoilla. Ks. asia C-413/06 P, Sony (Kok. 2008, s. I-4951, 123 kohta), jossa unionin tuomioistuin vahvisti yleisen tuomioistuimen asiassa T-342/99, Airtours (Kok. 2002, s. II-2585, 62 kohta) määrittämät perusteet.

(63)  Asia C-238/05, Asnef-Equifax (Kok. 2006, s. I-11125, 54 kohta).

(64)  On syytä huomata, että 78–85 kohdassa ei esitetä täydellistä luetteloa merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteistä. Voi olla myös muita markkinoiden ominaispiirteitä, jotka ovat tärkeitä tietojenvaihdon kannalta tietyissä tapauksissa.

(65)  Ks. asia T-35/92, John Deere v. komissio (Kok. 1994, s. II-957, 78 kohta).

(66)  Ks. komission päätös asioissa IV/31.370 ja IV/31.446 – UK Agricultural Tractor Registration Exchange (EYVL L 68, 13.3.1992, s. 19, 51 kohta); ja asia T-35/92, John Deere v. komissio (Kok. 1994, s. II-957, 78 kohta). On syytä huomata, että absoluuttisen vakauden luominen tai kovan kilpailun poistaminen ei ole välttämätöntä.

(67)  T&K-sopimuksen puitteissa harjoitettuun tietojenvaihtoon, joka ei ylitä sitä mikä on välttämätöntä sopimuksen täytäntöönpanolle, voidaan soveltaa T&K-sopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa säädettyä 25 prosentin safe harbour -raja-arvoa. Erikoistumissopimuksia koskevassa ryhmäpoikkeuksessa säädetään 20 prosentin suuruisesta safe harbour -raja-arvosta.

(68)  Historiallisia tietoja voidaan myös käyttää apuna, kun toimialajärjestö valmistelee panostaan julkisen politiikan tarkistukseen tai analyysiaan julkisen politiikan tarkistuksesta.

(69)  Esimerkiksi Euroopan komissio on aikaisemmissa asioissa katsonut sellaisten yksilöityjen tietojen, jotka ovat yli vuoden vanhoja, olevan historiallisia tietoja, jotka eivät rajoita kilpailua 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun taas alle vuoden vanhat tiedot on katsottu tuoreiksi tiedoiksi; komission päätös asiassa IV/31.370 – UK Agricultural Tractor Registration Exchange (EYVL L 68, 13.3.1992, s. 19, 50 kohta); komission päätös asiassa IV/36.069, Wirtschaftsvereiningung Stahl (EYVL L 1, 3.1.1998, s. 10, 17 kohta).

(70)  On kuitenkin huomattava, että harvoin tehtävät sopimukset voisivat pienentää riittävän nopeiden vastatoimien todennäköisyyttä.

(71)  Markkinoiden rakenteesta ja tietojenvaihdon yleisestä yhteydestä riippuen on kuitenkin mahdollista, että yksittäinen tietojenvaihto voi muodostaa riittävän perustan siihen osallistuville yrityksille toimintansa yhdenmukaistamiseen markkinoilla (eli yhteisymmärrykseen pääsemiseen yhteensovittamisen ehdoista) ja siten korvata kilpailun ja siihen liittyvät riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä: ks. asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 59 kohta).

(72)  Yhdistetyt asiat T-191/98, T-212/98, T-213/98 ja T-214/98, Atlantic Container Line (TACA) (Kok. 2003, s. II-3275, 1154 kohta). On syytä huomata, että tilanne voi olla toinen, jos tietojenvaihto liittyy kartelliin.

(73)  Lisäksi se, että tietojenvaihtoon osallistuvat yritykset ovat aikaisemmin ilmoittaneet kyseiset tiedot yleisölle (esimerkiksi päivittäin ilmestyvässä sanomalehdessä tai verkkosivuillaan), ei merkitse sitä, että myöhempi ei-julkinen tietojenvaihto ei rikkoisi 53 artiklaa.

(74)  Ks. yhdistetyt asiat T-202/98, T-204/98 ja T-207/98, Tate & Lyle ym. v. komissio (Kok. 2001, s. II-2035, 60 kohta).

(75)  Tämä ei estä tarjoamasta tietokantaa alhaisempaan hintaan asiakkaille, jotka ovat itse antaneet tietoja siihen, sillä niille olisi tavallisesti aiheutunut kustannuksia myös tietojen antamisesta.

(76)  Markkinoille tulon esteitä ja asiakkaiden tasapainottavaa neuvotteluvoimaa olisi arvioitava määritettäessä sitä, voisivatko tietojenvaihtojärjestelmän ulkopuolella olevat pystyä uhkaamaan yhteensovittamisesta odotettuja tuloksia. Suurempi avoimuus kuluttajia kohtaan voi kuitenkin joko pienentää tai lisätä mahdollisuuksia kilpailunvastaiseen lopputulokseen, koska suurempi avoimuus kuluttajia kohtaan johtaa kysynnän hintajouston lisääntymiseen, jolloin poikkeamisesta saadaan suurempaa hyötyä mutta vastatoimet ovat myös kovempia.

(77)  Tietojenvaihdosta aiheutuvia tehokkuusetuja ei käsitellä tyhjentävästi.

(78)  Tällaisia tehokkuusetuja on arvioitava ottaen huomioon mahdolliset kielteiset vaikutukset, joita esimerkiksi kilpailun rajoittamisella on innovointia edistävillä markkinoilla.

(79)  Markkinamääritelmän osalta ks. markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto.

(80)  Ks. myös EFTAn valvontaviranomaisen suuntaviivat ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta teknologiansiirtosopimuksiin (EUVL L 259, 4.10.2007, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 46, 4.10.2007, s. 1), 33 kohta, ”teknologiansiirtoa koskevat suuntaviivat”.

(81)  Ks. määritelmästä annettu tiedonanto. Ks. myös teknologiansiirtoa koskevat suuntaviivat, 19 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

(82)  T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 1 artiklan 1 kohdan u alakohta.

(83)  T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 4 artiklan 2 kohta.

(84)  Ks. myös teknologiansiirtoa koskevat suuntaviivat, 23 kohta.

(85)  T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 4 artiklan 1 kohta.

(86)  Ks. T&K-sopimuksia koskeva ryhmäpoikkeuksen johdanto-osan 19, 20 ja 21 kappale.

(87)  T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 4 artiklan 3 kohta.

(88)  Muiden kuin kilpailevien yritysten välisellä T&K-yhteistyöllä voi kuitenkin olla 53 artiklan 1 kohdan mukaisia markkinoiden sulkemisvaikutuksia, jos siihen liittyy yksinoikeus tulosten hyödyntämiseen ja jos sitä harjoittavat sellaiset yritykset, joista yhdellä on merkittävää markkinavoimaa (joka ei välttämättä merkitse määräävää asemaa) keskeisen teknologian alalla.

(89)  Tämä ei vaikuta mahdollisten tehokkuusetujen arviointiin, mukaan lukien julkista rahoitusta saavaan T&K:hon usein liittyvät tehokkuusedut.

(90)  Ks. T&K-sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 3 artiklan 2 kohta.

(91)  Katso alaviite 89.

(92)  EYVL L 153, 18.6.1994, s. 30, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 15, 18.6.1994, s. 29.

(93)  Tätä tarkoitetaan myös sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa.

(94)  Ks. 53 artiklan 1 kohdan a alakohta; yhdistetyt asiat T-217/03 ja T-245/03, Ranskalainen naudanliha (Kok. 2006, s. II-4987, 83 kohta ja sitä seuraavat kohdat) ja asia C-8/08, T-Mobile Netherlands (Kok. 2009, s. I-4529, 37 kohta).

(95)  Vertikaalisia rajoituksia koskevan ryhmäpoikkeuksen 2 artiklan 4 kohta.

(96)  Standardointi voi toteutua eri muodoissa, kuten tunnustettujen eurooppalaisten tai kansallisten standardointielinten hyväksyminä yksimielisyyteen perustuvina standardeina, erilaisten konsortioiden ja foorumeiden kautta tai itsenäisten yritysten välisinä sopimuksina.

(97)  Ks. asia C-113/07, SELEX (Kok. 2009, s. I-2207, 92 kohta). Ks. myös julkisasiamies Trstenjakin 28. maaliskuuta 2012 antama lausunto asiassa C-171/11, Fra.bo SpA, ei vielä julkaistu.

(98)  EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37, sisällytetty liitteessä II B olevan XIX osan 1 kohtaan päätöksellä N:o 146/1999 (EYVL L 15, 18.1.2001, s. 40, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 3, 18.1.2001, s. 196 (N) ja 85 (I)), tulee voimaan 6.11.1999.

(99)  Ks. asia T-432/05, EMC Development AB v. komissio (Kok. 2010, s. II-1629) (valitus hylätty 31. maaliskuuta 2011 annetulla määräyksellä, asia C-367/10 P, ei vielä julkaistu).

(100)  Vakioehdot saattavat kattaa vain erittäin pienen osan tai suuren osan lopulliseen sopimukseen sisältyvistä lausekkeista.

(101)  Tämä viittaa tilanteeseen, jossa suurin osa toimialasta käyttää (oikeudellisesti ei-sitovia) vakioehtoja ja/tai niitä käytetään tuotteen/palvelun useimpien ominaisuuksien osalta, mikä rajoittaa kuluttajien valinnanvaraa tai jopa johtaa sen puuttumiseen.

(102)  Ks. T&K-sopimuksia koskeva 3 luku.

(103)  Ks. myös kohta 308.

(104)  Riippuen standardin laatimismenettelyyn osallistuvien ryhmästä rajoitukset voivat koskea joko standardoidun tuotteen toimittajan tai ostajan markkinoita.

(105)  Tässä luvussa teollis- ja tekijänoikeuksilla tarkoitetaan erityisesti patentteja (julkaisemattomat patenttihakemukset pois luettuina). Jos muunlainen teollis- ja tekijänoikeus antaa oikeudenhaltijalle määräysvallan standardin käytön suhteen, olisi sovellettava samoja periaatteita.

(106)  Käytännössä monet yritykset käyttävät näiden liiketoimintamallien yhdistelmää.

(107)  Ks. myös teknologiansiirtoa koskevat suuntaviivat, 7 kohta.

(108)  Korkeat rojaltit voidaan katsoa liian suuriksi vain, jos ETA-sopimuksen 54 artiklassa tai SEUT-sopimuksen 102 artiklassa ja EFTAn tuomioistuimen tai Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetut määräävän aseman väärinkäyttöä koskevat edellytykset täyttyvät. Ks. esimerkiksi asia 27/76, United Brands (Kok. 1978, s. 207).

(109)  Ks. esimerkiksi komission päätös asiassa IV/35.691, Esieristetyt kaukolämmitysputket (EYVL L 24, 30.1.1999, s. 1). Päätöksen mukaan osa SEUT-sopimuksen 101 artiklan rikkomista oli ”normien ja standardien käyttö estämään tai viivästyttämään uuden, hintoja alentavan tekniikan käyttöönottoa” (johdanto-osan 147 kappale).

(110)  Tämän kohdan ei pitäisi estää rajoittavimpia lisensointiehtoja koskevia yksipuolisia ennakkoilmoituksia, joita käsitellään 299 kohdassa. Se ei myöskään estä patenttipooleja, jotka on perustettu teknologiansiirtoa koskevissa suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti, tai päätöstä lisensoida standardin kannalta keskeisiä teollis- ja tekijänoikeuksia rojaltivapaasti tämän luvun mukaisesti.

(111)  Ks. myös 39 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Markkinaosuuksista katso myös 296 kohta.

(112)  Ks. myös 293 kohta.

(113)  Esimerkiksi standardin teknisten eritelmien olisi oltava käytettävissä.

(114)  Kuten 285 ja 286 kohdassa esitetään.

(115)  On huomattava, että FRAND-sitoumus voi kattaa myös rojaltivapaan lisensoinnin.

(116)  Halutun tuloksen saavuttamiseksi vilpittömässä mielessä tehtävissä ilmoituksissa ei tarvitse mennä niin pitkälle, että osallistujien olisi verrattava teollis- ja tekijänoikeuksiaan mahdolliseen standardiin ja ilmoitettava, että niillä ei ole mahdolliseen standardiin sisällytettäviä teollis- ja tekijänoikeuksia.

(117)  Ks. asia C-27/76, United Brands, (Kok. 1978, s. 207, 250 kohta); ks. myös asia C-385/07 P, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (Kok. 2009, s. I-6155, 142 kohta).

(118)  Ks. asia 395/87, Ministère public v. Jean-Louis Tournier (Kok. 1989, s. 2521, 38 kohta); yhdistetyt asiat 110/88, 241/88 ja 242/88, Francois Lucazeau v. SACEM (Kok. 1989, s. 2811, 33 kohta).

(119)  Ks. komission päätös asiassa IV/29/151, Philips/VCR (EYVL L 47, 18.2.1978, s. 42) johdanto-osan 23 kappale: ”Koska nämä standardit laadittiin videolaitteiden valmistusta varten, osapuolten oli valmistettava ja jaeltava vain sellaisia videokasetteja ja -nauhureita, jotka olivat Philipsin lisensoiman videojärjestelmän mukaisia. Valmistajia kiellettiin siirtymästä muiden videokasettijärjestelmien valmistukseen ja jakeluun ... Tämä oli 85 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kilpailunrajoitus”.

(120)  Ks. komission päätös asiassa IV/29/151, Philips/VCR, 23 kohta.

(121)  Asiassa IV/31.458, X/Open Group, annetussa komission päätöksessä (EYVL L 35, 6.2.1987, s. 36) komissio katsoi, että vaikka hyväksytyt standardit julkistettaisiin, rajoittava jäsenpolitiikka esti ulkopuolisia osapuolia vaikuttamasta ryhmän työn tuloksiin ja saamasta standardiin liittyvää taitotietoa ja teknisiä tietoja, jotka olivat todennäköisesti jäsenten saatavilla. Toisin kuin jäsenet ulkopuoliset osapuolet eivät myöskään voineet soveltaa standardia ennen sen hyväksymistä (ks. johdanto-osan 32 kappale). Näin ollen sopimuksen katsottiin kyseisissä olosuhteissa rajoittavan kilpailua SEUT-sopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

(122)  Tai jos standardin hyväksyminen olisi viivästynyt huomattavasti menettelyn tehottomuuden vuoksi, 53 artiklan 3 kohdan mukaisesti arvioitavat tehokkuusedut saattaisivat ylittää mahdolliset alustavat rajoitukset.

(123)  Ks. komission päätös asiassa 39.416, Alusluokitus, annettu 14 päivänä lokakuuta 2009. Päätös on saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases/index/by_nr_78.html#i39_416

(124)  Ks. 261 kohta.

(125)  Sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua, jos yksipuolisia ennakkoilmoituksia rajoittavimmista lisensointiehdoista käytetään, jotta voidaan sopia salassa joko tuotantoketjun loppupään tuotteiden tai korvaavien tuotteiden teollis- ja tekijänoikeuksien/teknologioiden hinnoista. Ks. 274 kohta.

(126)  Jos aikaisempi kokemus merkityksellisillä markkinoilla sovelletuista vakioehdoista osoittaa, että vakioehdot eivät ole vähentäneet tuotteen differointiin kohdistuvaa kilpailua, se saattaa myös tarkoittaa, että lähituotteelle laaditut samantyyppiset vakioehdot eivät myöskään johda kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.

(127)  Ks. komission päätös asiassa IV/31.458, X/Open Group, 42 johdanto-osan 42 kappale: ”Komissio katsoo, että ryhmän halukkuus antaa tulokset saataville mahdollisimman pian on olennainen seikka sen päätöksessä myöntää poikkeus”.

(128)  Asiassa IV/29/151, Philips/VCR, videonauhureita koskevien standardien noudattaminen johti muiden, ehkä parempien järjestelmien sulkemiseen markkinoilta. Markkinoilta sulkeminen oli erityisen vakava Philipsin johtavan markkina-aseman vuoksi ”[...] Osapuoliin kohdistettiin rajoituksia, jotka eivät olleet välttämättömiä näiden parannusten saavuttamiseksi. Videokasettien yhteensopivuus muiden valmistajien koneiden kanssa olisi varmistettu, vaikka ainoa velvoite, joka muiden valmistajien olisi tarvinnut hyväksyä, olisi ollut videostandardien noudattaminen videolaitteiden valmistuksessa.” (johdanto-osan 31 kappale).

(129)  Ks. komission päätös asiassa IV/31.458, X/Open Group, johdanto-osan 45 kappale: ”Ryhmän tavoitteita ei voitaisi saavuttaa, jos kaikilla yrityksillä, jotka haluaisivat sitoutua ryhmän tavoitteisiin, olisi oikeus liittyä jäseneksi. Tämä johtaisi työnjohtoon liittyviin käytännön ja logistisiin vaikeuksiin ja mahdollisesti estäisi aiheellisten ehdotusten hyväksymisen.” Ks. myös asiassa 39.416, Alusluokitus, 14 päivänä lokakuuta 2009 annettu komission päätös, johdanto-osan 36 kappale: ”Sitoumukset luovat asianmukaisen tasapainon IACS:n vaativien jäsenyyskriteerien säilyttämisen ja jäsenyyden tiellä olevien tarpeettomien esteiden poistamisen välille. Uudet kriteerit takaavat, että vain teknisesti riittävän pätevät luokituslaitokset ovat valintakelpoisia IACS:n jäseniksi, jolloin varmistetaan, että IACS:n työn tehokkuus ja laatu eivät heikkene aiheettomasti liian löyhien jäsenyysvaatimusten vuoksi. Uusissa kriteereissä ei kuitenkaan ole esteitä teknisesti pätevien luokituslaitosten liittymiselle IACS:ään niin halutessaan”.

(130)  Teknologia, joka käyttäjien tai lisenssinsaajien mielestä voidaan vaihtaa toiseen teknologiaan tai korvata sillä kyseisten teknologioiden ominaisuuksien ja aiotun käyttötarkoituksen perusteella.

(131)  Ks. komission päätös asioissa IV/34.179, 34.202, 216, Alankomaalaiset nosturit (SCK ja FNK) (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 79), johdanto-osan 23 kappale: ”SCK:n hyväksyntää vailla olevien yhtiöiden aliurakoitsijoina käyttämistä koskeva kielto rajoittaa hyväksyttyjen yhtiöiden toimintavapautta. Ottaen huomioon oikeudellinen ja taloudellinen yhteys on ratkaistava kysymys siitä, estyykö tai rajoittuuko taikka vääristyykö kilpailu kiellon takia 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Jos kyseinen kielto liittyy hyväksymisjärjestelmään, joka on täysin julkinen, riippumaton ja avoin ja johon sisältyy muiden järjestelmien vastaavien takuiden hyväksyminen, voidaan päätellä, että sillä ei ole kilpailua rajoittavaa vaikutusta vaan sen tarkoituksena on ainoastaan täydellisesti taata hyväksyttyjen tavaroiden tai palvelujen laatu”.

(132)  Tosiasiallinen standardointi viittaa tilanteeseen, jossa suurin osa toimialaa käyttää (oikeudellisesti ei-sitovaa) standardia.

---

V Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan komissio

| 12.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 362/62 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 362/62

---

EHDOTUSPYYNTÖ 2013 – EAC/S11/13

Erasmus+ -ohjelma

(2013/C 362/04)

Lykkäävä lauseke

Euroopan unionin lainsäätäjä ei ole vielä hyväksynyt Euroopan komission 23. marraskuuta 2011 esittämää EU:n koulutus-, nuoriso- ja urheiluohjelmaa vuosiksi 2014–2020, jäljempänä ’ohjelma’. Komissio on kuitenkin päättänyt julkaista tämän ehdotuspyynnön, jotta ohjelmaa voidaan alkaa toteuttaa kitkattomasti heti, kun EU:n lainsäätäjä on hyväksynyt sen perussäädöksen, ja jotta mahdolliset Euroopan unionin tuen saajat voisivat valmistella ehdotuksensa hyvissä ajoin.

Lisäksi tämän ehdotuspyynnön täytäntöönpano edellyttää seuraavien ehtojen täyttymistä:

| — | unionin lainsäätäjä hyväksyy ohjelman perustamista koskevan perussäädöksen ilman merkittäviä muutoksia, |
| --- | --- |

—

unionin lainsäätäjä hyväksyy ohjelman perustamista koskevan perussäädöksen ilman merkittäviä muutoksia,

| — | perussäädöksessä perustettu ohjelmakomitea antaa myönteisen lausunnon tai ei esitä vastalausetta, |
| --- | --- |

—

perussäädöksessä perustettu ohjelmakomitea antaa myönteisen lausunnon tai ei esitä vastalausetta,

| — | komissio hyväksyy vuoden 2014 vuotuisen työohjelman ohjelmakomitean kuulemisen jälkeen sekä |
| --- | --- |

—

komissio hyväksyy vuoden 2014 vuotuisen työohjelman ohjelmakomitean kuulemisen jälkeen sekä

| — | vuoden 2014 talousarvioesityksessä esitetyt määrärahat tulevat käytettäväksi sen jälkeen, kun budjettivallan käyttäjä on hyväksynyt vuoden 2014 talousarvion, tai jos talousarviota ei hyväksytä, väliaikaisten kahdestoistaosien mukaisesti. |
| --- | --- |

—

vuoden 2014 talousarvioesityksessä esitetyt määrärahat tulevat käytettäväksi sen jälkeen, kun budjettivallan käyttäjä on hyväksynyt vuoden 2014 talousarvion, tai jos talousarviota ei hyväksytä, väliaikaisten kahdestoistaosien mukaisesti.

Sen vuoksi tämä ehdotuspyyntö ei sido komissiota oikeudellisesti. Jos unionin lainsäätäjä tekee perussäädökseen huomattavia muutoksia, hankintaviranomaisella on oikeus luopua tästä ehdotuspyynnöstä tai peruuttaa se ja käynnistää muita sisällöltään ja määräajaltaan erilaisia ehdotuspyyntöjä.

1.   Johdanto ja tavoitteet

Tämä ehdotuspyyntö perustuu unionin koulutus-, nuoriso- ja urheiluohjelman (Erasmus+ -ohjelman) perustamisesta annettavaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen ja on riippuvainen sen hyväksymisestä. Ohjelma kattaa vuodet 2014–2020. Erasmus+ -ohjelman erityistavoitteet luetellaan asetuksen 5, 11 ja 16 artiklassa.

2.   Toimet

Tämä ehdotuspyyntö kattaa seuraavat Erasmus+ -ohjelman toimet:

| | Avaintoimi 1 – oppimiseen liittyvä henkilöiden liikkuvuus






  — | Henkilöiden liikkuvuus koulutus- ja nuorisoalalla |
| --- | --- | --- |

Avaintoimi 1 – oppimiseen liittyvä henkilöiden liikkuvuus

—

Henkilöiden liikkuvuus koulutus- ja nuorisoalalla

| — | Yhteinen maisterintutkinto |
| --- | --- |

—

Yhteinen maisterintutkinto

| — | Laajamittaiset eurooppalaiseen vapaaehtoistyöhön liittyvät tapahtumat |
| --- | --- |

—

Laajamittaiset eurooppalaiseen vapaaehtoistyöhön liittyvät tapahtumat

| | Avaintoimi 2 – innovointia ja hyvien käytänteiden vaihtoa edistävä yhteistyö






  — | Strategiset kumppanuushankkeet koulutus- ja nuorisoalalla |
| --- | --- | --- |

Avaintoimi 2 – innovointia ja hyvien käytänteiden vaihtoa edistävä yhteistyö

—

Strategiset kumppanuushankkeet koulutus- ja nuorisoalalla

| — | Tietoyhteenliittymät |
| --- | --- |

—

Tietoyhteenliittymät

| — | Alakohtaiset osaamisyhteenliittymät |
| --- | --- |

—

Alakohtaiset osaamisyhteenliittymät

| — | Kapasiteetin vahvistaminen nuorisoalalla |
| --- | --- |

—

Kapasiteetin vahvistaminen nuorisoalalla

| | Avaintoimi 3 – politiikan uudistamisen tuki






  — | Jäsennelty vuoropuhelu: Nuorten ja nuorisoalan päättäjien tapaaminen |
| --- | --- | --- |

Avaintoimi 3 – politiikan uudistamisen tuki

—

Jäsennelty vuoropuhelu: Nuorten ja nuorisoalan päättäjien tapaaminen

| | Jean Monnet -toiminnot






  — | Jean Monnet -oppituolit |
| --- | --- | --- |

Jean Monnet -toiminnot

—

Jean Monnet -oppituolit

| — | Jean Monnet -moduulit |
| --- | --- |

—

Jean Monnet -moduulit

| — | Jean Monnet -osaamiskeskukset |
| --- | --- |

—

Jean Monnet -osaamiskeskukset

| — | Jean Monnet -tuki laitoksille ja yhdistyksille |
| --- | --- |

—

Jean Monnet -tuki laitoksille ja yhdistyksille

| — | Jean Monnet -verkostot |
| --- | --- |

—

Jean Monnet -verkostot

| — | Jean Monnet -hankkeet |
| --- | --- |

—

Jean Monnet -hankkeet

| | Urheilu






  — | Yhteistyökumppanuudet urheilun alalla |
| --- | --- | --- |

Urheilu

—

Yhteistyökumppanuudet urheilun alalla

| — | Voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat |
| --- | --- |

—

Voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat

3.   Tukikelpoisuus

Kaikki julkiset tai yksityiset elimet, jotka toimivat koulutuksen, nuorison tai urheilun alalla, voivat hakea rahoitusta Erasmus+ -ohjelmasta. Lisäksi nuorisoryhmät, jotka ovat aktiivisesti mukana nuorisotyössä mutteivät välttämättä nuorisojärjestössä, voivat hakea rahoitusta nuorten ja nuorisotyöntekijöiden oppimiseen liittyvän liikkuvuuden sekä nuorisoalan strategisten kumppanuushankkeiden puitteissa.

Erasmus+ -ohjelmaan voivat osallistua seuraavat maat (1):

Seuraavat ohjelmamaat voivat osallistua täysimääräisesti kaikkiin Erasmus+ -ohjelman toimiin:

| — | Euroopan unionin 28 jäsenvaltiota |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin 28 jäsenvaltiota

| — | EFTA-/ETA-maat: Islanti, Liechtenstein ja Norja (2) |
| --- | --- |

—

EFTA-/ETA-maat: Islanti, Liechtenstein ja Norja (2)

| — | EU:n ehdokasmaat: Turkki, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (3) |
| --- | --- |

—

EU:n ehdokasmaat: Turkki, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (3)

| — | Sveitsin valaliitto (4) |
| --- | --- |

—

Sveitsin valaliitto (4)

Lisäksi tietyt Erasmus+ -ohjelman toimet ovat avoinna kumppanimaiden organisaatioille.

Lisätietoja osallistumisesta saa Erasmus+ -ohjelman oppaasta.

4.   Laadulliset valintaperusteet

Tähän ehdotuspyyntöön sisältyviä toimia koskevia hakemuksia arvioidaan seuraavin perustein:

| | Avaintoimi 1, avaintoimi 3, urheilu (voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat):






  — | Hankkeen merkitys |
| --- | --- | --- |

Avaintoimi 1, avaintoimi 3, urheilu (voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat):

—

Hankkeen merkitys

| — | Hankkeen suunnittelun ja täytäntöönpanon laatu |
| --- | --- |

—

Hankkeen suunnittelun ja täytäntöönpanon laatu

| — | Vaikutus ja tulosten levittäminen |
| --- | --- |

—

Vaikutus ja tulosten levittäminen

| | Avaintoimi 2, Jean Monnet, urheilu (yhteistyökumppanuudet urheilun alalla):






  — | Hankkeen merkitys |
| --- | --- | --- |

Avaintoimi 2, Jean Monnet, urheilu (yhteistyökumppanuudet urheilun alalla):

—

Hankkeen merkitys

| — | Hankkeen suunnittelun ja täytäntöönpanon laatu |
| --- | --- |

—

Hankkeen suunnittelun ja täytäntöönpanon laatu

| — | Hankeryhmän ja yhteistyöjärjestelyjen laatu |
| --- | --- |

—

Hankeryhmän ja yhteistyöjärjestelyjen laatu

| — | Vaikutus ja tulosten levittäminen |
| --- | --- |

—

Vaikutus ja tulosten levittäminen

Lisätietoja laadullisten valintaperusteiden soveltamisesta erityistoimiin saa Erasmus+ -ohjelman oppaasta.

5.   Määrärahat ja hankkeiden kesto

Tämän ehdotuspyynnön rahoitukseen on varattu yhteensä 1 507,3 miljoonaa euroa:

| Koulutus | : | 1 305,3 miljoonaa euroa |
| --- | --- | --- |
| Nuoriso | : | 174,2 miljoonaa euroa |
| Jean Monnet | : | 11,2 miljoonaa euroa |
| Urheilu | : | 16,6 miljoonaa euroa |

Koulutus

:

1 305,3 miljoonaa euroa

Nuoriso

:

174,2 miljoonaa euroa

Jean Monnet

:

11,2 miljoonaa euroa

Urheilu

:

16,6 miljoonaa euroa

Myönnettävän tuen määrä ja hankkeiden kesto vaihtelee mm. sen mukaan, millaisesta hankkeesta on kyse ja kuinka monta kumppania hankkeeseen osallistuu.

6.   Määräaika hakemusten jättämiselle

Kaikki seuraavassa esitetyt hakemusten jättämisen määräajat päättyvät klo 12 (keskipäivällä) Brysselin aikaan.

Avaintoimi 1

| Henkilöiden liikkuvuus koulutus- ja nuorisoalalla (kaikki) | 17. maaliskuuta 2014 |
| --- | --- |
| Henkilöiden liikkuvuus yksinomaan nuorisoalalla | 30. huhtikuuta 2014 |
| Henkilöiden liikkuvuus yksinomaan nuorisoalalla | 1. lokakuuta 2014 |
| Yhteinen maisterintutkinto | 27. maaliskuuta 2014 |
| Laajamittaiset eurooppalaiseen vapaaehtoistyöhön liittyvät tapahtumat | 3. huhtikuuta 2014 |

Henkilöiden liikkuvuus koulutus- ja nuorisoalalla (kaikki)

17. maaliskuuta 2014

Henkilöiden liikkuvuus yksinomaan nuorisoalalla

30. huhtikuuta 2014

Henkilöiden liikkuvuus yksinomaan nuorisoalalla

1. lokakuuta 2014

Yhteinen maisterintutkinto

27. maaliskuuta 2014

Laajamittaiset eurooppalaiseen vapaaehtoistyöhön liittyvät tapahtumat

3. huhtikuuta 2014

Avaintoimi 2

| Strategiset kumppanuushankkeet koulutus- ja nuorisoalalla (kaikki) | 30. huhtikuuta 2014 |
| --- | --- |
| Strategiset kumppanuushankkeet yksinomaan nuorisoalalla | 1. lokakuuta 2014 |
| Tietoyhteenliittymät/Alakohtaiset osaamisyhteenliittymät | 3. huhtikuuta 2014 |
| Kapasiteetin vahvistaminen nuorisoalalla | 3. huhtikuuta 2014
  2. syyskuuta 2014 |

Strategiset kumppanuushankkeet koulutus- ja nuorisoalalla (kaikki)

30. huhtikuuta 2014

Strategiset kumppanuushankkeet yksinomaan nuorisoalalla

1. lokakuuta 2014

Tietoyhteenliittymät/Alakohtaiset osaamisyhteenliittymät

3. huhtikuuta 2014

Kapasiteetin vahvistaminen nuorisoalalla

3. huhtikuuta 2014

2. syyskuuta 2014

Avaintoimi 3

| Nuorten ja nuorisoalan päättäjien tapaaminen | 30. huhtikuuta 2014
  1. lokakuuta 2014 |
| --- | --- |

Nuorten ja nuorisoalan päättäjien tapaaminen

30. huhtikuuta 2014

1. lokakuuta 2014

Jean Monnet -toiminnot

| Oppituolit, moduulit, osaamiskeskukset, tuki laitoksille ja yhdistyksille, verkostot, hankkeet | 26. maaliskuuta 2014 |
| --- | --- |

Oppituolit, moduulit, osaamiskeskukset, tuki laitoksille ja yhdistyksille, verkostot, hankkeet

26. maaliskuuta 2014

Urheiluun liittyvä toiminta

| Yhteistyökumppanuudet urheilun alalla | 15. toukokuuta 2014 |
| --- | --- |
| Voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat | 14. maaliskuuta 2014
  15. toukokuuta 2014 |

Yhteistyökumppanuudet urheilun alalla

15. toukokuuta 2014

Voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset urheilutapahtumat

14. maaliskuuta 2014

15. toukokuuta 2014

Yksityiskohtaiset ohjeet hakemusten jättämisestä saa Erasmus+ -ohjelman oppaasta.

7.   Täydelliset tiedot

Tätä ehdotuspyyntöä koskevat yksityiskohtaiset ehdot, painopisteet mukaan luettuina, löytyvät Erasmus+ -ohjelman oppaasta seuraavasta internet-osoitteesta: http://ec.europa.eu/erasmus-plus/

Erasmus+ -ohjelman opas on erottamaton osa tätä ehdotuspyyntöä, ja siinä esitetyt osallistumis- ja rahoitusehdot koskevat täysimääräisesti tätä ehdotuspyyntöä.

---

(1)  Lukuun ottamatta Jean Monnet -toimia, joihin voivat osallistua korkeakoulut kaikkialta maailmasta.

(2)  Islannin, Liechtensteinin ja Norjan osallistuminen edellyttää ETA:n sekakomitean päätöksen tekemistä. Jos Erasmus+ -asetusta ei ole sisällytetty ETA-sopimukseen tukipäätöksen tekemishetkellä, kyseisestä maasta tuleville osallistujille ei myönnetä rahoitusta eikä niitä oteta huomioon yhteenliittymien tai kumppanuuksien vähimmäiskoon osalta.

(3)  Turkin ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian osallistuminen tähän ehdotuspyyntöön edellyttää, että komission ja näiden maiden toimivaltaisten viranomaisten välillä allekirjoitetaan yhteisymmärryspöytäkirja. Jos yhteisymmärryspöytäkirjaa ei ole allekirjoitettu tukipäätöksen tekemishetkellä, kyseisestä maasta tuleville osallistujille ei myönnetä rahoitusta eikä niitä oteta huomioon yhteenliittymien tai kumppanuuksien vähimmäiskoon osalta.

(4)  Sveitsin valaliiton osallistuminen edellyttää kahdenvälisen sopimuksen tekemistä tämän maan kanssa. Jos kahdenvälistä sopimusta ei ole allekirjoitettu tukipäätöksen tekemishetkellä, Sveitsin valaliitosta tuleville osallistujille ei myönnetä rahoitusta eikä niitä oteta huomioon yhteenliittymien tai kumppanuuksien vähimmäiskoon osalta.

---

YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 12.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 362/66 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 362/66

---

Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta

(2013/C 362/05)

Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, on vastaanottanut muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11. kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, 10 artiklan mukaisen valituksen, jossa väitetään, että tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien lasikuitufilamenttituotteiden tuonti on tuettua ja aiheuttaa tästä syystä merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.

1.   Valitus

Valituksen teki 28. lokakuuta 2013 European Glass Fibre Producers Association (APFE), jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden kokonaistuotannosta unionissa on yli 25 prosenttia.

2.   Tutkimuksen kohteena oleva tuote

Tutkimuksen kohteena olevan tuotteen muodostavat enintään 50 mm pituiset silvotut lasikuitusäikeet, jatkuvakuituinen, kiertämätön lasikuitulanka, pois luettuna kyllästetty ja päällystetty jatkuvakuituinen kiertämätön lasikuitulanka, jolla on yli 3 prosentin hehkutushäviö (määritetty ISO-standardin 1887 mukaisesti), ja lasikuitufilamenteista valmistetut matot, pois luettuna lasivillasta valmistetut matot, jäljempänä ’tutkimuksen kohteena oleva tuote’.

3.   Tukea koskeva väite

Tuote, jota väitetään tuotavan tuetusti, on Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin oleva tutkimuksen kohteena oleva tuote, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin ex 7019 11 00, ex 7019 12 00 ja 7019 31 10. Nämä CN-koodit ovat ainoastaan ohjeellisia.

Valituksen tekijän esittämä alustava näyttö osoittaa, että Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat ovat saaneet useita Kiinan kansantasavallan valtion myöntämiä tukia.

Tuet koostuvat muun muassa seuraavista: lasikuituteollisuudelle myönnettävät edulliset lainat (esim. valtion omistuksessa olevien kaupallisten pankkien ja valtion erityispankkien myöntämät matalakorkoiset lainat, vientiluottoa koskevat tukiohjelmat, vientitakuut ja edulliset vakuutusohjelmat, rahalliset edut, jotka koskevat markkinoille pääsyn sallimista offshore-alan holdingyhtiöille, lainojen takaisinmaksu valtion toimesta), ja hallinnon keskustasolla ja keskustason alapuolella myönnetyt avustusohjelmat (kuten ”Famous Brands” ja ”China World Top Brands” -tuet, Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province), valtion tarjoamat tavarat ja palvelut käypää pienempää korvausta vastaan, välittömiä verovapautuksia ja -vähennyksiä koskevat ohjelmat (esim. kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelman mukaiset tuloverovapautukset ja -vähennykset, sijaintiin perustuvat tuloverovähennykset ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ’FIE-yritykset’, vapautus tai vähennys paikallisesta tuloverosta ”tuottaville FIE-yrityksille”, tuloverovähennykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille, edullinen verokohtelu FIE-yritysten tutkimus- ja kehittämistoimille, huipputeknologian ja uuden teknologian yrityksenä pidettävien FIE-yritysten edullinen yritysverokohtelu, tiettyihin hankkeisiin osallistuvien huipputeknologian ja uuden teknologian yritysten verovähennykset, edullinen tuloverokohtelu maan koillisosassa sijaitseville yrityksille, Guangdong-maakunnan vero-ohjelmat) ja välillistä veroa ja tuontitulleja koskevat ohjelmat (esim. arvonlisäverovapautukset maahantuoduista laitteista, alv-alennukset Kiinassa valmistetuista laitteista FIE-yrityksille, alv- ja tullivapautukset Foreign Trade Development Programme -ohjelman mukaisista käyttöomaisuushankinnoista), alennetut yritysveroasteet ja osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä. Komissio pidättää itsellään oikeuden tutkia muut tuet, joita saattaa paljastua tutkimuksen aikana.

Valituksen tekijän esittämä alustava näyttö osoittaa, että kyseiset järjestelyt ovat tukia, koska Kiinan kansantasavallan hallitus tai muut aluehallintoviranomaiset (myös julkiset elimet) osallistuvat niiden rahoitukseen ja niistä koituu etua niiden vastaanottajille. Tukien väitetään riippuvan vientituloksesta ja/tai kotimaisten tuotteiden suosimisesta ulkomaisiin nähden ja/tai rajoittuvan tiettyihin sektoreihin ja/tai tietyntyyppisiin yrityksiin ja/tai sijaintiin, mistä syystä ne ovat erityisiä ja mahdollistavat tasoitustullin käyttöönoton.

4.   Vahinkoa ja syy-yhteyttä koskeva väite

Valituksen tekijä on esittänyt näyttöä siitä, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuonti asianomaisesta maasta on lisääntynyt kokonaisuudessaan sekä absoluuttisesti että markkinaosuudella mitattuna.

Valituksen tekijän esittämä alustava näyttö osoittaa, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuontimäärillä ja hinnoilla on muiden seurausten lisäksi ollut kielteinen vaikutus unionin tuotannonalan veloittamiin hintoihin ja sen markkinaosuuteen, mikä puolestaan on vaikuttanut erittäin kielteisesti unionin tuotannonalan kokonaistulokseen, taloudelliseen tilanteeseen ja työllisyyteen.

5.   Menettely

Komissio on neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että valitus on unionin tuotannonalan tekemä tai sen puolesta tehty ja että on olemassa riittävä näyttö menettelyn panemiseksi vireille, mistä syystä komissio panee vireille tutkimuksen perusasetuksen 10 artiklan nojalla.

Tutkimuksessa selvitetään, onko asianomaisesta maasta peräisin olevan, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuonti tuettua ja onko kyseinen tuettu tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle. Jos näin todetaan olevan, tutkimuksessa selvitetään, onko unionin edun mukaista ottaa käyttöön toimenpiteitä.

Kiinan kansantasavallan hallitus on kutsuttu neuvottelemaan asiasta.

5.1   
  Menettely tuen määrittämiseksi

Asianomaisessa maassa toimivia tutkimuksen kohteena olevan tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia (2) ja asianomaisen maan viranomaisia pyydetään osallistumaan komission tutkimukseen.

5.1.1   Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva tutkimus

5.1.1.1   Menettely, jolla valitaan vientiä harjoittavat tuottajat tutkimukseen asianomaisessa maassa

a)   Otanta

Koska Kiinan kansantasavallassa on mahdollisesti paljon tämän menettelyn piiriin kuuluvia vientiä harjoittavia tuottajia, ja jotta tutkimus valmistuisi säädetyssä määräajassa, komissio voi rajata tutkittavien vientiä harjoittavien tuottajien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen (tätä menettelyä kutsutaan ’otannaksi’). Otanta suoritetaan perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.

Jotta komissio pystyy päättämään otannan tarpeellisuudesta ja voi tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia tai niiden edustajia pyydetään ilmoittautumaan komissiolle. Osapuolten on ilmoittauduttava 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita, toimittamalla komissiolle tämän ilmoituksen liitteessä I edellytetyt tiedot yrityksestään tai yrityksistään.

Saadakseen vientiä harjoittavia tuottajia koskevan otoksen valinnan kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot komissio ottaa lisäksi yhteyttä asianomaisen maan viranomaisiin ja tiedossa oleviin vientiä harjoittavien tuottajien järjestöihin.

Asianomaisten osapuolten, jotka haluavat toimittaa edellä mainittujen lisäksi muita otoksen valinnan kannalta merkittäviä tietoja, on tehtävä se 21 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita.

Jos otos tarvitaan, vientiä harjoittavien tuottajien valintaperusteena voidaan käyttää suurinta edustavaa unioniin vietyä määrää, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio ilmoittaa kaikille tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, asianomaisen maan viranomaisille ja vientiä harjoittavien tuottajien järjestöille tarvittaessa asianomaisen maan viranomaisten välityksellä otokseen valituista yrityksistä.

Saadakseen tutkimuksensa kannalta välttämättöminä pitämänsä vientiä harjoittavia tuottajia koskevat tiedot komissio lähettää kyselylomakkeet otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittavien tuottajien järjestöille sekä asianomaisen maan viranomaisille.

Kaikkien otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ja asianomaisen maan viranomaisten on palautettava täytetty kyselylomake 37 päivän kuluessa otokseen valinnasta ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Vientiä harjoittavien tuottajien kyselylomakkeella annetaan tiedot muun muassa vientiä harjoittavien tuottajien yritysrakenteesta, tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä yritysten toiminnasta, kyseisten yritysten osalta tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kokonaismyynnistä sekä väitetyistä tuista tai tukiohjelmista ja muista samanlaisista tai näihin ohjelmiin läheisesti liittyvistä toimenpiteistä saadun rahoitustuen ja edun määrä.

Viranomaisille tarkoitetussa kyselylomakkeessa pyydetään tietoja muun muassa seuraavista seikoista: väitetyt tuet tai tukiohjelmat, niistä vastaavat viranomaiset, tukien tai tukiohjelmien toimintatapa, oikeusperusta, tukikelpoisuuskriteerit ja muut edellytykset, tuensaajat ja myönnetyn rahoituksen ja edun määrä.

Niiden yritysten, jotka ovat ilmoittaneet suostuvansa mahdolliseen otokseen sisällyttämiseen mutta joita ei valita otokseen, katsotaan toimivan yhteistyössä, jäljempänä ’otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat’, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 28 artiklan soveltamista. Otokseen kuulumattomilta yhteistyössä toimivilta vientiä harjoittavilta tuottajilta tulevaan tuontiin mahdollisesti sovellettava tasoitustulli ei ylitä otokseen kuuluville vientiä harjoittaville tuottajille määritettävän tukimarginaalin painotettua keskiarvoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä olevan b kohdan soveltamista (3).

b)   Otokseen kuulumattomien yritysten yksilöllinen tukimarginaali

Otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat voivat perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan nojalla pyytää, että komissio määrittää niille yksilölliset tukimarginaalit. Niiden vientiä harjoittavien tuottajien, jotka haluavat pyytää yksilöllistä tukimarginaalia, on pyydettävä kyselylomake ja palautettava se asianmukaisesti täytettynä 37 päivän kuluessa otoksen valinnasta ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Yksilöllistä tukimarginaalia pyytävien vientiä harjoittavien tuottajien on kuitenkin huomattava, että komissio voi päättää olla määrittämättä niille yksilöllistä tukimarginaalia, jos esimerkiksi vientiä harjoittavien tuottajien määrä on niin suuri, että määrittäminen olisi kohtuuttoman työlästä ja estäisi tutkimuksen saattamisen loppuun ajoissa.

5.1.2   Etuyhteydettömiä tuojia koskeva tutkimus
   (4)
   (5)

Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen etuyhteydettömiä tuojia pyydetään osallistumaan tähän tutkimukseen.

Koska tämän menettelyn piiriin kuuluvien etuyhteydettömien tuojien määrä voi olla huomattava, komissio voi tutkimuksen saattamiseksi loppuun säädetyssä määräajassa rajata tutkittavien etuyhteydettömien tuojien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen (menettelyä kutsutaan ’otannaksi’). Otanta suoritetaan perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.

Jotta komissio pystyy päättämään otannan tarpeellisuudesta ja voi tarvittaessa valita otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia tai niiden edustajia pyydetään ilmoittautumaan komissiolle. Osapuolten on ilmoittauduttava 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita, toimittamalla komissiolle tämän ilmoituksen liitteessä II edellytetyt tiedot yrityksestään tai yrityksistään.

Saadakseen etuyhteydettömiä tuojia koskevan otoksen valinnassa tarpeellisina pitämänsä tiedot komissio voi lisäksi ottaa yhteyttä tiedossa oleviin tuojien järjestöihin.

Asianomaisten osapuolten, jotka haluavat toimittaa edellä mainittujen lisäksi muita otoksen valinnan kannalta merkittäviä tietoja, on tehtävä se 21 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita.

Jos otos tarvitaan, tuojien valintaperusteena voidaan käyttää tutkimuksen kohteena olevan tuotteen suurinta edustavaa unionissa myytyä määrää, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio ilmoittaa otokseen valituista yrityksistä kaikille tiedossa oleville etuyhteydettömille tuojille ja tuojien järjestöille.

Saadakseen tiedot, jotka se katsoo tarpeellisiksi tutkimustaan varten, komissio lähettää kyselylomakkeen otokseen valituille etuyhteydettömille tuojille ja tiedossa oleville tuojien järjestöille. Näiden osapuolten on palautettava täytetty kyselylomake 37 päivän kuluessa otokseen valinnasta ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Kyselylomakkeessa pyydetään tietoa muun muassa yritysrakenteesta, tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä yritysten toiminnasta sekä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen myynnistä.

5.2   
  Menettely vahingon määrittämiseksi sekä unionin tuottajia koskeva tutkimus

Vahingon määrittäminen perustuu sitä tukevaan näyttöön, ja siihen kuuluu puolueeton tarkastelu, joka kohdistuu tuetun tuonnin määrään sekä sen vaikutukseen unionin markkinoiden hintoihin ja unionin tuotannonalaan. Jotta voidaan määrittää, onko unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävää vahinkoa, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionissa toimivia tuottajia pyydetään osallistumaan komission tutkimukseen.

5.2.1   Unionin tuottajia koskeva tutkimus

Koska tämän menettelyn piiriin kuuluvien unionin tuottajien määrä on huomattava, komissio on päättänyt rajata tutkittavien unionin tuottajien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen (tätä menettelyä kutsutaan ’otannaksi’), jotta tutkimus saataisiin päätökseen määräajassa. Otanta suoritetaan perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.

Komissio on valinnut alustavasti unionin tuottajien otoksen. Tarkemmat tiedot löytyvät asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetusta asiakirjasta. Asianomaisia osapuolia kehotetaan tutustumaan asiakirjaan (tätä varten niiden on otettava yhteyttä komissioon jäljempänä 5.6 kohdassa annettuja yhteystietoja käyttäen). Muiden unionin tuottajien tai niiden edustajien, jotka katsovat, että niiden olisi kuuluttava otokseen, on otettava yhteyttä komissioon 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Asianomaisten osapuolten, jotka haluavat toimittaa muita otoksen valinnan kannalta merkittäviä tietoja, on tehtävä se 21 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita.

Komissio ilmoittaa otokseen lopullisesti valituista yrityksistä kaikille tiedossa oleville unionin tuottajille ja/tai niiden järjestöille.

Saadakseen tiedot, jotka se katsoo tarpeellisiksi tutkimustaan varten, komissio lähettää kyselylomakkeen otokseen valituille unionin tuottajille ja tiedossa oleville unionin tuottajien järjestöille. Näiden osapuolten on palautettava täytetty kyselylomake 37 päivän kuluessa otokseen valinnasta ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Lomakkeessa pyydetään tietoja muun muassa osapuolten yrityksen tai yritysten rakenteesta ja niiden rahoitus- ja taloustilanteesta.

5.3   
  Menettely unionin edun arvioimiseksi

Jos tukea ja sen aiheuttamaa vahinkoa koskevat väitteet ovat perusteltuja, tehdään perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti päätös siitä, olisiko tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto unionin edun mukaista. Unionin tuottajia, tuojia ja niitä edustavia järjestöjä, käyttäjiä ja niitä edustavia järjestöjä sekä kuluttajia edustavia järjestöjä pyydetään ilmoittautumaan komissiolle 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita. Voidakseen osallistua tutkimukseen kuluttajia edustavien järjestöjen on osoitettava saman määräajan kuluessa, että niiden toiminnan ja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen välillä on objektiivisesti todettava yhteys.

Edellä mainitun määräajan kuluessa ilmoittautuvat osapuolet voivat toimittaa komissiolle tietoja siitä, onko toimenpiteiden käyttöön ottaminen unionin edun mukaista, 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita. Tiedot voidaan toimittaa joko vapaamuotoisesti tai täyttämällä komission laatima kyselylomake. Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti toimitetut tiedot otetaan huomioon ainoastaan, jos tietojen tueksi on niitä toimitettaessa esitetty tosiasioihin perustuva näyttö.

5.4   
  Muut kirjalliset huomautukset

Kaikkia asianomaisia osapuolia pyydetään esittämään näkökantansa, toimittamaan tietoja ja esittämään asiaa tukevaa näyttöä tässä ilmoituksessa annettujen ohjeiden mukaisesti. Nämä tiedot ja asiaa tukeva näyttö on toimitettava komissiolle 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita.

5.5   
  Mahdollisuus tulla tutkimusta suorittavien komission yksiköiden kuulemaksi

Kaikki asianomaiset osapuolet voivat pyytää tulla tutkimusta suorittavien komission yksiköiden kuulemiksi. Kuulemista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti, ja niissä on ilmoitettava pyynnön perustelut. Tutkinnan alkuvaiheeseen liittyviä kysymyksiä koskevat kuulemispyynnöt on esitettävä 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Myöhemmät kuulemispyynnöt on esitettävä määräajoissa, jotka komissio vahvistaa osapuolten kanssa käymässään yhteydenpidossa.

5.6   
  Kirjallisia huomautuksia, kyselylomakkeiden palauttamista ja kirjeenvaihtoa koskevat ohjeet

Kaikki asianomaisten osapuolten luottamuksellisina toimittamat kirjalliset huomautukset, mukaan luettuina tässä ilmoituksessa pyydetyt tiedot, kyselyvastaukset ja kirjeenvaihto, on varustettava merkinnällä ”Limited” (6).

Asianomaisten osapuolten, jotka toimittavat luottamuksellisia tietoja, on toimitettava niistä perusasetuksen 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti ei-luottamukselliset yhteenvedot, jotka varustetaan merkinnällä ”For inspection by interested parties” (asianomaisten tarkasteltaviksi). Näiden yhteenvetojen tulee olla riittävän yksityiskohtaiset, jotta luottamuksellisen tiedon sisällöstä olisi saatavissa riittävä käsitys. Jos asianomainen osapuoli ei liitä toimittamiinsa luottamuksellisiin tietoihin ei-luottamuksellista yhteenvetoa, jonka muoto ja laatu vastaavat vaatimuksia, kyseiset luottamukselliset tiedot voidaan jättää huomiotta.

Asianomaisten osapuolten on esitettävä kaikki huomautuksensa ja pyyntönsä sähköisessä muodossa (ei-luottamukselliset huomautukset sähköpostitse ja luottamukselliset CD-R-levyllä tai DVD-levyllä), ja niiden on ilmoitettava asianomaisen osapuolen nimi, osoite, sähköpostiosoite, puhelinnumero ja faksinumero. Kaikki palautettaviin kyselylomakkeisiin liittyvät valtakirjat ja allekirjoitetut todistukset sekä niiden päivitykset on kuitenkin toimitettava paperiversioina eli postitse tai henkilökohtaisesti jäljempänä mainittuun osoitteeseen. Perusasetuksen 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianomaisen osapuolen, joka ei pysty toimittamaan huomautuksiaan ja pyyntöjään sähköisessä muodossa, on välittömästi ilmoitettava asiasta komissiolle. Komission kanssa käytävästä kirjeenvaihdosta on saatavilla lisätietoja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/trade-defence

Komission yhteystiedot:

| European Commission |
| --- |
| Directorate General for Trade |
| Directorate H |
| Office: N105 08/020 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate General for Trade

Directorate H

Office: N105 08/020

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

F. +32 22993704

Sähköposti niitä huomautuksia varten, jotka liittyvät tukea koskevaan tutkimuksen osaan (vientiä harjoittavat tuottajat Kiinan kansantasavallassa):

trade-as-fgf-subsidy@ec.europa.eu

Sähköposti niitä huomautuksia varten, jotka liittyvät vahinkoa koskevaan tutkimukseen osaan (unionin tuottajat, tuojat, käyttäjät):

trade-as-fgf-injury@ec.europa.eu

6.   Yhteistyöstä kieltäytyminen

Jos asianomainen osapuoli kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä määräajassa tai jos se huomattavasti vaikeuttaa tutkimusta, alustavat tai lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä tai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.

Jos todetaan, että jokin asianomainen osapuoli on toimittanut vääriä tai harhaanjohtavia tietoja, nämä tiedot voidaan jättää huomiotta ja niiden sijasta voidaan käyttää käytettävissä olevia tietoja.

Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä ja tästä johtuen päätelmät tehdään käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti, lopputulos voi olla kyseisen osapuolen kannalta epäedullisempi kuin siinä tapauksessa, että se olisi toiminut yhteistyössä.

7.   Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja

Asianomaiset osapuolet voivat ottaa yhteyttä kuulemismenettelystä vastaavaan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajaan. Neuvonantaja on asianomaisten osapuolten ja tutkimuksen suorittavien komission yksiköiden välinen yhteyshenkilö. Neuvonantaja tarkastelee pyyntöjä tutustua asiakirjoihin, asiakirjojen luottamuksellisuutta koskevia kiistoja, määräaikojen pidentämispyyntöjä ja kolmansien osapuolten pyyntöjä tulla kuulluksi. Neuvonantaja voi järjestää yksittäisen asianomaisen osapuolen kuulemisen ja toimia sovittelijana sen varmistamiseksi, että asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeus toteutuu täysimääräisesti.

Neuvonantajan kanssa järjestettävää kuulemista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti, ja niissä on ilmoitettava pyynnön perustelut. Tutkinnan alkuvaiheeseen liittyviä kysymyksiä koskevat kuulemispyynnöt on esitettävä 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Myöhemmät kuulemispyynnöt on esitettävä määräajoissa, jotka komissio vahvistaa osapuolten kanssa käymässään yhteydenpidossa.

Neuvonantaja järjestää myös tilaisuuksia osapuolten väliselle kuulemiselle, jossa voidaan tuoda esille vastakkaisia näkökantoja ja esittää niihin vastaväitteitä muun muassa tukien myöntämistä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevissa kysymyksissä. Tällainen kuuleminen järjestetään pääsääntöisesti viimeistään neljännen viikon lopussa alustavista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen.

Asianomaiset osapuolet saavat lisätietoja sekä tarkemmat yhteystiedot kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan verkkosivuilta kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/degucht/contact/hearing-officer/

8.   Tutkimuksen aikataulu

Tutkimus saatetaan päätökseen perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti 13 kuukauden kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Väliaikaisia toimenpiteitä voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

9.   Henkilötietojen käsittely

Tässä tutkimuksessa kerättyjä henkilötietoja käsitellään yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (7) mukaisesti.

---

(1)  EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93.

(2)  Vientiä harjoittavia tuottajia ovat asianomaisessa maassa toimivat yritykset, jotka tuottavat tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta ja vievät sitä unionin markkinoille joko suoraan tai kolmannen osapuolen välityksellä, mukaan lukien niihin etuyhteydessä olevat yritykset, jotka osallistuvat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantoon, kotimarkkinamyyntiin tai vientiin.

(3)  Perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti ei oteta huomioon tapauksia, joissa ei ole tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavia tukia, vähäisiä tuen määriä eikä 28 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa todettuja tukien määriä.

(4)  Otokseen voidaan valita vain sellaisia tuojia, jotka eivät ole etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin. Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevien tuojien on täytettävä kyselylomakkeen liite 1 kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevan komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 143 artiklan mukaan henkilöiden katsotaan olevan etuyhteydessä keskenään ainoastaan, jos a) he ovat johtokunnan tai hallintoneuvoston jäseniä toistensa yrityksissä; b) he ovat oikeudelliselta asemaltaan liikekumppaneita; c) toinen on toisen palveluksessa; d) toinen suoraan tai välillisesti omistaa, valvoo tai pitää hallussaan vähintään viittä prosenttia toisen liikkeeseen lasketuista äänioikeutetuista osakkeista tai osuuksista; e) toinen valvoo toista suoraan tai välillisesti; f) kolmas osapuoli valvoo molempia suoraan tai välillisesti; g) he yhdessä valvovat kolmatta osapuolta suoraan tai välillisesti tai h) he ovat saman perheen jäseniä. Henkilöitä pidetään saman perheen jäseninä ainoastaan, jos heidän suhteensa on jokin seuraavista: i) aviopuolisot; ii) vanhempi ja lapsi; iii) sisarukset (myös puolisisarukset); iv) isovanhempi ja lapsenlapsi; v) setä, eno tai täti ja sisaren tai veljen lapsi; vi) appivanhempi ja vävy tai miniä; vii) langokset, kälykset tai lanko ja käly. (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1). Tässä yhteydessä ’henkilöllä’ tarkoitetaan mitä tahansa luonnollista tai oikeushenkilöä.

(5)  Etuyhteydettömien tuojien toimittamia tietoja voidaan käyttää myös muihin tähän tutkimukseen liittyviin tarkoituksiin kuin tuen määrittämiseen.

(6)  ”Limited”-merkinnällä varustettu asiakirja on neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93) 29 artiklassa sekä tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO-sopimuksen 12 artiklassa tarkoitettu luottamuksellisena pidettävä asiakirja. Se on myös suojattu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43) 4 artiklan mukaisesti.

(7)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

---

LIITE I

Image

Image

---

LIITE II

Image

Image

---