# Euroopan unionin C 185/2014

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 185 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 57. vuosikerta17. kesäkuu 2014 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 185

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

57. vuosikerta17. kesäkuu 2014

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2014/C 185/01 | Euron kurssi | 1 |
| 2014/C 185/02 | Komission päätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014, tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti | 2 |
| 2014/C 185/03 | Komission päätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014, tiedon antamisesta kolmannelle maalle, jonka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti | 17 |
| 2014/C 185/04 | Eurokolikoiden uusi kansallinen puoli | 32 |
| 2014/C 185/05 | Euroopan komission lausuma Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU mukaisen lääketieteellisten vastatoimien yhteishankintaa koskevan sopimuksen 7 artiklan 3 kohdasta | 33 |
| | JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET |
| 2014/C 185/06 | Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 17 artiklan 5 kohdan mukainen komission ilmoitus – Tarjouspyyntö säännöllisen lentoliikenteen harjoittamisesta julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti (
  1
  ) | 34 |
| 2014/C 185/07 | Likvidaatiomenettelyt – Päätös seuraavaa yritystä koskevan likvidaatiomenettelyn aloittamisesta: LA VIE ANONYMI ELLINIKI ASFALISTIKI ETAIRIA YGEIAS (Vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY 14 artiklan nojalla tehty ilmoitus.) | 35 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2014/C 185/01

Euron kurssi

1

2014/C 185/02

Komission päätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014, tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

2

2014/C 185/03

Komission päätös, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014, tiedon antamisesta kolmannelle maalle, jonka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

17

2014/C 185/04

Eurokolikoiden uusi kansallinen puoli

32

2014/C 185/05

Euroopan komission lausuma Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU mukaisen lääketieteellisten vastatoimien yhteishankintaa koskevan sopimuksen 7 artiklan 3 kohdasta

33

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

2014/C 185/06

Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 17 artiklan 5 kohdan mukainen komission ilmoitus – Tarjouspyyntö säännöllisen lentoliikenteen harjoittamisesta julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti (
  1
  )

1

34

2014/C 185/07

Likvidaatiomenettelyt – Päätös seuraavaa yritystä koskevan likvidaatiomenettelyn aloittamisesta: LA VIE ANONYMI ELLINIKI ASFALISTIKI ETAIRIA YGEIAS (Vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY 14 artiklan nojalla tehty ilmoitus.)

(Vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY 14 artiklan nojalla tehty ilmoitus.)

35

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | HALLINNOLLISET MENETTELYT |
| | Euroopan parlamentti |
| 2014/C 185/08 | Ehdotuspyyntö IX-2015/01 – Avustukset Euroopan tason poliittisille puolueille | 36 |
| 2014/C 185/09 | Ehdotuspyyntö IX-2015/02 – Avustukset Euroopan tason poliittisille säätiöille | 41 |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2014/C 185/10 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.7209 – Faurecia / Magneti Marelli / JV) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 45 |
| 2014/C 185/11 | Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.7294 – Carlyle / Haier Group / Haier Biomedical and Laboratory Product) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  ) | 46 |

V   Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan parlamentti

2014/C 185/08

Ehdotuspyyntö IX-2015/01 – Avustukset Euroopan tason poliittisille puolueille

36

2014/C 185/09

Ehdotuspyyntö IX-2015/02 – Avustukset Euroopan tason poliittisille säätiöille

41

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2014/C 185/10

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.7209 – Faurecia / Magneti Marelli / JV) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

45

2014/C 185/11

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä (Asia M.7294 – Carlyle / Haier Group / Haier Biomedical and Laboratory Product) – Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia (
  1
  )

1

46

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/1

---

Euron kurssi (1)

16. kesäkuuta 2014

(2014/C 185/01)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,3532 |
| JPY | Japanin jeniä | 137,81 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4571 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,79740 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 9,0005 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,2176 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 8,1190 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 27,438 |
| HUF | Unkarin forinttia | 307,51 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,1425 |
| RON | Romanian leuta | 4,3963 |
| TRY | Turkin liiraa | 2,8979 |
| AUD | Australian dollaria | 1,4426 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,4724 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 10,4893 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,5611 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,6927 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 380,77 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 14,5266 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,4248 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,5805 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 15 999,04 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,3650 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 59,436 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 46,9129 |
| THB | Thaimaan bahtia | 43,781 |
| BRL | Brasilian realia | 3,0187 |
| MXN | Meksikon pesoa | 17,6505 |
| INR | Intian rupiaa | 81,4220 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,3532

JPY

Japanin jeniä

137,81

DKK

Tanskan kruunua

7,4571

GBP

Englannin puntaa

0,79740

SEK

Ruotsin kruunua

9,0005

CHF

Sveitsin frangia

1,2176

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

8,1190

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

27,438

HUF

Unkarin forinttia

307,51

LTL

Liettuan litiä

3,4528

PLN

Puolan zlotya

4,1425

RON

Romanian leuta

4,3963

TRY

Turkin liiraa

2,8979

AUD

Australian dollaria

1,4426

CAD

Kanadan dollaria

1,4724

HKD

Hongkongin dollaria

10,4893

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,5611

SGD

Singaporen dollaria

1,6927

KRW

Etelä-Korean wonia

1 380,77

ZAR

Etelä-Afrikan randia

14,5266

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,4248

HRK

Kroatian kunaa

7,5805

IDR

Indonesian rupiaa

15 999,04

MYR

Malesian ringgitiä

4,3650

PHP

Filippiinien pesoa

59,436

RUB

Venäjän ruplaa

46,9129

THB

Thaimaan bahtia

43,781

BRL

Brasilian realia

3,0187

MXN

Meksikon pesoa

17,6505

INR

Intian rupiaa

81,4220

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/2 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/2

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014,

tiedon antamisesta niille kolmansille maille, jotka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

(2014/C 185/02)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2874/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1) ja erityisesti sen 32 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   JOHDANTO

| (1) | Asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ”LIS-asetus”, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ”LIS-asetus”, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.

| (2) | LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelyistä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(2)

LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelyistä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä.

| (3) | LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission olisi ilmoitettava kolmansille maille mahdollisuudesta, että ne yksilöidään yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Kolmansille maille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi, perustuu LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava kyseisten maiden osalta myös kaikki 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission olisi liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tarvittaessa tilanteen parantamiseksi laadittu toimintasuunnitelma ja toteutetut toimenpiteet. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävä aika vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen. |
| --- | --- |

(3)

LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission olisi ilmoitettava kolmansille maille mahdollisuudesta, että ne yksilöidään yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Kolmansille maille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi, perustuu LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava kyseisten maiden osalta myös kaikki 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission olisi liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tarvittaessa tilanteen parantamiseksi laadittu toimintasuunnitelma ja toteutetut toimenpiteet. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävä aika vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen.

| (4) | LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet. |
| --- | --- |

(4)

LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet.

| (5) | Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinti perustuu kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun. |
| --- | --- |

(5)

Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinti perustuu kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun.

| (6) | LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(6)

LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.

| (7) | LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti lippuvaltiona olevien kolmansien maiden vahvistamat saalistodistukset hyväksytään sillä edellytyksellä, että ne ilmoittavat komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita kyseisten valtioiden kalastusalusten on noudatettava. |
| --- | --- |

(7)

LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti lippuvaltiona olevien kolmansien maiden vahvistamat saalistodistukset hyväksytään sillä edellytyksellä, että ne ilmoittavat komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita kyseisten valtioiden kalastusalusten on noudatettava.

| (8) | LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen täytäntöönpanoon. |
| --- | --- |

(8)

LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen täytäntöönpanoon.

2.   MENETTELY PAPUA-UUDEN-GUINEAN ITSENÄISEN VALTION SUHTEEN

| (9) | Komissio vastaanotti LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean itsenäisen valtion lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 4 päivänä helmikuuta 2010. |
| --- | --- |

(9)

Komissio vastaanotti LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean itsenäisen valtion lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 4 päivänä helmikuuta 2010.

| (10) | LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 7–11 päivänä marraskuuta 2011 Papua-Uuteen-Guineaan tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella. |
| --- | --- |

(10)

LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 7–11 päivänä marraskuuta 2011 Papua-Uuteen-Guineaan tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.

| (11) | Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Papua-Uuden-Guinean järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Papua-Uusi-Guinea on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon. |
| --- | --- |

(11)

Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Papua-Uuden-Guinean järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Papua-Uusi-Guinea on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon.

| (12) | Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Papua-Uudelle-Guinealle 15 päivänä helmikuuta 2012. |
| --- | --- |

(12)

Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Papua-Uudelle-Guinealle 15 päivänä helmikuuta 2012.

| (13) | Papua-Uuden-Guinean loppuraportista tekemät huomautukset vastaanotettiin 25 päivänä toukokuuta 2012. |
| --- | --- |

(13)

Papua-Uuden-Guinean loppuraportista tekemät huomautukset vastaanotettiin 25 päivänä toukokuuta 2012.

| (14) | Komissio teki 7–16 päivänä marraskuuta 2012 Papua-Uuteen-Guineaan uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana tehtyjen toimien seuraamiseksi. |
| --- | --- |

(14)

Komissio teki 7–16 päivänä marraskuuta 2012 Papua-Uuteen-Guineaan uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana tehtyjen toimien seuraamiseksi.

| (15) | Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja 3 päivänä tammikuuta 2013. |
| --- | --- |

(15)

Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja 3 päivänä tammikuuta 2013.

| (16) | Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Papua-Uudelle-Guinealle 7 päivänä maaliskuuta 2013. |
| --- | --- |

(16)

Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Papua-Uudelle-Guinealle 7 päivänä maaliskuuta 2013.

| (17) | Papua-Uusi-Guinea esitti huomautuksia marraskuun 2012 raportista 5 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(17)

Papua-Uusi-Guinea esitti huomautuksia marraskuun 2012 raportista 5 päivänä heinäkuuta 2013.

| (18) | Papua-Uuden-Guinean ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 12 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(18)

Papua-Uuden-Guinean ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 12 päivänä heinäkuuta 2013.

| (19) | Komissio toimitti Papua-Uudelle-Guinealle 9 päivänä lokakuuta 2013 kirjalliset huomiot, joissa korostettiin tarvetta konkreettisiin toimiin ja uudistuksiin tärkeimpien ja kiireellisimpien kysymysten hoitamiseksi. |
| --- | --- |

(19)

Komissio toimitti Papua-Uudelle-Guinealle 9 päivänä lokakuuta 2013 kirjalliset huomiot, joissa korostettiin tarvetta konkreettisiin toimiin ja uudistuksiin tärkeimpien ja kiireellisimpien kysymysten hoitamiseksi.

| (20) | Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja kirjallisilla tiedonannoilla, jotka oli päivätty 11 päivänä marraskuuta 2013 ja 4 päivänä joulukuuta 2013. |
| --- | --- |

(20)

Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja kirjallisilla tiedonannoilla, jotka oli päivätty 11 päivänä marraskuuta 2013 ja 4 päivänä joulukuuta 2013.

| (21) | Papua-Uuden-Guinean ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 12 päivänä joulukuuta 2013. |
| --- | --- |

(21)

Papua-Uuden-Guinean ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous 12 päivänä joulukuuta 2013.

| (22) | Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja 6 päivänä tammikuuta 2014. |
| --- | --- |

(22)

Papua-Uusi-Guinea toimitti lisätietoja 6 päivänä tammikuuta 2014.

| (23) | Papua-Uusi-Guinea on Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission (WCPFC) jäsen. Papua-Uusi-Guinea on ratifioinut vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) sekä vuonna 1995 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien sopimuksen hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta (YK:n kalakantasopimus). Se on Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin kalastusjärjestöä koskevan yleissopimuksen (2) sekä yhteisesti tärkeiden kalavarojen hoitamiseksi tehtävää yhteistyötä koskevan Naurun sopimuksen (3) osapuoli. |
| --- | --- |

(23)

Papua-Uusi-Guinea on Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission (WCPFC) jäsen. Papua-Uusi-Guinea on ratifioinut vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) sekä vuonna 1995 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien sopimuksen hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta (YK:n kalakantasopimus). Se on Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin kalastusjärjestöä koskevan yleissopimuksen (2) sekä yhteisesti tärkeiden kalavarojen hoitamiseksi tehtävää yhteistyötä koskevan Naurun sopimuksen (3) osapuoli.

| (24) | Arvioidakseen, miten Papua-Uusi-Guinea on täyttänyt johdanto-osan (23) kappaleessa mainituissa kansainvälisissä sopimuksissa määrätyt sekä johdanto-osan (23) kappaleessa mainituissa alueellisissa kalastusjärjestöissä vahvistetut kansainväliset velvoitteensa lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona, komissio hankki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot. |
| --- | --- |

(24)

Arvioidakseen, miten Papua-Uusi-Guinea on täyttänyt johdanto-osan (23) kappaleessa mainituissa kansainvälisissä sopimuksissa määrätyt sekä johdanto-osan (23) kappaleessa mainituissa alueellisissa kalastusjärjestöissä vahvistetut kansainväliset velvoitteensa lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona, komissio hankki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

| (25) | Komissio käytti myös käytettävissä olevasta WCPFC:n julkaisemasta aineistosta johdettuja tietoja sekä julkisesti saatavilla olevia tietoja. |
| --- | --- |

(25)

Komissio käytti myös käytettävissä olevasta WCPFC:n julkaisemasta aineistosta johdettuja tietoja sekä julkisesti saatavilla olevia tietoja.

3.   PAPUA-UUDEN-GUINEAN TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

| (26) | Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean velvollisuuksia lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat. |
| --- | --- |

(26)

Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean velvollisuuksia lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat.

3.1   LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohta)

| (27) | Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivien alusten osalta voidaan todeta, ettei alueellisten kalastusjärjestöjen alusluetteloista saatujen tietojen perusteella aluksia esiinny tilapäisissä eikä lopullisissa LIS-luetteloissa ja ettei ole olemassa mitään sellaista näyttöä Papua-Uuden-Guinean lipun alla aiemmin purjehtineista aluksista, jonka perusteella komissio voisi analysoida Papua-Uuden-Guinean toimintaa toistuvan LIS-kalastustoiminnan suhteen 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(27)

Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivien alusten osalta voidaan todeta, ettei alueellisten kalastusjärjestöjen alusluetteloista saatujen tietojen perusteella aluksia esiinny tilapäisissä eikä lopullisissa LIS-luetteloissa ja ettei ole olemassa mitään sellaista näyttöä Papua-Uuden-Guinean lipun alla aiemmin purjehtineista aluksista, jonka perusteella komissio voisi analysoida Papua-Uuden-Guinean toimintaa toistuvan LIS-kalastustoiminnan suhteen 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti.

| (28) | Komissio myös tarkasteli asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka Papua-Uusi-Guinea on toteuttanut estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn Papua-Uuden-Guinean markkinoille. |
| --- | --- |

(28)

Komissio myös tarkasteli asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka Papua-Uusi-Guinea on toteuttanut estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn Papua-Uuden-Guinean markkinoille.

| (29) | Kaikkien käytettävissään olleiden tietojen arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Papua-Uusi-Guinea voi taata, etteivät Papua-Uuteen-Guineaan tai sinne sijoittautuneisiin jalostuslaitoksiin tulevat kalastustuotteet ole peräsin LIS-kalastuksesta. Tämä johtuu järjestelmää koskevista puutteista, jotka heikentävät Papua-Uuden-Guinean mahdollisuuksia jäljittää saaliit, koska Papua-Uuden-Guinean viranomaisten käytettävissä ei ole virallisia tietoja saaliina puretusta, maahan tuodusta ja/tai jalostetusta kalasta. Tärkeimmät komission arvioinnin perustana olleet seikat esitetään jäljempänä. |
| --- | --- |

(29)

Kaikkien käytettävissään olleiden tietojen arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Papua-Uusi-Guinea voi taata, etteivät Papua-Uuteen-Guineaan tai sinne sijoittautuneisiin jalostuslaitoksiin tulevat kalastustuotteet ole peräsin LIS-kalastuksesta. Tämä johtuu järjestelmää koskevista puutteista, jotka heikentävät Papua-Uuden-Guinean mahdollisuuksia jäljittää saaliit, koska Papua-Uuden-Guinean viranomaisten käytettävissä ei ole virallisia tietoja saaliina puretusta, maahan tuodusta ja/tai jalostetusta kalasta. Tärkeimmät komission arvioinnin perustana olleet seikat esitetään jäljempänä.

| (30) | Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä kalastusta eivät harjoita pääasiassa Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivat alukset vaan Papua-Uuden-Guinean satamia säännöllisesti käyttävät vieraan lipun alla purjehtivat alukset. Vuonna 2012 pidetyn WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksannen istunnon raportissa (4) Papua-Uusi-Guinea ilmoittaa, että vuonna 2011 Papua-Uuden-Guinean vesillä toimintaa harjoitti kaikkiaan 251 alusta, joista 35 oli pitkäsiima-alusta ja 216 kurenuotta-alusta. Kurenuotta-aluksista kymmenen purjehti Papua-Uuden-Guinean lipun alla, 39 oli Papua-Uuteen-Guineaan vuokrattuja (vieraan lipun alla purjehtivia aluksia, joiden kotisatama on Papua-Uudessa-Guineassa) ja 167 oli kalastussopimusten nojalla kalastavia vieraan lipun alla purjehtivia aluksia. Vastaavat tiedot esitettiin komission tarkastuskäynnin yhteydessä. Marraskuussa 2012 Papua-Uusi-Guinea ilmoitti komissiolle, että 214 kurenuotta-alukselle oli annettu lupa kalastaa Papua-Uuden-Guinean vesillä ja vastaava suurin sallittu saalis oli yli 700 000 tonnia (Papua-Uusi-Guinea ilmoitti komission tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2011 määräksi 720 000 tonnia (5)). |
| --- | --- |

(30)

Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä kalastusta eivät harjoita pääasiassa Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivat alukset vaan Papua-Uuden-Guinean satamia säännöllisesti käyttävät vieraan lipun alla purjehtivat alukset. Vuonna 2012 pidetyn WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksannen istunnon raportissa (4) Papua-Uusi-Guinea ilmoittaa, että vuonna 2011 Papua-Uuden-Guinean vesillä toimintaa harjoitti kaikkiaan 251 alusta, joista 35 oli pitkäsiima-alusta ja 216 kurenuotta-alusta. Kurenuotta-aluksista kymmenen purjehti Papua-Uuden-Guinean lipun alla, 39 oli Papua-Uuteen-Guineaan vuokrattuja (vieraan lipun alla purjehtivia aluksia, joiden kotisatama on Papua-Uudessa-Guineassa) ja 167 oli kalastussopimusten nojalla kalastavia vieraan lipun alla purjehtivia aluksia. Vastaavat tiedot esitettiin komission tarkastuskäynnin yhteydessä. Marraskuussa 2012 Papua-Uusi-Guinea ilmoitti komissiolle, että 214 kurenuotta-alukselle oli annettu lupa kalastaa Papua-Uuden-Guinean vesillä ja vastaava suurin sallittu saalis oli yli 700 000 tonnia (Papua-Uusi-Guinea ilmoitti komission tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2011 määräksi 720 000 tonnia (5)).

| (31) | Papua-Uuden-Guinean laajentuvan tonnikalan jalostusteollisuuden osalta komissio analysoi tuotannonalan toimintoja ja niiden mahdollista vaikutusta LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden tuloon Papua-Uuden-Guinean markkinoille. |
| --- | --- |

(31)

Papua-Uuden-Guinean laajentuvan tonnikalan jalostusteollisuuden osalta komissio analysoi tuotannonalan toimintoja ja niiden mahdollista vaikutusta LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden tuloon Papua-Uuden-Guinean markkinoille.

| (32) | Kansainvälisessä toimintasuunnitelmassa laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi annetaan ohjeita kansainvälisistä markkinatoimenpiteistä, jotka tukevat LIS-kalastuksella saatujen kalan ja kalatuotteiden kaupan vähentämistä. Toimintasuunnitelman 71 kohdassa esitetään, että valtiot toteuttaisivat toimia markkinoidensa läpinäkyvyyden parantamiseksi, jotta kalan ja kalatuotteiden jäljittäminen olisi mahdollista. Vastuullista kalataloutta koskevissa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) toimintaohjeissa, erityisesti 11 artiklassa, kuvataan hyviä käytäntöjä pyynnin jälkeistä käsittelyä ja vastuullista kansainvälistä kauppaa varten. Kyseisen 11 artiklan 11.1 kohdassa kehotetaan valtioita parantamaan kalan ja kalatuotteiden alkuperän tunnistamista ja näin varmistamaan, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen ja kotimaan kauppa tapahtuu kestävien säilyttämis- ja hoitokäytäntöjen mukaisesti. |
| --- | --- |

(32)

Kansainvälisessä toimintasuunnitelmassa laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi annetaan ohjeita kansainvälisistä markkinatoimenpiteistä, jotka tukevat LIS-kalastuksella saatujen kalan ja kalatuotteiden kaupan vähentämistä. Toimintasuunnitelman 71 kohdassa esitetään, että valtiot toteuttaisivat toimia markkinoidensa läpinäkyvyyden parantamiseksi, jotta kalan ja kalatuotteiden jäljittäminen olisi mahdollista. Vastuullista kalataloutta koskevissa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) toimintaohjeissa, erityisesti 11 artiklassa, kuvataan hyviä käytäntöjä pyynnin jälkeistä käsittelyä ja vastuullista kansainvälistä kauppaa varten. Kyseisen 11 artiklan 11.1 kohdassa kehotetaan valtioita parantamaan kalan ja kalatuotteiden alkuperän tunnistamista ja näin varmistamaan, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen ja kotimaan kauppa tapahtuu kestävien säilyttämis- ja hoitokäytäntöjen mukaisesti.

| (33) | Vuosina 2011 ja 2012 tekemiensä tarkastuskäyntien yhteydessä komissio vieraili yhdessä Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen kanssa useissa Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneissa tonnikalan jalostuslaitoksissa tai tapasi niiden edustajia. |
| --- | --- |

(33)

Vuosina 2011 ja 2012 tekemiensä tarkastuskäyntien yhteydessä komissio vieraili yhdessä Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen kanssa useissa Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneissa tonnikalan jalostuslaitoksissa tai tapasi niiden edustajia.

| (34) | Jalostuslaitokset saavat osan raaka-aineestaan jonkin muun maan lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka toimivat Papua-Uudessa-Guineassa vuokrajärjestelyjen turvin. WCPFC:n tieteelliselle komitealle vuonna 2012 toimittamassaan raportissa (6) Papua-Uusi-Guinea ilmoitti, että vuonna 2011 toiminnassa olevia vuokra-aluksia, jotka kalastivat sekä Papua-Uuden-Guinean vesillä että niiden ulkopuolella, oli 39, ja että suurin osa niiden pyyntiponnistuksesta käytettiin Papua-Uuden-Guinean vesillä (keskimäärin 74 prosenttia viimeksi kuluneiden neljän vuoden aikana). Jotkin kyseisistä aluksista purjehtivat sellaisen maan lipun alla, jonka osalta komissio ei ilmoittanut 15 päivänä marraskuuta 2012 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti, että maa katsotaan mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. |
| --- | --- |

(34)

Jalostuslaitokset saavat osan raaka-aineestaan jonkin muun maan lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka toimivat Papua-Uudessa-Guineassa vuokrajärjestelyjen turvin. WCPFC:n tieteelliselle komitealle vuonna 2012 toimittamassaan raportissa (6) Papua-Uusi-Guinea ilmoitti, että vuonna 2011 toiminnassa olevia vuokra-aluksia, jotka kalastivat sekä Papua-Uuden-Guinean vesillä että niiden ulkopuolella, oli 39, ja että suurin osa niiden pyyntiponnistuksesta käytettiin Papua-Uuden-Guinean vesillä (keskimäärin 74 prosenttia viimeksi kuluneiden neljän vuoden aikana). Jotkin kyseisistä aluksista purjehtivat sellaisen maan lipun alla, jonka osalta komissio ei ilmoittanut 15 päivänä marraskuuta 2012 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti, että maa katsotaan mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi.

| (35) | Komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä kansallinen kalastusviranomainen ilmoitti kahdeksasta Papua-Uuteen-Guineaan vuokratusta aluksesta, jotka purjehtivat Vanuatun lipun alla. Toisaalta taas yksi vuokra-aluksia käyttävä Papua-Uuden-Guinean jalostuslaitos ilmoitti, että 12 sen 14:stä toimintaa harjoittavasta vuokra-aluksesta purjehti Vanuatun lipun alla. Tältä osin muistutetaan, että Vanuatun vahvistamia saalistodistuksia ei voida hyväksyä, koska komissio ei ole hyväksynyt Vanuatun lippuvaltiona LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti antamaa ilmoitusta, ja sen vuoksi Vanuatun alusten pyynnistä saatujen kalastustuotteiden tuonti ei ole mahdollista. Lisäksi komissio ilmoitti Vanuatulle 15 päivänä marraskuuta 2012 annetulla komission päätöksellä (7), että se mahdollisesti katsotaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. |
| --- | --- |

(35)

Komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä kansallinen kalastusviranomainen ilmoitti kahdeksasta Papua-Uuteen-Guineaan vuokratusta aluksesta, jotka purjehtivat Vanuatun lipun alla. Toisaalta taas yksi vuokra-aluksia käyttävä Papua-Uuden-Guinean jalostuslaitos ilmoitti, että 12 sen 14:stä toimintaa harjoittavasta vuokra-aluksesta purjehti Vanuatun lipun alla. Tältä osin muistutetaan, että Vanuatun vahvistamia saalistodistuksia ei voida hyväksyä, koska komissio ei ole hyväksynyt Vanuatun lippuvaltiona LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti antamaa ilmoitusta, ja sen vuoksi Vanuatun alusten pyynnistä saatujen kalastustuotteiden tuonti ei ole mahdollista. Lisäksi komissio ilmoitti Vanuatulle 15 päivänä marraskuuta 2012 annetulla komission päätöksellä (7), että se mahdollisesti katsotaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi.

| (36) | Johdanto-osan 35 kappaleessa mainittu jalostuslaitos toimitti komissiolle vastaanotettuja raaka-aineita koskevat kuukausiraporttinsa vuodelta 2012, ja niissä ilmoitettiin yrityksen käytettävissä olevat yksityiskohtaiset tiedot aluksesta, kalastusmatkasta ja puretusta saaliista. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset käyttävät purettuja saaliita koskevien tietojen osalta näitä yritysten toimittamia kuukausittaisia vastaanottoraportteja sen sijaan, että ne tarkastaisivat puretut saaliit itse. Niitä käytetään myös silloin, kun virallisen arvioinnin kohteena ovat vaaditut yksittäistiedot, kuten kunkin aluksen puretun saaliin paino lajeittain kultakin kalastusmatkalta. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset vahvistivat komission tarkastuskäynnin aikana, että purettuja saaliita ei tarkasteta kalastusviranomaisten eikä tulliviranomaisten toimesta. Jalostuslaitokseen saapuvaa kolmannen maan lipun alla purjehtivan aluksen pyytämää raaka-ainetta ei aseteta tuontimenettelyyn, jossa olisi maksettava tulli, eikä sitä siirretä vientiä edeltävään tullivalvontaan. Kyseisten tuotteiden jäljittäminen ei ole mahdollista, ja ne voivat päästä helposti Papua-Uuden-Guinean markkinoille huomaamatta. |
| --- | --- |

(36)

Johdanto-osan 35 kappaleessa mainittu jalostuslaitos toimitti komissiolle vastaanotettuja raaka-aineita koskevat kuukausiraporttinsa vuodelta 2012, ja niissä ilmoitettiin yrityksen käytettävissä olevat yksityiskohtaiset tiedot aluksesta, kalastusmatkasta ja puretusta saaliista. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset käyttävät purettuja saaliita koskevien tietojen osalta näitä yritysten toimittamia kuukausittaisia vastaanottoraportteja sen sijaan, että ne tarkastaisivat puretut saaliit itse. Niitä käytetään myös silloin, kun virallisen arvioinnin kohteena ovat vaaditut yksittäistiedot, kuten kunkin aluksen puretun saaliin paino lajeittain kultakin kalastusmatkalta. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset vahvistivat komission tarkastuskäynnin aikana, että purettuja saaliita ei tarkasteta kalastusviranomaisten eikä tulliviranomaisten toimesta. Jalostuslaitokseen saapuvaa kolmannen maan lipun alla purjehtivan aluksen pyytämää raaka-ainetta ei aseteta tuontimenettelyyn, jossa olisi maksettava tulli, eikä sitä siirretä vientiä edeltävään tullivalvontaan. Kyseisten tuotteiden jäljittäminen ei ole mahdollista, ja ne voivat päästä helposti Papua-Uuden-Guinean markkinoille huomaamatta.

| (37) | Kyseinen jalostuslaitosyrittäjä selitti komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä, että raaka-ainetoimituksista hänen Papua-Uudessa-Guineassa tapahtuvaan jalostustoimintaansa huolehtii laitoksen emoyhtiö, joka on sijoittautunut Papua-Uuden-Guinean ulkopuolelle. Yrittäjä ilmoittaa emoyhtiölle raaka-ainetarpeensa ja saa, maksua vastaan, tarvitsemansa tonnikalamäärän, jonka rahtialus tuo. Emoyhtiö vastaa myös Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneiden vieraan lipun alla purjehtivien vuokra-alusten saaliiden myynnistä. Sen vuoksi Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneella jalostuslaitoksella ei ole tietoa kyseisten alusten toiminnasta ja niiden saaliiden myynnistä. Yrittäjä ilmoitti komissiolle vielä, että jalostamatonta kalaa saatetaan myydä muille Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneille yrityksille. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset eivät tarkasta millään tavoin yrittäjän hallussa olevia tietoja, eivätkä ne ole milloinkaan tarkastaneet kyseistä yritystä LIS-toiminnan suhteen. Kyseisestä jalostuslaitoksesta peräisin olevien tuotteiden jäljitettävyyttä ei näin ollen voida taata. |
| --- | --- |

(37)

Kyseinen jalostuslaitosyrittäjä selitti komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä, että raaka-ainetoimituksista hänen Papua-Uudessa-Guineassa tapahtuvaan jalostustoimintaansa huolehtii laitoksen emoyhtiö, joka on sijoittautunut Papua-Uuden-Guinean ulkopuolelle. Yrittäjä ilmoittaa emoyhtiölle raaka-ainetarpeensa ja saa, maksua vastaan, tarvitsemansa tonnikalamäärän, jonka rahtialus tuo. Emoyhtiö vastaa myös Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneiden vieraan lipun alla purjehtivien vuokra-alusten saaliiden myynnistä. Sen vuoksi Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneella jalostuslaitoksella ei ole tietoa kyseisten alusten toiminnasta ja niiden saaliiden myynnistä. Yrittäjä ilmoitti komissiolle vielä, että jalostamatonta kalaa saatetaan myydä muille Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneille yrityksille. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset eivät tarkasta millään tavoin yrittäjän hallussa olevia tietoja, eivätkä ne ole milloinkaan tarkastaneet kyseistä yritystä LIS-toiminnan suhteen. Kyseisestä jalostuslaitoksesta peräisin olevien tuotteiden jäljitettävyyttä ei näin ollen voida taata.

| (38) | Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että vuokra-alukset toimivat sen talousvyöhykkeellä ja voivat vapaasti myydä tuotteensa vientiin. Tältä osin todetaan, että Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelmassa (3 osassa oleva 36 artikla) edellytetään, että Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneiden ulkomaisten alusten saaliit puretaan jalostusta varten Papua-Uudessa-Guineassa tai jälleenlaivataan jostakin nimetystä satamasta Papua-Uuden-Guinean vientinä. |
| --- | --- |

(38)

Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että vuokra-alukset toimivat sen talousvyöhykkeellä ja voivat vapaasti myydä tuotteensa vientiin. Tältä osin todetaan, että Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelmassa (3 osassa oleva 36 artikla) edellytetään, että Papua-Uuteen-Guineaan sijoittautuneiden ulkomaisten alusten saaliit puretaan jalostusta varten Papua-Uudessa-Guineassa tai jälleenlaivataan jostakin nimetystä satamasta Papua-Uuden-Guinean vientinä.

| (39) | Lisäksi rekisteröinti Papua-Uuden-Guinean vientinä edellyttää tavallisesti joko sitä, että tuotteet on ensin tuotu Papua-Uuteen-Guineaan, tai sitä, että niiden alkuperä on Papua-Uusi-Guinea. Papua-Uuden-Guinean tulliviranomaiset ilmoittivat komission tarkastuskäynnin yhteydessä, ettei niillä ole tietoja alusten toiminnasta vaan että ne käyttävät Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen toimittamia tietoja. Tulliviranomaiset ilmaisivat kuitenkin huolensa viitaten ongelmiin, joita ilmenee, kun jotkin yritykset tai laiva-asiamiehet eivät täytä kalastustuotteiden vienti- tai jälleenlaivausilmoituksiin liittyviä tullivelvollisuuksiaan. Tämä tavaroiden liikkumista koskevan kokonaiskuvan puuttuminen saattaa johtaa tilanteeseen, jossa kalaa pääsee valvomattomasti Papua-Uuden-Guinean markkinoille, ja myös siihen, ettei Papua-Uuden-Guinean viranomaisten antamia todistuksia enää pidetä luotettavina. |
| --- | --- |

(39)

Lisäksi rekisteröinti Papua-Uuden-Guinean vientinä edellyttää tavallisesti joko sitä, että tuotteet on ensin tuotu Papua-Uuteen-Guineaan, tai sitä, että niiden alkuperä on Papua-Uusi-Guinea. Papua-Uuden-Guinean tulliviranomaiset ilmoittivat komission tarkastuskäynnin yhteydessä, ettei niillä ole tietoja alusten toiminnasta vaan että ne käyttävät Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen toimittamia tietoja. Tulliviranomaiset ilmaisivat kuitenkin huolensa viitaten ongelmiin, joita ilmenee, kun jotkin yritykset tai laiva-asiamiehet eivät täytä kalastustuotteiden vienti- tai jälleenlaivausilmoituksiin liittyviä tullivelvollisuuksiaan. Tämä tavaroiden liikkumista koskevan kokonaiskuvan puuttuminen saattaa johtaa tilanteeseen, jossa kalaa pääsee valvomattomasti Papua-Uuden-Guinean markkinoille, ja myös siihen, ettei Papua-Uuden-Guinean viranomaisten antamia todistuksia enää pidetä luotettavina.

| (40) | Papua-Uusi-Guinea myönsi 5 päivänä heinäkuuta 2013 komissiolle toimittamissaan huomautuksissa, että sen on tarpeen tehostaa valvonta- ja seurantajärjestelmäänsä, erityisesti kalastustuotteiden jäljitettävyysjärjestelmää, ottaa käyttöön saaliiden purkamisilmoitukset ja järjestelmälliset tarkastukset sekä lisätä yhteistyötä tulliviranomaisten kanssa. Nämä sitoumukset Papua-Uusi-Guinea toisti 12 päivänä joulukuuta 2013 pidetyssä kokouksessa. Viranomaiset kertoivat, että ne ottavat parhaillaan käyttöön sähköistä tietojärjestelmää ja satamavaltiotoimenpiteisiin liittyviä välineitä sekä parantavat saalistodistuksiin liittyvää prosessia. Näiden toimien odotetaan vankentavan jäljitettävyysjärjestelmää. Kaikki esitetyt tiedot viittaavat kuitenkin vasta tuleviin suunnitelmiin, eikä konkreettisia tuloksia vielä ole. |
| --- | --- |

(40)

Papua-Uusi-Guinea myönsi 5 päivänä heinäkuuta 2013 komissiolle toimittamissaan huomautuksissa, että sen on tarpeen tehostaa valvonta- ja seurantajärjestelmäänsä, erityisesti kalastustuotteiden jäljitettävyysjärjestelmää, ottaa käyttöön saaliiden purkamisilmoitukset ja järjestelmälliset tarkastukset sekä lisätä yhteistyötä tulliviranomaisten kanssa. Nämä sitoumukset Papua-Uusi-Guinea toisti 12 päivänä joulukuuta 2013 pidetyssä kokouksessa. Viranomaiset kertoivat, että ne ottavat parhaillaan käyttöön sähköistä tietojärjestelmää ja satamavaltiotoimenpiteisiin liittyviä välineitä sekä parantavat saalistodistuksiin liittyvää prosessia. Näiden toimien odotetaan vankentavan jäljitettävyysjärjestelmää. Kaikki esitetyt tiedot viittaavat kuitenkin vasta tuleviin suunnitelmiin, eikä konkreettisia tuloksia vielä ole.

| (41) | Tuotteiden jäljitettävyyttä heikentää vielä Papua-Uuden-Guinean kansallisten lakien sekä rekisteröinti- ja lupajärjestelmien heikko läpinäkyvyys. |
| --- | --- |

(41)

Tuotteiden jäljitettävyyttä heikentää vielä Papua-Uuden-Guinean kansallisten lakien sekä rekisteröinti- ja lupajärjestelmien heikko läpinäkyvyys.

| (42) | FAO:n toimintaohjeissa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan sekä alan politiikan laadintaan (6.13 kohta), päätöksentekoon ja hallintoprosesseihin (7.1.9 kohta). Toimintaohjeissa esitetään kaikkien kalavarojen säilyttämiseen, hoitoon ja kehittämiseen sovellettavat periaatteet ja vaatimukset, ja ne kattavat muun muassa kalan ja kalatuotteiden pyynnin, jalostuksen ja kaupan, kalastustoimet sekä kalatutkimuksen. FAO:n toimintaohjeiden 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja kattaviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin. |
| --- | --- |

(42)

FAO:n toimintaohjeissa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan sekä alan politiikan laadintaan (6.13 kohta), päätöksentekoon ja hallintoprosesseihin (7.1.9 kohta). Toimintaohjeissa esitetään kaikkien kalavarojen säilyttämiseen, hoitoon ja kehittämiseen sovellettavat periaatteet ja vaatimukset, ja ne kattavat muun muassa kalan ja kalatuotteiden pyynnin, jalostuksen ja kaupan, kalastustoimet sekä kalatutkimuksen. FAO:n toimintaohjeiden 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja kattaviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin.

| (43) | Sen vuoksi komissio katsoo, että lisenssi on ratkaisevan tärkeä asiakirja, jonka avulla voidaan vahvistaa toimintaa koskevat säännöt ja ehdot (esim. kalastusalueet: saaristovedet, talousalue, pääsy avomerelle jne.), toiminnan tyyppi, nimetyt satamat tai jälleenlaivaus. Komission vuonna 2011 tekemän tarkastuskäynnin aikana todettiin ja tuotiin erityisesti esille, että Papua-Uudessa-Guineassa alusten rekisteröinti- ja lupajärjestelmä ei ole läpinäkyvä. Kelpoisuussäännöt ja -ehdot eivät ole joko selkeitä, läpinäkyviä tai julkisesti saatavilla eri lisenssityyppien osalta (Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivat alukset, Papua-Uuteen-Guineaan vuokratut alukset, kalastussopimuksen nojalla kalastavat kolmansien maiden alukset). Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelma (8) sisältää ainoastaan suuntaviivat tonnikala-alusten toimintaa varten, mutta siinä ei esitetä kyseisen toiminnan erityisedellytyksiä. Papua-Uuden-Guinean vastauksessa komission tarkastuskertomukseen todetaan, että erityisedellytykset koskevat vain aluksia, joiden katsotaan olevan tärkeitä Papua-Uuden-Guinean kansalliselle edulle talouskehityksen kannalta ja sopivan pienten kehittyvien saarivaltioiden kehitystavoitteisiin. |
| --- | --- |

(43)

Sen vuoksi komissio katsoo, että lisenssi on ratkaisevan tärkeä asiakirja, jonka avulla voidaan vahvistaa toimintaa koskevat säännöt ja ehdot (esim. kalastusalueet: saaristovedet, talousalue, pääsy avomerelle jne.), toiminnan tyyppi, nimetyt satamat tai jälleenlaivaus. Komission vuonna 2011 tekemän tarkastuskäynnin aikana todettiin ja tuotiin erityisesti esille, että Papua-Uudessa-Guineassa alusten rekisteröinti- ja lupajärjestelmä ei ole läpinäkyvä. Kelpoisuussäännöt ja -ehdot eivät ole joko selkeitä, läpinäkyviä tai julkisesti saatavilla eri lisenssityyppien osalta (Papua-Uuden-Guinean lipun alla purjehtivat alukset, Papua-Uuteen-Guineaan vuokratut alukset, kalastussopimuksen nojalla kalastavat kolmansien maiden alukset). Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelma (8) sisältää ainoastaan suuntaviivat tonnikala-alusten toimintaa varten, mutta siinä ei esitetä kyseisen toiminnan erityisedellytyksiä. Papua-Uuden-Guinean vastauksessa komission tarkastuskertomukseen todetaan, että erityisedellytykset koskevat vain aluksia, joiden katsotaan olevan tärkeitä Papua-Uuden-Guinean kansalliselle edulle talouskehityksen kannalta ja sopivan pienten kehittyvien saarivaltioiden kehitystavoitteisiin.

| (44) | Tämä selkeyden ja läpinäkyvyyden puute johtaa epäselvään tilanteeseen, jolla on huomattavat vaikutukset, koska tarkemmin määrittelemättömiä ”erityisolosuhteita” sovelletaan noin 80 prosenttiin Papua-Uuden-Guinean kalastuslisensseistä. Komission toisen, marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä tilanteen todettiin pysyneen ennallaan. |
| --- | --- |

(44)

Tämä selkeyden ja läpinäkyvyyden puute johtaa epäselvään tilanteeseen, jolla on huomattavat vaikutukset, koska tarkemmin määrittelemättömiä ”erityisolosuhteita” sovelletaan noin 80 prosenttiin Papua-Uuden-Guinean kalastuslisensseistä. Komission toisen, marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä tilanteen todettiin pysyneen ennallaan.

| (45) | Komissio yritti myös selvittää jälleenlaivaukseen sovellettavia sääntöjä. Asiasta on säännöksiä Papua-Uuden-Guinean kalastuksenhoitolaissa (9) (1998) ja Papua-Uuden-Guinean kalastuksenhoitoasetuksessa (10) (2000) ja määräyksiä sovellettavissa WCPFC:n säännöissä (11). Komissio totesi, että käytössä on erilaisia sääntöjä riippuen muun muassa kalastussopimusten ehdoista, lisenssiehdoista, alusten asemasta (kotimainen vai ulkomainen alus) ja vesialueesta, jolla alus harjoittaa toimintaa (saaristovedet vai talousalue). Sovellettavia säännöksiä ja määräyksiä on niin paljon, että toimijoiden ja viranomaisten on vaikeaa, jollei mahdotonta, ymmärtää, onko jälleenlaivaus sallittua ja minkälaisin edellytyksin se on sallittua. Marraskuussa 2012 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana komissio kehotti Papua-Uuden-Guinean viranomaisia esittämään kattavat tiedot jälleenlaivaustoimiin sovellettavista säännöksistä ja määräyksistä, mutta kyseisiä tietoja ei kyetty esittämään. |
| --- | --- |

(45)

Komissio yritti myös selvittää jälleenlaivaukseen sovellettavia sääntöjä. Asiasta on säännöksiä Papua-Uuden-Guinean kalastuksenhoitolaissa (9) (1998) ja Papua-Uuden-Guinean kalastuksenhoitoasetuksessa (10) (2000) ja määräyksiä sovellettavissa WCPFC:n säännöissä (11). Komissio totesi, että käytössä on erilaisia sääntöjä riippuen muun muassa kalastussopimusten ehdoista, lisenssiehdoista, alusten asemasta (kotimainen vai ulkomainen alus) ja vesialueesta, jolla alus harjoittaa toimintaa (saaristovedet vai talousalue). Sovellettavia säännöksiä ja määräyksiä on niin paljon, että toimijoiden ja viranomaisten on vaikeaa, jollei mahdotonta, ymmärtää, onko jälleenlaivaus sallittua ja minkälaisin edellytyksin se on sallittua. Marraskuussa 2012 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana komissio kehotti Papua-Uuden-Guinean viranomaisia esittämään kattavat tiedot jälleenlaivaustoimiin sovellettavista säännöksistä ja määräyksistä, mutta kyseisiä tietoja ei kyetty esittämään.

| (46) | Ottaen huomioon todettu puutteellinen jäljitettävyys sekä se, ettei Papua-Uuden-Guinean viranomaisten käytettävissä ole tietoja puretuista saaliista, Papua-Uusi-Guinea ei voi taata, etteivätkö Papua-Uuteen-Guineaan saapuvat kalastustuotteet tai Papua-Uudessa-Guineassa toimivat jalostuslaitokset ole kytköksissä LIS-kalastukseen, kuten johdanto-osan 33–40 kappaleessa esitetään. Mahdollisuutta valvoa LIS-tuotteiden tuloa maahan ja niiden myöhempää vientiä heikentää myös se, että – kuten päätöksen johdanto-osan 41–45 kappaleessa todetaan – rekisteröinti- ja lisenssisäännöt ja -määräykset eivät ole läpinäkyviä, sekä se, että selkeät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet puuttuvat – kuten jäljempänä johdanto-osan 76–82 kappaleessa kuvataan. |
| --- | --- |

(46)

Ottaen huomioon todettu puutteellinen jäljitettävyys sekä se, ettei Papua-Uuden-Guinean viranomaisten käytettävissä ole tietoja puretuista saaliista, Papua-Uusi-Guinea ei voi taata, etteivätkö Papua-Uuteen-Guineaan saapuvat kalastustuotteet tai Papua-Uudessa-Guineassa toimivat jalostuslaitokset ole kytköksissä LIS-kalastukseen, kuten johdanto-osan 33–40 kappaleessa esitetään. Mahdollisuutta valvoa LIS-tuotteiden tuloa maahan ja niiden myöhempää vientiä heikentää myös se, että – kuten päätöksen johdanto-osan 41–45 kappaleessa todetaan – rekisteröinti- ja lisenssisäännöt ja -määräykset eivät ole läpinäkyviä, sekä se, että selkeät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet puuttuvat – kuten jäljempänä johdanto-osan 76–82 kappaleessa kuvataan.

| (47) | Edellä selostettuja puutteita pahensi vielä se, etteivät Papua-Uuden-Guinean viranomaiset kyenneet selittämään, miksi ne olivat hyväksyneet, LIS-asetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, maassa toimivan tonnikalan jalostuslaitoksen ilmoituksen unioniin tarkoitetuista tonnikalasäilykkeistä. Kyseinen ilmoitus voidaan hyväksyä vain sellaisista kalastustuotteista, jotka on jalostettu muussa kolmannessa maassa kuin lippuvaltiossa. Esimerkkitapauksessa kalastustuotteiden tuojamaan viranomaisten suorittama fyysinen tarkastus paljasti, että tuojan jalostettuna esittämä tuote olikin itse asiassa jalostamaton, jäädytetty kokonainen tonnikala. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että jalostettuihin ja jalostamattomiin tuotteisiin saatetaan soveltaa erilaisia markkinoillepääsyn sääntöjä ja tulleja. Komissio vieraili Papua-Uudessa-Guineassa kyseisen lähetyksen viejäksi ilmoitetussa jalostuslaitoksessa marraskuussa 2012 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana. Yritys ei kyennyt antamaan selitystä ja katsoo, erityisesti sen vuoksi, ettei se tavallisesti vie jäädytettyä kokonaista kalaa, että Papua-Uuden-Guinean viranomaisille lähetetty pyyntö jalostusilmoituksen hyväksymistä varten on lähetetty erehdyksessä. Kyseessä on konkreettinen tapaus, jossa komissio vahvisti Papua-Uuden-Guinean viranomaisten hyväksyneen virheellisesti jalostusilmoituksia. Toiminnanharjoittajan mukaan kyseessä oli epähuomiossa tehty yksinkertainen virhe, mutta Papua-Uuden-Guinean viranomaiset myönsivät, että vastaavia tapauksia saattoi olla muitakin. Tilanne on esimerkki heikosta jäljitettävyydestä ja läpinäkyvyydestä ja paljastaa sen, ettei LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tuloa Papua-Uuteen-Guineaan ja muille markkinoille pystytä valvomaan. |
| --- | --- |

(47)

Edellä selostettuja puutteita pahensi vielä se, etteivät Papua-Uuden-Guinean viranomaiset kyenneet selittämään, miksi ne olivat hyväksyneet, LIS-asetuksen 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti, maassa toimivan tonnikalan jalostuslaitoksen ilmoituksen unioniin tarkoitetuista tonnikalasäilykkeistä. Kyseinen ilmoitus voidaan hyväksyä vain sellaisista kalastustuotteista, jotka on jalostettu muussa kolmannessa maassa kuin lippuvaltiossa. Esimerkkitapauksessa kalastustuotteiden tuojamaan viranomaisten suorittama fyysinen tarkastus paljasti, että tuojan jalostettuna esittämä tuote olikin itse asiassa jalostamaton, jäädytetty kokonainen tonnikala. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että jalostettuihin ja jalostamattomiin tuotteisiin saatetaan soveltaa erilaisia markkinoillepääsyn sääntöjä ja tulleja. Komissio vieraili Papua-Uudessa-Guineassa kyseisen lähetyksen viejäksi ilmoitetussa jalostuslaitoksessa marraskuussa 2012 tekemänsä tarkastuskäynnin aikana. Yritys ei kyennyt antamaan selitystä ja katsoo, erityisesti sen vuoksi, ettei se tavallisesti vie jäädytettyä kokonaista kalaa, että Papua-Uuden-Guinean viranomaisille lähetetty pyyntö jalostusilmoituksen hyväksymistä varten on lähetetty erehdyksessä. Kyseessä on konkreettinen tapaus, jossa komissio vahvisti Papua-Uuden-Guinean viranomaisten hyväksyneen virheellisesti jalostusilmoituksia. Toiminnanharjoittajan mukaan kyseessä oli epähuomiossa tehty yksinkertainen virhe, mutta Papua-Uuden-Guinean viranomaiset myönsivät, että vastaavia tapauksia saattoi olla muitakin. Tilanne on esimerkki heikosta jäljitettävyydestä ja läpinäkyvyydestä ja paljastaa sen, ettei LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tuloa Papua-Uuteen-Guineaan ja muille markkinoille pystytä valvomaan.

| (48) | Kun otetaan huomioon päätöksen tässä jaksossa selostettu tilanne, kaikki komission keräämät tosiseikat sekä kyseisen maan antamat ilmoitukset, voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan nojalla todeta, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan rannikko- ja markkinavaltiona kuuluvan velvoitteen estää LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tulo markkinoilleen. |
| --- | --- |

(48)

Kun otetaan huomioon päätöksen tässä jaksossa selostettu tilanne, kaikki komission keräämät tosiseikat sekä kyseisen maan antamat ilmoitukset, voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan nojalla todeta, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan rannikko- ja markkinavaltiona kuuluvan velvoitteen estää LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tulo markkinoilleen.

3.2   Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohta)

| (49) | Komissio arvioi, toimivatko Papua-Uuden-Guinean viranomaiset tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa antamalla vastaukset komission esittämiin pyyntöihin, joissa niitä pyydetään tutkimaan LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä ja toteuttamaan sen edellyttämät jatkotoimet. |
| --- | --- |

(49)

Komissio arvioi, toimivatko Papua-Uuden-Guinean viranomaiset tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa antamalla vastaukset komission esittämiin pyyntöihin, joissa niitä pyydetään tutkimaan LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä ja toteuttamaan sen edellyttämät jatkotoimet.

| (50) | Vaikka EU:n LIS-asetukseen liittyvän saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon osallistuvat Papua-Uuden-Guinean viranomaiset toimivat yleisesti ottaen yhteistyössä ja vastaavat tieto- ja tarkistuspyyntöihin, niiden vastausten luotettavuutta heikentää puutteellinen läpinäkyvyys sekä se, että mahdollisuuksia kalastustuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi on vain vähän tai ei lainkaan, kuten tämän päätöksen 3.1 jaksossa todetaan. |
| --- | --- |

(50)

Vaikka EU:n LIS-asetukseen liittyvän saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon osallistuvat Papua-Uuden-Guinean viranomaiset toimivat yleisesti ottaen yhteistyössä ja vastaavat tieto- ja tarkistuspyyntöihin, niiden vastausten luotettavuutta heikentää puutteellinen läpinäkyvyys sekä se, että mahdollisuuksia kalastustuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi on vain vähän tai ei lainkaan, kuten tämän päätöksen 3.1 jaksossa todetaan.

| (51) | Arvioidessaan yleisesti, kuinka Papua-Uusi-Guinea täyttää velvollisuutensa lippu-, satama- ja rannikkovaltiona, komissio arvioi myös, toimiiko Papua-Uusi-Guinea yhteistyössä muiden lippuvaltioiden kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi. |
| --- | --- |

(51)

Arvioidessaan yleisesti, kuinka Papua-Uusi-Guinea täyttää velvollisuutensa lippu-, satama- ja rannikkovaltiona, komissio arvioi myös, toimiiko Papua-Uusi-Guinea yhteistyössä muiden lippuvaltioiden kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi.

| (52) | Tältä osin komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä todettiin, että Papua-Uuden-Guinean viranomaiset olivat haluttomia yhteistyöhön Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä kalastavien alusten lippuvaltioiden kanssa, sillä viranomaiset eivät halunneet antaa lippuvaltioille tietoja aluksista. Tämä osoittaa selvästi, ettei Papua-Uusi-Guinea täytä kansainvälisen oikeuden (erityisesti YK:n kalakantasopimuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohta) mukaista velvoitettaan varmistaa vesialueillaan esiintyvien hajallaan olevien kalakantojen säilyttäminen ja hoito ja LIS-kalastuksen torjunta tehokkaasti. |
| --- | --- |

(52)

Tältä osin komission marraskuussa 2012 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä todettiin, että Papua-Uuden-Guinean viranomaiset olivat haluttomia yhteistyöhön Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä kalastavien alusten lippuvaltioiden kanssa, sillä viranomaiset eivät halunneet antaa lippuvaltioille tietoja aluksista. Tämä osoittaa selvästi, ettei Papua-Uusi-Guinea täytä kansainvälisen oikeuden (erityisesti YK:n kalakantasopimuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohta) mukaista velvoitettaan varmistaa vesialueillaan esiintyvien hajallaan olevien kalakantojen säilyttäminen ja hoito ja LIS-kalastuksen torjunta tehokkaasti.

| (53) | Kyseisen tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki selventämään sovellettavien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta epäjohdonmukaisuutta, jota säännöllisesti ilmenee vastaanotetuissa EU:hun Papua-Uudesta-Guineasta suuntautunutta kalastustuotteiden tuontia koskevissa tiedoissa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset vahvistivat olevansa tietoisia siitä, että lippuvaltioiden Papua-Uudessa-Guineassa jalostusta varten suoraan purettavaa kalaa varten myöntämissä saalistodistuksissa ilmoitetut tiedot ovat säännönmukaisesti virheellisiä. Nämä saalistodistuksiin sisältyvät virheelliset tiedot selittyvät pääosin sillä, etteivät Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoita lippuvaltiolle käytettävissään olevia tietoja, erityisesti alusten satelliittiseurantajärjestelmää (VMS) ja purkamisilmoituksia koskevia tietoja, eivät edes tapauksissa, joissa on todettu sääntöjenvastaisuuksia. Sen vuoksi lippuvaltion viranomaisen on käytettävä saalistodistusten perustana käytettävissään olevia tietoja, jotka saattavat olla epätäydellisiä, virheellisiä ja mahdottomia tarkistaa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat kuitenkin allekirjoittaneet jalostusilmoitukset täysin tietoisina siitä, että Papua-Uudessa-Guineassa jalostettua saalista varten myönnetyt saalistodistukset ovat virheellisiä. |
| --- | --- |

(53)

Kyseisen tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki selventämään sovellettavien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta epäjohdonmukaisuutta, jota säännöllisesti ilmenee vastaanotetuissa EU:hun Papua-Uudesta-Guineasta suuntautunutta kalastustuotteiden tuontia koskevissa tiedoissa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset vahvistivat olevansa tietoisia siitä, että lippuvaltioiden Papua-Uudessa-Guineassa jalostusta varten suoraan purettavaa kalaa varten myöntämissä saalistodistuksissa ilmoitetut tiedot ovat säännönmukaisesti virheellisiä. Nämä saalistodistuksiin sisältyvät virheelliset tiedot selittyvät pääosin sillä, etteivät Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoita lippuvaltiolle käytettävissään olevia tietoja, erityisesti alusten satelliittiseurantajärjestelmää (VMS) ja purkamisilmoituksia koskevia tietoja, eivät edes tapauksissa, joissa on todettu sääntöjenvastaisuuksia. Sen vuoksi lippuvaltion viranomaisen on käytettävä saalistodistusten perustana käytettävissään olevia tietoja, jotka saattavat olla epätäydellisiä, virheellisiä ja mahdottomia tarkistaa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat kuitenkin allekirjoittaneet jalostusilmoitukset täysin tietoisina siitä, että Papua-Uudessa-Guineassa jalostettua saalista varten myönnetyt saalistodistukset ovat virheellisiä.

| (54) | YK:n merioikeusyleissopimuksen 63 ja 64 artiklan mukaan rannikko- ja lippuvaltioiden on tehtävä yhteistyötä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalalajien osalta. Yhteistyövelvoitetta laajennetaan edelleen YK:n kalakantasopimuksen 7 ja 20 artiklassa, joissa määrätään yhteensopivista säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä ja varmistetaan niiden noudattaminen ja noudattamisen valvonta. Lisäksi FAO:n toimintaohjeiden 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa suositetaan, että hajallaan olevia ja valtioiden rajojen yli liikkuvia kalakantoja hyödyntävät valtiot tekevät kahdenvälisiä sopimuksia organisatorisista järjestelyistä tehokasta yhteistyötä varten, jotta voidaan taata kalavarojen tuloksellinen säilyttäminen ja hoito. Asiaa tarkennetaan edelleen kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 28 ja 51 kohdassa, joissa esitetään yksityiskohtaisia käytäntöjä valtioiden välistä suoraa yhteistyötä varten, mukaan luettuna rannikkovaltioiden käytettävissä olevien tietojen vaihto. |
| --- | --- |

(54)

YK:n merioikeusyleissopimuksen 63 ja 64 artiklan mukaan rannikko- ja lippuvaltioiden on tehtävä yhteistyötä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalalajien osalta. Yhteistyövelvoitetta laajennetaan edelleen YK:n kalakantasopimuksen 7 ja 20 artiklassa, joissa määrätään yhteensopivista säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä ja varmistetaan niiden noudattaminen ja noudattamisen valvonta. Lisäksi FAO:n toimintaohjeiden 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa suositetaan, että hajallaan olevia ja valtioiden rajojen yli liikkuvia kalakantoja hyödyntävät valtiot tekevät kahdenvälisiä sopimuksia organisatorisista järjestelyistä tehokasta yhteistyötä varten, jotta voidaan taata kalavarojen tuloksellinen säilyttäminen ja hoito. Asiaa tarkennetaan edelleen kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 28 ja 51 kohdassa, joissa esitetään yksityiskohtaisia käytäntöjä valtioiden välistä suoraa yhteistyötä varten, mukaan luettuna rannikkovaltioiden käytettävissä olevien tietojen vaihto.

| (55) | Tältä osin WCPFC-yleissopimuksen (12) 25 artiklan 10 kohdassa määrätään, että jos on perusteltua syytä uskoa toisen valtion lipun alla purjehtivan kalastusaluksen harjoittavan toimintaa, joka heikentää yleissopimusaluetta varten hyväksyttyjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehoa, jokaisen Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission jäsenen on saatettava asia asianomaisen lippuvaltion tietoon. Papua-Uusi-Guinea kuitenkin katsoo, etteivät sen lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet sisälly WCPFC-yleissopimuksen alueeseen, kuten johdanto-osan 76–78 kappaleessa selostetaan yksityiskohtaisesti, ja tämä vaikuttaa kyseisen määräyksen täytäntöönpanoon. Papua-Uuden-Guinean toiminta, jota tässä jaksossa kuvataan, on ristiriidassa johdanto-osan 54 kappaleessa mainittujen velvoitteiden kanssa sekä rikkoo myös WCPFC:n sääntöjä. |
| --- | --- |

(55)

Tältä osin WCPFC-yleissopimuksen (12) 25 artiklan 10 kohdassa määrätään, että jos on perusteltua syytä uskoa toisen valtion lipun alla purjehtivan kalastusaluksen harjoittavan toimintaa, joka heikentää yleissopimusaluetta varten hyväksyttyjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehoa, jokaisen Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission jäsenen on saatettava asia asianomaisen lippuvaltion tietoon. Papua-Uusi-Guinea kuitenkin katsoo, etteivät sen lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet sisälly WCPFC-yleissopimuksen alueeseen, kuten johdanto-osan 76–78 kappaleessa selostetaan yksityiskohtaisesti, ja tämä vaikuttaa kyseisen määräyksen täytäntöönpanoon. Papua-Uuden-Guinean toiminta, jota tässä jaksossa kuvataan, on ristiriidassa johdanto-osan 54 kappaleessa mainittujen velvoitteiden kanssa sekä rikkoo myös WCPFC:n sääntöjä.

| (56) | Tehokkaiden yhteistyömekanismien merkitystä on arvioitava Papua-Uuden-Guinean kalavarojen merkityksen yhteydessä (tätä selostetaan johdanto-osan 66 kappaleessa), Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavien vieraan lipun alla purjehtivien alusten enemmistöaseman kannalta (johdanto-osan 30 kappale) ja kasvavan jalostusteollisuuden kannalta (johdanto-osan 31 kappale). Lisäksi Papua-Uuden-Guinean jalostetuilla kalastustuotteilla on Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren valtioiden välisen väliaikaisen kumppanuussopimuksen nojalla etuoikeutettu pääsy EU:n markkinoille, ja tässä yhteydessä Papua-Uusi-Guinea on sitoutunut tiukentamaan sääntöjä ja tehostamaan järjestelmiä ja prosesseja kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja niiden kestävän kehityksen ja hoidon varmistamiseksi. (13) |
| --- | --- |

(56)

Tehokkaiden yhteistyömekanismien merkitystä on arvioitava Papua-Uuden-Guinean kalavarojen merkityksen yhteydessä (tätä selostetaan johdanto-osan 66 kappaleessa), Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavien vieraan lipun alla purjehtivien alusten enemmistöaseman kannalta (johdanto-osan 30 kappale) ja kasvavan jalostusteollisuuden kannalta (johdanto-osan 31 kappale). Lisäksi Papua-Uuden-Guinean jalostetuilla kalastustuotteilla on Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren valtioiden välisen väliaikaisen kumppanuussopimuksen nojalla etuoikeutettu pääsy EU:n markkinoille, ja tässä yhteydessä Papua-Uusi-Guinea on sitoutunut tiukentamaan sääntöjä ja tehostamaan järjestelmiä ja prosesseja kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja niiden kestävän kehityksen ja hoidon varmistamiseksi. (13)

| (57) | Papua-Uusi-Guinea tunnusti erityisesti 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa yhteistyön tarpeellisuuden tietojen, erityisesti VMS-tietojen, vaihdossa lippuvaltioiden kanssa. Sama näkemys esitettiin 12 päivänä joulukuuta 2013 pidetyssä kokouksessa sekä 6 päivänä tammikuuta 2014 toimitetuissa kirjallisissa huomautuksissa. Arvioidessaan tehokkaiden valvontatoimien olemassaoloa ja toteutusta komissio totesi, että Papua-Uusi-Guinea on kehittänyt VMS-järjestelmän ja edellyttää, että kaikilla sen lipun alla purjehtivilla ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavilla aluksilla on siihen kuuluvat laitteet. Toistaiseksi yhteistyön lisääminen ja tehostaminen Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavien alusten lippuvaltioiden kanssa on kuitenkin ollut hankala ja ratkaisematon kysymys. Koska Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastaa paljon kolmannen maan lipun alla purjehtivia aluksia, on olennaisen tärkeää päästä käsiksi Papua-Uuden-Guinean viranomaisten keräämiin VMS-tietoihin, jotta kyseisiä aluksia voidaan seurata ja valvoa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat tehneet kahdenvälisiä sopimuksia joidenkin maiden kanssa ja organisatorisia järjestelyjä kalastusjärjestöjen ja kalastusalan yritysten kanssa. Siltä osin, kuinka asianomaiset lippuvaltiot pääsevät VMS-tietoihin, tilanne on edelleen epätyydyttävä ja mutkikas. Komission keräämien tietojen mukaan Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat allekirjoittaneet Filippiinien viranomaisten kanssa tällaisen sopimuksen, joka muun muassa takaa pääsyn VMS-tietoihin. Kyseistä sopimusta ei ole pantu täytäntöön. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoittivat myös aikovansa ottaa vuoden 2014 aikana asteittain käyttöön vastaavat järjestelyt kaikkien Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastavien kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Ne eivät kuitenkaan ole toimittaneet suunnitelmistaan tarkempaa aikataulua. |
| --- | --- |

(57)

Papua-Uusi-Guinea tunnusti erityisesti 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa yhteistyön tarpeellisuuden tietojen, erityisesti VMS-tietojen, vaihdossa lippuvaltioiden kanssa. Sama näkemys esitettiin 12 päivänä joulukuuta 2013 pidetyssä kokouksessa sekä 6 päivänä tammikuuta 2014 toimitetuissa kirjallisissa huomautuksissa. Arvioidessaan tehokkaiden valvontatoimien olemassaoloa ja toteutusta komissio totesi, että Papua-Uusi-Guinea on kehittänyt VMS-järjestelmän ja edellyttää, että kaikilla sen lipun alla purjehtivilla ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavilla aluksilla on siihen kuuluvat laitteet. Toistaiseksi yhteistyön lisääminen ja tehostaminen Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla kalastavien alusten lippuvaltioiden kanssa on kuitenkin ollut hankala ja ratkaisematon kysymys. Koska Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastaa paljon kolmannen maan lipun alla purjehtivia aluksia, on olennaisen tärkeää päästä käsiksi Papua-Uuden-Guinean viranomaisten keräämiin VMS-tietoihin, jotta kyseisiä aluksia voidaan seurata ja valvoa. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat tehneet kahdenvälisiä sopimuksia joidenkin maiden kanssa ja organisatorisia järjestelyjä kalastusjärjestöjen ja kalastusalan yritysten kanssa. Siltä osin, kuinka asianomaiset lippuvaltiot pääsevät VMS-tietoihin, tilanne on edelleen epätyydyttävä ja mutkikas. Komission keräämien tietojen mukaan Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ovat allekirjoittaneet Filippiinien viranomaisten kanssa tällaisen sopimuksen, joka muun muassa takaa pääsyn VMS-tietoihin. Kyseistä sopimusta ei ole pantu täytäntöön. Papua-Uuden-Guinean viranomaiset ilmoittivat myös aikovansa ottaa vuoden 2014 aikana asteittain käyttöön vastaavat järjestelyt kaikkien Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastavien kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Ne eivät kuitenkaan ole toimittaneet suunnitelmistaan tarkempaa aikataulua.

| (58) | Kuten edellä kuvattiin, lakien ja menettelyjen puutteellinen selkeys ja läpinäkyvyys, erityisesti alusten rekisteröinnin ja lisenssien myöntämisen, jäljitettävyyden sekä purettuja saaliita ja pyyntiä koskevien tietojen luotettavuuden osalta (kuten johdanto-osan 41–45 kappaleessa kuvataan) ja kalavarojen säilyttämisen ja hoidon osalta (kuten johdanto-osan 76–82 kappaleessa kuvataan), tekee tehokkaan valvonnan ja LIS-sääntöjen rikkomisen toteamisen mahdottomaksi. Tämä heikentää mahdollisuutta määrätä rikkomuksista seuraamuksia ja toteuttaa niiden johdosta vaikuttavia toimenpiteitä, vaikka laki näyttääkin takaavan tarvittavat täytäntöönpanovaltuudet ja oikeudet. Niinpä Papua-Uusi-Guinea ei kykene käytännössä rankaisemaan määräysten rikkojia tehokkaasti niin, että nämä eivät pystyisi saamaan hyötyä LIS-kalastuksesta, kuten kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdassa suositetaan. Lakien ja menettelyjen puutteellisen selkeyden ja läpinäkyvyyden vuoksi Papua-Uusi-Guinea on myös kyvyttömämpi täyttämään YK:n kalakantasopimuksen 20 artiklan mukaiset velvoitteensa vastata asianmukaisesti pyyntöihin, joita lippuvaltiot mahdollisesti esittävät täyttäessään omaa velvollisuuttaan rangaista niitä oman lippunsa alla purjehtivia aluksia, jotka harjoittavat LIS-kalastusta. |
| --- | --- |

(58)

Kuten edellä kuvattiin, lakien ja menettelyjen puutteellinen selkeys ja läpinäkyvyys, erityisesti alusten rekisteröinnin ja lisenssien myöntämisen, jäljitettävyyden sekä purettuja saaliita ja pyyntiä koskevien tietojen luotettavuuden osalta (kuten johdanto-osan 41–45 kappaleessa kuvataan) ja kalavarojen säilyttämisen ja hoidon osalta (kuten johdanto-osan 76–82 kappaleessa kuvataan), tekee tehokkaan valvonnan ja LIS-sääntöjen rikkomisen toteamisen mahdottomaksi. Tämä heikentää mahdollisuutta määrätä rikkomuksista seuraamuksia ja toteuttaa niiden johdosta vaikuttavia toimenpiteitä, vaikka laki näyttääkin takaavan tarvittavat täytäntöönpanovaltuudet ja oikeudet. Niinpä Papua-Uusi-Guinea ei kykene käytännössä rankaisemaan määräysten rikkojia tehokkaasti niin, että nämä eivät pystyisi saamaan hyötyä LIS-kalastuksesta, kuten kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdassa suositetaan. Lakien ja menettelyjen puutteellisen selkeyden ja läpinäkyvyyden vuoksi Papua-Uusi-Guinea on myös kyvyttömämpi täyttämään YK:n kalakantasopimuksen 20 artiklan mukaiset velvoitteensa vastata asianmukaisesti pyyntöihin, joita lippuvaltiot mahdollisesti esittävät täyttäessään omaa velvollisuuttaan rangaista niitä oman lippunsa alla purjehtivia aluksia, jotka harjoittavat LIS-kalastusta.

| (59) | Mitä tulee tarkastellun LIS-kalastuksen historiaan, luonteeseen, olosuhteisiin, laajuuteen ja vakavuuteen, Papua-Uuden-Guinean viranomaiset eivät kykene takaamaan toimintojen jäljitettävyyttä, koska niiden järjestelmät eivät ole selkeitä ja läpinäkyviä. Tällaisten puutteiden vuoksi ei ole mahdollista määrittää luotettavasti LIS-kalastukseen liittyvän toiminnan mahdollista laajuutta. On kuitenkin tunnustettu tosiasia, että läpinäkyvyyden puute yhdistettynä kyvyttömyyteen suorittaa tehokasta valvontaa lisää laitonta toimintaa. |
| --- | --- |

(59)

Mitä tulee tarkastellun LIS-kalastuksen historiaan, luonteeseen, olosuhteisiin, laajuuteen ja vakavuuteen, Papua-Uuden-Guinean viranomaiset eivät kykene takaamaan toimintojen jäljitettävyyttä, koska niiden järjestelmät eivät ole selkeitä ja läpinäkyviä. Tällaisten puutteiden vuoksi ei ole mahdollista määrittää luotettavasti LIS-kalastukseen liittyvän toiminnan mahdollista laajuutta. On kuitenkin tunnustettu tosiasia, että läpinäkyvyyden puute yhdistettynä kyvyttömyyteen suorittaa tehokasta valvontaa lisää laitonta toimintaa.

| (60) | Papua-Uuden-Guinean viranomaisten toimintakyvyn suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (14) mukaan Papua-Uusi-Guinea katsotaan alhaisen inhimillisen kehityksen maaksi (186 maan joukossa sijalla 156 vuonna 2013), joka kuitenkin on aivan rajalla tullakseen luokitelluksi keskitason inhimillisen kehityksen maaksi. Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (15) liitteestä II, jossa Papua-Uusi-Guinea listataan alemman keskitulotason maaksi. Vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 päivitetyssä Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) avunsaajaluettelossa (16) Papua-Uusi-Guinea katsotaan alemman keskitulotason maaksi. Tässä yhteydessä toimivaltaisten viranomaisten taloudellisen ja hallinnollisen toimintakyvyn rajoitteita voidaan pitää yhtenä tekijänä, joka heikentää Papua-Uuden-Guinean kykyä täyttää yhteistyö- ja valvontavelvollisuutensa. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että Papua-Uuden-Guinean inhimillisen kehityksen taso on nousemassa (alhaisesta inhimillisen kehityksen maasta keskitason maaksi) ja Papua-Uuden-Guinean hallinnollista toimintakykyä on parannettu jatkuvasti unionin taloudellisella ja teknisellä tuella. On vielä todettava, että kansallinen kalastusviranomainen voi toimia valtionhallinnossa hyvin itsenäisesti, ja näin sillä on mahdollisuudet kehittää tehokkaampaan kalastuksenhoitoon tähtäävää politiikkaa. |
| --- | --- |

(60)

Papua-Uuden-Guinean viranomaisten toimintakyvyn suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (14) mukaan Papua-Uusi-Guinea katsotaan alhaisen inhimillisen kehityksen maaksi (186 maan joukossa sijalla 156 vuonna 2013), joka kuitenkin on aivan rajalla tullakseen luokitelluksi keskitason inhimillisen kehityksen maaksi. Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (15) liitteestä II, jossa Papua-Uusi-Guinea listataan alemman keskitulotason maaksi. Vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 päivitetyssä Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) avunsaajaluettelossa (16) Papua-Uusi-Guinea katsotaan alemman keskitulotason maaksi. Tässä yhteydessä toimivaltaisten viranomaisten taloudellisen ja hallinnollisen toimintakyvyn rajoitteita voidaan pitää yhtenä tekijänä, joka heikentää Papua-Uuden-Guinean kykyä täyttää yhteistyö- ja valvontavelvollisuutensa. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että Papua-Uuden-Guinean inhimillisen kehityksen taso on nousemassa (alhaisesta inhimillisen kehityksen maasta keskitason maaksi) ja Papua-Uuden-Guinean hallinnollista toimintakykyä on parannettu jatkuvasti unionin taloudellisella ja teknisellä tuella. On vielä todettava, että kansallinen kalastusviranomainen voi toimia valtionhallinnossa hyvin itsenäisesti, ja näin sillä on mahdollisuudet kehittää tehokkaampaan kalastuksenhoitoon tähtäävää politiikkaa.

| (61) | Komissio toteaa, että sen vuosina 2011 ja 2012 tekemien tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, että Papua-Uuden-Guinean viranomaisilta puuttuisi taloudellisia resursseja vaan pikemminkin tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö tehtävien hoitamiseksi tuloksellisesti. |
| --- | --- |

(61)

Komissio toteaa, että sen vuosina 2011 ja 2012 tekemien tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, että Papua-Uuden-Guinean viranomaisilta puuttuisi taloudellisia resursseja vaan pikemminkin tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö tehtävien hoitamiseksi tuloksellisesti.

| (62) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 5 kohdan nojalla, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippu- ja rannikkovaltiona kuuluvat yhteistyö- ja valvontavelvoitteet. |
| --- | --- |

(62)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 5 kohdan nojalla, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippu- ja rannikkovaltiona kuuluvat yhteistyö- ja valvontavelvoitteet.

3.3   Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

| (63) | Papua-Uusi-Guinea on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen ja YK:n kalakantasopimuksen. Papua-Uusi-Guinea on WCPFC:n sopimuspuoli. Se on Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin kalastusjärjestöä koskevan yleissopimuksen sekä yhteisesti tärkeiden kalavarojen hoitamiseksi tehtävää yhteistyötä koskevan Naurun sopimuksen osapuoli. |
| --- | --- |

(63)

Papua-Uusi-Guinea on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen ja YK:n kalakantasopimuksen. Papua-Uusi-Guinea on WCPFC:n sopimuspuoli. Se on Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin kalastusjärjestöä koskevan yleissopimuksen sekä yhteisesti tärkeiden kalavarojen hoitamiseksi tehtävää yhteistyötä koskevan Naurun sopimuksen osapuoli.

| (64) | Komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Papua-Uuden-Guinean asemaan sopimuspuolena olevana WCPFC:n jäsenenä. |
| --- | --- |

(64)

Komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Papua-Uuden-Guinean asemaan sopimuspuolena olevana WCPFC:n jäsenenä.

| (65) | Lisäksi komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Papua-Uuden-Guinean suostumukseen soveltaa WCPFC:n hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. |
| --- | --- |

(65)

Lisäksi komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsotut tiedot, jotka liittyvät Papua-Uuden-Guinean suostumukseen soveltaa WCPFC:n hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä.

| (66) | Papua-Uuden-Guinean toimittamien, sen vesialueilla harjoitetun tonnikalan kalastuksen tilannetta koskevien tietojen perusteella Papua-Uuden-Guinean tonnikalakantojen osuus Länsi- ja Keski-Tyynenmeren saaliista on noin 19 prosenttia ja koko maapallon saaliista noin 11 prosenttia (17) (Papua-Uuden-Guinean komissiolle vuonna 2011 antaman ilmoituksen mukaan 15 prosenttia maailman tonnikalasaaliista ja 50 prosenttia Naurun sopimuksen mukaisesta saaliista, ks. johdanto-osan 30 kappale). |
| --- | --- |

(66)

Papua-Uuden-Guinean toimittamien, sen vesialueilla harjoitetun tonnikalan kalastuksen tilannetta koskevien tietojen perusteella Papua-Uuden-Guinean tonnikalakantojen osuus Länsi- ja Keski-Tyynenmeren saaliista on noin 19 prosenttia ja koko maapallon saaliista noin 11 prosenttia (17) (Papua-Uuden-Guinean komissiolle vuonna 2011 antaman ilmoituksen mukaan 15 prosenttia maailman tonnikalasaaliista ja 50 prosenttia Naurun sopimuksen mukaisesta saaliista, ks. johdanto-osan 30 kappale).

| (67) | Johdanto-osan 66 kappaleessa esitetyistä luvuista ilmenee, että Papua-Uusi-Guinea hoitaa maailmanlaajuisesti merkittävää tonnikalaresurssia ja on sen vuoksi rannikkovaltiona velvollinen turvaamaan kyseisen luonnonvaran vastuullisen ja pitkällä aikavälillä kestävän hoidon. YK:n merioikeusyleissopimuksen 61–64 artikla ja YK:n kalakantasopimuksen 7 ja 8 artikla säätelevät elollisten luonnonvarojen käyttöä rannikkovaltioiden toimesta siten, että näiden olisi edistettävä elollisten luonnonvarojen optimaalisen käytön tavoitetta talousalueellaan ja varmistettava talousalueellaan kalastavien muiden valtioiden kansalaisten toimivan säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä noudattaen sekä tehtävä yhteistyötä kyseessä olevaan kalastukseen osallistuvien valtioiden ja alueellisten järjestöjen kanssa. |
| --- | --- |

(67)

Johdanto-osan 66 kappaleessa esitetyistä luvuista ilmenee, että Papua-Uusi-Guinea hoitaa maailmanlaajuisesti merkittävää tonnikalaresurssia ja on sen vuoksi rannikkovaltiona velvollinen turvaamaan kyseisen luonnonvaran vastuullisen ja pitkällä aikavälillä kestävän hoidon. YK:n merioikeusyleissopimuksen 61–64 artikla ja YK:n kalakantasopimuksen 7 ja 8 artikla säätelevät elollisten luonnonvarojen käyttöä rannikkovaltioiden toimesta siten, että näiden olisi edistettävä elollisten luonnonvarojen optimaalisen käytön tavoitetta talousalueellaan ja varmistettava talousalueellaan kalastavien muiden valtioiden kansalaisten toimivan säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä noudattaen sekä tehtävä yhteistyötä kyseessä olevaan kalastukseen osallistuvien valtioiden ja alueellisten järjestöjen kanssa.

| (68) | Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa kuvataan, FAO:n toimintaohjeissa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan (6 kohdan 13 alakohta) sekä alan politiikan laadintaan ja päätöksentekoon sekä hallintoprosesseihin (7 kohdan 1 alakohdan 9 alakohta). Toimintaohjeiden 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja helposti ymmärrettäviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin. |
| --- | --- |

(68)

Kuten johdanto-osan 42 kappaleessa kuvataan, FAO:n toimintaohjeissa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan (6 kohdan 13 alakohta) sekä alan politiikan laadintaan ja päätöksentekoon sekä hallintoprosesseihin (7 kohdan 1 alakohdan 9 alakohta). Toimintaohjeiden 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja helposti ymmärrettäviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin.

| (69) | Tältä osin todetaan, ettei Papua-Uuden-Guinean oikeudellinen kehys sisällä säännöksiä Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla toimivien alusten hallinnoimiseksi tehokkaasti ja vaikuttavasti, mikä on ristiriidassa edellä mainittujen velvoitteiden ja suositusten kanssa. Oikeudelliseen kehykseen ei myöskään sisälly selkeitä ja läpinäkyviä säännöksiä, joissa esitettäisiin sovellettavat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet kaikille Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvien vesialueiden tyypeille, tai niiltä osin kuin kyseiset säännökset ovat olemassa, ei ole selkeitä ja läpinäkyviä prosesseja niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Näitä seikkoja analysoidaan jäljempänä. |
| --- | --- |

(69)

Tältä osin todetaan, ettei Papua-Uuden-Guinean oikeudellinen kehys sisällä säännöksiä Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla toimivien alusten hallinnoimiseksi tehokkaasti ja vaikuttavasti, mikä on ristiriidassa edellä mainittujen velvoitteiden ja suositusten kanssa. Oikeudelliseen kehykseen ei myöskään sisälly selkeitä ja läpinäkyviä säännöksiä, joissa esitettäisiin sovellettavat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet kaikille Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvien vesialueiden tyypeille, tai niiltä osin kuin kyseiset säännökset ovat olemassa, ei ole selkeitä ja läpinäkyviä prosesseja niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Näitä seikkoja analysoidaan jäljempänä.

| (70) | Ensimmäisenä näkökohtana tällaisesta sääntelyä koskevasta puutteesta ovat vuoden 1998 tonnikalan hoitosuunnitelman riittämättömyys ja LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelman puuttuminen. |
| --- | --- |

(70)

Ensimmäisenä näkökohtana tällaisesta sääntelyä koskevasta puutteesta ovat vuoden 1998 tonnikalan hoitosuunnitelman riittämättömyys ja LIS-kalastuksen torjuntaa koskevan kansallisen toimintasuunnitelman puuttuminen.

| (71) | On syytä mainita, että tonnikalan hoitosuunnitelma muodostaa oikeudellisen kehyksen tonnikalakantojen hoidolle ja sitä sovelletaan sen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikkiin Papua-Uuden-Guinean kalastusvesiin alue- ja saaristovedet mukaan luettuina. |
| --- | --- |

(71)

On syytä mainita, että tonnikalan hoitosuunnitelma muodostaa oikeudellisen kehyksen tonnikalakantojen hoidolle ja sitä sovelletaan sen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikkiin Papua-Uuden-Guinean kalastusvesiin alue- ja saaristovedet mukaan luettuina.

| (72) | Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomainen myönsi komissiolle 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa sen oikeudellisen kehyksen puutteet ja sen hallinto- ja valvontajärjestelmään vaikuttavat ongelmat. Papua-Uusi-Guinea myönsi, että sen vuodelta 1998 oleva tonnikalan hoitosuunnitelma on vanhentunut ja että sitä olisi tarkasteltava uudelleen ottaen huomioon kalastusalalla tapahtuneet muutokset, kuten alueelliset ja subregionaaliset säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet, lisenssiohjelmat ja -ehdot, TAC-rajat, saaristovesien ja talousalueen eriytetty hoito, viitearvot ja pyynnin valvontaa koskevat säännöt. Lisäksi Papua-Uusi-Guinea myönsi, että kalastuksenhoitolakia ja -asetusta olisi tarkistettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(72)

Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomainen myönsi komissiolle 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa sen oikeudellisen kehyksen puutteet ja sen hallinto- ja valvontajärjestelmään vaikuttavat ongelmat. Papua-Uusi-Guinea myönsi, että sen vuodelta 1998 oleva tonnikalan hoitosuunnitelma on vanhentunut ja että sitä olisi tarkasteltava uudelleen ottaen huomioon kalastusalalla tapahtuneet muutokset, kuten alueelliset ja subregionaaliset säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet, lisenssiohjelmat ja -ehdot, TAC-rajat, saaristovesien ja talousalueen eriytetty hoito, viitearvot ja pyynnin valvontaa koskevat säännöt. Lisäksi Papua-Uusi-Guinea myönsi, että kalastuksenhoitolakia ja -asetusta olisi tarkistettava vastaavasti.

| (73) | Papua-Uusi-Guinea toimitti 4 joulukuuta 2013 toimittamiensa huomautusten yhteydessä jäljennöksen uuden tonnikalan hoitosuunnitelman työluonnoksesta. Se myös myönsi 6 päivänä tammikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan tarpeen tarkistaa tonnikalan hoitosuunnitelmaa ja käsitellä kysymyksiä kansainvälisten velvoitteiden ja määräysten mukaisesti. Prosessissa on kuitenkin meneillään vasta neuvoa-antava menettely, eikä lopullisia tuloksia ole. Vahvistettu tosiasia on, että nykyinen suunnitelma on vanhentunut ja sen vuoksi ristiriidassa luonnonvarojen optimaalista käyttöä asianmukaisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden avulla koskevien YK:n merioikeusyleissopimuksen 61 artiklan 2–5 kohdassa, 62 artiklan 1 kohdassa ja 64 artiklassa esitettyjen velvoitteiden kanssa. |
| --- | --- |

(73)

Papua-Uusi-Guinea toimitti 4 joulukuuta 2013 toimittamiensa huomautusten yhteydessä jäljennöksen uuden tonnikalan hoitosuunnitelman työluonnoksesta. Se myös myönsi 6 päivänä tammikuuta 2014 päivätyissä huomautuksissaan tarpeen tarkistaa tonnikalan hoitosuunnitelmaa ja käsitellä kysymyksiä kansainvälisten velvoitteiden ja määräysten mukaisesti. Prosessissa on kuitenkin meneillään vasta neuvoa-antava menettely, eikä lopullisia tuloksia ole. Vahvistettu tosiasia on, että nykyinen suunnitelma on vanhentunut ja sen vuoksi ristiriidassa luonnonvarojen optimaalista käyttöä asianmukaisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden avulla koskevien YK:n merioikeusyleissopimuksen 61 artiklan 2–5 kohdassa, 62 artiklan 1 kohdassa ja 64 artiklassa esitettyjen velvoitteiden kanssa.

| (74) | Sen lisäksi, että vuodelta 1998 oleva Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelma on vanhentunut, suunnitelma ei vastaa Papua-Uuden-Guinean kalastuksen ja alan jalostusteollisuuden todellista tilannetta, vaikka vaatimuksena on, että suunnitelmaa tarkastellaan jatkuvasti uudelleen (tonnikalan hoitosuunnitelman 4 artikla ja kalastuksenhoitolain 28 artikla). Suunnitelma toimii oikeudellisena kehyksenä 100:n kurenuottaa käyttävän tonnikala-aluksen toiminnalle, mutta Papua-Uusi-Guinea ei ole laajentanut suunnitelmaa niin, että se kattaisi nykyisen toiminnan, jossa on mukana yli 200 alusta. |
| --- | --- |

(74)

Sen lisäksi, että vuodelta 1998 oleva Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelma on vanhentunut, suunnitelma ei vastaa Papua-Uuden-Guinean kalastuksen ja alan jalostusteollisuuden todellista tilannetta, vaikka vaatimuksena on, että suunnitelmaa tarkastellaan jatkuvasti uudelleen (tonnikalan hoitosuunnitelman 4 artikla ja kalastuksenhoitolain 28 artikla). Suunnitelma toimii oikeudellisena kehyksenä 100:n kurenuottaa käyttävän tonnikala-aluksen toiminnalle, mutta Papua-Uusi-Guinea ei ole laajentanut suunnitelmaa niin, että se kattaisi nykyisen toiminnan, jossa on mukana yli 200 alusta.

| (75) | Lisäksi olisi todettava, että Papua-Uusi-Guinea ei ole vastoin LIS-toimintasuunnitelman 25, 26 ja 27 kohdassa annettuja suosituksia laatinut kansallista toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen torjumiseksi. Papua-Uusi-Guinea myönsi tämän komissiolle 5 päivänä heinäkuuta 2013 lähettämissään huomautuksissa. |
| --- | --- |

(75)

Lisäksi olisi todettava, että Papua-Uusi-Guinea ei ole vastoin LIS-toimintasuunnitelman 25, 26 ja 27 kohdassa annettuja suosituksia laatinut kansallista toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen torjumiseksi. Papua-Uusi-Guinea myönsi tämän komissiolle 5 päivänä heinäkuuta 2013 lähettämissään huomautuksissa.

| (76) | Toinen sääntelyn puutteisiin liittyvä näkökohta on, ettei Papua-Uusi-Guinea ole hyväksynyt parhaisiin tieteellisiin lausuntoihin perustuvia ja YK:n merioikeusyleissopimukseen, YK:n kalakantasopimukseen ja WCPFC:een perustuvien velvoitteidensa mukaisia selkeitä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä kaikille kansalliseen lainkäyttövaltaansa kuuluville vesialueille saaristovedet mukaan luettuina. Komission vuosina 2011 ja 2012 tekemien tarkastuskäyntien yhteydessä todettiinkin, että säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet eivät ole läpinäkyviä eivätkä selkeitä (kuten kerrotaan johdanto-osan 77–82 kappaleessa) ja että ne eivät näytä sopivan yhteen parhaiden tieteellisten lausuntojen kanssa eivätkä perustu niihin (kuten kerrotaan johdanto-osan 83–89 kappaleessa). |
| --- | --- |

(76)

Toinen sääntelyn puutteisiin liittyvä näkökohta on, ettei Papua-Uusi-Guinea ole hyväksynyt parhaisiin tieteellisiin lausuntoihin perustuvia ja YK:n merioikeusyleissopimukseen, YK:n kalakantasopimukseen ja WCPFC:een perustuvien velvoitteidensa mukaisia selkeitä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä kaikille kansalliseen lainkäyttövaltaansa kuuluville vesialueille saaristovedet mukaan luettuina. Komission vuosina 2011 ja 2012 tekemien tarkastuskäyntien yhteydessä todettiinkin, että säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet eivät ole läpinäkyviä eivätkä selkeitä (kuten kerrotaan johdanto-osan 77–82 kappaleessa) ja että ne eivät näytä sopivan yhteen parhaiden tieteellisten lausuntojen kanssa eivätkä perustu niihin (kuten kerrotaan johdanto-osan 83–89 kappaleessa).

| (77) | Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tarkoitetaan aluemerta, saaristovesiä ja talousaluetta. WCPFC-yleissopimuksen 3 artiklan mukaisesti yleissopimuksen toimivalta-alue käsittää periaatteessa kaikki Tyynenmeren vesialueet, myös Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet. |
| --- | --- |

(77)

Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tarkoitetaan aluemerta, saaristovesiä ja talousaluetta. WCPFC-yleissopimuksen 3 artiklan mukaisesti yleissopimuksen toimivalta-alue käsittää periaatteessa kaikki Tyynenmeren vesialueet, myös Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet.

| (78) | Papua-Uusi-Guinea ilmoitti kuitenkin komissiolle, ettei se katso kansalliseen lainkäyttövaltaansa kuuluvien vesien (aluemeri, saaristovedet, talousalue) kuuluvan yleissopimuksen alueeseen, vaikka WCPFC on siirtänyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteidensä toteutuksen sopimuspuolilleen. Lisäksi, vaikka Naurun sopimuksessa rajoitetaan kalastusta myöntämällä aluspäiviä (VDS Vessel Day Scheme), mitä sovelletaan kaikkiin sopimuksen osapuolten talousalueisiin, rajoitusta ei sovelleta Papua-Uuden-Guinean alue- ja saaristovesiin. |
| --- | --- |

(78)

Papua-Uusi-Guinea ilmoitti kuitenkin komissiolle, ettei se katso kansalliseen lainkäyttövaltaansa kuuluvien vesien (aluemeri, saaristovedet, talousalue) kuuluvan yleissopimuksen alueeseen, vaikka WCPFC on siirtänyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteidensä toteutuksen sopimuspuolilleen. Lisäksi, vaikka Naurun sopimuksessa rajoitetaan kalastusta myöntämällä aluspäiviä (VDS Vessel Day Scheme), mitä sovelletaan kaikkiin sopimuksen osapuolten talousalueisiin, rajoitusta ei sovelleta Papua-Uuden-Guinean alue- ja saaristovesiin.

| (79) | YK:n merioikeusyleissopimukseen 61–64 artiklan, YK:n kalakantasopimukseen 5, 7, 8, 9, ja 10 artiklan ja WCPFC-yleissopimuksen yleisen tavoitteen ja asianomaisten sääntöjen nojalla rannikkovaltion selkeä tehtävä, vastuu ja velvollisuus on toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat yhteensopivia hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen kestävyyden turvaamiseksi pitkällä aikavälillä ja kyseisten kalakantojen optimaalista hyödyntämistä koskevan tavoitteen edistämiseksi kyseisellä alueella ja avomerellä sovellettavien toimenpiteiden kanssa. FAO:n toimintaohjeissa, erityisesti niiden 7.1 kohdassa, 7.2 kohdassa, 7.3 kohdassa ja 8.1 kohdassa, annetaan myös suosituksia hyviksi käytännöiksi kyseisten velvoitteiden täyttämiseksi. |
| --- | --- |

(79)

YK:n merioikeusyleissopimukseen 61–64 artiklan, YK:n kalakantasopimukseen 5, 7, 8, 9, ja 10 artiklan ja WCPFC-yleissopimuksen yleisen tavoitteen ja asianomaisten sääntöjen nojalla rannikkovaltion selkeä tehtävä, vastuu ja velvollisuus on toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat yhteensopivia hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen kestävyyden turvaamiseksi pitkällä aikavälillä ja kyseisten kalakantojen optimaalista hyödyntämistä koskevan tavoitteen edistämiseksi kyseisellä alueella ja avomerellä sovellettavien toimenpiteiden kanssa. FAO:n toimintaohjeissa, erityisesti niiden 7.1 kohdassa, 7.2 kohdassa, 7.3 kohdassa ja 8.1 kohdassa, annetaan myös suosituksia hyviksi käytännöiksi kyseisten velvoitteiden täyttämiseksi.

| (80) | Vastauksessaan komission vuoden 2011 tarkastuskertomukseen Papua-Uusi-Guinea selitti, että kaikkien Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission jäsenten on sovellettava sovittuja WCPFC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, ja viittasi Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen virallisilla verkkosivuilla julkaistuihin kalastuksenhoitosuunnitelmiin (18), joita olisi sovellettava kaikilla Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla (aluemeri, saaristovedet, talousalue), erityisesti hajallaan oleviin kantoihin saman säilyttämisen tason turvaamiseksi niiden vaellusalueen kaikilla vesillä. Näyttää kuitenkin siltä, että kyseiset suunnitelmat kattavat ainoastaan Papua-Uuden-Guinean talousalueella harjoitetun toiminnan eivätkä koske toimenpiteitä, joilla säädeltäisiin Papua-Uuden-Guinean saaristovesillä tapahtuvaa toimintaa. |
| --- | --- |

(80)

Vastauksessaan komission vuoden 2011 tarkastuskertomukseen Papua-Uusi-Guinea selitti, että kaikkien Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission jäsenten on sovellettava sovittuja WCPFC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, ja viittasi Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen virallisilla verkkosivuilla julkaistuihin kalastuksenhoitosuunnitelmiin (18), joita olisi sovellettava kaikilla Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla (aluemeri, saaristovedet, talousalue), erityisesti hajallaan oleviin kantoihin saman säilyttämisen tason turvaamiseksi niiden vaellusalueen kaikilla vesillä. Näyttää kuitenkin siltä, että kyseiset suunnitelmat kattavat ainoastaan Papua-Uuden-Guinean talousalueella harjoitetun toiminnan eivätkä koske toimenpiteitä, joilla säädeltäisiin Papua-Uuden-Guinean saaristovesillä tapahtuvaa toimintaa.

| (81) | Tämä tilanne aiheuttaa epäselvyyttä ja läpinäkymättömyyttä, joka kalastusalusten rekisteröintiä ja lisenssien myöntämistä koskevien Papua-Uuden-Guinean lakien ja menettelyjen heikon läpinäkyvyyden (kuten tämän päätöksen 3.1 ja 3.2 jaksossa selostetaan) lisäksi heikentää mahdollisuutta Papua-Uuden-Guinean kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja hoidon toteuttamiseen. Papua-Uuden-Guinean nykyisenä käytäntönä on sisällyttää säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet tonnikala-aluksille asetettuihin tarkemmin määrittelemättömiin lisenssiehtoihin. Tämän vuoksi saatetaan soveltaa erilaisia toimenpiteitä, mihin vaikuttavat myös tarkemmin määrittelemättömät yksilölliset lisenssiehdot. |
| --- | --- |

(81)

Tämä tilanne aiheuttaa epäselvyyttä ja läpinäkymättömyyttä, joka kalastusalusten rekisteröintiä ja lisenssien myöntämistä koskevien Papua-Uuden-Guinean lakien ja menettelyjen heikon läpinäkyvyyden (kuten tämän päätöksen 3.1 ja 3.2 jaksossa selostetaan) lisäksi heikentää mahdollisuutta Papua-Uuden-Guinean kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja hoidon toteuttamiseen. Papua-Uuden-Guinean nykyisenä käytäntönä on sisällyttää säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet tonnikala-aluksille asetettuihin tarkemmin määrittelemättömiin lisenssiehtoihin. Tämän vuoksi saatetaan soveltaa erilaisia toimenpiteitä, mihin vaikuttavat myös tarkemmin määrittelemättömät yksilölliset lisenssiehdot.

| (82) | Voidaan siis todeta, ettei Papua-Uuden-Guinean saaristovesille ole olemassa selkeää, läpinäkyvää ja yhteensopivaa säilyttämis- ja hoitosääntöä, mikä on ristiriidassa johdanto-osan 79 kappaleessa tarkoitettujen velvoitteiden kanssa. |
| --- | --- |

(82)

Voidaan siis todeta, ettei Papua-Uuden-Guinean saaristovesille ole olemassa selkeää, läpinäkyvää ja yhteensopivaa säilyttämis- ja hoitosääntöä, mikä on ristiriidassa johdanto-osan 79 kappaleessa tarkoitettujen velvoitteiden kanssa.

| (83) | YK:n merioikeusyleissopimukseen 61 artiklan, YK:n kalakantasopimukseen 5 ja 6 artiklan ja WCPFC-yleissopimuksen 5 ja 6 artiklan nojalla rannikkovaltioiden on määriteltävä elollisten luonnonvarojen sallittu saalis talousalueellaan parhaan käytettävissä olevan tieteellisen näytön perusteella ja ennalta varautuvaa lähestymistapaa noudattaen ja rannikkovaltioiden on myös varmistettava asianmukaisilla säilyttämis- ja hoitotoimenpiteillä, ettei talousalueella ja muilla niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä olevia elollisia luonnonvaroja ja kantoja vaaranneta hyödyntämällä niitä liikaa. FAO:n toimintaohjeissa, erityisesti 7.3 kohdassa, 7.4 kohdassa ja 7.5 kohdassa, annetaan suosituksia hyviksi käytännöiksi kyseisten velvoitteiden täyttämiseksi. |
| --- | --- |

(83)

YK:n merioikeusyleissopimukseen 61 artiklan, YK:n kalakantasopimukseen 5 ja 6 artiklan ja WCPFC-yleissopimuksen 5 ja 6 artiklan nojalla rannikkovaltioiden on määriteltävä elollisten luonnonvarojen sallittu saalis talousalueellaan parhaan käytettävissä olevan tieteellisen näytön perusteella ja ennalta varautuvaa lähestymistapaa noudattaen ja rannikkovaltioiden on myös varmistettava asianmukaisilla säilyttämis- ja hoitotoimenpiteillä, ettei talousalueella ja muilla niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä olevia elollisia luonnonvaroja ja kantoja vaaranneta hyödyntämällä niitä liikaa. FAO:n toimintaohjeissa, erityisesti 7.3 kohdassa, 7.4 kohdassa ja 7.5 kohdassa, annetaan suosituksia hyviksi käytännöiksi kyseisten velvoitteiden täyttämiseksi.

| (84) | Koska Papua-Uusi-Guinea katsoo, etteivät WCPFC:n säännöt koske sen lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, ei ole aivan selvää, mitä tietoja kerätään ja ilmoitetaan WCPFC:lle. On mahdollista, etteivät ne kata arvioita kaikista Papua-Uuden-Guinean kalastusvesistä. WCPFC:n tieteellisen komitean raporteissa viitataan säännöllisesti tietojen puuttumiseen. Esimerkiksi seitsemännen istuntonsa raportin 89 kohdassa WCPFC:n tieteellinen komitea totesi, että laivastojen kurenuotta-alusten kalastuspäiväkirjoissa olevat boniittia, keltaevätonnikalaa ja isosilmätonnikalaa koskevat ilmoitukset ovat jossain määrin epäyhtenäisiä, ja pohdittuaan kurenuotta-alusten saaliiden koostumusta koskevien tarkkojen tietojen merkitystä tieteellisten tarkoitusten kannalta päätyi suosittamaan asian viemistä teknisen ja valvontakomitean käsiteltäväksi. (19) Raportin 37 kohdassa tieteellinen komitea korosti kurenuottasaaliiden lajikoostumuksen epävarmuutta ja kehotti Papua-Uutta-Guineaa parantamaan edelleen kurenuottasaaliiden koostumusta koskevia arvioita. Kahdeksannessa istunnossaan WCPFC:n tieteellinen komitea nosti taas esille tietojen puuttumiseen ja epäyhtenäisyyksiin liittyvät ongelmat saaliin ja saaliskoostumuksen yhteydessä (20), huomautti vuokrausjärjestelyissä sovellettavista raportointivelvollisuuksista ja antoi hallinnollisia suosituksia parannuksia varten. (21) Se käsitteli myös tietojen toimittamatta jättämistä tai epäluotettavia tietoja joidenkin sellaisten sopimuspuolten kohdalla, jotka harjoittavat toimintaa Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla. |
| --- | --- |

(84)

Koska Papua-Uusi-Guinea katsoo, etteivät WCPFC:n säännöt koske sen lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, ei ole aivan selvää, mitä tietoja kerätään ja ilmoitetaan WCPFC:lle. On mahdollista, etteivät ne kata arvioita kaikista Papua-Uuden-Guinean kalastusvesistä. WCPFC:n tieteellisen komitean raporteissa viitataan säännöllisesti tietojen puuttumiseen. Esimerkiksi seitsemännen istuntonsa raportin 89 kohdassa WCPFC:n tieteellinen komitea totesi, että laivastojen kurenuotta-alusten kalastuspäiväkirjoissa olevat boniittia, keltaevätonnikalaa ja isosilmätonnikalaa koskevat ilmoitukset ovat jossain määrin epäyhtenäisiä, ja pohdittuaan kurenuotta-alusten saaliiden koostumusta koskevien tarkkojen tietojen merkitystä tieteellisten tarkoitusten kannalta päätyi suosittamaan asian viemistä teknisen ja valvontakomitean käsiteltäväksi. (19) Raportin 37 kohdassa tieteellinen komitea korosti kurenuottasaaliiden lajikoostumuksen epävarmuutta ja kehotti Papua-Uutta-Guineaa parantamaan edelleen kurenuottasaaliiden koostumusta koskevia arvioita. Kahdeksannessa istunnossaan WCPFC:n tieteellinen komitea nosti taas esille tietojen puuttumiseen ja epäyhtenäisyyksiin liittyvät ongelmat saaliin ja saaliskoostumuksen yhteydessä (20), huomautti vuokrausjärjestelyissä sovellettavista raportointivelvollisuuksista ja antoi hallinnollisia suosituksia parannuksia varten. (21) Se käsitteli myös tietojen toimittamatta jättämistä tai epäluotettavia tietoja joidenkin sellaisten sopimuspuolten kohdalla, jotka harjoittavat toimintaa Papua-Uuden-Guinean lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla.

| (85) | Raportin mukaan WCPFC:n edellyttämää 100 prosentin tarkkailijakattavuutta ei ole vielä saavutettu, ja Papua-Uuden-Guinean vuonna 2012 tieteelliselle komitealle toimittamassa viimeisimmässä vuosiraportissa todetaan, ettei Papua-Uusi-Guinea täytä vielä kyseistä vaatimusta. (22) |
| --- | --- |

(85)

Raportin mukaan WCPFC:n edellyttämää 100 prosentin tarkkailijakattavuutta ei ole vielä saavutettu, ja Papua-Uuden-Guinean vuonna 2012 tieteelliselle komitealle toimittamassa viimeisimmässä vuosiraportissa todetaan, ettei Papua-Uusi-Guinea täytä vielä kyseistä vaatimusta. (22)

| (86) | Seitsemännessä istunnossaan WCPFC:n tieteellinen komitea katsoi, että jos viimeaikaiset käytännöt boniitin kalastuksessa jatkuvat, on todennäköistä, että saalistasot laskevat ja saaliit pienenevät, koska kannat kalastetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavaa tasoa pienemmiksi. Tästä syystä pyyntiponnistuksen lisäyksiä olisi seurattava. (23) |
| --- | --- |

(86)

Seitsemännessä istunnossaan WCPFC:n tieteellinen komitea katsoi, että jos viimeaikaiset käytännöt boniitin kalastuksessa jatkuvat, on todennäköistä, että saalistasot laskevat ja saaliit pienenevät, koska kannat kalastetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavaa tasoa pienemmiksi. Tästä syystä pyyntiponnistuksen lisäyksiä olisi seurattava. (23)

| (87) | Papua-Uusi-Guinea ei sovella yhtäkään WCPFC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpidettä saaristovesillään eikä ole ottanut käyttöön toimenpiteitä, jotka olisivat niiden kanssa yhteensopivia. Kun otetaan huomioon tonnikalan luonne laajasti vaeltavana ja hajallaan olevana lajina sekä tonnikalakantojen ja kalastustoiminnan merkitys Papua-Uuden-Guinean saaristovesillä, jotka ovat tonnikalakantojen tärkeää kutualuetta, on nykyinen tilanne merkittävä riskitekijä tonnikalakannan säilyttämisponnisteluille koko tonnikalakantaa ajatellen. Näin ollen Papua-Uusi-Guinea ei takaa säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista kaikilla lainkäyttövaltaansa kuluvilla vesialueilla tavalla, joka vastaisi WCPFC:n vaatimuksia ja jolla maa täyttäisi velvollisuutensa varmistaa, ettei rannikkovaltion lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla esiintyviä lajeja vaaranneta pyytämällä niitä liikaa. |
| --- | --- |

(87)

Papua-Uusi-Guinea ei sovella yhtäkään WCPFC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpidettä saaristovesillään eikä ole ottanut käyttöön toimenpiteitä, jotka olisivat niiden kanssa yhteensopivia. Kun otetaan huomioon tonnikalan luonne laajasti vaeltavana ja hajallaan olevana lajina sekä tonnikalakantojen ja kalastustoiminnan merkitys Papua-Uuden-Guinean saaristovesillä, jotka ovat tonnikalakantojen tärkeää kutualuetta, on nykyinen tilanne merkittävä riskitekijä tonnikalakannan säilyttämisponnisteluille koko tonnikalakantaa ajatellen. Näin ollen Papua-Uusi-Guinea ei takaa säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista kaikilla lainkäyttövaltaansa kuluvilla vesialueilla tavalla, joka vastaisi WCPFC:n vaatimuksia ja jolla maa täyttäisi velvollisuutensa varmistaa, ettei rannikkovaltion lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla esiintyviä lajeja vaaranneta pyytämällä niitä liikaa.

| (88) | Komissio arvioi myös kaikki Papua-Uuden-Guinean toimet ja laiminlyönnit, jotka ovat saattaneet heikentää sovellettavien lakien, asetusten tai kansainvälisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaikuttavuutta. |
| --- | --- |

(88)

Komissio arvioi myös kaikki Papua-Uuden-Guinean toimet ja laiminlyönnit, jotka ovat saattaneet heikentää sovellettavien lakien, asetusten tai kansainvälisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaikuttavuutta.

| (89) | Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelmassa asetetaan vuosittaisen TACin ylärajaksi 338 000 tonnia (33 artikla) ja rajoitetaan kurenuottaa käyttäville tonnikala-aluksille myönnettävien lisenssien määrä 100:aan (32 artiklan 2 kohta). Nykyinen saalistaso on kuitenkin yli 700 000 tonnia ja Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastavia kurenuotta-aluksia, joille on myönnetty lisenssi, on yli 200. Tämän vuoksi komissio katsoo, etteivät Papua-Uuden-Guinean nykyisin soveltamat toimenpiteet vastaa sen kansainvälisiä velvoitteita säilyttämisen ja hoidon osalta. Koska tonnikala on hajallaan oleva ja laajasti vaeltava kanta, säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden on oltava johdonmukaisia ja yhteensopivia koko vaellusalueella voidakseen olla vaikuttavia ja kestäviä. Tämä on myös WCPFC-yleissopimuksen yleinen tavoite. (24) Nykyinen tonnikalan hoitosuunnitelma ei luo mahdollisuutta tämän velvoitteen täyttämiseen. |
| --- | --- |

(89)

Papua-Uuden-Guinean tonnikalan hoitosuunnitelmassa asetetaan vuosittaisen TACin ylärajaksi 338 000 tonnia (33 artikla) ja rajoitetaan kurenuottaa käyttäville tonnikala-aluksille myönnettävien lisenssien määrä 100:aan (32 artiklan 2 kohta). Nykyinen saalistaso on kuitenkin yli 700 000 tonnia ja Papua-Uuden-Guinean vesillä kalastavia kurenuotta-aluksia, joille on myönnetty lisenssi, on yli 200. Tämän vuoksi komissio katsoo, etteivät Papua-Uuden-Guinean nykyisin soveltamat toimenpiteet vastaa sen kansainvälisiä velvoitteita säilyttämisen ja hoidon osalta. Koska tonnikala on hajallaan oleva ja laajasti vaeltava kanta, säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden on oltava johdonmukaisia ja yhteensopivia koko vaellusalueella voidakseen olla vaikuttavia ja kestäviä. Tämä on myös WCPFC-yleissopimuksen yleinen tavoite. (24) Nykyinen tonnikalan hoitosuunnitelma ei luo mahdollisuutta tämän velvoitteen täyttämiseen.

| (90) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiin sääntöihin, asetuksiin sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin liittyvät velvollisuudet. |
| --- | --- |

(90)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiin sääntöihin, asetuksiin sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin liittyvät velvollisuudet.

3.4   Kehitysmaiden erityisrajoitteet

| (91) | Muistutetaan mieliin, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (25) mukaan Papua-Uutta-Guineaa pidetään alhaisen inhimillisen kehityksen maana (186 maan joukossa sijalla 156 vuonna 2012), joka kuitenkin on aivan rajalla tullakseen luokitelluksi keskitason inhimillisen kehityksen maaksi. Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (26) liitteestä II, jossa Papua-Uusi-Guinea listataan alemman keskitulotason maaksi. Kuitenkin uusimpien tietojen eli OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimien tietojen (27) mukaan Papua-Uusi-Guinea katsotaan alemman keskitulotason maaksi. |
| --- | --- |

(91)

Muistutetaan mieliin, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (25) mukaan Papua-Uutta-Guineaa pidetään alhaisen inhimillisen kehityksen maana (186 maan joukossa sijalla 156 vuonna 2012), joka kuitenkin on aivan rajalla tullakseen luokitelluksi keskitason inhimillisen kehityksen maaksi. Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (26) liitteestä II, jossa Papua-Uusi-Guinea listataan alemman keskitulotason maaksi. Kuitenkin uusimpien tietojen eli OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimien tietojen (27) mukaan Papua-Uusi-Guinea katsotaan alemman keskitulotason maaksi.

| (92) | Olisi huomioitava, että komissio vastaanotti LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 4 päivänä helmikuuta 2010. Papua-Uusi-Guinea vahvisti LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla, että sillä on käytössään kansalliset järjestelyt niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava. |
| --- | --- |

(92)

Olisi huomioitava, että komissio vastaanotti LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Papua-Uuden-Guinean lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 4 päivänä helmikuuta 2010. Papua-Uusi-Guinea vahvisti LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla, että sillä on käytössään kansalliset järjestelyt niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava.

| (93) | Komissio ilmoitti Papua-Uudelle-Guinealle erilaisista puutteista, joita se havaitsi marraskuussa 2011 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana. Vuotta myöhemmin eli toisen tarkastuskäyntinsä aikana vuonna 2012 komissio totesi, ettei tilanne Papua-Uudessa-Guineassa ollut muuttunut. |
| --- | --- |

(93)

Komissio ilmoitti Papua-Uudelle-Guinealle erilaisista puutteista, joita se havaitsi marraskuussa 2011 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana. Vuotta myöhemmin eli toisen tarkastuskäyntinsä aikana vuonna 2012 komissio totesi, ettei tilanne Papua-Uudessa-Guineassa ollut muuttunut.

| (94) | Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomainen myönsi 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa, että EU on toimittanut Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisille apua keskeytyksettä erilaisten alueellisten ja subregionaalisten ohjelmien kautta, ja lisäksi vuonna 2011 toimitettiin teknistä apua LIS-kalastuksen torjumista varten. (28) |
| --- | --- |

(94)

Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomainen myönsi 5 päivänä heinäkuuta 2013 toimittamissaan huomautuksissa, että EU on toimittanut Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisille apua keskeytyksettä erilaisten alueellisten ja subregionaalisten ohjelmien kautta, ja lisäksi vuonna 2011 toimitettiin teknistä apua LIS-kalastuksen torjumista varten. (28)

| (95) | Tämän vuoksi komissio on ottanut huomioon Papua-Uuden-Guinean kehitysrajoitteet ja antanut Papua-Uudelle-Guinealle riittävästi aikaa toteuttaa toimia sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien laiminlyönnin korjaamiseksi vuodesta 2011 alkaen johdonmukaisella, tehokkaalla ja haittaa aiheuttamattomalla tavalla. |
| --- | --- |

(95)

Tämän vuoksi komissio on ottanut huomioon Papua-Uuden-Guinean kehitysrajoitteet ja antanut Papua-Uudelle-Guinealle riittävästi aikaa toteuttaa toimia sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien laiminlyönnin korjaamiseksi vuodesta 2011 alkaen johdonmukaisella, tehokkaalla ja haittaa aiheuttamattomalla tavalla.

| (96) | Tässä päätöksen jaksossa selitetty tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, että Papua-Uuden-Guinean kalastuksen hallinnan kehityksen tilaa saattaa heikentää maan yleinen kehitystaso. Kun oli otettu huomioon Papua-Uudessa-Guineassa havaittujen puutteiden luonne, unionin toimittama apu ja tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimet, ei kuitenkaan voitu todeta vahvistavaa näyttöä, jonka mukaan Papua-Uuden-Guinean laiminlyönti sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvoitteiden täyttämisessä johtuisi puutteellisesta kehityksestä. Papua-Uuden-Guinean kehitystaso, joka jatkuvasti paranee, ei näytä sinänsä olevan puolustus tai perustelu Papua-Uuden-Guinean toiminnalle lippu- ja etenkin rannikkovaltiona kalastusalalla eikä sen riittämättömille toimille LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettavan kalastuksen seuraamiseksi, valvomiseksi ja tarkkailemiseksi. |
| --- | --- |

(96)

Tässä päätöksen jaksossa selitetty tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, että Papua-Uuden-Guinean kalastuksen hallinnan kehityksen tilaa saattaa heikentää maan yleinen kehitystaso. Kun oli otettu huomioon Papua-Uudessa-Guineassa havaittujen puutteiden luonne, unionin toimittama apu ja tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimet, ei kuitenkaan voitu todeta vahvistavaa näyttöä, jonka mukaan Papua-Uuden-Guinean laiminlyönti sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvoitteiden täyttämisessä johtuisi puutteellisesta kehityksestä. Papua-Uuden-Guinean kehitystaso, joka jatkuvasti paranee, ei näytä sinänsä olevan puolustus tai perustelu Papua-Uuden-Guinean toiminnalle lippu- ja etenkin rannikkovaltiona kalastusalalla eikä sen riittämättömille toimille LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettavan kalastuksen seuraamiseksi, valvomiseksi ja tarkkailemiseksi.

| (97) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, ettei Papua-Uuden-Guinean kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn. |
| --- | --- |

(97)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, ettei Papua-Uuden-Guinean kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn.

4.   YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMIEN KOLMANSIEN MAIDEN MAHDOLLISTA YKSILÖIMISTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

| (98) | Ottaen huomioon edellä esitetyt päätelmät sen suhteen, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltioina kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet, kyseiselle maalle olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että se yksilöidään maaksi, jonka komissio katsoo LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. |
| --- | --- |

(98)

Ottaen huomioon edellä esitetyt päätelmät sen suhteen, että Papua-Uusi-Guinea on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, rannikko- tai markkinavaltioina kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet, kyseiselle maalle olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että se yksilöidään maaksi, jonka komissio katsoo LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi.

| (99) | LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Papua-Uudelle-Guinealle mahdollisuudesta, että se todetaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. Komission olisi toteutettava Papua-Uuteen-Guineaan nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseinen maa voi antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksen ja korjata tilanteen. |
| --- | --- |

(99)

LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Papua-Uudelle-Guinealle mahdollisuudesta, että se todetaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. Komission olisi toteutettava Papua-Uuteen-Guineaan nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseinen maa voi antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksen ja korjata tilanteen.

| (100) | Papua-Uudelle-Guinealle osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että se todetaan maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei estä komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden yksilöimiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin, |
| --- | --- |

(100)

Papua-Uudelle-Guinealle osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että se todetaan maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei estä komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden yksilöimiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

Ainoa artikla

Ilmoitetaan täten Papua-Uuden-Guinean itsenäiselle valtiolle, että se saatetaan todeta kolmanneksi maaksi, jonka komissio katsoo laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi.

Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2014.

Komission puolesta

Maria DAMANAKI

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.

1

(2)  http://www.ffa.int/

2

(3)  Naurun sopimus (http://www.ffa.int/node/93#attachments).

3

(4)  WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksas sääntömääräinen istunto 7–15 päivänä elokuuta 2012 Busanissa Etelä-Koreassa, Annual Report to the Commission Part 1: Information on Fisheries Research and Statistics, Papua New Guinea, WCPFC-SC8-AR/CCM-18 (http://www.wcpfc.int/doc/AR-CCM-18/Papua-New-Guinea-2).

4

(5)  Tiedot saatu Papua-Uuden-Guinean kalastusviranomaisen komission marraskuussa 2011 tekemän tarkastuskäynnin yhteydessä esittämästä katsauksesta Overview of PNG Fisheries on the implementation status of EU IUU Regulation sekä Papua-Uuden-Guinean kalastuksenhoitoasetuksesta 2000, joka vahvistettiin 25 päivänä lokakuuta 2000 ja julkaistiin virallisessa lehdessä 23 päivänä marraskuuta 2000 (http://www.fisheries.gov.pg/LinkClick.aspx?fileticket=25a9q0dguoo%3d&tabid=86).

5

(6)  WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksas sääntömääräinen istunto, WCPFC-SC8-AR/CCM-18.

6

(7)  EUVL C 354, 17.11.2012, s. 1.

7

(8)  Vuoden 1998 kalastuksenhoitolaki (nro 48/1998), Kansallinen tonnikalan kalastuksenhoitosuunnitelma, vahvistettu 2 päivänä helmikuuta 1999, julkaistu virallisessa lehdessä 11 päivänä helmikuuta 1999 (nro G22) (http://www.fisheries.gov.pg/LinkClick.aspx?fileticket=8cFbiMpj%2ffU%3d&tabid=87).

8

(9)  Papua-Uuden-Guinean itsenäisen valtion kalastuksenhoitolaki 1998, nro 48/1998, vahvistettu 2 päivänä helmikuuta 1999, julkaistu virallisessa lehdessä 11 päivänä helmikuuta 1999 (nro G22) (http://www.fisheries.gov.pg/LinkClick.aspx?fileticket=43Of6hMc9e8 %3d&tabid=86).

9

(10)  Papua-Uuden-Guinean itsenäisen valtion kalastuksenhoitoasetus 2000, nro 2/2000.

10

(11)  Säilyttämistä ja hoitoa koskevan WCPFC Conservation and Management Measure 2009–06, 2 jakso.

11

(12)  Laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskeva yleissopimus, tehty Honolulussa 5 päivänä syyskuuta 2000 (http://www.wcpfc.int/doc/convention-conservation-and-management-highly-migratory-fish-stocks-western-and-central-pacific).

12

(13)  Ks. EU:n ja Papua-Uuden-Guinean kauppasuhteista käytettävissä olevat tiedot: http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/regions/pacific/; Euroopan yhteisön ja Tyynenmeren valtioiden välinen väliaikainen kumppanuussopimus (EUVL L 272, 16.10.2009, s. 2).

13

(14)  Tietojen lähde: http://hdr.undp.org/en/statistics

14

(15)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

15

(16)  http://www.oecd.org/dac/stats/daclistofodarecipients.htm

16

(17)  WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksas sääntömääräinen istunto, WCPFC-SC8-AR/CCM-18.

17

(18)  http://www.fisheries.gov.pg/

18

(19)  WCPFC:n tieteellisen komitean yhteenvetoraportti, seitsemäs sääntömääräinen istunto, Pohnpei, Federated States of Micronesia 9–17 päivänä elokuuta 2011 (http://www.wcpfc.int/node/2896).

19

(20)  WCPFC:n tieteellisen komitean yhteenvetoraportti, kahdeksas sääntömääräinen istunto 7–15 elokuuta 2012 (http://www.wcpfc.int/node/4587), 3.1 jakso.

20

(21)  WCPFC:n tieteellisen komitean yhteenvetoraportti, kahdeksas sääntömääräinen istunto, 69–71 kohta.

21

(22)  WCPFC:n tieteellisen komitean kahdeksas sääntömääräinen istunto, WCPFC-SC8-AR/CCM-18.

22

(23)  WCPFC:n tieteellisen komitean yhteenvetoraportti, seitsemäs sääntömääräinen istunto, 35 ja 36 kohta.

23

(24)  Laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskeva yleissopimus, erityisesti 2 ja 5 artikla.

24

(25)  Tietojen lähde: http://hdr.undp.org/en/statistics/

25

(26)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

26

(27)  DAC:n luettelo julkisen kehitysavun saajista (http://www.oecd.org/dac/stats/daclistofodarecipients.htm).

27

(28)  Kehitysmaiden tukeminen näiden pyrkiessä panemaan täytäntöön asetus (EY) N:o 1005/2008 laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

28

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/17

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 10 päivänä kesäkuuta 2014,

tiedon antamisesta kolmannelle maalle, jonka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

(2014/C 185/03)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1) ja erityisesti sen 32 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   JOHDANTO

| (1) | Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ’LIS-asetus’, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.[NN1] |
| --- | --- |

(1)

Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ’LIS-asetus’, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastuksen) ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.[NN1]

| (2) | LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelystä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(2)

LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelystä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä yhteistyöhön osallistumattomiin kolmansiin maihin nähden, yhteistyöhön osallistumattomia maita koskevan luettelon laatimisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelosta poistamisesta, yhteistyöhön osallistumattomien maiden luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä.

| (3) | LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission olisi ilmoitettava kolmansille maille mahdollisuudesta, että ne yksilöidään yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Kolmansille maille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi, perustuu LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava kyseisten maiden osalta myös kaikki 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission olisi liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tarvittaessa tilanteen parantamiseksi laadittu toimintasuunnitelma ja toteutetut toimenpiteet. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävä aika vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen. |
| --- | --- |

(3)

LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission olisi ilmoitettava kolmansille maille mahdollisuudesta, että ne yksilöidään yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Kolmansille maille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi kolmansiksi maiksi, perustuu LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava kyseisten maiden osalta myös kaikki 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission olisi liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tarvittaessa tilanteen parantamiseksi laadittu toimintasuunnitelma ja toteutetut toimenpiteet. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävä aika vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen.

| (4) | LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet. |
| --- | --- |

(4)

LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio voi yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa voidaan todeta yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet.

| (5) | Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinti perustuu kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun. |
| --- | --- |

(5)

Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöinti perustuu kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun.

| (6) | LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(6)

LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvosto voi laatia luettelon yhteistyöhön osallistumattomista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.

| (7) | Lippuvaltiona olevien kolmansien maiden edellytetään LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittavan komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamiseksi, valvomiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, joita kyseisten valtioiden kalastusalusten on noudatettava. |
| --- | --- |

(7)

Lippuvaltiona olevien kolmansien maiden edellytetään LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittavan komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamiseksi, valvomiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, joita kyseisten valtioiden kalastusalusten on noudatettava.

| (8) | LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen soveltamiseen. |
| --- | --- |

(8)

LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen soveltamiseen.

2.   MENETTELY FILIPPIINIEN TASAVALLAN SUHTEEN

| (9) | Komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Filippiinien tasavallan, jäljempänä ’Filippiinit’, lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 15 päivänä tammikuuta 2010. |
| --- | --- |

(9)

Komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Filippiinien tasavallan, jäljempänä ’Filippiinit’, lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 15 päivänä tammikuuta 2010.

| (10) | LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 23–27 päivänä tammikuuta 2012 Filippiineille tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.[NN2] |
| --- | --- |

(10)

LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen yhteistyön puitteissa komissio teki 23–27 päivänä tammikuuta 2012 Filippiineille tarkastuskäynnin Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tuella.[NN2]

| (11) | Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Filippiinien järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Filippiinit on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon. |
| --- | --- |

(11)

Tarkastuskäynnillä pyrittiin todentamaan tiedot, jotka liittyivät Filippiinien järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Filippiinit on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa ja noudattaakseen vaatimuksia ja seikkoja, jotka liittyvät unionin saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon.

| (12) | Filippiinit toimitti lisätietoja 3 päivänä helmikuuta 2012. |
| --- | --- |

(12)

Filippiinit toimitti lisätietoja 3 päivänä helmikuuta 2012.

| (13) | Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Filippiineille 21 päivänä helmikuuta 2012. |
| --- | --- |

(13)

Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Filippiineille 21 päivänä helmikuuta 2012.

| (14) | Filippiinien loppuraportista tekemät huomautukset vastaanotettiin 24 päivänä maaliskuuta 2012. |
| --- | --- |

(14)

Filippiinien loppuraportista tekemät huomautukset vastaanotettiin 24 päivänä maaliskuuta 2012.

| (15) | Komissio teki 25–27 päivänä kesäkuuta 2012 Filippiineille uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana tehtyjen toimien seuraamiseksi. |
| --- | --- |

(15)

Komissio teki 25–27 päivänä kesäkuuta 2012 Filippiineille uuden tarkastuskäynnin ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana tehtyjen toimien seuraamiseksi.

| (16) | Komissio toimitti Filippiineille 28 päivänä kesäkuuta 2012 kirjalliset huomiot Filippiinien suunnitelmasta LIS-kalastusta koskevien kysymysten ratkaisemiseksi. |
| --- | --- |

(16)

Komissio toimitti Filippiineille 28 päivänä kesäkuuta 2012 kirjalliset huomiot Filippiinien suunnitelmasta LIS-kalastusta koskevien kysymysten ratkaisemiseksi.

| (17) | Filippiinit toimitti lisätietoja 4 päivänä lokakuuta 2012, 12 päivänä joulukuuta 2012 ja 14 päivänä helmikuuta 2013. |
| --- | --- |

(17)

Filippiinit toimitti lisätietoja 4 päivänä lokakuuta 2012, 12 päivänä joulukuuta 2012 ja 14 päivänä helmikuuta 2013.

| (18) | Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin videokokous 8 päivänä helmikuuta 2013. |
| --- | --- |

(18)

Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin videokokous 8 päivänä helmikuuta 2013.

| (19) | Filippiinit toimitti lisätietoja 22 päivänä huhtikuuta 2013. |
| --- | --- |

(19)

Filippiinit toimitti lisätietoja 22 päivänä huhtikuuta 2013.

| (20) | Brysselissä pidettiin 25 päivänä huhtikuuta 2013 tekninen kokous, jossa Filippiinit toimitti lisätietoja. |
| --- | --- |

(20)

Brysselissä pidettiin 25 päivänä huhtikuuta 2013 tekninen kokous, jossa Filippiinit toimitti lisätietoja.

| (21) | Seuraava Filippiinien ja komission yksiköiden välinen kokous pidettiin Brysselissä 11 päivänä kesäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(21)

Seuraava Filippiinien ja komission yksiköiden välinen kokous pidettiin Brysselissä 11 päivänä kesäkuuta 2013.

| (22) | Filippiinit toimitti lisätietoja 14 päivänä kesäkuuta 2013. Niissä Filippiinien viranomaiset esittivät komissiolle uusimmat tiedot LIS-kalastusta koskevan toimintasuunnitelmansa suhteen tapahtuneesta edistymisestä, LIS-kalastusta koskevan kansallisen toimintasuunnitelman luonnoksen sekä kalastuslain tarkistamista koskevat alkuperäiset lakiesitykset. |
| --- | --- |

(22)

Filippiinit toimitti lisätietoja 14 päivänä kesäkuuta 2013. Niissä Filippiinien viranomaiset esittivät komissiolle uusimmat tiedot LIS-kalastusta koskevan toimintasuunnitelmansa suhteen tapahtuneesta edistymisestä, LIS-kalastusta koskevan kansallisen toimintasuunnitelman luonnoksen sekä kalastuslain tarkistamista koskevat alkuperäiset lakiesitykset.

| (23) | Valmiuksien kehittämiseksi komissio järjesti Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(23)

Valmiuksien kehittämiseksi komissio järjesti Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013.

| (24) | Filippiinit toimitti lisätietoja 11 päivänä marraskuuta 2013. |
| --- | --- |

(24)

Filippiinit toimitti lisätietoja 11 päivänä marraskuuta 2013.

| (25) | Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 2013. |
| --- | --- |

(25)

Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 2013.

| (26) | Joulukuussa 2013 komissio sai Filippiinien viranomaisilta tiedon, että täytäntöönpanomääräys kansallisen toimintasuunnitelman hyväksymiseksi oli allekirjoitettu. Viranomaiset ovat lisäksi toimittaneet komissiolle 9 päivänä joulukuuta 2013 allekirjoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan, jolla perustetaan Filippiinien ja Papua-Uuden-Guinean viranomaisten välinen kalastusalan yhteistyötä käsittelevä sekakomitea. |
| --- | --- |

(26)

Joulukuussa 2013 komissio sai Filippiinien viranomaisilta tiedon, että täytäntöönpanomääräys kansallisen toimintasuunnitelman hyväksymiseksi oli allekirjoitettu. Viranomaiset ovat lisäksi toimittaneet komissiolle 9 päivänä joulukuuta 2013 allekirjoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan, jolla perustetaan Filippiinien ja Papua-Uuden-Guinean viranomaisten välinen kalastusalan yhteistyötä käsittelevä sekakomitea.

| (27) | Helmikuussa 2014 komissio sai lähetyksen, johon sisältyivät LIS-kalastusta koskeva kansallinen toimintasuunnitelma, kalastuslain tarkistusta koskeva uusi luonnos sekä jäljitettävyyttä koskevan asetuksen luonnos. Kalastuslain luonnos oli toimitettu senaatin ja Filippiinien edustajainhuoneen käsiteltäväksi. |
| --- | --- |

(27)

Helmikuussa 2014 komissio sai lähetyksen, johon sisältyivät LIS-kalastusta koskeva kansallinen toimintasuunnitelma, kalastuslain tarkistusta koskeva uusi luonnos sekä jäljitettävyyttä koskevan asetuksen luonnos. Kalastuslain luonnos oli toimitettu senaatin ja Filippiinien edustajainhuoneen käsiteltäväksi.

| (28) | Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2014. Filippiinit toimitti lisätietoja 25 päivänä maaliskuuta 2014, 3 päivänä toukokuuta 2014 ja 15 päivänä toukokuuta 2014. |
| --- | --- |

(28)

Filippiinien ja komission yksiköiden välillä pidettiin kokous Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2014. Filippiinit toimitti lisätietoja 25 päivänä maaliskuuta 2014, 3 päivänä toukokuuta 2014 ja 15 päivänä toukokuuta 2014.

| (29) | Koko edellä kuvatun tietojenvaihdon ajan Filippiinit on asennoitunut rakentavasti komission kanssa tehtävään yhteistyöhön. Paikalle tehtyjen tarkastuskäyntien yhteydessä todettujen suurimpien ongelmien suhteen olikin edistytty merkittävästi. Jäljellä on kuitenkin vielä joukko epäkohtia, joita ei ole täysin korjattu. |
| --- | --- |

(29)

Koko edellä kuvatun tietojenvaihdon ajan Filippiinit on asennoitunut rakentavasti komission kanssa tehtävään yhteistyöhön. Paikalle tehtyjen tarkastuskäyntien yhteydessä todettujen suurimpien ongelmien suhteen olikin edistytty merkittävästi. Jäljellä on kuitenkin vielä joukko epäkohtia, joita ei ole täysin korjattu.

| (30) | Filippiinit on Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission (WCPFC), kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) sekä Intian valtameren tonnikalakomission (IOTC) jäsen. Filippiinit on myös yhteistyötä tekevä sinievätonnikalan suojelukomission (CCSBT) ulkojäsen. Filippiinit on ratifioinut vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS). |
| --- | --- |

(30)

Filippiinit on Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomission (WCPFC), kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) sekä Intian valtameren tonnikalakomission (IOTC) jäsen. Filippiinit on myös yhteistyötä tekevä sinievätonnikalan suojelukomission (CCSBT) ulkojäsen. Filippiinit on ratifioinut vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS).

| (31) | Arvioidakseen, miten Filippiinit on täyttänyt johdanto-osan 30 kappaleessa mainituissa kansainvälisissä sopimuksissa määrätyt sekä johdanto-osan 30 kappaleessa mainituissa alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä vahvistetut kansainväliset velvoitteensa lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona, komissio hankki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot. |
| --- | --- |

(31)

Arvioidakseen, miten Filippiinit on täyttänyt johdanto-osan 30 kappaleessa mainituissa kansainvälisissä sopimuksissa määrätyt sekä johdanto-osan 30 kappaleessa mainituissa alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä vahvistetut kansainväliset velvoitteensa lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona, komissio hankki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

| (32) | Komissio käytti myös käytettävissä olevasta asiaankuuluvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen julkaisemasta aineistosta johdettuja tietoja sekä julkisesti saatavilla olevia tietoja. |
| --- | --- |

(32)

Komissio käytti myös käytettävissä olevasta asiaankuuluvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen julkaisemasta aineistosta johdettuja tietoja sekä julkisesti saatavilla olevia tietoja.

3.   FILIPPIINIEN TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

| (33) | Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Filippiinien velvollisuuksia lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat. |
| --- | --- |

(33)

Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Filippiinien velvollisuuksia lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona. Kyseistä tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut muuttujat.

3.1   LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohta)

| (34) | Filippiinien lipun alla purjehtivista aluksista voidaan todeta, että alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen alusluetteloista saatujen tietojen perusteella kyseisiä aluksia ei esiinny tilapäisissä eikä lopullisissa LIS-luetteloissa ja että Filippiinien lipun alla aiemmin purjehtineista aluksista ei ole olemassa näyttöä, jonka perusteella komissio voisi analysoida Filippiinien toimintaa toistuvan LIS-kalastustoiminnan kannalta 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(34)

Filippiinien lipun alla purjehtivista aluksista voidaan todeta, että alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen alusluetteloista saatujen tietojen perusteella kyseisiä aluksia ei esiinny tilapäisissä eikä lopullisissa LIS-luetteloissa ja että Filippiinien lipun alla aiemmin purjehtineista aluksista ei ole olemassa näyttöä, jonka perusteella komissio voisi analysoida Filippiinien toimintaa toistuvan LIS-kalastustoiminnan kannalta 31 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti.

| (35) | Komissio myös tarkasteli asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka Filippiinit on toteuttanut estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn Filippiinien markkinoille. |
| --- | --- |

(35)

Komissio myös tarkasteli asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, jotka Filippiinit on toteuttanut estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn Filippiinien markkinoille.

| (36) | Kaikkien käytettävissään olleiden tietojen arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Filippiinit voi taata, etteivät Filippiineille tai sinne sijoittautuneisiin jalostuslaitoksiin tulevat kalastustuotteet ole peräsin LIS-kalastuksesta. Tämä johtuu järjestelmää koskevista puutteista, sillä Filippiinien mahdollisuuksia jäljittää saaliit heikentää se, ettei käytettävissä ole virallisia tietoja saaliina puretusta, maahan tuodusta ja/tai jalostetusta kalasta. Tärkeimmät komission arvioinnin perustana olleet seikat esitetään kootusti jäljempänä. |
| --- | --- |

(36)

Kaikkien käytettävissään olleiden tietojen arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Filippiinit voi taata, etteivät Filippiineille tai sinne sijoittautuneisiin jalostuslaitoksiin tulevat kalastustuotteet ole peräsin LIS-kalastuksesta. Tämä johtuu järjestelmää koskevista puutteista, sillä Filippiinien mahdollisuuksia jäljittää saaliit heikentää se, ettei käytettävissä ole virallisia tietoja saaliina puretusta, maahan tuodusta ja/tai jalostetusta kalasta. Tärkeimmät komission arvioinnin perustana olleet seikat esitetään kootusti jäljempänä.

| (37) | Filippiineillä on suuri kalastuslaivasto, joka kalastaa sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, aavalla merellä sekä muiden valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla. Komission ensimmäisen, vuonna 2012 tehdyn tarkastuskäynnin aikana toimitettujen tietojen sekä julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella kalastuslaivastoon kuuluu noin 9 300 kaupallista kalastusta harjoittavaa alusta sekä noin 470 000”bancaa” (pienimuotoista kalastusta harjoittavia pieniä aluksia) (2). Pienimuotoista kalastusta harjoittavat kalastajat eivät toimi kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien ulkopuolella, ja heidän saaliinsa viedään ainakin osaksi EU:hun. Filippiineillä on suuri pitkän matkan laivasto, johon maaliskuussa 2014 kuului 68 IOTC:n sallittujen kalastusalusten luetteloon rekisteröityä tonnikalaa pyytävää alusta (tonnikala-alusta) ja 18 ICCAT:n sallittujen kalastusalusten luetteloon rekisteröityä tonnikala-alusta. Filippiinien WCPFC:lle antamissa vuosien 2012 ja 2013 vuotuisissa kalastuskertomuksissa ilmoitettujen tietojen mukaan Filippiineillä oli kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön rekisterissä 1 päivänä heinäkuuta 2012 rekisteröitynä 622 kalastusalusta (käsittää myös kalankuljetusalukset) ja 11 päivänä kesäkuuta 2013 rekisteröitynä 722 kalastusalusta (3). Filippiiniläiset alukset pyytävät pääasiassa tonnikalaa. Filippiinien toimittamat tonnikalaa koskevat vuosittaiset saalistiedot kattavat kaiken Filippiinien satamissa puretun tonnikalan riippumatta siitä, missä se on pyydetty, ja erottamatta saaliita alkuperän tai pyyntialuksen lippuvaltion mukaan. Tämä antaa aiheen epäillä, ovatko kyseiset saaliit tosiasiallisesti jäljitettävissä, kuten johdanto-osan 46–55 kappaleessa selostetaan. |
| --- | --- |

(37)

Filippiineillä on suuri kalastuslaivasto, joka kalastaa sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, aavalla merellä sekä muiden valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla. Komission ensimmäisen, vuonna 2012 tehdyn tarkastuskäynnin aikana toimitettujen tietojen sekä julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella kalastuslaivastoon kuuluu noin 9 300 kaupallista kalastusta harjoittavaa alusta sekä noin 470 000”bancaa” (pienimuotoista kalastusta harjoittavia pieniä aluksia) (2). Pienimuotoista kalastusta harjoittavat kalastajat eivät toimi kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien ulkopuolella, ja heidän saaliinsa viedään ainakin osaksi EU:hun. Filippiineillä on suuri pitkän matkan laivasto, johon maaliskuussa 2014 kuului 68 IOTC:n sallittujen kalastusalusten luetteloon rekisteröityä tonnikalaa pyytävää alusta (tonnikala-alusta) ja 18 ICCAT:n sallittujen kalastusalusten luetteloon rekisteröityä tonnikala-alusta. Filippiinien WCPFC:lle antamissa vuosien 2012 ja 2013 vuotuisissa kalastuskertomuksissa ilmoitettujen tietojen mukaan Filippiineillä oli kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön rekisterissä 1 päivänä heinäkuuta 2012 rekisteröitynä 622 kalastusalusta (käsittää myös kalankuljetusalukset) ja 11 päivänä kesäkuuta 2013 rekisteröitynä 722 kalastusalusta (3). Filippiiniläiset alukset pyytävät pääasiassa tonnikalaa. Filippiinien toimittamat tonnikalaa koskevat vuosittaiset saalistiedot kattavat kaiken Filippiinien satamissa puretun tonnikalan riippumatta siitä, missä se on pyydetty, ja erottamatta saaliita alkuperän tai pyyntialuksen lippuvaltion mukaan. Tämä antaa aiheen epäillä, ovatko kyseiset saaliit tosiasiallisesti jäljitettävissä, kuten johdanto-osan 46–55 kappaleessa selostetaan.

| (38) | Filippiinien kalastusviranomaiselta (Bureau of Fisheries and Aquatic Resources (BFAR)) saatujen tietojen mukaan filippiiniläisten alusten tavanomaisia kalastusalueita ovat Celebesinmeri, Indonesian vesialueet, Malesian vesialueet, Palaun vesialueet, Papua-Uusi-Guinea, läntinen Tyynimeri sekä ICCAT:n ja IOTC:n alueet. Filippiinit on tehnyt kalastussopimukset Papua-Uuden-Guinean, Kiribatin ja Salomoninsaarten kanssa. Kokouksessa 5 päivänä maaliskuuta 2014 toimitettujen tietojen mukaan suurin osa kalastusaluksista (kurenuotta-aluksia) toimii Papua-Uuden-Guinean vesillä (46) ja WCPFC:n toimivalta-alueeseen kuuluvilla aavan meren alueilla (33). Toistaiseksi vain kaksi kalastusalusta harjoittaa toimintaa Salomoninsaarilla. Papua-Uudessa-Guineassa purettuja saaliita toimitetaan myös EU:n markkinoille (säilötty tonnikala). Lisäksi maaliskuusta 2014 IOTC:n alueella pyyntiä on harjoittanut kuusi ja ICCAT:n alueella kahdeksan filippiiniläisalusta. Ainoat ulkomaiset vuokratut kalastusalukset ovat kalankuljetusaluksia, ja ne toimivat ainoastaan WCPFC:n alueella. Itse asiassa ulkomaiset kalastusalukset eivät nykyisin saa kalastaa Filippiinien talousvyöhykkeellä. |
| --- | --- |

(38)

Filippiinien kalastusviranomaiselta (Bureau of Fisheries and Aquatic Resources (BFAR)) saatujen tietojen mukaan filippiiniläisten alusten tavanomaisia kalastusalueita ovat Celebesinmeri, Indonesian vesialueet, Malesian vesialueet, Palaun vesialueet, Papua-Uusi-Guinea, läntinen Tyynimeri sekä ICCAT:n ja IOTC:n alueet. Filippiinit on tehnyt kalastussopimukset Papua-Uuden-Guinean, Kiribatin ja Salomoninsaarten kanssa. Kokouksessa 5 päivänä maaliskuuta 2014 toimitettujen tietojen mukaan suurin osa kalastusaluksista (kurenuotta-aluksia) toimii Papua-Uuden-Guinean vesillä (46) ja WCPFC:n toimivalta-alueeseen kuuluvilla aavan meren alueilla (33). Toistaiseksi vain kaksi kalastusalusta harjoittaa toimintaa Salomoninsaarilla. Papua-Uudessa-Guineassa purettuja saaliita toimitetaan myös EU:n markkinoille (säilötty tonnikala). Lisäksi maaliskuusta 2014 IOTC:n alueella pyyntiä on harjoittanut kuusi ja ICCAT:n alueella kahdeksan filippiiniläisalusta. Ainoat ulkomaiset vuokratut kalastusalukset ovat kalankuljetusaluksia, ja ne toimivat ainoastaan WCPFC:n alueella. Itse asiassa ulkomaiset kalastusalukset eivät nykyisin saa kalastaa Filippiinien talousvyöhykkeellä.

| (39) | Filippiinien laivaston koostumus, toimitusketjuun tulevien kalastustuotteiden moninaiset lähteet sekä jäljitettävyysjärjestelmän riittämättömyys aiheuttavat selvän riskin siitä, että Filippiinien markkinoille pääsee LIS-kalastustuotteita. |
| --- | --- |

(39)

Filippiinien laivaston koostumus, toimitusketjuun tulevien kalastustuotteiden moninaiset lähteet sekä jäljitettävyysjärjestelmän riittämättömyys aiheuttavat selvän riskin siitä, että Filippiinien markkinoille pääsee LIS-kalastustuotteita.

| (40) | Filippiinien laajentuvan tonnikalaa jalostavan teollisuuden osalta komissio analysoi tuotannonalan toimintoja ja niiden mahdollista vaikutusta LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyyn Filippiinien markkinoille. |
| --- | --- |

(40)

Filippiinien laajentuvan tonnikalaa jalostavan teollisuuden osalta komissio analysoi tuotannonalan toimintoja ja niiden mahdollista vaikutusta LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyyn Filippiinien markkinoille.

| (41) | Kansainvälisessä toimintasuunnitelmassa laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi annetaan ohjeita kansainvälisistä markkinatoimenpiteistä, jotka tukevat LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalan ja kalatuotteiden kaupan vähentämistä tai lopettamista. Toimintasuunnitelman 71 kohdassa esitetään, että valtiot toteuttaisivat toimia markkinoidensa läpinäkyvyyden parantamiseksi, jotta kalan ja kalatuotteiden jäljittäminen olisi mahdollista. Vastuullista kalataloutta koskevassa FAO:n toimintaohjeessa, erityisesti 11 artiklassa, kuvataan hyviä käytäntöjä pyynnin jälkeistä käsittelyä ja vastuullista kansainvälistä kauppaa varten. Kyseisen 11 artiklan 1 kohdan 11 alakohdassa kehotetaan valtioita parantamaan kalan ja kalatuotteiden alkuperän tunnistamista ja näin varmistamaan, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen ja kotimaan kauppa on kestävien säilyttämis- ja hoitokäytäntöjen mukaista. |
| --- | --- |

(41)

Kansainvälisessä toimintasuunnitelmassa laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi annetaan ohjeita kansainvälisistä markkinatoimenpiteistä, jotka tukevat LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalan ja kalatuotteiden kaupan vähentämistä tai lopettamista. Toimintasuunnitelman 71 kohdassa esitetään, että valtiot toteuttaisivat toimia markkinoidensa läpinäkyvyyden parantamiseksi, jotta kalan ja kalatuotteiden jäljittäminen olisi mahdollista. Vastuullista kalataloutta koskevassa FAO:n toimintaohjeessa, erityisesti 11 artiklassa, kuvataan hyviä käytäntöjä pyynnin jälkeistä käsittelyä ja vastuullista kansainvälistä kauppaa varten. Kyseisen 11 artiklan 1 kohdan 11 alakohdassa kehotetaan valtioita parantamaan kalan ja kalatuotteiden alkuperän tunnistamista ja näin varmistamaan, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen ja kotimaan kauppa on kestävien säilyttämis- ja hoitokäytäntöjen mukaista.

| (42) | Jalostuslaitokset saavat raaka-aineensa Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka toimivat Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla, aavalla merellä ja muiden valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla, vieraan lipun alla purjehtivilta Filippiineillä kalaa purkavilta aluksilta sekä tuonnista. |
| --- | --- |

(42)

Jalostuslaitokset saavat raaka-aineensa Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta, jotka toimivat Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla, aavalla merellä ja muiden valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla, vieraan lipun alla purjehtivilta Filippiineillä kalaa purkavilta aluksilta sekä tuonnista.

| (43) | Muutamat Filippiineillä kalaa purkavista aluksista purjehtivat Korean tai Papua-Uuden-Guinean lipun alla. Tässä yhteydessä muistutetaan, että komissio ilmoitti Korealle 26 päivänä marraskuuta 2013 (4), että se katsotaan mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti, kun taas Papua-Uudelle-Guinealle komissio ilmoitti samana päivänä kuin Filippiineille. Kalaa saadaan myös Papua-Uudessa-Guineassa toimivilta filippiiniläisiltä kalastusyrityksiltä (5). |
| --- | --- |

(43)

Muutamat Filippiineillä kalaa purkavista aluksista purjehtivat Korean tai Papua-Uuden-Guinean lipun alla. Tässä yhteydessä muistutetaan, että komissio ilmoitti Korealle 26 päivänä marraskuuta 2013 (4), että se katsotaan mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti, kun taas Papua-Uudelle-Guinealle komissio ilmoitti samana päivänä kuin Filippiineille. Kalaa saadaan myös Papua-Uudessa-Guineassa toimivilta filippiiniläisiltä kalastusyrityksiltä (5).

| (44) | Filippiineille tuotu ja siellä jalostettu kala saattaa olla peräisin myös kolmansista maista, myös sellaisista maista, joille komissio ei ole antanut ilmoitusta, kuten Vanuatusta, Kiribatista ja Mikronesian liittovaltiosta (6). Tässä yhteydessä muistutetaan, etteivät Vanuatu, Kiribati ja Mikronesian liittovaltio voi viedä kalastustuotteita Euroopan unioniin, koska komissio ei ole hyväksynyt niiden antamia LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisia lippuvaltioiden ilmoituksia. |
| --- | --- |

(44)

Filippiineille tuotu ja siellä jalostettu kala saattaa olla peräisin myös kolmansista maista, myös sellaisista maista, joille komissio ei ole antanut ilmoitusta, kuten Vanuatusta, Kiribatista ja Mikronesian liittovaltiosta (6). Tässä yhteydessä muistutetaan, etteivät Vanuatu, Kiribati ja Mikronesian liittovaltio voi viedä kalastustuotteita Euroopan unioniin, koska komissio ei ole hyväksynyt niiden antamia LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisia lippuvaltioiden ilmoituksia.

| (45) | FAO:n laatiman vastuullista kalastusta koskevan toimintaohjeen 11 artiklan 1 kohdan 11 alakohdan perusperiaatteiden mukaisesti Filippiinien olisi kyettävä seuraamaan kalan ja kalastustuotteiden alkuperää ja näin takaamaan, ettei EU:hun viedä kalaa, joka ei täytä EU:n vaatimuksia. Filippiinit ei kuitenkaan käytä jäljitettävyysjärjestelmää, jota tarvittaisiin, jotta vältyttäisiin tuomasta EU:hun ja jälleenviemästä sieltä raaka-aineita ja kalastustuotteita, jotka ovat peräisin ilmoittamattomista maista ja yhteistyöhön osallistumattomiksi määritellyistä maista. Toimivaa jäljitettävyysjärjestelmää todellakin tarvitaan kaikissa vaiheissa purkamisesta vientiin tai tuonnista jälleenvientiin. Tällaista järjestelmää ei kuitenkaan ole käytössä Filippiineillä, ja kalastustoiminnan valvonnan ja seurannan puute erityisesti purkamisen osalta, merellä ja satamassa tehtävien tarkastusten vähäisyys ja kalastuspäiväkirjoja koskevien tarkastusten puute merkitsevät sitä, että sekä Filippiineille että EU:n markkinoille voi päästä helposti LIS-kalastuksesta saatuja tuotteita. Tämän lisäksi yleinen liiketoimintakäytäntö on, että Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta peräisin oleva kala pyydetään kolmansien maiden vesillä ja sen jälkeen puretaan aluksesta jalostusta varten kolmansissa maissa tai jälleenlaivataan kolmansien maiden vesillä ja lähetetään sen jälkeen toiseen maahan jalostettavaksi. Näin ollen monia riskialttiita liiketoimia tapahtuu Filippiinien vesien ulkopuolella. Filippiinien viranomaisten odotetaan ottavan täysi vastuu aluksistaan YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan mukaisesti. Filippiinit ei kuitenkaan toteuta tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että viranomaiset valvovat filippiiniläisten alusten toimintaa koskevien tietojen todenmukaisuutta ja siihen liittyvien liiketoimien jäljitettävyyttä. |
| --- | --- |

(45)

FAO:n laatiman vastuullista kalastusta koskevan toimintaohjeen 11 artiklan 1 kohdan 11 alakohdan perusperiaatteiden mukaisesti Filippiinien olisi kyettävä seuraamaan kalan ja kalastustuotteiden alkuperää ja näin takaamaan, ettei EU:hun viedä kalaa, joka ei täytä EU:n vaatimuksia. Filippiinit ei kuitenkaan käytä jäljitettävyysjärjestelmää, jota tarvittaisiin, jotta vältyttäisiin tuomasta EU:hun ja jälleenviemästä sieltä raaka-aineita ja kalastustuotteita, jotka ovat peräisin ilmoittamattomista maista ja yhteistyöhön osallistumattomiksi määritellyistä maista. Toimivaa jäljitettävyysjärjestelmää todellakin tarvitaan kaikissa vaiheissa purkamisesta vientiin tai tuonnista jälleenvientiin. Tällaista järjestelmää ei kuitenkaan ole käytössä Filippiineillä, ja kalastustoiminnan valvonnan ja seurannan puute erityisesti purkamisen osalta, merellä ja satamassa tehtävien tarkastusten vähäisyys ja kalastuspäiväkirjoja koskevien tarkastusten puute merkitsevät sitä, että sekä Filippiineille että EU:n markkinoille voi päästä helposti LIS-kalastuksesta saatuja tuotteita. Tämän lisäksi yleinen liiketoimintakäytäntö on, että Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta peräisin oleva kala pyydetään kolmansien maiden vesillä ja sen jälkeen puretaan aluksesta jalostusta varten kolmansissa maissa tai jälleenlaivataan kolmansien maiden vesillä ja lähetetään sen jälkeen toiseen maahan jalostettavaksi. Näin ollen monia riskialttiita liiketoimia tapahtuu Filippiinien vesien ulkopuolella. Filippiinien viranomaisten odotetaan ottavan täysi vastuu aluksistaan YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan mukaisesti. Filippiinit ei kuitenkaan toteuta tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen, että viranomaiset valvovat filippiiniläisten alusten toimintaa koskevien tietojen todenmukaisuutta ja siihen liittyvien liiketoimien jäljitettävyyttä.

| (46) | Filippiinit hyväksyi kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 alusten satelliittiseurantajärjestelmän täytäntöönpanosta aavalla merellä. Filippiinit ei kuitenkaan saa käyttöönsä alusten sijaintia ja toimintaa koskevia tietoja joistakin aluksistaan, jotka toimivat kolmansien maiden vesillä, esimerkiksi Papua-Uudessa-Guineassa. Tästä syystä Filippiinit kykenee hoitamaan vain rajoitetusti lippuvaltiolle kuuluvat vastuutehtävänsä saalistodistusten asianmukaisen myöntämisen osalta. Seurantaa, valvontaa ja tarkkailua koskevia ongelmia tarkastellaan yksityiskohtaisemmin 3.2 kohdassa. |
| --- | --- |

(46)

Filippiinit hyväksyi kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 alusten satelliittiseurantajärjestelmän täytäntöönpanosta aavalla merellä. Filippiinit ei kuitenkaan saa käyttöönsä alusten sijaintia ja toimintaa koskevia tietoja joistakin aluksistaan, jotka toimivat kolmansien maiden vesillä, esimerkiksi Papua-Uudessa-Guineassa. Tästä syystä Filippiinit kykenee hoitamaan vain rajoitetusti lippuvaltiolle kuuluvat vastuutehtävänsä saalistodistusten asianmukaisen myöntämisen osalta. Seurantaa, valvontaa ja tarkkailua koskevia ongelmia tarkastellaan yksityiskohtaisemmin 3.2 kohdassa.

| (47) | Vaikka purettuja saaliita koskevat ilmoitukset ovat ratkaisevan tärkeitä jäljitettävyydelle, jonka ansiosta voidaan taata valvonta ja siten olla menettämättä tuntumaa yritysten panoksista ja tuloksista, niitä ei käytetä kaikilla Filippiineillä puretuilla saaliilla. Ollakseen pyydetyn saalismäärän ja lajin suhteen täysin luotettava kyseisen asiakirjan sisällön on oltava riippumattoman viranomaisen valvoma ja vahvistama – ei riitä, että nojataan yrityksen antamiin tietoihin, kuten Filippiinit on monessa tapauksessa tehnyt. Jotta kalastustoimintaa voitaisiin seurata tehokkaasti, kalastusaluksilta olisi edellytettävä purkamista koskevien ilmoitusten täyttämistä aina saalista purettaessa, mutta nykyisin tätä edellytetään ainoastaan silloin, kun saalis puretaan Filippiineillä. Filippiinien viranomaiset eivät ole ottaneet käyttöön minkäänlaista yhtenäistä toimenpidekokonaisuutta kolmansissa maissa tapahtuvia purkamisia ja jälleenlaivauksia koskevia asiakirjatarkastuksia varten. Papua-Uudesta-Guineasta peräisin olevien saaliiden osalta komissio totesi Filippiineille vuonna 2012 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä, etteivät viranomaiset aina tienneet, oliko kala purettu aluksesta Papua-Uudessa-Guineassa vai jälleenlaivattu Papua-Uuden-Guinean vesillä ennen sen lähettämistä Filippiineille. |
| --- | --- |

(47)

Vaikka purettuja saaliita koskevat ilmoitukset ovat ratkaisevan tärkeitä jäljitettävyydelle, jonka ansiosta voidaan taata valvonta ja siten olla menettämättä tuntumaa yritysten panoksista ja tuloksista, niitä ei käytetä kaikilla Filippiineillä puretuilla saaliilla. Ollakseen pyydetyn saalismäärän ja lajin suhteen täysin luotettava kyseisen asiakirjan sisällön on oltava riippumattoman viranomaisen valvoma ja vahvistama – ei riitä, että nojataan yrityksen antamiin tietoihin, kuten Filippiinit on monessa tapauksessa tehnyt. Jotta kalastustoimintaa voitaisiin seurata tehokkaasti, kalastusaluksilta olisi edellytettävä purkamista koskevien ilmoitusten täyttämistä aina saalista purettaessa, mutta nykyisin tätä edellytetään ainoastaan silloin, kun saalis puretaan Filippiineillä. Filippiinien viranomaiset eivät ole ottaneet käyttöön minkäänlaista yhtenäistä toimenpidekokonaisuutta kolmansissa maissa tapahtuvia purkamisia ja jälleenlaivauksia koskevia asiakirjatarkastuksia varten. Papua-Uudesta-Guineasta peräisin olevien saaliiden osalta komissio totesi Filippiineille vuonna 2012 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä, etteivät viranomaiset aina tienneet, oliko kala purettu aluksesta Papua-Uudessa-Guineassa vai jälleenlaivattu Papua-Uuden-Guinean vesillä ennen sen lähettämistä Filippiineille.

| (48) | Filippiinit on lisännyt lainsäädäntöönsä saalistodistuksia koskevan järjestelmän. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 täytäntöönpanoa säätelevistä säännöistä ja määräyksistä annetun kalastusta koskevaan hallinnollisen määräykseen nro 238 sisältyvässä saalistodistusten järjestelmää koskevassa 13 jaksossa otetaan käyttöön ”saaliin validointitodistus” (CVC), joka nimettiin uudelleen kalastusta koskevalla hallinnollisella määräyksellä nro 238-1 ”saaliin alkuperään liittyväksi purkamisilmoitukseksi” (COLD). COLD-ilmoituksen, joka on yhdenlainen purkamisilmoitus, käyttö on pakollista ainoastaan tietyssä Filippiinien satamassa saalista purkaville aluksille, ja näin ollen hallinnollista määräystä 238-1 ei sovelleta Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, jotka purkavat saaliin jossain toisessa maassa, mikä on tavallinen tilanne. |
| --- | --- |

(48)

Filippiinit on lisännyt lainsäädäntöönsä saalistodistuksia koskevan järjestelmän. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 täytäntöönpanoa säätelevistä säännöistä ja määräyksistä annetun kalastusta koskevaan hallinnollisen määräykseen nro 238 sisältyvässä saalistodistusten järjestelmää koskevassa 13 jaksossa otetaan käyttöön ”saaliin validointitodistus” (CVC), joka nimettiin uudelleen kalastusta koskevalla hallinnollisella määräyksellä nro 238-1 ”saaliin alkuperään liittyväksi purkamisilmoitukseksi” (COLD). COLD-ilmoituksen, joka on yhdenlainen purkamisilmoitus, käyttö on pakollista ainoastaan tietyssä Filippiinien satamassa saalista purkaville aluksille, ja näin ollen hallinnollista määräystä 238-1 ei sovelleta Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, jotka purkavat saaliin jossain toisessa maassa, mikä on tavallinen tilanne.

| (49) | Kaupallisten kalastusalusten osalta purkamistodistus täytetään purkamisen yhteydessä ja BFAR:n tarkastajat allekirjoittavat sen. Ongelmana on, että saalistodistuksessa esitetään tietoja kalastusaluksesta myös siinä tapauksessa, että saaliin purkaa kalankuljetusalus. Näin ollen tarkastajat saattavat antaa todistuksia yhä merellä olevien alusten saaliista, vaikka niillä ei ole lainkaan tietoa kalastustoimista. Nykyinen purkamistodistusten järjestelmä ei myöskään takaa riittävää jäljitettävyyttä, sillä siinä ei kytketä toisiinsa kaikkia käytettävissä olevia ja asiaan liittyviä tietoja, kuten saaliin purkavaa alusta ja jalostuslaitosta, johon saalis on tarkoitettu. |
| --- | --- |

(49)

Kaupallisten kalastusalusten osalta purkamistodistus täytetään purkamisen yhteydessä ja BFAR:n tarkastajat allekirjoittavat sen. Ongelmana on, että saalistodistuksessa esitetään tietoja kalastusaluksesta myös siinä tapauksessa, että saaliin purkaa kalankuljetusalus. Näin ollen tarkastajat saattavat antaa todistuksia yhä merellä olevien alusten saaliista, vaikka niillä ei ole lainkaan tietoa kalastustoimista. Nykyinen purkamistodistusten järjestelmä ei myöskään takaa riittävää jäljitettävyyttä, sillä siinä ei kytketä toisiinsa kaikkia käytettävissä olevia ja asiaan liittyviä tietoja, kuten saaliin purkavaa alusta ja jalostuslaitosta, johon saalis on tarkoitettu.

| (50) | Pienimuotoisen kalastuksen osalta valvontaa ei juurikaan tehdä merellä tai purkamispaikoissa, ja saalisraportit eivät ole paikallisten viranomaisten allekirjoittamia, vaan ne vahvistaa jalostuslaitos raaka-aineen vastaanottaessaan. Viranomaiset selittivät, että resurssien puutteen vuoksi on hyvin harvinaista, että toimivaltaisen viranomaisen edustaja olisi paikalla purkamistilanteessa. Voi siis käydä niin, että kun saalisraporttia täytettäessä paikalla ei ole toimivaltaisen viranomaisen edustajaa, yhdelle kalastusalukselle ilmoitetaan useampia purkamisia, joissa sekoittuvat rekisteröityjen lisenssillä kalastavien alusten saaliit ja pienimuotoista kalastusta ilman lisenssiä harjoittavien rekisteröimättömien alusten saaliit. Tämä on ongelmallista, sillä kyseiset raportit ovat tärkeimpiä yksinkertaistettujen saalistodistusten myöntämisessä käytettyjä asiakirjoja. |
| --- | --- |

(50)

Pienimuotoisen kalastuksen osalta valvontaa ei juurikaan tehdä merellä tai purkamispaikoissa, ja saalisraportit eivät ole paikallisten viranomaisten allekirjoittamia, vaan ne vahvistaa jalostuslaitos raaka-aineen vastaanottaessaan. Viranomaiset selittivät, että resurssien puutteen vuoksi on hyvin harvinaista, että toimivaltaisen viranomaisen edustaja olisi paikalla purkamistilanteessa. Voi siis käydä niin, että kun saalisraporttia täytettäessä paikalla ei ole toimivaltaisen viranomaisen edustajaa, yhdelle kalastusalukselle ilmoitetaan useampia purkamisia, joissa sekoittuvat rekisteröityjen lisenssillä kalastavien alusten saaliit ja pienimuotoista kalastusta ilman lisenssiä harjoittavien rekisteröimättömien alusten saaliit. Tämä on ongelmallista, sillä kyseiset raportit ovat tärkeimpiä yksinkertaistettujen saalistodistusten myöntämisessä käytettyjä asiakirjoja.

| (51) | BFAR tukeutuu toimijoiden tai jalostuslaitosten toimittamiin tietoihin sen sijaan, että se tarkistaisi ja hyväksyisi saalistodistuksissa ilmoitetut tiedot oman arvionsa perusteella. Filippiinit ei ole kehittänyt johdonmukaista valvontajärjestelmää yritysten jäljitettävyysmenettelyjen arvioimista varten. Esimerkiksi huolimatta siitä, että saalistodistusten (tavallisten ja yksinkertaistettujen) hyväksymiseksi vaaditaan suuri määrä asiakirjoja, BFAR ei pysty tarkistamaan saalistodistuksessa ilmoitetun painon oikeellisuutta, koska se ei tee tarkastuksia tehtaan sisällä. Sen vuoksi saalistodistusten hyväksymistä voidaan luonnehtia ”sokeaksi” ja riski siitä, että LIS-kalastukseen perustuvia saaliita päätyy vientiin, on todellinen. |
| --- | --- |

(51)

BFAR tukeutuu toimijoiden tai jalostuslaitosten toimittamiin tietoihin sen sijaan, että se tarkistaisi ja hyväksyisi saalistodistuksissa ilmoitetut tiedot oman arvionsa perusteella. Filippiinit ei ole kehittänyt johdonmukaista valvontajärjestelmää yritysten jäljitettävyysmenettelyjen arvioimista varten. Esimerkiksi huolimatta siitä, että saalistodistusten (tavallisten ja yksinkertaistettujen) hyväksymiseksi vaaditaan suuri määrä asiakirjoja, BFAR ei pysty tarkistamaan saalistodistuksessa ilmoitetun painon oikeellisuutta, koska se ei tee tarkastuksia tehtaan sisällä. Sen vuoksi saalistodistusten hyväksymistä voidaan luonnehtia ”sokeaksi” ja riski siitä, että LIS-kalastukseen perustuvia saaliita päätyy vientiin, on todellinen.

| (52) | Komission ensimmäinen, vuonna 2012 tehty tarkastuskäynti paljasti puutteita valvonnassa jalostettujen määrien osalta – jalostuksen jälkeen saadut määrät olivat suurelta osin samoja kuin jalostusta edeltävät määrät. Säilötyn tonnikalan kohdalla tämä on mahdottomuus, sillä osa kalan ruhosta on heitettävä pois, ja saattaa olla merkki siitä, että LIS-kalastukseen perustuvia tuotteita pääsee tuotantoon ja vientiin. |
| --- | --- |

(52)

Komission ensimmäinen, vuonna 2012 tehty tarkastuskäynti paljasti puutteita valvonnassa jalostettujen määrien osalta – jalostuksen jälkeen saadut määrät olivat suurelta osin samoja kuin jalostusta edeltävät määrät. Säilötyn tonnikalan kohdalla tämä on mahdottomuus, sillä osa kalan ruhosta on heitettävä pois, ja saattaa olla merkki siitä, että LIS-kalastukseen perustuvia tuotteita pääsee tuotantoon ja vientiin.

| (53) | Komission ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana vuonna 2012 todettiin myös, että saalistodistusta hakevilla yrityksillä on epävirallinen lupa antaa saalistodistukselle numero, joka on muodostettava tietyistä koodeista BFAR:n kuvauksen mukaan (mahdollistaa esim. viejän tai alueen tunnistamisen) ja juoksevasta numerosta. Kun minkäänlaista tietokantaa tai sähköistä järjestelmää ei ole, kyseisiä numeroita ei valvota mitenkään, ja tällöin on olemassa tietty riski siitä, että samaa numeroa voidaan käyttää eri lähetyksille. |
| --- | --- |

(53)

Komission ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana vuonna 2012 todettiin myös, että saalistodistusta hakevilla yrityksillä on epävirallinen lupa antaa saalistodistukselle numero, joka on muodostettava tietyistä koodeista BFAR:n kuvauksen mukaan (mahdollistaa esim. viejän tai alueen tunnistamisen) ja juoksevasta numerosta. Kun minkäänlaista tietokantaa tai sähköistä järjestelmää ei ole, kyseisiä numeroita ei valvota mitenkään, ja tällöin on olemassa tietty riski siitä, että samaa numeroa voidaan käyttää eri lähetyksille.

| (54) | Jäljitettävyysongelmaa pahentavat merellä tapahtuviin valvomattomiin jälleenlaivauksiin liittyvät käytännöt. Kalastustuotteet voivatkin päästä Filippiinien markkinoille kalankuljetusalusten välityksellä, ja kun otetaan huomioon johdanto-osan 49 kappaleessa selostetut valvontaan ja saaliiden jäljitettävyyteen liittyvät puutteet, on mahdollista, että Filippiineille tuodaan LIS-kalastuksesta peräisin olevaa kalaa. Jälleenlaivausta harjoitetaan laajasti, sillä IOTC:n alueella toimivia pitkäsiima-aluksia lukuun ottamatta suurin osa kaupallisen laivaston kalastustoiminnasta tapahtuu kalankuljetusalusten tuella. Ne lastaavat kalaa ”pyyntialuksina” tunnetuista kalastusaluksista ja kuljettavat sen satamaan tai jalostuslaitokseen. |
| --- | --- |

(54)

Jäljitettävyysongelmaa pahentavat merellä tapahtuviin valvomattomiin jälleenlaivauksiin liittyvät käytännöt. Kalastustuotteet voivatkin päästä Filippiinien markkinoille kalankuljetusalusten välityksellä, ja kun otetaan huomioon johdanto-osan 49 kappaleessa selostetut valvontaan ja saaliiden jäljitettävyyteen liittyvät puutteet, on mahdollista, että Filippiineille tuodaan LIS-kalastuksesta peräisin olevaa kalaa. Jälleenlaivausta harjoitetaan laajasti, sillä IOTC:n alueella toimivia pitkäsiima-aluksia lukuun ottamatta suurin osa kaupallisen laivaston kalastustoiminnasta tapahtuu kalankuljetusalusten tuella. Ne lastaavat kalaa ”pyyntialuksina” tunnetuista kalastusaluksista ja kuljettavat sen satamaan tai jalostuslaitokseen.

| (55) | Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että jälleenlaivausten puutteellinen valvonta heikentää viranomaisten kykyä valvoa kurenuotta-alusten saaliita, mistä seuraa riski, että saaliita jätetään ilmoittamatta. Valvonta-alusten pieni määrä, aluksella olevien tarkkailijoiden suppea toiminta-ala (muulloin kuin kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä suljettaessa, esimerkiksi kesällä) ja VMS-järjestelmän vähäinen käyttö saattavat myös vaikuttaa LIS-kalastusta lisäävästi. Myös pienimuotoisen kalastuksen valvonta on puutteellista, muun muassa saaliiden purkamisten yhteydessä tehdään vain vähän tarkastuksia ja merellä suoritettava valvonta on pientä. Lisäksi lisenssijärjestelmää ei ole vielä otettu käyttöön kaikissa kunnissa. |
| --- | --- |

(55)

Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että jälleenlaivausten puutteellinen valvonta heikentää viranomaisten kykyä valvoa kurenuotta-alusten saaliita, mistä seuraa riski, että saaliita jätetään ilmoittamatta. Valvonta-alusten pieni määrä, aluksella olevien tarkkailijoiden suppea toiminta-ala (muulloin kuin kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä suljettaessa, esimerkiksi kesällä) ja VMS-järjestelmän vähäinen käyttö saattavat myös vaikuttaa LIS-kalastusta lisäävästi. Myös pienimuotoisen kalastuksen valvonta on puutteellista, muun muassa saaliiden purkamisten yhteydessä tehdään vain vähän tarkastuksia ja merellä suoritettava valvonta on pientä. Lisäksi lisenssijärjestelmää ei ole vielä otettu käyttöön kaikissa kunnissa.

| (56) | Filippiinien viranomaiset ovat myöntäneet eri kerroilla toimittamissaan tiedoissa, että Filippiinien järjestelmissä on puutteita jäljitettävyyden osalta. Filippiinit esitti 25 päivänä helmikuuta toimittamissaan tiedoissa jäljitettävyyttä käsittelevän asetuksen. Komissio ei ole kuitenkaan toistaiseksi havainnut konkreettista edistymistä jäljitettävyyden suhteen. |
| --- | --- |

(56)

Filippiinien viranomaiset ovat myöntäneet eri kerroilla toimittamissaan tiedoissa, että Filippiinien järjestelmissä on puutteita jäljitettävyyden osalta. Filippiinit esitti 25 päivänä helmikuuta toimittamissaan tiedoissa jäljitettävyyttä käsittelevän asetuksen. Komissio ei ole kuitenkaan toistaiseksi havainnut konkreettista edistymistä jäljitettävyyden suhteen.

| (57) | Näin ollen, kuten johdanto-osan 46–54 kappaleessa esitetään, tuontia varten annettavia saalistodistuksia sekä jalostuslaitoksia koskevien tarkastusten puuttuminen sekä se, että kalaa voidaan hankkia monista eri lähteistä, kannustavat pitkänmatkan laivastoa suuntaamaan vientiin LIS-kalastuksen tuotteita yhdessä laillisesti pyydetyn kalan kanssa yhtä lailla kotimaisten kuin ulkomaistenkin saaliiden kohdalla. Ongelmaa pahentaa merellä tapahtuvan toiminnan (kalastus ja jälleenlaivaus) heikko valvonta, kuten johdanto-osan 67–75 kappaleessa, 3.2 jaksossa, selostetaan. |
| --- | --- |

(57)

Näin ollen, kuten johdanto-osan 46–54 kappaleessa esitetään, tuontia varten annettavia saalistodistuksia sekä jalostuslaitoksia koskevien tarkastusten puuttuminen sekä se, että kalaa voidaan hankkia monista eri lähteistä, kannustavat pitkänmatkan laivastoa suuntaamaan vientiin LIS-kalastuksen tuotteita yhdessä laillisesti pyydetyn kalan kanssa yhtä lailla kotimaisten kuin ulkomaistenkin saaliiden kohdalla. Ongelmaa pahentaa merellä tapahtuvan toiminnan (kalastus ja jälleenlaivaus) heikko valvonta, kuten johdanto-osan 67–75 kappaleessa, 3.2 jaksossa, selostetaan.

| (58) | Elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n toimintaohjeessa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan sekä alan politiikan laadintaan (6.13 kohta) sekä päätöksentekoon ja hallintoprosesseihin (7.1.9 kohta). Toimintaohjeessa esitetään kaikkien kalavarojen säilyttämiseen, hoitoon ja kehittämiseen sovellettavat periaatteet ja vaatimukset, ja se kattaa muun muassa kalan pyynnin ja kalan ja kalastustuotteiden jalostuksen ja kaupan, kalastustoimet sekä kalantutkimuksen. FAO:n toimintaohjeen 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja kattaviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin. |
| --- | --- |

(58)

Elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n toimintaohjeessa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastusalan lakeihin ja niiden laadintaan sekä alan politiikan laadintaan (6.13 kohta) sekä päätöksentekoon ja hallintoprosesseihin (7.1.9 kohta). Toimintaohjeessa esitetään kaikkien kalavarojen säilyttämiseen, hoitoon ja kehittämiseen sovellettavat periaatteet ja vaatimukset, ja se kattaa muun muassa kalan pyynnin ja kalan ja kalastustuotteiden jalostuksen ja kaupan, kalastustoimet sekä kalantutkimuksen. FAO:n toimintaohjeen 11 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkennetaan vielä, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin ja läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja kattaviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin.

| (59) | Vaikka Filippiinien tavoitteena on perustaa kalastusalusten yhteinen rekisteröintijärjestelmä, nykyisin on käytössä rekisteröintiviranomaisen (Maritime Industry Authority, MARINA) ylläpitämä alusten rekisteröintijärjestelmä sekä kalastuslisenssejä koskeva järjestelmä. Kuten komission ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2012 arvioitiin, alusten rekisteröintijärjestelmässä on suuria puutteita. MARINA:n ja kahden lisenssiviranomaisen (maatalousministeriö (BFAR) sekä paikallishallinnon yksiköt (LGU)) ilmoittamat kalastusalusten määrät eivät vastaa toisiaan, ja kyseisten elinten väliltä puuttuu rakenteellinen yhteistyö. Komission tarkastuskäyntien jälkeen BFAR ja MARINA tekivät yhteisymmärryspöytäkirjan keskinäisestä yhteistyöstään. Lisäksi voidaan todeta, että asianomaiset LGU:t ovat jättäneet rekisteröimättä suuren määrän kunnan vesialueilla kalastavia pieniä aluksia (arviolta jopa 50 prosenttia), mikä tekee niiden valvomisen vaikeaksi. Tarkastuskäyntiensä yhteydessä komissio totesi puutteita myös kalastuslisenssien hallinnoinnissa, sillä myönnettyjen lisenssien numerot ja viranomaisten rekisteröimät tiedot olivat epätäydellisiä. |
| --- | --- |

(59)

Vaikka Filippiinien tavoitteena on perustaa kalastusalusten yhteinen rekisteröintijärjestelmä, nykyisin on käytössä rekisteröintiviranomaisen (Maritime Industry Authority, MARINA) ylläpitämä alusten rekisteröintijärjestelmä sekä kalastuslisenssejä koskeva järjestelmä. Kuten komission ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2012 arvioitiin, alusten rekisteröintijärjestelmässä on suuria puutteita. MARINA:n ja kahden lisenssiviranomaisen (maatalousministeriö (BFAR) sekä paikallishallinnon yksiköt (LGU)) ilmoittamat kalastusalusten määrät eivät vastaa toisiaan, ja kyseisten elinten väliltä puuttuu rakenteellinen yhteistyö. Komission tarkastuskäyntien jälkeen BFAR ja MARINA tekivät yhteisymmärryspöytäkirjan keskinäisestä yhteistyöstään. Lisäksi voidaan todeta, että asianomaiset LGU:t ovat jättäneet rekisteröimättä suuren määrän kunnan vesialueilla kalastavia pieniä aluksia (arviolta jopa 50 prosenttia), mikä tekee niiden valvomisen vaikeaksi. Tarkastuskäyntiensä yhteydessä komissio totesi puutteita myös kalastuslisenssien hallinnoinnissa, sillä myönnettyjen lisenssien numerot ja viranomaisten rekisteröimät tiedot olivat epätäydellisiä.

| (60) | Kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 40 artiklan mukaisesti alusten rekisteröimisehdot olisi kytkettävä kalastuslisensseihin, ja niiden olisi oltava selkeät, läpinäkyvät ja julkisesti saatavilla. Filippiineillä todettiin kuitenkin, että rekisteröityjen kaupallisten kalastusalusten määrä ja maassa lisenssin saaneiden alusten määrä poikkesivat suuresti toisistaan. MARINA:n mukaan vuonna 2010 rekisterissä oli ainoastaan 3 700 kalastusalusta pienimuotoista kalastusta harjoittavat alukset mukaan luettuina, vaikka vuonna 2011 myönnettiin lisenssi lähes 8 000 kaupalliselle kalastusalukselle. MARINA:n hallinnoimaa tietokantaa ei siis pidetä ajan tasalla, koska lisenssin saaneita kalastusaluksia on enemmän kuin rekisteröityjä aluksia, mikä ei ole mahdollista. Pienimuotoista kalastusta harjoittavien alusten ja kaupallisten alusten sisällyttäminen samaan tietokantaan ei ole tarkoituksenmukaista, kun otetaan huomioon, etteivät LGU:t ilmoita tarkkoja tietoja säännöllisesti. Niinpä kokonaistilannetta kuvaava luku on virheellinen. Päätelmä on, ettei rekisteri ole ajan tasalla. |
| --- | --- |

(60)

Kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 40 artiklan mukaisesti alusten rekisteröimisehdot olisi kytkettävä kalastuslisensseihin, ja niiden olisi oltava selkeät, läpinäkyvät ja julkisesti saatavilla. Filippiineillä todettiin kuitenkin, että rekisteröityjen kaupallisten kalastusalusten määrä ja maassa lisenssin saaneiden alusten määrä poikkesivat suuresti toisistaan. MARINA:n mukaan vuonna 2010 rekisterissä oli ainoastaan 3 700 kalastusalusta pienimuotoista kalastusta harjoittavat alukset mukaan luettuina, vaikka vuonna 2011 myönnettiin lisenssi lähes 8 000 kaupalliselle kalastusalukselle. MARINA:n hallinnoimaa tietokantaa ei siis pidetä ajan tasalla, koska lisenssin saaneita kalastusaluksia on enemmän kuin rekisteröityjä aluksia, mikä ei ole mahdollista. Pienimuotoista kalastusta harjoittavien alusten ja kaupallisten alusten sisällyttäminen samaan tietokantaan ei ole tarkoituksenmukaista, kun otetaan huomioon, etteivät LGU:t ilmoita tarkkoja tietoja säännöllisesti. Niinpä kokonaistilannetta kuvaava luku on virheellinen. Päätelmä on, ettei rekisteri ole ajan tasalla.

| (61) | Kalastusalusten (rannikkokunnissa kalastavien alusten ja kaupallisten kalastusalusten; jaetaan edelleen pieniin, keskisuuriin ja suuriin aluksiin) sekä lisenssien (BFAR myöntää kaupallisille kalastusaluksille ja LGU:t myöntävät harkinnanvaraisesti pienimuotoista kalastusta harjoittaville aluksille) moninaisuus ja siihen perustuva lisenssijärjestelmän monimutkaisuus heikentävät mahdollisuuksia kalastustoiminnan jäljittämiseen sekä seurantaa, valvontaa ja tarkkailua. Alusten rekisteröintiä koskevien luotettavien ja täydellisten tietojen puuttuminen vaikuttaa suoraan mahdollisuuteen myöntää asianmukaisia saalistodistuksia. |
| --- | --- |

(61)

Kalastusalusten (rannikkokunnissa kalastavien alusten ja kaupallisten kalastusalusten; jaetaan edelleen pieniin, keskisuuriin ja suuriin aluksiin) sekä lisenssien (BFAR myöntää kaupallisille kalastusaluksille ja LGU:t myöntävät harkinnanvaraisesti pienimuotoista kalastusta harjoittaville aluksille) moninaisuus ja siihen perustuva lisenssijärjestelmän monimutkaisuus heikentävät mahdollisuuksia kalastustoiminnan jäljittämiseen sekä seurantaa, valvontaa ja tarkkailua. Alusten rekisteröintiä koskevien luotettavien ja täydellisten tietojen puuttuminen vaikuttaa suoraan mahdollisuuteen myöntää asianmukaisia saalistodistuksia.

| (62) | Ottaen huomioon todettu puutteellinen jäljitettävyys sekä se, ettei Filippiinien viranomaisten käytettävissä ole tietoja puretuista saaliista, viranomaiset eivät voi taata, etteivätkö Filippiineille saapuvat kalastustuotteet tai Filippiineillä toimivat jalostuslaitokset ole kytköksissä LIS-kalastukseen, kuten johdanto-osan 43–56 kappaleessa esitetään. |
| --- | --- |

(62)

Ottaen huomioon todettu puutteellinen jäljitettävyys sekä se, ettei Filippiinien viranomaisten käytettävissä ole tietoja puretuista saaliista, viranomaiset eivät voi taata, etteivätkö Filippiineille saapuvat kalastustuotteet tai Filippiineillä toimivat jalostuslaitokset ole kytköksissä LIS-kalastukseen, kuten johdanto-osan 43–56 kappaleessa esitetään.

| (63) | Kun otetaan huomioon päätöksen tässä jaksossa selostettu tilanne, kaikki komission keräämät tosiseikat sekä kyseisen maan antamat ilmoitukset, voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan nojalla todeta, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan ranta- ja markkinavaltiona kuuluvan velvoitteen estää LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tulo markkinoilleen. |
| --- | --- |

(63)

Kun otetaan huomioon päätöksen tässä jaksossa selostettu tilanne, kaikki komission keräämät tosiseikat sekä kyseisen maan antamat ilmoitukset, voidaan LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan nojalla todeta, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan ranta- ja markkinavaltiona kuuluvan velvoitteen estää LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tulo markkinoilleen.

3.2   Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohdan a, b, c ja d alakohta)

| (64) | Komissio arvioi ensin, toimivatko Filippiinien viranomaiset tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa antamalla vastaukset komission esittämiin pyyntöihin, joissa niitä pyydetään tutkimaan LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä ja toteuttamaan sen edellyttämät jatkotoimet. |
| --- | --- |

(64)

Komissio arvioi ensin, toimivatko Filippiinien viranomaiset tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa antamalla vastaukset komission esittämiin pyyntöihin, joissa niitä pyydetään tutkimaan LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä ja toteuttamaan sen edellyttämät jatkotoimet.

| (65) | Vaikka EU:n LIS-asetukseen liittyvän saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon osallistuvat Filippiinien viranomaiset toimivat yleisesti ottaen yhteistyössä ja vastaavat tieto- ja tarkistuspyyntöihin, niiden vastausten luotettavuutta heikentää puutteellinen läpinäkyvyys sekä se, että mahdollisuuksia kalastustuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi on vain vähän tai ei ole lainkaan, kuten tämän päätöksen 3.1 jaksossa todetaan. |
| --- | --- |

(65)

Vaikka EU:n LIS-asetukseen liittyvän saalistodistusjärjestelmän täytäntöönpanoon osallistuvat Filippiinien viranomaiset toimivat yleisesti ottaen yhteistyössä ja vastaavat tieto- ja tarkistuspyyntöihin, niiden vastausten luotettavuutta heikentää puutteellinen läpinäkyvyys sekä se, että mahdollisuuksia kalastustuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi on vain vähän tai ei ole lainkaan, kuten tämän päätöksen 3.1 jaksossa todetaan.

| (66) | Toiseksi, arvioidessaan yleisesti, kuinka Filippiinit täyttää velvollisuutensa lippu-, satama- ja rantavaltiona, komissio arvioi myös, toimiiko Filippiinit yhteistyössä muiden lippuvaltioiden kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi. |
| --- | --- |

(66)

Toiseksi, arvioidessaan yleisesti, kuinka Filippiinit täyttää velvollisuutensa lippu-, satama- ja rantavaltiona, komissio arvioi myös, toimiiko Filippiinit yhteistyössä muiden lippuvaltioiden kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi.

| (67) | Kuten johdanto-osan 46 kappaleessa esitetään, Filippiinit ei kuitenkaan saa käyttöönsä tarvittavia, alusten asemaa ja toimintaa koskevia tietoja aluksistaan, jotka toimivat kolmansien maiden vesillä, esimerkiksi Papua-Uudessa-Guineassa. Samalla kun yhteistyö on riittämätöntä, Filippiinit sallii lippunsa alla purjehtiville aluksille kalastamisen kolmansien maiden vesialueilla, eikä se näin ollen pysty täysin kantamaan sille lippuvaltiona kuuluvaa vastuuta mitä tulee sen alusten toimintaan maan vesialueiden ulkopuolella ja saalistodistuksia hyväksyttäessä käytettävien tietojen todenperäisyyteen. |
| --- | --- |

(67)

Kuten johdanto-osan 46 kappaleessa esitetään, Filippiinit ei kuitenkaan saa käyttöönsä tarvittavia, alusten asemaa ja toimintaa koskevia tietoja aluksistaan, jotka toimivat kolmansien maiden vesillä, esimerkiksi Papua-Uudessa-Guineassa. Samalla kun yhteistyö on riittämätöntä, Filippiinit sallii lippunsa alla purjehtiville aluksille kalastamisen kolmansien maiden vesialueilla, eikä se näin ollen pysty täysin kantamaan sille lippuvaltiona kuuluvaa vastuuta mitä tulee sen alusten toimintaan maan vesialueiden ulkopuolella ja saalistodistuksia hyväksyttäessä käytettävien tietojen todenperäisyyteen.

| (68) | Kolmanneksi, lippuvaltion tehtäviin sisältyy velvollisuus käyttää tehokkaasti lainkäyttö- ja valvontavaltaa lippuvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin nähden hallinnollisissa, teknisissä ja yhteiskunnallisissa seikoissa, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa ja kansainvälisessä LIS-toimintasuunnitelmassa määrätään. Kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdassa lippuvaltioita neuvotaan varmistamaan kattava ja tehokas kalastuksen seuranta, valvonta ja tarkkailu, myös purkauspaikassa, aina lopulliseen määränpäähän saakka, ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) asiaa koskevien kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten vaatimusten mukaisesti. Tähän sisältyy vaatimus, jonka mukaan sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä. Lisäksi siihen sisältyy velvoite toimittaa säännöllisesti saaliita koskevat kalastuspäiväkirjan tiedot. Tämä tapahtuu kuitenkin komission tammikuussa 2012 ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä tekemien havaintojen mukaan vain lisenssiä uusittaessa, siis kolmen vuoden välein. Kuten jäljempänä selostetaan, Filippiinit ei ole täyttänyt YK:n merioikeusyleissopimuksen mukaista velvoitettaan eikä ole ottanut huomioon kansainvälisessä LIS-toimintasuunnitelmassa esitettyä suositusta etenkään sen laivastoonsa kohdistaman valvonnan ja seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimenpiteiden hyväksymisen ja toteuttamisen osalta. |
| --- | --- |

(68)

Kolmanneksi, lippuvaltion tehtäviin sisältyy velvollisuus käyttää tehokkaasti lainkäyttö- ja valvontavaltaa lippuvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin nähden hallinnollisissa, teknisissä ja yhteiskunnallisissa seikoissa, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa ja kansainvälisessä LIS-toimintasuunnitelmassa määrätään. Kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdassa lippuvaltioita neuvotaan varmistamaan kattava ja tehokas kalastuksen seuranta, valvonta ja tarkkailu, myös purkauspaikassa, aina lopulliseen määränpäähän saakka, ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) asiaa koskevien kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten vaatimusten mukaisesti. Tähän sisältyy vaatimus, jonka mukaan sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä. Lisäksi siihen sisältyy velvoite toimittaa säännöllisesti saaliita koskevat kalastuspäiväkirjan tiedot. Tämä tapahtuu kuitenkin komission tammikuussa 2012 ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä tekemien havaintojen mukaan vain lisenssiä uusittaessa, siis kolmen vuoden välein. Kuten jäljempänä selostetaan, Filippiinit ei ole täyttänyt YK:n merioikeusyleissopimuksen mukaista velvoitettaan eikä ole ottanut huomioon kansainvälisessä LIS-toimintasuunnitelmassa esitettyä suositusta etenkään sen laivastoonsa kohdistaman valvonnan ja seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimenpiteiden hyväksymisen ja toteuttamisen osalta.

| (69) | Laivaston valvontaan liittyvät Filippiinien ongelmat johtuvat osittain puutteellisesta hallinnollisesta toimintakyvystä, koska kalastuslaivasto on liian suuri valvontakapasiteettiin verrattuna. Komissio havaitsikin tilanteen olevan hyvin epätasapainoinen, kun tarkastellaan yhtäältä Filippiinien hallinnollista kykyä seurata ja valvoa maan vesialueilla toimivien alusten kalastustoimintaa ja toisaalta rekisteröityjen alusten ja myönnettyjen kalastuslisenssien määrää (noin 9 300 kaupallista alusta ja noin 470 000”bancaa”). Tämä vahvistaa sen, että Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla harjoitettavan kalastuksen laajuuteen verrattuna maalla on riittämättömät valmiudet panna määräykset täytäntöön vuodelle 2014 ennakoidusta henkilöresurssien ja budjettivarojen lisäyksestä huolimatta. Komissio katsoo, että tämä merellä toteutettaviin toimiin tarvittavien resurssien puute uhkaa mitätöidä kaikki mahdolliset täytäntöönpanoponnistelut. |
| --- | --- |

(69)

Laivaston valvontaan liittyvät Filippiinien ongelmat johtuvat osittain puutteellisesta hallinnollisesta toimintakyvystä, koska kalastuslaivasto on liian suuri valvontakapasiteettiin verrattuna. Komissio havaitsikin tilanteen olevan hyvin epätasapainoinen, kun tarkastellaan yhtäältä Filippiinien hallinnollista kykyä seurata ja valvoa maan vesialueilla toimivien alusten kalastustoimintaa ja toisaalta rekisteröityjen alusten ja myönnettyjen kalastuslisenssien määrää (noin 9 300 kaupallista alusta ja noin 470 000”bancaa”). Tämä vahvistaa sen, että Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla harjoitettavan kalastuksen laajuuteen verrattuna maalla on riittämättömät valmiudet panna määräykset täytäntöön vuodelle 2014 ennakoidusta henkilöresurssien ja budjettivarojen lisäyksestä huolimatta. Komissio katsoo, että tämä merellä toteutettaviin toimiin tarvittavien resurssien puute uhkaa mitätöidä kaikki mahdolliset täytäntöönpanoponnistelut.

| (70) | Filippiinit hyväksyi vuonna 2012 kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) täytäntöönpanosta aavalla merellä. Siinä edellytetään, että VMS-järjestelmää sovelletaan kaikkiin lisenssin saaneisiin Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, joilla on BFAR:lta saatu lupa harjoittaa toimintaa aavalla merellä, ja myös kalastusaluksiin, joilla on oikeus kalastaa muiden maiden talousvyöhykkeellä. Määräyksen mukaisesti VMS-järjestelmää koskevaa vaatimusta sovelletaan ensin kaikkiin Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, joilla on lupa kalastaa tonnikalaa aavalla merellä tai joilla on oikeus kalastaa muiden maiden talousvyöhykkeellä. Myöhemmin päätetään sidosryhmien kanssa käytävissä neuvotteluissa aikataulu VMS-järjestelmä soveltamiseksi kaikilla muilla kalastusalueilla toimiviin kalastusaluksiin ja näillä alueilla käytettäviin pyydyksiin, jolleivät muut lait ja voimassa olevat kalastusta koskevat hallinnolliset määräykset muuta edellytä. Tähän mennessä vahvistetut tosiseikat osoittavat, että Filippiinit on täyttänyt VMS-velvoitteet vain osittain. |
| --- | --- |

(70)

Filippiinit hyväksyi vuonna 2012 kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) täytäntöönpanosta aavalla merellä. Siinä edellytetään, että VMS-järjestelmää sovelletaan kaikkiin lisenssin saaneisiin Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, joilla on BFAR:lta saatu lupa harjoittaa toimintaa aavalla merellä, ja myös kalastusaluksiin, joilla on oikeus kalastaa muiden maiden talousvyöhykkeellä. Määräyksen mukaisesti VMS-järjestelmää koskevaa vaatimusta sovelletaan ensin kaikkiin Filippiinien lipun alla purjehtiviin aluksiin, joilla on lupa kalastaa tonnikalaa aavalla merellä tai joilla on oikeus kalastaa muiden maiden talousvyöhykkeellä. Myöhemmin päätetään sidosryhmien kanssa käytävissä neuvotteluissa aikataulu VMS-järjestelmä soveltamiseksi kaikilla muilla kalastusalueilla toimiviin kalastusaluksiin ja näillä alueilla käytettäviin pyydyksiin, jolleivät muut lait ja voimassa olevat kalastusta koskevat hallinnolliset määräykset muuta edellytä. Tähän mennessä vahvistetut tosiseikat osoittavat, että Filippiinit on täyttänyt VMS-velvoitteet vain osittain.

| (71) | Kuten Filippiinit kuvaa komissiolle toimitetussa LIS-kalastuksen torjuntaa koskevassa kansallisessa LIS-toimintasuunnitelmassa, VMS-järjestelmä kattaa aavan meren kalastusalueella nro 1 toimivat sekä muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen lainkäyttövaltaan kuuluvilla kalastusalueilla toimivat Filippiinien lipun alla purjehtivat kalastusalukset. Kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 mukaan kaikille aavalla merellä toimiville Filippiinien lipun alla purjehtiville kalastusaluksille on asennettava VMS-transponderi. Filippiinit ei ole kuitenkaan toimittanut komissiolle tietoa aikomuksistaan eikä suunnitelmaa VMS-järjestelmän kattavuuden laajentamiseksi asteittain siten, että siihen sisältyvät Filippiinien talousvyöhykkeellä toimintaa harjoittavat kalastusalukset, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa ja kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 artiklassa kalastuksen kattavan ja tehokkaan seurannan, valvonnan ja tarkkailun varmistamiseksi edellytetään. |
| --- | --- |

(71)

Kuten Filippiinit kuvaa komissiolle toimitetussa LIS-kalastuksen torjuntaa koskevassa kansallisessa LIS-toimintasuunnitelmassa, VMS-järjestelmä kattaa aavan meren kalastusalueella nro 1 toimivat sekä muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen lainkäyttövaltaan kuuluvilla kalastusalueilla toimivat Filippiinien lipun alla purjehtivat kalastusalukset. Kalastusta koskevan hallinnollisen määräyksen nro 241 mukaan kaikille aavalla merellä toimiville Filippiinien lipun alla purjehtiville kalastusaluksille on asennettava VMS-transponderi. Filippiinit ei ole kuitenkaan toimittanut komissiolle tietoa aikomuksistaan eikä suunnitelmaa VMS-järjestelmän kattavuuden laajentamiseksi asteittain siten, että siihen sisältyvät Filippiinien talousvyöhykkeellä toimintaa harjoittavat kalastusalukset, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa ja kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 artiklassa kalastuksen kattavan ja tehokkaan seurannan, valvonnan ja tarkkailun varmistamiseksi edellytetään.

| (72) | Komissio totesi Filippiineille tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2012, että kalastuksenseurantakeskus oli vasta kehitys-/kokeiluvaiheessa. Filippiinien kalastuksenseurantakeskuksen käytettävissä ei myöskään ollut toimintaa koskevia VMS-tietoja, mikä koski erityisesti Papua-Uuden-Guinean vesillä toimivia Filippiinien lipun alla purjehtivia aluksia. Joiltakin aluksilta ei ollut edellytetty VMS-laitteiden asennusta. Filippiinien viranomaisille tosiasiassa tietoja toimittavien alusten määrä oli merkityksettömän pieni. Vuonna 2012 tehdyn tarkastuskäynnin aikana kerättyjen tietojen mukaan Filippiinien viranomaisilla oli niin kutsuttu ”vain katseluoikeus VMS-tietoihin” vain 53:sta WCPCF-alueella tuohon aikaan rekisteröidyistä kaikkiaan 613:sta Filippiinien lipun alla purjehtivasta aluksesta. Tämä pelkkä katseluoikeus tarkoitti käytännössä kuvaruutuvedosta, jossa näkyivät tiedot WCPFC-yleissopimuksen kattamaan alueeseen kuuluville kansainvälisille vesialueille tulevista tai niiltä poistuvista aluksista mutta ei näkynyt alusten sijaintitietoja. VMS-järjestelmän kattavuuteen liittyvistä ongelmista on raportoitu myös ICCAT- ja IOTC-alueilla toimivien kalastusalusten osalta. Filippiinit ilmoitti 15 päivänä toukokuuta 2014 toimittamissaan lisätiedoissa, että toimivaltainen viranomainen saa nyt Papua-Uuden-Guinean viranomaisilta VMS-sijaintitiedot ainoastaan muutamista filippiiniläisistä pyyntialuksista. Filippiinien toimittamien tietojen mukaan VMS-tietoja ei saada kalankuljetusaluksista, jotka toimivat yhdessä pyyntialusten kanssa Papua-Uuden-Guinean vesillä. |
| --- | --- |

(72)

Komissio totesi Filippiineille tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin yhteydessä vuonna 2012, että kalastuksenseurantakeskus oli vasta kehitys-/kokeiluvaiheessa. Filippiinien kalastuksenseurantakeskuksen käytettävissä ei myöskään ollut toimintaa koskevia VMS-tietoja, mikä koski erityisesti Papua-Uuden-Guinean vesillä toimivia Filippiinien lipun alla purjehtivia aluksia. Joiltakin aluksilta ei ollut edellytetty VMS-laitteiden asennusta. Filippiinien viranomaisille tosiasiassa tietoja toimittavien alusten määrä oli merkityksettömän pieni. Vuonna 2012 tehdyn tarkastuskäynnin aikana kerättyjen tietojen mukaan Filippiinien viranomaisilla oli niin kutsuttu ”vain katseluoikeus VMS-tietoihin” vain 53:sta WCPCF-alueella tuohon aikaan rekisteröidyistä kaikkiaan 613:sta Filippiinien lipun alla purjehtivasta aluksesta. Tämä pelkkä katseluoikeus tarkoitti käytännössä kuvaruutuvedosta, jossa näkyivät tiedot WCPFC-yleissopimuksen kattamaan alueeseen kuuluville kansainvälisille vesialueille tulevista tai niiltä poistuvista aluksista mutta ei näkynyt alusten sijaintitietoja. VMS-järjestelmän kattavuuteen liittyvistä ongelmista on raportoitu myös ICCAT- ja IOTC-alueilla toimivien kalastusalusten osalta. Filippiinit ilmoitti 15 päivänä toukokuuta 2014 toimittamissaan lisätiedoissa, että toimivaltainen viranomainen saa nyt Papua-Uuden-Guinean viranomaisilta VMS-sijaintitiedot ainoastaan muutamista filippiiniläisistä pyyntialuksista. Filippiinien toimittamien tietojen mukaan VMS-tietoja ei saada kalankuljetusaluksista, jotka toimivat yhdessä pyyntialusten kanssa Papua-Uuden-Guinean vesillä.

| (73) | Filippiinien viranomaisilla ei myöskään ole ollut kattavaa kokonaiskuvaa aluksistaan tai Filippiinien talousvyöhykkeellä mahdollisesti toimivista kolmansien maiden aluksista. |
| --- | --- |

(73)

Filippiinien viranomaisilla ei myöskään ole ollut kattavaa kokonaiskuvaa aluksistaan tai Filippiinien talousvyöhykkeellä mahdollisesti toimivista kolmansien maiden aluksista.

| (74) | Lisäksi toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole tietoa filippiiniläisten alusten pyyntiponnistuksesta Papua-Uudessa-Guineassa. |
| --- | --- |

(74)

Lisäksi toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole tietoa filippiiniläisten alusten pyyntiponnistuksesta Papua-Uudessa-Guineassa.

| (75) | Edellä esitetyn perusteella Filippiinit ei ole noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan määräyksiä. Mainitut toimintaa koskevat puutteet eivät ole myöskään kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 artiklan mukaisia. |
| --- | --- |

(75)

Edellä esitetyn perusteella Filippiinit ei ole noudattanut YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan määräyksiä. Mainitut toimintaa koskevat puutteet eivät ole myöskään kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 artiklan mukaisia.

| (76) | Neljänneksi kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 artiklassa neuvotaan valtioita varmistamaan, että aluksille LIS-kalastuksesta määrättävät seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta ne todella ehkäisevät ja estävät LIS-kalastusta ja saavat sen loppumaan sekä vievät rikkojilta LIS-kalastukseen perustuvan hyödyn. Kuten jäljempänä selostetaan, Filippiineillä ei ole tarvittavaa oikeudellista kehystä eivätkä sen laivasto ja vesialueet ole riittävästi sen valvonnassa, jotta rikkojia voitaisiin rangaista asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(76)

Neljänneksi kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 artiklassa neuvotaan valtioita varmistamaan, että aluksille LIS-kalastuksesta määrättävät seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta ne todella ehkäisevät ja estävät LIS-kalastusta ja saavat sen loppumaan sekä vievät rikkojilta LIS-kalastukseen perustuvan hyödyn. Kuten jäljempänä selostetaan, Filippiineillä ei ole tarvittavaa oikeudellista kehystä eivätkä sen laivasto ja vesialueet ole riittävästi sen valvonnassa, jotta rikkojia voitaisiin rangaista asianmukaisesti.

| (77) | Komission tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella todettiin myös, että LIS-toiminnan vastainen seuraamusjärjestelmä on riittämätön, eikä seuraamuksilla varmisteta vaatimusten noudattamista, ei ehkäistä rikkomuksia siellä, missä niitä tapahtuu eikä viedä rikkojilta laittomasta toiminnasta saatavia hyötyjä. |
| --- | --- |

(77)

Komission tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella todettiin myös, että LIS-toiminnan vastainen seuraamusjärjestelmä on riittämätön, eikä seuraamuksilla varmisteta vaatimusten noudattamista, ei ehkäistä rikkomuksia siellä, missä niitä tapahtuu eikä viedä rikkojilta laittomasta toiminnasta saatavia hyötyjä.

| (78) | Filippiineillä käytettävien täytäntöönpanotoimenpiteiden osalta komission tarkastuskäyntien yhteydessä ilmeni, että on tarpeen tarkastella uudelleen rikkomuksista määrättäviä seuraamuksia, joista säädetään tasavallan laissa nro 8550 tai vuodelta 1998 olevassa Filippiinien kalastuslaissa (RA 8550) eli nyt voimassa olevissa maan tärkeimmissä kalastusta koskevissa säädöksissä. |
| --- | --- |

(78)

Filippiineillä käytettävien täytäntöönpanotoimenpiteiden osalta komission tarkastuskäyntien yhteydessä ilmeni, että on tarpeen tarkastella uudelleen rikkomuksista määrättäviä seuraamuksia, joista säädetään tasavallan laissa nro 8550 tai vuodelta 1998 olevassa Filippiinien kalastuslaissa (RA 8550) eli nyt voimassa olevissa maan tärkeimmissä kalastusta koskevissa säädöksissä.

| (79) | Filippiinien viranomaiset ovat myöntäneet toimittamissaan tiedoissa, ettei niillä ole käytössä varoittavien seuraamusten järjestelmää. Kyseisten seuraamusten taso ei vastaa nykytilannetta ja on epäsuhtainen mahdollisten rikkomusten vakavuuteen, niistä kalavaroihin mahdollisesti kohdistuviin vaikutuksiin ja rikkojien tällaisista laittomista toimista mahdollisesti saamaan hyötyyn nähden. Kun esimerkiksi tarkastellaan koralliriutan tuhoutumista Cotabaton rannikolla, jolla riutan arvoksi arvioidaan 11,5 miljardia euroa, rikkojaa rangaistaisiin ainoastaan 2 000–20 000 Filippiinien peson (noin 32–320 euroa) sakolla. |
| --- | --- |

(79)

Filippiinien viranomaiset ovat myöntäneet toimittamissaan tiedoissa, ettei niillä ole käytössä varoittavien seuraamusten järjestelmää. Kyseisten seuraamusten taso ei vastaa nykytilannetta ja on epäsuhtainen mahdollisten rikkomusten vakavuuteen, niistä kalavaroihin mahdollisesti kohdistuviin vaikutuksiin ja rikkojien tällaisista laittomista toimista mahdollisesti saamaan hyötyyn nähden. Kun esimerkiksi tarkastellaan koralliriutan tuhoutumista Cotabaton rannikolla, jolla riutan arvoksi arvioidaan 11,5 miljardia euroa, rikkojaa rangaistaisiin ainoastaan 2 000–20 000 Filippiinien peson (noin 32–320 euroa) sakolla.

| (80) | Komission vuonna 2012 tekemien tarkastuskäyntien jälkeen Filippiinien viranomaiset ovat toimittaneet vuodelta 1998 olevan Filippiinien kalastuslain muutosta koskevan luonnoksen. Vaikka siinä ehdotetut sakot ovatkin korkeampia, kuin voimassa olevassa sitovassa laissa säädetään, ne eivät edelleenkään vaikuta tarpeeksi ankarilta, jotta ne estäisivät rikkojia hyötymästä LIS-kalastuksesta. Esimerkiksi luonnoksessa esitetty sakko, joka olisi maksettava koralliriuttoja ja muita meren luontotyyppejä tuhoavasta pyydyksestä ja joka on yksi korkeimmista luonnoksessa esitetyistä sakoista, on kolme kertaa kyseisellä kalastuksella pyydetyn saaliin arvo tai 2 miljoonaa Filippiinien pesoa (noin 35 000 euroa) sen mukaan, kumpi on suurempi. Tämä ei selvästikään riitä, kun otetaan huomioon johdanto-osan 79 kappaleessa kerrottu koralliriuttojen suuri taloudellinen arvo. Sitä paitsi luonnos on saatettu senaatin ja edustajainhuoneen käsiteltäväksi, mutta sitä ei ole vielä hyväksytty, eikä se sen vuoksi ole oikeudellisesti sitova. Filippiinien viranomaiset eivät ole esittäneet selkeää aikataulua luonnoksen hyväksymiselle ja täytäntöönpanolle. |
| --- | --- |

(80)

Komission vuonna 2012 tekemien tarkastuskäyntien jälkeen Filippiinien viranomaiset ovat toimittaneet vuodelta 1998 olevan Filippiinien kalastuslain muutosta koskevan luonnoksen. Vaikka siinä ehdotetut sakot ovatkin korkeampia, kuin voimassa olevassa sitovassa laissa säädetään, ne eivät edelleenkään vaikuta tarpeeksi ankarilta, jotta ne estäisivät rikkojia hyötymästä LIS-kalastuksesta. Esimerkiksi luonnoksessa esitetty sakko, joka olisi maksettava koralliriuttoja ja muita meren luontotyyppejä tuhoavasta pyydyksestä ja joka on yksi korkeimmista luonnoksessa esitetyistä sakoista, on kolme kertaa kyseisellä kalastuksella pyydetyn saaliin arvo tai 2 miljoonaa Filippiinien pesoa (noin 35 000 euroa) sen mukaan, kumpi on suurempi. Tämä ei selvästikään riitä, kun otetaan huomioon johdanto-osan 79 kappaleessa kerrottu koralliriuttojen suuri taloudellinen arvo. Sitä paitsi luonnos on saatettu senaatin ja edustajainhuoneen käsiteltäväksi, mutta sitä ei ole vielä hyväksytty, eikä se sen vuoksi ole oikeudellisesti sitova. Filippiinien viranomaiset eivät ole esittäneet selkeää aikataulua luonnoksen hyväksymiselle ja täytäntöönpanolle.

| (81) | Voimassa olevaan lainsäädäntöön ei myöskään sisälly LIS-kalastuksen määritelmää eikä vakavia rikkomuksia tai toistuvista rikkomuksista määrättäviä seuraamuksia koskevia säännöksiä. Uuteen luonnokseen sisältyy LIS-kalastuksen määritelmä, ja siinä käsitellään toistuvia rikkomuksia. Niitä koskevista hallinnollisista toimenpiteistä ei kuitenkaan säädetä järjestelmällisesti. Vaikka Filippiinien toimittama luonnos laajentaakin vuoden 1998 kalastuslain soveltamisalaa sisällyttämällä siihen aavalla merellä tai kolmansien maiden vesialueilla tapahtuneet rikkomukset, voimassa olevaa lakia sovelletaan vain Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluviin vesialueisiin. Näin ollen nykyisellään ei ole oikeusperustaa, joka velvoittaisi Filippiinien viranomaiset määräämään seuraamuksia Filippiinien lipun alla purjehtiville aluksille sen lainkäyttövaltaan kuuluvan alueen ulkopuolella harjoitetusta LIS-kalastukseen liittyvästä toiminnasta. |
| --- | --- |

(81)

Voimassa olevaan lainsäädäntöön ei myöskään sisälly LIS-kalastuksen määritelmää eikä vakavia rikkomuksia tai toistuvista rikkomuksista määrättäviä seuraamuksia koskevia säännöksiä. Uuteen luonnokseen sisältyy LIS-kalastuksen määritelmä, ja siinä käsitellään toistuvia rikkomuksia. Niitä koskevista hallinnollisista toimenpiteistä ei kuitenkaan säädetä järjestelmällisesti. Vaikka Filippiinien toimittama luonnos laajentaakin vuoden 1998 kalastuslain soveltamisalaa sisällyttämällä siihen aavalla merellä tai kolmansien maiden vesialueilla tapahtuneet rikkomukset, voimassa olevaa lakia sovelletaan vain Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluviin vesialueisiin. Näin ollen nykyisellään ei ole oikeusperustaa, joka velvoittaisi Filippiinien viranomaiset määräämään seuraamuksia Filippiinien lipun alla purjehtiville aluksille sen lainkäyttövaltaan kuuluvan alueen ulkopuolella harjoitetusta LIS-kalastukseen liittyvästä toiminnasta.

| (82) | Rangaistukset eivät siis ole nykyisessä muodossaan riittävän kattavia ja ankaria, jotta niillä olisi varoittava vaikutus. Rangaistukset eivät todellakaan ole riittävän ankaria, jotta niiden avulla varmistettaisiin vaatimusten noudattaminen, ehkäistäisiin rikkomuksia siellä, missä niitä tapahtuu, ja vietäisiin rikkojilta laittomasta toiminnasta saatavat hyödyt, kuten WCPFC-yleissopimuksen 25 artiklan 7 kohdassa edellytetään. Lisäksi mahdollisuutta määrätä rikkomuksista seuraamuksia ja toteuttaa niiden johdosta vaikuttavia toimenpiteitä heikentää lakien ja menettelyjen selkeyden ja läpinäkyvyyden puute, erityisesti kun on kyse alusten rekisteröinnistä ja lupamenettelyistä, purkamis- ja saalistietojen jäljitettävyydestä ja luotettavuudesta (kuten johdanto-osan 45–62 kappaleessa esitetään) sekä kalavarojen säilyttämisen ja hoidon yhteydessä (kuten johdanto-osan 100–102 kappaleessa esitetään). Tästä syystä määräysten täytäntöönpano ja LIS-rikkomusten toteaminen on hyvin vaikeaa. Vaikuttavia täytäntöönpanotoimia koskeva Filippiinien toiminta ei vastaa sille YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan nojalla kuuluvia velvoitteita, eikä se ole kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan mukaista. |
| --- | --- |

(82)

Rangaistukset eivät siis ole nykyisessä muodossaan riittävän kattavia ja ankaria, jotta niillä olisi varoittava vaikutus. Rangaistukset eivät todellakaan ole riittävän ankaria, jotta niiden avulla varmistettaisiin vaatimusten noudattaminen, ehkäistäisiin rikkomuksia siellä, missä niitä tapahtuu, ja vietäisiin rikkojilta laittomasta toiminnasta saatavat hyödyt, kuten WCPFC-yleissopimuksen 25 artiklan 7 kohdassa edellytetään. Lisäksi mahdollisuutta määrätä rikkomuksista seuraamuksia ja toteuttaa niiden johdosta vaikuttavia toimenpiteitä heikentää lakien ja menettelyjen selkeyden ja läpinäkyvyyden puute, erityisesti kun on kyse alusten rekisteröinnistä ja lupamenettelyistä, purkamis- ja saalistietojen jäljitettävyydestä ja luotettavuudesta (kuten johdanto-osan 45–62 kappaleessa esitetään) sekä kalavarojen säilyttämisen ja hoidon yhteydessä (kuten johdanto-osan 100–102 kappaleessa esitetään). Tästä syystä määräysten täytäntöönpano ja LIS-rikkomusten toteaminen on hyvin vaikeaa. Vaikuttavia täytäntöönpanotoimia koskeva Filippiinien toiminta ei vastaa sille YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan nojalla kuuluvia velvoitteita, eikä se ole kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan mukaista.

| (83) | YK:n merioikeusyleissopimuksen 63 ja 64 artiklan mukaan ranta- ja lippuvaltiot tekevät yhteistyötä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalalajien osalta. Lisäksi FAO:n toimintaohjeen 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa suositetaan, että hajallaan olevia ja valtioiden rajojen yli liikkuvia kalakantoja hyödyntävät valtiot tekevät kahdenvälisiä sopimuksia organisatorisista järjestelyistä tehokasta yhteistyötä varten, jotta voidaan taata kalavarojen tuloksellinen säilyttäminen ja hoito. Asiaa tarkennetaan edelleen kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 28 ja 51 kohdassa, joissa esitetään yksityiskohtaisia käytäntöjä valtioiden välistä suoraa yhteistyötä varten, mukaan luettuna rantavaltioiden käytettävissä olevien tietojen vaihto. Edellä mainittujen määräysten soveltamista estää se, etteivät Filippiinit ja Papua-Uusi-Guinea vaihda keskenään tietoja eivätkä näin ollen voi tarkistaa ristiin saalistodistusten hyväksymisessä tarvittavia tietoja. |
| --- | --- |

(83)

YK:n merioikeusyleissopimuksen 63 ja 64 artiklan mukaan ranta- ja lippuvaltiot tekevät yhteistyötä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalalajien osalta. Lisäksi FAO:n toimintaohjeen 7 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa suositetaan, että hajallaan olevia ja valtioiden rajojen yli liikkuvia kalakantoja hyödyntävät valtiot tekevät kahdenvälisiä sopimuksia organisatorisista järjestelyistä tehokasta yhteistyötä varten, jotta voidaan taata kalavarojen tuloksellinen säilyttäminen ja hoito. Asiaa tarkennetaan edelleen kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 28 ja 51 kohdassa, joissa esitetään yksityiskohtaisia käytäntöjä valtioiden välistä suoraa yhteistyötä varten, mukaan luettuna rantavaltioiden käytettävissä olevien tietojen vaihto. Edellä mainittujen määräysten soveltamista estää se, etteivät Filippiinit ja Papua-Uusi-Guinea vaihda keskenään tietoja eivätkä näin ollen voi tarkistaa ristiin saalistodistusten hyväksymisessä tarvittavia tietoja.

| (84) | Tältä osin WCPFC-yleissopimuksen (7) 25 artiklan 10 kohdassa määrätään, että jos on perusteltua syytä uskoa toisen valtion lipun alla purjehtivan kalastusaluksen harjoittavan toimintaa, joka heikentää yleissopimusaluetta varten hyväksyttyjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehoa, jokaisen Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission jäsenen on saatettava asia asianomaisen lippuvaltion tietoon. Papua-Uusi-Guinea ja Filippiinit eivät kuitenkaan toimi yhteistyössä vaihtaakseen VMS-tietoja, mitä pidetään tavattoman tärkeänä sille, että alukset täyttäisivät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaatimukset. Tämä haittaa kyseisen määräyksen täytäntöönpanoa. |
| --- | --- |

(84)

Tältä osin WCPFC-yleissopimuksen (7) 25 artiklan 10 kohdassa määrätään, että jos on perusteltua syytä uskoa toisen valtion lipun alla purjehtivan kalastusaluksen harjoittavan toimintaa, joka heikentää yleissopimusaluetta varten hyväksyttyjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehoa, jokaisen Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission jäsenen on saatettava asia asianomaisen lippuvaltion tietoon. Papua-Uusi-Guinea ja Filippiinit eivät kuitenkaan toimi yhteistyössä vaihtaakseen VMS-tietoja, mitä pidetään tavattoman tärkeänä sille, että alukset täyttäisivät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaatimukset. Tämä haittaa kyseisen määräyksen täytäntöönpanoa.

| (85) | Puutteellisen selkeyden ja läpinäkyvyyden vuoksi on myös vaikeampi arvioida tarkasteltavan LIS-kalastuksen historiaa, tyyppiä, olosuhteita, laajuutta ja vakavuutta. Näiden puutteiden vuoksi LIS-kalastuksen mahdollista laajuutta ei voida määritellä luotettavasti. On kuitenkin tunnustettu tosiasia, että läpinäkyvyyden puute yhdistettynä kyvyttömyyteen suorittaa tehokasta valvontaa lisää laitonta toimintaa. |
| --- | --- |

(85)

Puutteellisen selkeyden ja läpinäkyvyyden vuoksi on myös vaikeampi arvioida tarkasteltavan LIS-kalastuksen historiaa, tyyppiä, olosuhteita, laajuutta ja vakavuutta. Näiden puutteiden vuoksi LIS-kalastuksen mahdollista laajuutta ei voida määritellä luotettavasti. On kuitenkin tunnustettu tosiasia, että läpinäkyvyyden puute yhdistettynä kyvyttömyyteen suorittaa tehokasta valvontaa lisää laitonta toimintaa.

| (86) | Filippiinien viranomaisten nykyisten valmiuksien suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (8) mukaan Filippiinien inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 114 vuonna 2012). Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (9) liitteestä II, jossa Filippiinit luokitellaan alemman keskitulotason maiden ja alueiden luokkaan, sekä OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimista tiedoista (10). Tässä yhteydessä toimivaltaisten viranomaisten taloudellisten ja hallinnollisten valmiuksien rajoitteet voidaan katsoa yhdeksi tekijäksi, joka heikentää Filippiinien kykyä suoriutua yhteistyö- ja täytäntöönpanovelvoitteistaan. |
| --- | --- |

(86)

Filippiinien viranomaisten nykyisten valmiuksien suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (8) mukaan Filippiinien inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 114 vuonna 2012). Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (9) liitteestä II, jossa Filippiinit luokitellaan alemman keskitulotason maiden ja alueiden luokkaan, sekä OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimista tiedoista (10). Tässä yhteydessä toimivaltaisten viranomaisten taloudellisten ja hallinnollisten valmiuksien rajoitteet voidaan katsoa yhdeksi tekijäksi, joka heikentää Filippiinien kykyä suoriutua yhteistyö- ja täytäntöönpanovelvoitteistaan.

| (87) | Olisi kuitenkin otettava huomion, että Filippiinien hallinnollista toimintakykyä on vahvistettu jatkuvasti unionin rahoitusavulla ja teknisellä tuella. Unioni on esimerkiksi jo rahoittanut vuonna 2011 Filippiineille annettavaa erityistä teknistä tukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (11). Lisäksi komissio järjesti valmiuksien kehittämiseksi Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(87)

Olisi kuitenkin otettava huomion, että Filippiinien hallinnollista toimintakykyä on vahvistettu jatkuvasti unionin rahoitusavulla ja teknisellä tuella. Unioni on esimerkiksi jo rahoittanut vuonna 2011 Filippiineille annettavaa erityistä teknistä tukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (11). Lisäksi komissio järjesti valmiuksien kehittämiseksi Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013.

| (88) | Johdanto-osan 86 ja 87 kappaleessa esitetystä analyysistä huolimatta todetaan myös, että vuonna 2012 tehtyjen tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, että Filippiinien viranomaisilta puuttuisi taloudellisia resursseja vaan pikemminkin tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö, jotta ne voisivat hoitaa velvollisuutensa tehokkaasti ja vaikuttavasti. |
| --- | --- |

(88)

Johdanto-osan 86 ja 87 kappaleessa esitetystä analyysistä huolimatta todetaan myös, että vuonna 2012 tehtyjen tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, että Filippiinien viranomaisilta puuttuisi taloudellisia resursseja vaan pikemminkin tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö, jotta ne voisivat hoitaa velvollisuutensa tehokkaasti ja vaikuttavasti.

| (89) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 5 kohdan a, b, c ja d alakohdan nojalla, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippu- ja rantavaltiona kuuluvat yhteistyö- ja täytäntöönpanovelvoitteet. |
| --- | --- |

(89)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 5 kohdan a, b, c ja d alakohdan nojalla, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippu- ja rantavaltiona kuuluvat yhteistyö- ja täytäntöönpanovelvoitteet.

3.3   Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

| (90) | Filippiinit on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen. Se on ICCAT:n, IOTC:n ja WCPFC:n osapuoli ja yhteistyötä tekevä ulkojäsen CCSBT:ssä. |
| --- | --- |

(90)

Filippiinit on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen. Se on ICCAT:n, IOTC:n ja WCPFC:n osapuoli ja yhteistyötä tekevä ulkojäsen CCSBT:ssä.

| (91) | Komissio analysoi ensin kaikkia merkityksellisiksi katsottuja tietoja, jotka liittyvät Filippiinien asemaan IOTC:n ja WCPFC:n jäsenenä. |
| --- | --- |

(91)

Komissio analysoi ensin kaikkia merkityksellisiksi katsottuja tietoja, jotka liittyvät Filippiinien asemaan IOTC:n ja WCPFC:n jäsenenä.

| (92) | Filippiinejä koskevassa IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomuksessa, jonka valvontakomitea hyväksyi istunnossaan vuonna 2012 (12), todettiin, ettei Filippiinit ole sisällyttänyt lainsäädäntöönsä merikilpikonnia ja kettuhaita koskevia IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä (päätöslauselmat 10/6 ja 10/12 merilinnuista ja kettuhaista). Lisäksi todettiin, ettei Filippiinit täysin noudattanut IOTC:n raportointivaatimuksia; tämä koski erityisesti tietoja kokojakaumasta, josta ilmoitettiin tiedot vain osittain. Komitea kehotti Filippiinejä parantamaan vielä tietojen keruuta ja raportointia (päätöslauselma 10/02 raportoinnin vähimmäisvaatimuksista). Filippiinit ei ole toimittanut aktiivisten alusten luetteloaan vuodelta 2011 (päätöslauselma 10/08 aktiivisten alusten luettelosta). Se ei ole myöskään toimittanut tarkkailijaraportteja (päätöslauselma 11/04 alueellisesta tarkkailijaohjelmasta). IOTC:n puheenjohtaja ilmoitti Filippiineille 22 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä valvontakomitean huolen Filippiinien vaatimustenmukaisuuden tasosta IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanossa sellaisena kuin komitea oli sen määritellyt kahdeksannessa istunnossaan vuonna 2011. |
| --- | --- |

(92)

Filippiinejä koskevassa IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomuksessa, jonka valvontakomitea hyväksyi istunnossaan vuonna 2012 (12), todettiin, ettei Filippiinit ole sisällyttänyt lainsäädäntöönsä merikilpikonnia ja kettuhaita koskevia IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä (päätöslauselmat 10/6 ja 10/12 merilinnuista ja kettuhaista). Lisäksi todettiin, ettei Filippiinit täysin noudattanut IOTC:n raportointivaatimuksia; tämä koski erityisesti tietoja kokojakaumasta, josta ilmoitettiin tiedot vain osittain. Komitea kehotti Filippiinejä parantamaan vielä tietojen keruuta ja raportointia (päätöslauselma 10/02 raportoinnin vähimmäisvaatimuksista). Filippiinit ei ole toimittanut aktiivisten alusten luetteloaan vuodelta 2011 (päätöslauselma 10/08 aktiivisten alusten luettelosta). Se ei ole myöskään toimittanut tarkkailijaraportteja (päätöslauselma 11/04 alueellisesta tarkkailijaohjelmasta). IOTC:n puheenjohtaja ilmoitti Filippiineille 22 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä valvontakomitean huolen Filippiinien vaatimustenmukaisuuden tasosta IOTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanossa sellaisena kuin komitea oli sen määritellyt kahdeksannessa istunnossaan vuonna 2011.

| (93) | IOTC:n 10 päivänä maaliskuuta 2012 julkaiseman vaatimustenmukaisuuskertomukseen (13) perustuvien tietojen mukaan Filippiinit ei ole täyttänyt raportointivelvoitteitaan seuraavasti: päätöslauselma 09/02 laivaston kehittämissuunnitelmasta – ei toimitettu; päätöslauselma 07/02 kokonaispituudeltaan vähintään 24 metrin hyväksyttyjen alusten luettelosta – joitakin pakollisia tietoja puuttui tai ne eivät olleet IOTC:n vaatimusten mukaisia. VMS-tietojen osalta Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 10/01 ja päätöslauselmaa 06/03, koska täytäntöönpanokertomukseen ei sisältynyt tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-toimintaraporttia. Filippiinit ei ole myöskään noudattanut päätöslauselmaa 10/12 kaikkia Alopiidae-heimon kettuhailajeja koskevasta kiellosta eikä päätöslauselmaa 10/06 merilinturaportista ja lieventävien toimenpiteiden toteuttamisesta 25° S eteläpuolella, koska se ei ole toimittanut vaadittuja tietoja. Tarkkailijoiden osalta Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 11/04, sillä se ole toimittanut tietoja tarkkailijajärjestelmän kattavuudesta eikä tarkkailijaraportteja. Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 01/06 tilastollisia asiakirjoja koskevasta ohjelmasta, sillä se ei ole toimittanut vuosikertomusta. |
| --- | --- |

(93)

IOTC:n 10 päivänä maaliskuuta 2012 julkaiseman vaatimustenmukaisuuskertomukseen (13) perustuvien tietojen mukaan Filippiinit ei ole täyttänyt raportointivelvoitteitaan seuraavasti: päätöslauselma 09/02 laivaston kehittämissuunnitelmasta – ei toimitettu; päätöslauselma 07/02 kokonaispituudeltaan vähintään 24 metrin hyväksyttyjen alusten luettelosta – joitakin pakollisia tietoja puuttui tai ne eivät olleet IOTC:n vaatimusten mukaisia. VMS-tietojen osalta Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 10/01 ja päätöslauselmaa 06/03, koska täytäntöönpanokertomukseen ei sisältynyt tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-toimintaraporttia. Filippiinit ei ole myöskään noudattanut päätöslauselmaa 10/12 kaikkia Alopiidae-heimon kettuhailajeja koskevasta kiellosta eikä päätöslauselmaa 10/06 merilinturaportista ja lieventävien toimenpiteiden toteuttamisesta 25° S eteläpuolella, koska se ei ole toimittanut vaadittuja tietoja. Tarkkailijoiden osalta Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 11/04, sillä se ole toimittanut tietoja tarkkailijajärjestelmän kattavuudesta eikä tarkkailijaraportteja. Filippiinit ei ole noudattanut päätöslauselmaa 01/06 tilastollisia asiakirjoja koskevasta ohjelmasta, sillä se ei ole toimittanut vuosikertomusta.

| (94) | IOTC:n 2 päivänä huhtikuuta 2013 julkaistussa Filippiinejä koskevassa vaatimustenmukaisuuskertomuksessa (14) valvontakomitea totesi, että IOTC:n puheenjohtaja oli ilmoittanut vuoden 2012 vaatimustenmukaisuuskertomuksessa määritellyistä Filippiinien vaatimustenmukaisuuteen liittyvistä ongelmista Filippiineille 26 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Tarkasteltuaan uudelleen Filippiinejä koskevaa vuoden 2013 vaatimustenmukaisuuskertomusta valvontakomitea on määritellyt merkittäviä vaatimusten noudattamatta jättämistä koskevia seikkoja. Filippiinit ei ole saattanut suuria ajoverkkoja koskevaa kieltoa osaksi kansallista lainsäädäntöään päätöslauselman 12/11 mukaisesti. Se ei ole pannut tarkkailijaohjelmaa täytäntöön, kuten päätöslauselmassa 11/04 edellytetään. Se ei ole toimittanut päätöslauselmassa 12/05 edellytettyä pakollista raporttia merellä tapahtuvasta jälleenlaivauksesta. Filippiinit ei ole myöskään toimittanut VMS-toimintaraporttia, kuten päätöslauselmassa 06/03 edellytetään. Se ei ole toimittanut pakollista raporttia viennin ja tuonnin vertailusta, kuten päätöslauselmassa 01/06 edellytetään. |
| --- | --- |

(94)

IOTC:n 2 päivänä huhtikuuta 2013 julkaistussa Filippiinejä koskevassa vaatimustenmukaisuuskertomuksessa (14) valvontakomitea totesi, että IOTC:n puheenjohtaja oli ilmoittanut vuoden 2012 vaatimustenmukaisuuskertomuksessa määritellyistä Filippiinien vaatimustenmukaisuuteen liittyvistä ongelmista Filippiineille 26 päivänä huhtikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Tarkasteltuaan uudelleen Filippiinejä koskevaa vuoden 2013 vaatimustenmukaisuuskertomusta valvontakomitea on määritellyt merkittäviä vaatimusten noudattamatta jättämistä koskevia seikkoja. Filippiinit ei ole saattanut suuria ajoverkkoja koskevaa kieltoa osaksi kansallista lainsäädäntöään päätöslauselman 12/11 mukaisesti. Se ei ole pannut tarkkailijaohjelmaa täytäntöön, kuten päätöslauselmassa 11/04 edellytetään. Se ei ole toimittanut päätöslauselmassa 12/05 edellytettyä pakollista raporttia merellä tapahtuvasta jälleenlaivauksesta. Filippiinit ei ole myöskään toimittanut VMS-toimintaraporttia, kuten päätöslauselmassa 06/03 edellytetään. Se ei ole toimittanut pakollista raporttia viennin ja tuonnin vertailusta, kuten päätöslauselmassa 01/06 edellytetään.

| (95) | Lisäksi 2 päivänä huhtikuuta 2013 julkaistun IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomuksen mukaan Filippiinit ei ole noudattanut tai on noudattanut vain osittain päätöslauselmaa 10/08 aktiivisten alusten luettelosta ja päätöslauselmaa 07/02 kokonaispituudeltaan vähintään 24 metrin alusten luettelosta, koska se jättänyt ilmoittamatta pakollisia tietoja, kuten omistajan, kohdelajin, bruttovetoisuuden, sallitun ajan ja sataman. VMS-tietojen osalta Filippiinit ei edellisen vuoden tapaan ole noudattanut päätöslauselmaa 06/03 ja päätöslauselmaa 12/13, koska täytäntöönpanokertomukseen ei sisältynyt tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-toimintaraporttia. Filippiinit noudatti vain osittain pakollisia tilastointivaatimuksia, jotka perustuvat päätöslauselmaan 10/02. Filippiinit ei ole myöskään noudattanut päätöslauselmaa 12/05 merellä tapahtuvasta jälleenlaivauksesta, sillä se ei ole toimittanut vaadittuja pakollisia tietoja. Tarkkailijoiden osalta Filippiinit ei noudattanut tai noudatti vain osittain päätöslauselmaa 11/04. Se ei ilmoittanut tarkkailijajärjestelmän kattavuutta, joka on ilmoitettava sen vuoksi, että Intian valtameri on suuren riskin aluetta, eikä toimittanut pakollisia tarkkailijaraportteja eikä vuosiraporttia. |
| --- | --- |

(95)

Lisäksi 2 päivänä huhtikuuta 2013 julkaistun IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomuksen mukaan Filippiinit ei ole noudattanut tai on noudattanut vain osittain päätöslauselmaa 10/08 aktiivisten alusten luettelosta ja päätöslauselmaa 07/02 kokonaispituudeltaan vähintään 24 metrin alusten luettelosta, koska se jättänyt ilmoittamatta pakollisia tietoja, kuten omistajan, kohdelajin, bruttovetoisuuden, sallitun ajan ja sataman. VMS-tietojen osalta Filippiinit ei edellisen vuoden tapaan ole noudattanut päätöslauselmaa 06/03 ja päätöslauselmaa 12/13, koska täytäntöönpanokertomukseen ei sisältynyt tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-toimintaraporttia. Filippiinit noudatti vain osittain pakollisia tilastointivaatimuksia, jotka perustuvat päätöslauselmaan 10/02. Filippiinit ei ole myöskään noudattanut päätöslauselmaa 12/05 merellä tapahtuvasta jälleenlaivauksesta, sillä se ei ole toimittanut vaadittuja pakollisia tietoja. Tarkkailijoiden osalta Filippiinit ei noudattanut tai noudatti vain osittain päätöslauselmaa 11/04. Se ei ilmoittanut tarkkailijajärjestelmän kattavuutta, joka on ilmoitettava sen vuoksi, että Intian valtameri on suuren riskin aluetta, eikä toimittanut pakollisia tarkkailijaraportteja eikä vuosiraporttia.

| (96) | Muutamat edellä mainituista ongelmista eivät riko pelkästään alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen sääntöjä, vaan ne ovat myös vastoin YK:n merioikeusyleissopimuksen yleisiä velvoitteita, kuten jäljempänä selostetaan. |
| --- | --- |

(96)

Muutamat edellä mainituista ongelmista eivät riko pelkästään alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen sääntöjä, vaan ne ovat myös vastoin YK:n merioikeusyleissopimuksen yleisiä velvoitteita, kuten jäljempänä selostetaan.

| (97) | Se, ettei Filippiinit ole saattanut suuria ajoverkkoja koskevaa kieltoa osaksi kansallista lainsäädäntöään IOTC:n päätöslauselman 12/11 mukaisesti, kuten johdanto-osan 94 kappaleessa kuvataan, rajoittaa Filippiinien kykyä täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 118 artiklan mukaiset velvoitteet yhteistyöstä, jota valtioiden olisi tehtävä keskenään elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi aavalla merellä. |
| --- | --- |

(97)

Se, ettei Filippiinit ole saattanut suuria ajoverkkoja koskevaa kieltoa osaksi kansallista lainsäädäntöään IOTC:n päätöslauselman 12/11 mukaisesti, kuten johdanto-osan 94 kappaleessa kuvataan, rajoittaa Filippiinien kykyä täyttää YK:n merioikeusyleissopimuksen 118 artiklan mukaiset velvoitteet yhteistyöstä, jota valtioiden olisi tehtävä keskenään elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi aavalla merellä.

| (98) | Kuten johdanto-osan 93–97 kappaleessa kuvataan, Filippiinit ei täyttänyt vaatimuksia, jotka koskevat tietojen kirjaamista ja oikea-aikaista raportointia IOTC:lle. Erityisesti se ei ole toimittanut IOTC:lle tietoja tilastoista, laivaston kehittämissuunnitelmasta, VMS-raporteista ja -tietueista, tarkkailijaraporteista ja jälleenlaivausraporteista. Tällaiset laiminlyönnit eivät ole YK:n merioikeusyleissopimuksen 119 artiklan 2 kohdan mukaisia, sillä siinä määrätään käytettävissä olevan tutkimustiedon, saaliita ja kalastuksen laajuutta koskevien tilastotietojen sekä kalakantojen säilyttämistä koskevien muiden tietojen antamisesta ja vaihtamisesta toimivaltaisten yleismaailmallisten, alueellisten tai alueen osaa koskevien kansainvälisten järjestöjen välityksellä. |
| --- | --- |

(98)

Kuten johdanto-osan 93–97 kappaleessa kuvataan, Filippiinit ei täyttänyt vaatimuksia, jotka koskevat tietojen kirjaamista ja oikea-aikaista raportointia IOTC:lle. Erityisesti se ei ole toimittanut IOTC:lle tietoja tilastoista, laivaston kehittämissuunnitelmasta, VMS-raporteista ja -tietueista, tarkkailijaraporteista ja jälleenlaivausraporteista. Tällaiset laiminlyönnit eivät ole YK:n merioikeusyleissopimuksen 119 artiklan 2 kohdan mukaisia, sillä siinä määrätään käytettävissä olevan tutkimustiedon, saaliita ja kalastuksen laajuutta koskevien tilastotietojen sekä kalakantojen säilyttämistä koskevien muiden tietojen antamisesta ja vaihtamisesta toimivaltaisten yleismaailmallisten, alueellisten tai alueen osaa koskevien kansainvälisten järjestöjen välityksellä.

| (99) | Lisäksi se, ettei IOTC:lle ole toimitettu tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-raporttia, sekä Filippiinien viranomaisten yleinen vaikeus vastaanottaa VMS-signaalia Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta niiden harjoittaessa toimintaa kolmansien maiden vesillä ovat vastoin YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 4 kohdan e alakohtaa siltä osin kuin määrätään, että kalastusaluksilta on pyydettävä VMS-sijaintiraportti. Tämä puute ei ole myöskään linjassa kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24.3 kohdan kanssa, sillä kyseisen kohdan mukaan valtioiden on seurattava, valvottava ja tarkkailtava kalastusta aina lähtösatamasta purkauspaikan kautta lopulliseen määränpäähän saakka ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) noudattaen asiaa koskevia kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä standardeja, mukaan luettuna vaatimus, jonka mukaan niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä. |
| --- | --- |

(99)

Lisäksi se, ettei IOTC:lle ole toimitettu tiivistelmää VMS-tietueista eikä VMS-raporttia, sekä Filippiinien viranomaisten yleinen vaikeus vastaanottaa VMS-signaalia Filippiinien lipun alla purjehtivilta aluksilta niiden harjoittaessa toimintaa kolmansien maiden vesillä ovat vastoin YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 4 kohdan e alakohtaa siltä osin kuin määrätään, että kalastusaluksilta on pyydettävä VMS-sijaintiraportti. Tämä puute ei ole myöskään linjassa kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24.3 kohdan kanssa, sillä kyseisen kohdan mukaan valtioiden on seurattava, valvottava ja tarkkailtava kalastusta aina lähtösatamasta purkauspaikan kautta lopulliseen määränpäähän saakka ottamalla muun muassa käyttöön alusten seurantajärjestelmä (VMS) noudattaen asiaa koskevia kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä standardeja, mukaan luettuna vaatimus, jonka mukaan niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla aluksilla on oltava VMS-järjestelmä.

| (100) | Lisäksi, YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 1 kohdan ja asiaa koskevien WCPFC-yleissopimuksen sääntöjen (erityisesti 2, 5, 7, 8 artiklan) nojalla rantavaltioiden selkeä velvoite on toteuttaa toimenpiteitä, jotka sopivat yhteen kyseisellä alueella ja aavalla merellä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi ja niiden optimaalista hyödyntämistä koskevan tavoitteen edistämiseksi sovellettavien toimenpiteiden kanssa. Filippiinien oikeudellisessa kehyksessä säädetään ainoastaan rajoitetusti säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä kaikkien sen kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesialueiden osalta. Kyseiset toimenpiteet eivät vastaa Filippiineille kansainvälisen oikeuden ja alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaan kuuluvia velvoitteita. |
| --- | --- |

(100)

Lisäksi, YK:n merioikeusyleissopimuksen 62 artiklan 1 kohdan ja asiaa koskevien WCPFC-yleissopimuksen sääntöjen (erityisesti 2, 5, 7, 8 artiklan) nojalla rantavaltioiden selkeä velvoite on toteuttaa toimenpiteitä, jotka sopivat yhteen kyseisellä alueella ja aavalla merellä hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen pitkän aikavälin kestävyyden turvaamiseksi ja niiden optimaalista hyödyntämistä koskevan tavoitteen edistämiseksi sovellettavien toimenpiteiden kanssa. Filippiinien oikeudellisessa kehyksessä säädetään ainoastaan rajoitetusti säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä kaikkien sen kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesialueiden osalta. Kyseiset toimenpiteet eivät vastaa Filippiineille kansainvälisen oikeuden ja alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaan kuuluvia velvoitteita.

| (101) | Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla tarkoitetaan aluemerta, saaristovesiä ja talousaluetta. WCPFC-yleissopimuksen 3 artiklan mukaan yleissopimuksen toimivalta-alue käsittää periaatteessa kaikki Tyynenmeren vesialueet (jota rajoittavat etelässä ja idässä tietyt määritellyt linjat), myös Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet. Koska Filippiinit katsoo, ettei WCPFC-sääntöjä sovelleta kaikilta osin sen vesialueisiin, ei ole täysin selvää, mitä tietoja kerätään ja raportoidaan WCPFC:lle; kyseiset tiedot eivät kata Filippiinien kaikkien kalastusvesien arviointeja. Katsomalla, etteivät sen saaristovedet kuulu WCPFC-toimenpiteiden soveltamisalaan, Filippiinit rikkoo kyseisiä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(101)

Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla tarkoitetaan aluemerta, saaristovesiä ja talousaluetta. WCPFC-yleissopimuksen 3 artiklan mukaan yleissopimuksen toimivalta-alue käsittää periaatteessa kaikki Tyynenmeren vesialueet (jota rajoittavat etelässä ja idässä tietyt määritellyt linjat), myös Filippiinien lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet. Koska Filippiinit katsoo, ettei WCPFC-sääntöjä sovelleta kaikilta osin sen vesialueisiin, ei ole täysin selvää, mitä tietoja kerätään ja raportoidaan WCPFC:lle; kyseiset tiedot eivät kata Filippiinien kaikkien kalastusvesien arviointeja. Katsomalla, etteivät sen saaristovedet kuulu WCPFC-toimenpiteiden soveltamisalaan, Filippiinit rikkoo kyseisiä toimenpiteitä.

| (102) | Lisäksi, kuten komission ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana vuonna 2012 todettiin, käytössä on ainoastaan muutamia säilyttämistoimenpiteitä, ja useimmilla niistä on hyvin vähäinen vaikutus. Paikallishallintojen rooli säilyttämistoimenpiteiden ottamisessa käyttöön kunnallisilla vesillä jää myös epäselväksi. Paikallishallintoja on 915, ja ne näyttävät toimivan riippumattomina BFAR:sta, joka ei voi sanella niille periaatteita ja sääntöjä niiden lainkäyttövaltaan kuuluvissa asioissa, siis kunnallisten vesialueiden osalta. |
| --- | --- |

(102)

Lisäksi, kuten komission ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana vuonna 2012 todettiin, käytössä on ainoastaan muutamia säilyttämistoimenpiteitä, ja useimmilla niistä on hyvin vähäinen vaikutus. Paikallishallintojen rooli säilyttämistoimenpiteiden ottamisessa käyttöön kunnallisilla vesillä jää myös epäselväksi. Paikallishallintoja on 915, ja ne näyttävät toimivan riippumattomina BFAR:sta, joka ei voi sanella niille periaatteita ja sääntöjä niiden lainkäyttövaltaan kuuluvissa asioissa, siis kunnallisten vesialueiden osalta.

| (103) | Tämä tilanne aiheuttaa epäselvyyttä ja läpinäkymättömyyttä, joka kalastusalusten rekisteröintiä ja lisenssien myöntämistä koskevien Filippiinien lakien ja menettelyjen heikon läpinäkyvyyden (kuten tämän päätöksen 3.1 ja 3.2 jaksossa selostetaan) lisäksi heikentää mahdollisuutta Filippiinien kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja hoidon toteuttamiseen vaikuttavalla tavalla. |
| --- | --- |

(103)

Tämä tilanne aiheuttaa epäselvyyttä ja läpinäkymättömyyttä, joka kalastusalusten rekisteröintiä ja lisenssien myöntämistä koskevien Filippiinien lakien ja menettelyjen heikon läpinäkyvyyden (kuten tämän päätöksen 3.1 ja 3.2 jaksossa selostetaan) lisäksi heikentää mahdollisuutta Filippiinien kalavarojen tehokkaan säilyttämisen ja hoidon toteuttamiseen vaikuttavalla tavalla.

| (104) | Filippiinien saavutukset kansainvälisten välineiden täytäntöönpanossa eivät vastaa kansainvälisen LIS toimintasuunnitelman 10 kohdassa annettuja suosituksia, joissa valtioita neuvotaan pitämään ensisijaisena YK:n kalakantasopimuksen ratifiointia, hyväksymistä tai siihen liittymistä. Komissio pitää kyseistä suositusta erityisen merkityksellisenä Filippiinien kohdalla, sillä maalla on suuri, laajasti vaeltavien lajien kalastusta (pääasiassa tonnikalaa ICCAT:n, IOTC:n ja WCPFC:n alueella) harjoittavien kalastusalusten laivasto. |
| --- | --- |

(104)

Filippiinien saavutukset kansainvälisten välineiden täytäntöönpanossa eivät vastaa kansainvälisen LIS toimintasuunnitelman 10 kohdassa annettuja suosituksia, joissa valtioita neuvotaan pitämään ensisijaisena YK:n kalakantasopimuksen ratifiointia, hyväksymistä tai siihen liittymistä. Komissio pitää kyseistä suositusta erityisen merkityksellisenä Filippiinien kohdalla, sillä maalla on suuri, laajasti vaeltavien lajien kalastusta (pääasiassa tonnikalaa ICCAT:n, IOTC:n ja WCPFC:n alueella) harjoittavien kalastusalusten laivasto.

| (105) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvoitteet kansainvälisten sääntöjen, määräysten ja säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta. |
| --- | --- |

(105)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla, että Filippiinit on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvoitteet kansainvälisten sääntöjen, määräysten ja säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden osalta.

3.4   Kehitysmaiden erityisrajoitteet

| (106) | Muistutettakoon, että Yhdistyneiden kansakuntien inhimillisen kehityksen indeksin (15) mukaan Filippiinien inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 114 vuonna 2012). Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 liitteestä II, jossa Filippiinit luokitellaan alemman keskitulotason maiden ja alueiden luokkaan, sekä OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimista tiedoista (16). |
| --- | --- |

(106)

Muistutettakoon, että Yhdistyneiden kansakuntien inhimillisen kehityksen indeksin (15) mukaan Filippiinien inhimillisen kehityksen katsotaan olevan keskitasoa (186 maan joukossa sijalla 114 vuonna 2012). Tämä käy ilmi myös kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 liitteestä II, jossa Filippiinit luokitellaan alemman keskitulotason maiden ja alueiden luokkaan, sekä OECD:n kehitysapukomitean vuoden 2012 osalta 1 päivänä tammikuuta 2013 raportoimista tiedoista (16).

| (107) | Olisi huomioitava, että komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Filippiinien lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 15 päivänä tammikuuta 2010. Filippiinit vahvisti LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla, että sillä on käytössään kansalliset järjestelyt niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava. |
| --- | --- |

(107)

Olisi huomioitava, että komissio hyväksyi LIS-asetuksen 20 artiklan mukaisesti Filippiinien lippuvaltiona tekemän ilmoituksen 15 päivänä tammikuuta 2010. Filippiinit vahvisti LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdassa säädetyllä tavalla, että sillä on käytössään kansalliset järjestelyt niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamista, valvontaa ja täytäntöönpanoa varten, joita sen kalastusalusten on noudatettava.

| (108) | Komissio ilmoitti Filippiineille erilaisista puutteista, joita se havaitsi tammikuussa 2012 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana. Muutamaa kuukautta myöhemmin eli toisen tarkastuskäyntinsä aikana kesäkuussa 2012 komissio totesi, ettei tilanne ollut muuttunut. Komissio pyrki saamaan Filippiinien viranomaiset mukaan yhteistyöhön ja edistämään toimia havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Filippiinit ei ole toteuttanut riittäviä korjaavia toimia eikä saavuttanut myönteistä kehitystä todettujen puutteiden korjaamisessa. |
| --- | --- |

(108)

Komissio ilmoitti Filippiineille erilaisista puutteista, joita se havaitsi tammikuussa 2012 tekemänsä ensimmäisen tarkastuskäynnin aikana. Muutamaa kuukautta myöhemmin eli toisen tarkastuskäyntinsä aikana kesäkuussa 2012 komissio totesi, ettei tilanne ollut muuttunut. Komissio pyrki saamaan Filippiinien viranomaiset mukaan yhteistyöhön ja edistämään toimia havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Filippiinit ei ole toteuttanut riittäviä korjaavia toimia eikä saavuttanut myönteistä kehitystä todettujen puutteiden korjaamisessa.

| (109) | Lisäksi on syytä todeta, että unioni on jo rahoittanut vuonna 2011 Filippiineille annettavaa teknistä erityistukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (17). |
| --- | --- |

(109)

Lisäksi on syytä todeta, että unioni on jo rahoittanut vuonna 2011 Filippiineille annettavaa teknistä erityistukea LIS-kalastuksen torjumiseksi (17).

| (110) | Lisäksi komissio järjesti valmiuksien kehittämiseksi Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013. |
| --- | --- |

(110)

Lisäksi komissio järjesti valmiuksien kehittämiseksi Euroopan kalastuksenvalvontaviraston avustamana satamavaltiotoimenpiteisiin ja riskianalyysiin painottuvan työpajan Manilassa 22–26 päivänä heinäkuuta 2013.

| (111) | Komissio on ottanut huomioon Filippiinien kehitysrajoitteet ja antanut Filippiineille riittävästi aikaa toteuttaa toimia sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien laiminlyönnin korjaamiseksi vuodesta 2012 alkaen johdonmukaisella, tehokkaalla ja haittaa aiheuttamattomalla tavalla. |
| --- | --- |

(111)

Komissio on ottanut huomioon Filippiinien kehitysrajoitteet ja antanut Filippiineille riittävästi aikaa toteuttaa toimia sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien laiminlyönnin korjaamiseksi vuodesta 2012 alkaen johdonmukaisella, tehokkaalla ja haittaa aiheuttamattomalla tavalla.

| (112) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, että Filippiinien kalastuksen hallinnan kehityksen tilaa saattaa heikentää maan yleinen kehitystaso. Kun oli otettu huomioon Filippiineillä havaittujen puutteiden luonne, unionin toimittama apu ja tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimet, ei kuitenkaan voitu todeta vahvistavaa näyttöä, jonka mukaan Filippiinien laiminlyönti sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvoitteiden täyttämisessä johtuisi puutteellisesta kehityksestä. Filippiinien kehitystaso ei näytä sinänsä olevan puolustus tai perustelu Filippiinien toiminnalle lippu- ja etenkin rantavaltiona kalastusalalla eikä sen riittämättömille toimille LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettavan kalastuksen seuraamiseksi, valvomiseksi ja tarkkailemiseksi. |
| --- | --- |

(112)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, että Filippiinien kalastuksen hallinnan kehityksen tilaa saattaa heikentää maan yleinen kehitystaso. Kun oli otettu huomioon Filippiineillä havaittujen puutteiden luonne, unionin toimittama apu ja tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimet, ei kuitenkaan voitu todeta vahvistavaa näyttöä, jonka mukaan Filippiinien laiminlyönti sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvoitteiden täyttämisessä johtuisi puutteellisesta kehityksestä. Filippiinien kehitystaso ei näytä sinänsä olevan puolustus tai perustelu Filippiinien toiminnalle lippu- ja etenkin rantavaltiona kalastusalalla eikä sen riittämättömille toimille LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi ja sen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettavan kalastuksen seuraamiseksi, valvomiseksi ja tarkkailemiseksi.

| (113) | Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, ettei Filippiinien kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn. |
| --- | --- |

(113)

Tässä päätöksen jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, ettei Filippiinien kehitystaso ole vaikuttanut haitallisesti sen kalastusalan kehityksen nykytilaan ja yleiseen suorituskykyyn.

4.   YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMIEN KOLMANSIEN MAIDEN MAHDOLLISTA YKSILÖIMISTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

| (114) | Ottaen huomioon edellä esitetyt päätelmät sen suhteen, että Filippiinit on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet, kyseiselle maalle olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että se yksilöidään maaksi, jonka komissio katsoo LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi. |
| --- | --- |

(114)

Ottaen huomioon edellä esitetyt päätelmät sen suhteen, että Filippiinit on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet, kyseiselle maalle olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että se yksilöidään maaksi, jonka komissio katsoo LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi.

| (115) | LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Filippiineille mahdollisuudesta, että se todetaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. Komission olisi toteutettava Filippiineihin nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseinen maa voi antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksen ja korjata tilanteen. |
| --- | --- |

(115)

LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Filippiineille mahdollisuudesta, että se todetaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. Komission olisi toteutettava Filippiineihin nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseinen maa voi antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksen ja korjata tilanteen.

| (116) | Filippiineille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että se todetaan maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei estä komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden yksilöimiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin, |
| --- | --- |

(116)

Filippiineille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että se todetaan maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei estä komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden yksilöimiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

Ainoa artikla

Ilmoitetaan täten Filippiinien tasavallalle, että se saatetaan todeta kolmanneksi maaksi, jonka komissio katsoo laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi.

Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2014.

Komission puolesta

Maria DAMANAKI

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.

1

(2)  Lähde: Department of Agriculture – Bureau of Fisheries and Aquatic Resources, Philippine Fisheries Profile 2011, http://www.bfar.da.gov.ph/pages/AboutUs/maintabs/publications/pdf%20files/2011%20Fisheries%20Profile%20(Final)%20(4).pdf

2

(3)  http://www.wcpfc.int/system/files/AR-CCM-19-Philippines-Rev-2.pdf

3

http://www.wcpfc.int/system/files/AR-CCM-19-Philippines-Part-1.pdf

(4)  EUVL C 346, 27.11.2013, s. 26.

4

(5)  Ks. alaviite 2.

5

(6)  Ks. alaviite 2.

6

(7)  Laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskeva yleissopimus, tehty Honolulussa 5 päivänä syyskuuta 2000 (http://www.wcpfc.int/doc/convention-conservation-and-management-highly-migratory-fish-stocks-western-and-central-pacific).

7

(8)  Tietojen lähde: http://hdr.undp.org/en/statistics

8

(9)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

9

(10)  DAC:n luettelo julkisen kehitysavun saajista (http://www.oecd.org/dac/stats/daclistofodarecipients.htm)

10

(11)  Kehitysmaiden tukeminen näiden pyrkiessä panemaan täytäntöön asetuksen (EY) N:o 1005/2008 laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

11

(12)  IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomus Filippiineistä. Valvontakomitea, valvontakomitean yhdeksäs istunto, kertomus julkaistu 10 päivänä maaliskuuta 2012. IOTC-2012-CoC09-CR22; CoC09-IR22.

12

(13)  IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomus 10.3.2012, IOTC-2012-CoC09-CR22_Rev2[E].

13

(14)  IOTC:n vaatimustenmukaisuuskertomus 2.4.2013, IOTC-2013-CoC10-CR22[E].

14

(15)  Ks. alaviite 8.

15

(16)  Ks. alaviite 10.

16

(17)  Ks. alaviite 11.

17

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/32 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/32

---

Eurokolikoiden uusi kansallinen puoli

(2014/C 185/04)

Eurokolikot ovat laillisia maksuvälineitä koko euroalueella. Komissio julkaisee kaikkien uusien eurokolikoiden (1) ulkoasut tiedoksi kolikoita työssään käsitteleville henkilöille sekä suurelle yleisölle. Erikoisrahoja voivat 10. helmikuuta 2009 annettujen neuvoston päätelmien (2) mukaan laskea liikkeeseen euroalueen jäsenvaltiot sekä maat, jotka saavat Euroopan unionin kanssa valuuttasuhteista tekemänsä sopimuksen mukaan laskea liikkeeseen eurokolikoita. Tähän oikeuteen sovelletaan tiettyjä edellytyksiä, joista yksi on, että liikkeeseenlasketun kolikon on oltava yksikköarvoltaan kaksi euroa. Erikoisrahoilla on tavanomaisten kahden euron kolikoiden tekniset ominaisuudet, mutta niissä on kansallisella puolella erityinen kuva-aihe, jolla on suuri kansallinen tai eurooppalainen symboliarvo.

Liikkeeseenlaskun toteuttava maa
  : Ranska

Aihe
  : Aidsin torjunta maailman aids-päivän avulla

Kuvaus ulkoasusta
  : Kolikon kansallisella puolella on punainen nauha, aidsin torjunnan symboli. Ylösalaisin olevan V-kirjaimen muodostava punainen nauha luotiin Visual Aids Artist Caucus -ryhmän ja amerikkalaisen taidemaalarin Frank Mooren aloitteesta. Nauhaa pidetään lähellä sydäntä, millä symboloidaan solidaarisuutta sairastuneita kohtaan. Toiveena on, että nauhaa voitaisiin jonain päivänä pitää toisin päin siten, että se muodostaisi V-kirjaimen sairauden voittamisen merkiksi. Kolikon kansallisella puolella on kolme nauhaa. Niistä keskimmäinen on symbolin tavanomaisessa asennossa, ja se on värjätty punaiseksi BU- ja Proof-rahasarjoissa. Kaksi muuta nauhaa on käännetty toisin päin, ja ne myötäilevät kahta V-kirjainta, joilla vahvistetaan suuresti toivotun voiton symboliikkaa. Kolikon yläreunassa on teksti ”1ER DECEMBRE”, joka viittaa maailman aids-päivään (Unesco) 1. joulukuuta.

Kolikon ulkokehällä on Euroopan unionin lipun 12 tähteä.

Liikkeeseen laskettavien kolikoiden määrä
  : 3 miljoonaa kolikkoa.

Liikkeeseenlaskun ajankohta
  : marraskuu 2014

---

(1)  Ks. EYVL C 373, 28.12.2001, s. 1, jossa esitellään kaikkien vuonna 2002 liikkeeseen laskettujen kolikoiden kansalliset puolet.

(2)  Ks. talous- ja rahoitusasioiden neuvoston 10. helmikuuta 2009 antamat päätelmät ja komission 19. joulukuuta 2008 antama suositus liikkeeseen tarkoitettujen eurokolikoiden kansallisia puolia ja liikkeeseenlaskua koskeviksi yhteisiksi suuntaviivoiksi (EUVL L 9, 14.1.2009, s. 52).

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/33 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/33

---

Euroopan komission lausuma Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU mukaisen lääketieteellisten vastatoimien yhteishankintaa koskevan sopimuksen 7 artiklan 3 kohdasta

(2014/C 185/05)

Lääketieteellisten vastatoimien yhteishankintaa koskevalla sopimuksella pyritään helpottamaan sopimuksen soveltamisalaan kuuluviin yhteishankintatoimiin liittyvien käytännön asioiden koordinointia. Sillä ei anneta unionille tai sen toimielimille mitään kansanterveyteen liittyvää toimivaltaa tai julkisoikeudellista valtaa. Sopimuksen 7 artiklan 3 kohtaa sovelletaan ainoastaan itse yhteishankintaprosessin sisäiseen hallintoon liittyvään päätöksentekoon. Sitä on tarkoitus käyttää viimeisenä keinona päätöksenteon pattitilanteiden välttämiseksi tarvittaessa.

---

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/34

---

Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 17 artiklan 5 kohdan mukainen komission ilmoitus

Tarjouspyyntö säännöllisen lentoliikenteen harjoittamisesta julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/C 185/06)

| Jäsenvaltio | Ruotsi |
| --- | --- |
| Reitti | Jällivaara–Arlanda, Hemavan–Arlanda, Lycksele–Arlanda, Pajala–Luulaja, Sveg–Arlanda, Vilhelmina–Arlanda, Östersund–Uumaja, Hagfors–Arlanda ja Torsby–Arlanda |
| Sopimuksen kesto | 25. lokakuuta 2015 – 26. lokakuuta 2019 |
| Määräaika tarjousten jättämiselle | 60 päivän kuluttua tämän tarjouspyynnön julkaisemisesta |
| Osoite, jossa tarjouspyynnön teksti ja julkiseen tarjouskilpailuun ja muutettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvät merkitykselliset tiedot ja/tai asiakirjat ovat saatavilla | Lisätietoja:





  Trafikverket |
| SE-781 87 Borlänge |
| SVERIGE |
| Internet: |
| http://www.trafikverket.se/Foretag/Upphandling/Aktuella-upphandlingar/ |
| Tarjouskilpailun viite: TRV 2014/12198 |
| P. +46 771921921 |
| Yhteyshenkilöt: |
| Anna Fürst |
| sähköposti: anna.furst@trafikverket.se |
| Johan Holmér |
| sähköposti: johan.holmer@trafikverket.se |

Jäsenvaltio

Ruotsi

Reitti

Jällivaara–Arlanda, Hemavan–Arlanda, Lycksele–Arlanda, Pajala–Luulaja, Sveg–Arlanda, Vilhelmina–Arlanda, Östersund–Uumaja, Hagfors–Arlanda ja Torsby–Arlanda

Sopimuksen kesto

25. lokakuuta 2015 – 26. lokakuuta 2019

Määräaika tarjousten jättämiselle

60 päivän kuluttua tämän tarjouspyynnön julkaisemisesta

Osoite, jossa tarjouspyynnön teksti ja julkiseen tarjouskilpailuun ja muutettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvät merkitykselliset tiedot ja/tai asiakirjat ovat saatavilla

Lisätietoja:

Trafikverket

SE-781 87 Borlänge

SVERIGE

Internet:

http://www.trafikverket.se/Foretag/Upphandling/Aktuella-upphandlingar/

Tarjouskilpailun viite: TRV 2014/12198

P. +46 771921921

Yhteyshenkilöt:

Anna Fürst

sähköposti: anna.furst@trafikverket.se

Johan Holmér

sähköposti: johan.holmer@trafikverket.se

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/35 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/35

---

Likvidaatiomenettelyt

Päätös seuraavaa yritystä koskevan likvidaatiomenettelyn aloittamisesta: LA VIE ANONYMI ELLINIKI ASFALISTIKI ETAIRIA YGEIAS

(Vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/17/EY 14 artiklan nojalla tehty ilmoitus.)

(2014/C 185/07)

| Vakuutusyritys | LA VIE ANONYMI ELLINIKI ASFALISTIKI ETAIRIA YGEIAS,





  jonka pääkonttori sijaitsee osoitteessa Filadelfeos & Kefalariou 1, |
| --- | --- |
| 145 62 Kifisia, |
| KREIKKA |

Vakuutusyritys

LA VIE ANONYMI ELLINIKI ASFALISTIKI ETAIRIA YGEIAS,

jonka pääkonttori sijaitsee osoitteessa Filadelfeos & Kefalariou 1,

145 62 Kifisia,

KREIKKA

Päätöksen päivämäärä, voimaantulopäivä ja luonne

Kreikan Pankin luotto- ja vakuutusasioiden komitean 21.2.2014 tekemä päätös nro 103/1 yrityksen toimiluvan virallisesta peruuttamisesta ja yrityksen asettamisesta selvitystilaan.

Voimaantulo: 21.2.2014

Toimivaltaiset viranomaiset

Kreikan Pankki, yksityisvakuutusten valvontaosasto

Osoite:

| El. Venizelou 21 |
| --- |
| 102 50 Ateena |
| KREIKKA |

El. Venizelou 21

102 50 Ateena

KREIKKA

Valvontaviranomainen

Kreikan Pankki, yksityisvakuutusten valvontaosasto

Osoite:

| El. Venizelou 21 |
| --- |
| 102 50 Ateena |
| KREIKKA |

El. Venizelou 21

102 50 Ateena

KREIKKA

Selvitysmies

Eleni Atherinou

(Likvidaatiomenettelyn valvoja)

Osoite:

| Zefyrou 24, |
| --- |
| 145 63 Kifisia |
| KREIKKA |

Zefyrou 24,

145 63 Kifisia

KREIKKA

Sovellettava laki

Kreikan asetus nro 400/1970, § 3, momentti 3, §:t 7–9, 10, 12 a ja 17 a–c.

---

V Ilmoitukset

HALLINNOLLISET MENETTELYT

Euroopan parlamentti

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/36 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/36

---

Ehdotuspyyntö IX-2015/01 – Avustukset Euroopan tason poliittisille puolueille

(2014/C 185/08)

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaan Euroopan tason poliittiset puolueet myötävaikuttavat eurooppalaisen poliittisen tietoisuuden muodostumiseen ja unionin kansalaisten tahdon ilmaisemiseen. Lisäksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 224 artiklassa määrätään, että Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäädäntömenettelyä noudattaen annettavilla asetuksilla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja Euroopan tasolla toimivia poliittisia puolueita ja erityisesti niiden rahoitusta koskevat säännöt.

Parlamentti julkaisee näin ollen ehdotuspyynnön Euroopan tason poliittisille puolueille tarkoitettujen avustusten myöntämiseksi.

1.   Perussäädökset

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2004/2003 (1), annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä (jäljempänä ’asetus (EY) N:o 2004/2003’).

Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös, tehty 29 päivänä maaliskuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2004/2003 soveltamissääntöjen vahvistamisesta (2) (jäljempänä ’puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös’).

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3), annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (jäljempänä ’varainhoitoasetus’).

Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 (4), annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (jäljempänä ’soveltamissäännöt’).

2.   Tavoite

Puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen 2 artiklan mukaan Euroopan parlamentti julkaisee joka vuoden ensimmäisellä puoliskolla ehdotuspyynnön poliittisten puolueiden ja säätiöiden rahoitukseen tarkoitettujen avustusten myöntämiseksi.

Tämä ehdotuspyyntö koskee avustushakemuksia, jotka liittyvät varainhoitovuoteen 2015 ja kattavat toimintajakson 1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015. Avustuksen tarkoituksena on edunsaajan vuotuisen toimintaohjelman tukeminen.

3.   Käsiteltäväksi ottaminen

Käsiteltäväksi otetaan ainoastaan hakemukset, jotka on laadittu kirjallisesti puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 olevalle avustushakemuslomakkeelle ja jotka on toimitettu Euroopan parlamentin puhemiehelle määräaikaan mennessä.

4.   Perusteet ja hakemukseen liitettävät asiakirjat

4.1   Kelpoisuusperusteet

Voidakseen saada avustusta Euroopan tason poliittisen puolueen on täytettävä asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 1 kohdassa säädetyt ehdot:

| a) | se on oikeushenkilö siinä jäsenvaltiossa, jossa sen kotipaikka sijaitsee; |
| --- | --- |

a)

se on oikeushenkilö siinä jäsenvaltiossa, jossa sen kotipaikka sijaitsee;

| b) | se on edustettuna Euroopan parlamentissa tai kansallisissa parlamenteissa tai alueparlamenteissa tai alueneuvostoissa vähintään yhdessä neljäsosassa jäsenvaltioista, tai se on saanut edellisissä Euroopan parlamentin vaaleissa vähintään kolme prosenttia kussakin valtiossa annetuista äänistä vähintään yhdessä neljäsosassa jäsenvaltioista; |
| --- | --- |

b)

se on edustettuna Euroopan parlamentissa tai kansallisissa parlamenteissa tai alueparlamenteissa tai alueneuvostoissa vähintään yhdessä neljäsosassa jäsenvaltioista, tai se on saanut edellisissä Euroopan parlamentin vaaleissa vähintään kolme prosenttia kussakin valtiossa annetuista äänistä vähintään yhdessä neljäsosassa jäsenvaltioista;

| c) | se kunnioittaa puolueohjelmassaan ja toiminnassaan Euroopan unionin perusperiaatteita eli vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatetta; |
| --- | --- |

c)

se kunnioittaa puolueohjelmassaan ja toiminnassaan Euroopan unionin perusperiaatteita eli vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatetta;

| d) | se on osallistunut Euroopan parlamentin vaaleihin tai ilmaissut aikomuksensa tehdä näin. |
| --- | --- |

d)

se on osallistunut Euroopan parlamentin vaaleihin tai ilmaissut aikomuksensa tehdä näin.

Asetuksen (EY) N:o 2004/2003 säännöksiä sovellettaessa kukin Euroopan parlamentin jäsen voi kuulua vain yhteen Euroopan tason poliittiseen puolueeseen (asetuksen (EY) N:o 2004/2003 10 artiklan 1 kohdan viimeinen alakohta).

Tällä perusteella poliittisille puolueille ilmoitetaan, että Euroopan parlamentti soveltaa 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännöstä siten, että kukin Euroopan parlamentin jäsen voi kuulua vain siihen Euroopan tason poliittiseen puolueeseen, johon hänen edustamansa kansallinen poliittinen puolue kuuluu.

4.2   Poissulkemisperusteet

Hakijoiden on myös todistettava, ettei niitä koske mikään varainhoitoasetuksen 106 artiklan 1 kohdassa ja 107 artiklassa esitetyistä tilanteista.

4.3   Valintaperusteet

Hakijoiden on osoitettava, että niillä on tarvittavat oikeudelliset ja taloudelliset edellytykset toteuttaa rahoitushakemuksen kohteena oleva toimintaohjelma sekä tarvittavat tekniset ja hallinnolliset valmiudet saattaa avustettava toimintaohjelma asianmukaisesti päätökseen.

4.4   Sopimuksentekoperusteet

Varainhoitovuonna 2015 käytettävissä olevat määrärahat jaetaan asetuksen (EY) N:o 2004/2003 10 artiklan mukaisesti niiden Euroopan tason poliittisten puolueiden kesken, jotka ovat saaneet myönteisen päätöksen rahoitusta koskevan hakemuksensa kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteista, seuraavasti:

| a) | 15 prosenttia määrärahoista jaetaan tasaosuuksina; |
| --- | --- |

a)

15 prosenttia määrärahoista jaetaan tasaosuuksina;

| b) | 85 prosenttia määrärahoista jaetaan edustajien määrän mukaisessa suhteessa niille puolueille, joilla on edustajia Euroopan parlamentissa. |
| --- | --- |

b)

85 prosenttia määrärahoista jaetaan edustajien määrän mukaisessa suhteessa niille puolueille, joilla on edustajia Euroopan parlamentissa.

4.5   Toimitettavat asiakirjat

Edellä mainittujen perusteiden arviointia varten hakijoiden on ehdottomasti toimitettava seuraavat asiakirjat:

| a) | alkuperäinen saatekirje, jossa esitetään haettavan avustuksen määrä |
| --- | --- |

a)

alkuperäinen saatekirje, jossa esitetään haettavan avustuksen määrä

| b) | puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 oleva hakemuslomake asianmukaisesti täytettynä ja allekirjoitettuna (mukaan lukien kunnian ja omantunnon kautta annettu kirjallinen vakuutus) |
| --- | --- |

b)

puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 oleva hakemuslomake asianmukaisesti täytettynä ja allekirjoitettuna (mukaan lukien kunnian ja omantunnon kautta annettu kirjallinen vakuutus)

| c) | puolueen perussääntö (5) |
| --- | --- |

c)

puolueen perussääntö (5)

| d) | virallinen rekisteröintitodistus (6) |
| --- | --- |

d)

virallinen rekisteröintitodistus (6)

| e) | tuore näyttö puolueen olemassaolosta |
| --- | --- |

e)

tuore näyttö puolueen olemassaolosta

| f) | luettelo puoluejohdon/puoluehallituksen jäsenistä (suku- ja etunimet sekä tehtävänimike tai toimenkuva hakijapuolueessa) (7) |
| --- | --- |

f)

luettelo puoluejohdon/puoluehallituksen jäsenistä (suku- ja etunimet sekä tehtävänimike tai toimenkuva hakijapuolueessa) (7)

| g) | asiakirjat, joista käy ilmi, että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetut ehdot |
| --- | --- |

g)

asiakirjat, joista käy ilmi, että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetut ehdot

| h) | asiakirjat, joista käy ilmi, että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistetut ehdot (8), (9) |
| --- | --- |

h)

asiakirjat, joista käy ilmi, että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistetut ehdot (8), (9)

| i) | puoluepoliittinen ohjelma (10) |
| --- | --- |

i)

puoluepoliittinen ohjelma (10)

| j) | ulkopuolisen tilintarkastuselimen varmentama tilinpäätös varainhoitovuodelta 2013 (11), (12) |
| --- | --- |

j)

ulkopuolisen tilintarkastuselimen varmentama tilinpäätös varainhoitovuodelta 2013 (11), (12)

| k) | vuotuisen työohjelman kuvaus |
| --- | --- |

k)

vuotuisen työohjelman kuvaus

| l) | toimintajakson (1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015) alustava toimintatalousarvio, josta käyvät ilmi menot, joihin voidaan myöntää rahoitusta unionin talousarviosta. |
| --- | --- |

l)

toimintajakson (1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015) alustava toimintatalousarvio, josta käyvät ilmi menot, joihin voidaan myöntää rahoitusta unionin talousarviosta.

5.   Rahoitus unionin talousarviosta

Parlamentin talousarvion momentilla 402 (”Euroopan tason poliittisten puolueiden rahoitus”) on varainhoitovuonna 2015 käytettävissä yhteensä 28 350 084 euroa edellyttäen, että budjettivallan käyttäjä hyväksyy määrärahat.

Euroopan parlamentin myöntämän rahoitustuen kokonaismäärä saa olla enintään 85 prosenttia Euroopan tason poliittisen puolueen toimintatalousarviossa olevista tukikelpoisista kustannuksista. Tätä koskeva näyttövelvollisuus kuuluu asianomaiselle poliittiselle puolueelle.

Rahoitus maksetaan toiminta-avustuksena varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti. Avustuksen maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja sen käyttöön liittyvät velvollisuudet määritetään avustuspäätöksessä, jonka malli esitetään puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 2 a.

6.   Menettely ja hakemusten määräaika

6.1   Hakemusten määräaika ja toimittaminen

Hakemukset on jätettävä viimeistään 30. syyskuuta 2014. Tämän päivämäärän jälkeen jätettyjä hakemuksia ei hyväksytä.

Hakemukset on

| a) | laadittava avustushakemuslomakkeelle (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1); |
| --- | --- |

a)

laadittava avustushakemuslomakkeelle (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1);

| b) | varustettava ehdottomasti hakijan tai sen asianmukaisesti valtuuttaman henkilön allekirjoituksella; |
| --- | --- |

b)

varustettava ehdottomasti hakijan tai sen asianmukaisesti valtuuttaman henkilön allekirjoituksella;

| c) | lähetettävä kahdessa sisäkkäisessä kirjekuoressa. Molemmat kirjekuoret on suljettava. Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava ehdotuspyynnössä mainitun vastaanottavan yksikön tietojen lisäksi seuraava maininta:

  ’CALL FOR PROPOSALS –
  2015 GRANTS TO POLITICAL PARTIES AT EUROPEAN LEVEL



  NOT TO BE OPENED BY THE MAIL SERVICE OR BY ANY UNAUTHORISED PERSON’

  Jos käytetään itseliimautuvia kirjekuoria, ne on suljettava teipillä, johon tulee lähettäjän nimikirjoitus. Lähettäjän allekirjoituksena pidetään sekä tämän nimikirjoitusta että hakijana olevan tahon leimaa.
  Ulompaan kirjekuoreen on kirjoitettava lähettäjän osoite sekä seuraava vastaanottajan osoite:





  EUROPEAN PARLIAMENT |
| --- | --- |
| Mail Service |
| KAD 00D008 |
| 2929 Luxembourg |

c)

lähetettävä kahdessa sisäkkäisessä kirjekuoressa. Molemmat kirjekuoret on suljettava. Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava ehdotuspyynnössä mainitun vastaanottavan yksikön tietojen lisäksi seuraava maininta:

’CALL FOR PROPOSALS –
  2015 GRANTS TO POLITICAL PARTIES AT EUROPEAN LEVEL

NOT TO BE OPENED BY THE MAIL SERVICE OR BY ANY UNAUTHORISED PERSON’

Jos käytetään itseliimautuvia kirjekuoria, ne on suljettava teipillä, johon tulee lähettäjän nimikirjoitus. Lähettäjän allekirjoituksena pidetään sekä tämän nimikirjoitusta että hakijana olevan tahon leimaa.

Ulompaan kirjekuoreen on kirjoitettava lähettäjän osoite sekä seuraava vastaanottajan osoite:

EUROPEAN PARLIAMENT

Mail Service

KAD 00D008

2929 Luxembourg

Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava seuraava osoite:

| President of the European Parliament |
| --- |
| Attn. Mr Roger Vanhaeren, Director-General of Finance |
| SCH 05B031 |
| 2929 Luxembourg |

President of the European Parliament

Attn. Mr Roger Vanhaeren, Director-General of Finance

SCH 05B031

2929 Luxembourg

| d) | toimitettava viimeistään ehdotuspyynnössä vahvistettuna määräpäivänä joko kirjattuna postilähetyksenä, jolloin toimituspäiväksi katsotaan postileiman päiväys, tai lähettipalvelua käyttäen, jolloin toimituspäiväksi katsotaan toimeksiantokuitin päiväys. |
| --- | --- |

d)

toimitettava viimeistään ehdotuspyynnössä vahvistettuna määräpäivänä joko kirjattuna postilähetyksenä, jolloin toimituspäiväksi katsotaan postileiman päiväys, tai lähettipalvelua käyttäen, jolloin toimituspäiväksi katsotaan toimeksiantokuitin päiväys.

6.2   Suuntaa-antava menettely ja aikataulu

Euroopan tason poliittisten puolueiden avustusten myöntämiseen sovelletaan seuraavaa menettelyä ja aikataulua:

| a) | hakemukset toimitetaan Euroopan parlamenttiin (viimeistään 30. syyskuuta 2014); |
| --- | --- |

a)

hakemukset toimitetaan Euroopan parlamenttiin (viimeistään 30. syyskuuta 2014);

| b) | parlamentin asiasta vastaavat yksiköt käsittelevät ja valitsevat hakemukset; vain käsiteltäväksi hyväksyttyjen hakemusten ehdotuspyynnössä mainitut kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteet arvioidaan; |
| --- | --- |

b)

parlamentin asiasta vastaavat yksiköt käsittelevät ja valitsevat hakemukset; vain käsiteltäväksi hyväksyttyjen hakemusten ehdotuspyynnössä mainitut kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteet arvioidaan;

| c) | Euroopan parlamentin puhemiehistö päättää avustuksen myöntämisestä (periaatteessa 1. tammikuuta 2015 mennessä puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen 4 artiklan mukaisesti); |
| --- | --- |

c)

Euroopan parlamentin puhemiehistö päättää avustuksen myöntämisestä (periaatteessa 1. tammikuuta 2015 mennessä puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen 4 artiklan mukaisesti);

| d) | avustuspäätöksistä ilmoitetaan; |
| --- | --- |

d)

avustuspäätöksistä ilmoitetaan;

| e) | maksetaan 80 prosentin ennakkorahoitus (15 päivän kuluessa avustuspäätöksen tekemisestä). |
| --- | --- |

e)

maksetaan 80 prosentin ennakkorahoitus (15 päivän kuluessa avustuspäätöksen tekemisestä).

6.3   Lisätietoja

Seuraavat tekstit ovat saatavilla Euroopan parlamentin internetsivuilla:

http://www.europarl.europa.eu/tenders/invitations.htm

| a) | asetus (EY) N:o 2004/2003 |
| --- | --- |

a)

asetus (EY) N:o 2004/2003

| b) | puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös |
| --- | --- |

b)

puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös

| c) | avustushakemuslomake (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1). |
| --- | --- |

c)

avustushakemuslomake (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1).

Avustusten myöntämiseen liittyvästä ehdotuspyynnöstä voi pyytää lisätietoja seuraavasta sähköpostiosoitteesta (viestissä on mainittava julkaisuviite): fin.part.fond.pol@europarl.europa.eu

6.4   Henkilötietojen käsittely

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (13) mukaisesti rahoitushakemukseen ja sen liitteisiin sisältyviä henkilötietoja käsitellään asianmukaisesti, laillisesti ja oikeasuhteisesti hankkeen perusteltua ja nimenomaisesti määriteltyä tarkoitusta varten. Hakemuksen käsittelemiseksi ja unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi mahdollisten edunsaajien henkilötietoja voidaan käsitellä Euroopan parlamentin toimivaltaisissa yksiköissä ja elimissä ja ne voidaan siirtää sisäisen tarkastuksen yksiköille, Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle, taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimelle tai Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF).

Euroopan parlamentti voi julkaista niiden Euroopan tason poliittisen puolueen jäsenien ja edustajien nimet, jotka on mainittu rahoitushakemuksen yhteydessä, asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan b alakohdan mukaisen edustavuutta koskevan vaatimuksen täyttämiseksi. Nimet voidaan julkaista yleisölle Euroopan parlamentin asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi laaditun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (14) mukaisesti. Poliittisia puolueita kehotetaan liittämään hakemukseensa puolueen asianomaisten jäsenien tai edustajien allekirjoittama julkilausuma, jossa he antavat tietoisen suostumuksensa nimensä julkaisemiseen.

Päätökseen voi hakea muutosta Euroopan tietosuojavaltuutetulta (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  EUVL L 297, 15.11.2003, s. 1.

(2)  EUVL C 155, 12.6.2004, s. 1.

(3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1,

(4)  EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1.

(5)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(6)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(7)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(8)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(9)  Mukaan luettuna luettelot 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista edustajista.

(10)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(11)  Vaihtoehtoisesti kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(12)  Paitsi jos Euroopan tason poliittinen puolue on perustettu kuluvan vuoden aikana.

(13)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

(14)  EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/41

---

Ehdotuspyyntö IX-2015/02 – Avustukset Euroopan tason poliittisille säätiöille

(2014/C 185/09)

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaan Euroopan tason poliittiset puolueet myötävaikuttavat eurooppalaisen poliittisen tietoisuuden muodostumiseen ja unionin kansalaisten tahdon ilmaisemiseen. Lisäksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 224 artiklassa määrätään, että Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäädäntömenettelyä noudattaen annettavilla asetuksilla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja Euroopan tasolla toimivia poliittisia puolueita ja erityisesti niiden rahoitusta koskevat säännöt.

Asetuksessa (EY) N:o 2004/2003, sellaisena kuin sitä tarkistettiin vuonna 2007, tunnustetaan Euroopan tason poliittisten säätiöiden merkitys: Euroopan tason poliittisiin puolueisiin yhteydessä olevina organisaatioina ne ”voivat toimintansa kautta tukea Euroopan tason poliittisten puolueiden tavoitteita esimerkiksi osallistumalla keskusteluun Euroopan julkisesta politiikasta ja integraatiosta; ne voivat myös antaa vauhtia uusille ideoille, analyyseille ja poliittisille vaihtoehdoille”. Asetuksessa säädetään erityisesti vuosittaisesta toiminta-avustuksesta, jonka Euroopan parlamentti myöntää hakemuksesta sellaisille poliittisille säätiöille, jotka täyttävät asetuksessa vahvistetut edellytykset.

Parlamentti julkaisee näin ollen ehdotuspyynnön Euroopan tason poliittisille säätiöille tarkoitettujen avustusten myöntämiseksi.

1.   Perussäädökset

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2004/2003 (1), annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, Euroopan tason poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevista säännöistä (jäljempänä ”asetus (EY) N:o 2004/2003”).

Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös (2), tehty 29 päivänä maaliskuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2004/2003 soveltamissääntöjen vahvistamisesta (jäljempänä ”puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös”).

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3), annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (jäljempänä ”varainhoitoasetus”).

Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 (4), annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (jäljempänä ”soveltamissäännöt”).

2.   Tavoite

Puhemiehistön tekemän päätöksen 2 artiklan mukaisesti: ”Euroopan parlamentti julkaisee vuosittain sen vuoden ensimmäisellä puoliskolla, joka edeltää vuotta, jolle avustusta haetaan, ehdotuspyynnön puolueille ja säätiöille tarkoitettujen avustusten myöntämiseksi.”

Tämä ehdotuspyyntö koskee avustushakemuksia, jotka liittyvät varainhoitovuoteen 2015 ja kattavat toimintajakson 1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015. Avustuksen tarkoituksena on edunsaajan vuotuisen toimintaohjelman tukeminen.

3.   Käsiteltäväksi ottaminen

Käsiteltäväksi otetaan ainoastaan hakemukset, jotka on laadittu kirjallisesti puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 olevalle avustushakemuslomakkeelle ja jotka on toimitettu Euroopan parlamentin puhemiehelle määräaikaan mennessä.

4.   Perusteet ja hakemukseen liitettävät asiakirjat

4.1   Kelpoisuusperusteet

Voidakseen saada avustusta Euroopan tason poliittisen säätiön on täytettävä asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 2 kohdassa säädetyt ehdot:

| a) | se on yhteydessä johonkin Euroopan tason poliittiseen puolueeseen, joka on tunnustettu tämän asetuksen mukaisesti ja joka vahvistaa asian; |
| --- | --- |

a)

se on yhteydessä johonkin Euroopan tason poliittiseen puolueeseen, joka on tunnustettu tämän asetuksen mukaisesti ja joka vahvistaa asian;

| b) | sillä on oikeushenkilöllisyys jäsenvaltiossa, jossa sen kotipaikka sijaitsee. Säätiön oikeushenkilöllisyys on erillinen siihen yhteydessä olevan Euroopan tason poliittisen puolueen oikeushenkilöllisyydestä; |
| --- | --- |

b)

sillä on oikeushenkilöllisyys jäsenvaltiossa, jossa sen kotipaikka sijaitsee. Säätiön oikeushenkilöllisyys on erillinen siihen yhteydessä olevan Euroopan tason poliittisen puolueen oikeushenkilöllisyydestä;

| c) | se kunnioittaa toimintaohjelmassaan ja toiminnassaan Euroopan unionin perusperiaatteita eli vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatetta; |
| --- | --- |

c)

se kunnioittaa toimintaohjelmassaan ja toiminnassaan Euroopan unionin perusperiaatteita eli vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatetta;

| d) | se ei edistä voitontavoittelua; |
| --- | --- |

d)

se ei edistä voitontavoittelua;

| e) | sen hallintoelimen koostumus on maantieteellisesti tasapainoinen. |
| --- | --- |

e)

sen hallintoelimen koostumus on maantieteellisesti tasapainoinen.

Lisäksi sen on täytettävä asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 3 kohdassa säädetyt ehdot: ”Tämän asetuksen mukaisesti kunkin Euroopan tason poliittisen puolueen ja säätiön tehtävänä on määritellä suhdettaan koskevat erityissäännöt kansallisen lainsäädännön mukaisesti; tähän sisältyy toisaalta Euroopan tason poliittisen säätiön ja toisaalta Euroopan tason poliittisen puolueen, johon säätiö on yhteydessä, päivittäisen hallinnon ja hallintorakenteiden pitäminen riittävän erillään.”

4.2   Poissulkemisperusteet

Hakijoiden on myös todistettava, ettei niitä koske mikään varainhoitoasetuksen 106 artiklan 1 kohdassa ja 107 artiklassa esitetyistä tilanteista.

4.3   Valintaperusteet

Hakijoiden on osoitettava, että niillä on tarvittavat oikeudelliset ja taloudelliset edellytykset toteuttaa rahoitushakemuksen kohteena oleva toimintaohjelma sekä tarvittavat tekniset ja hallinnolliset valmiudet saattaa avustettava toimintaohjelma asianmukaisesti päätökseen.

4.4   Sopimuksentekoperusteet

Varainhoitovuonna 2015 käytettävissä olevat määrärahat jaetaan asetuksen (EY) N:o 2004/2003 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti niiden Euroopan tason poliittisten säätiöiden kesken, jotka ovat saaneet myönteisen päätöksen rahoitusta koskevan hakemuksensa kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteista, seuraavasti:

| a) | 15 prosenttia määrärahoista jaetaan tasaosuuksina; |
| --- | --- |

a)

15 prosenttia määrärahoista jaetaan tasaosuuksina;

| b) | 85 prosenttia määrärahoista jaetaan edustajien määrän mukaisessa suhteessa sellaisille Euroopan tason poliittisiin puolueisiin yhteydessä oleville säätiöille, joilla on edustajia Euroopan parlamentissa. |
| --- | --- |

b)

85 prosenttia määrärahoista jaetaan edustajien määrän mukaisessa suhteessa sellaisille Euroopan tason poliittisiin puolueisiin yhteydessä oleville säätiöille, joilla on edustajia Euroopan parlamentissa.

4.5   Toimitettavat asiakirjat

Edellä mainittujen perusteiden arviointia varten hakijoiden on ehdottomasti toimitettava seuraavat asiakirjat:

| a) | alkuperäinen saatekirje, jossa esitetään haettavan avustuksen määrä; |
| --- | --- |

a)

alkuperäinen saatekirje, jossa esitetään haettavan avustuksen määrä;

| b) | puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 oleva hakemuslomake asianmukaisesti täytettynä ja allekirjoitettuna (mukaan lukien kunnian ja omantunnon kautta annettu kirjallinen vakuutus); |
| --- | --- |

b)

puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 1 oleva hakemuslomake asianmukaisesti täytettynä ja allekirjoitettuna (mukaan lukien kunnian ja omantunnon kautta annettu kirjallinen vakuutus);

| c) | poliittisen säätiön perussääntö (5); |
| --- | --- |

c)

poliittisen säätiön perussääntö (5);

| d) | virallinen rekisteröintitodistus (6); |
| --- | --- |

d)

virallinen rekisteröintitodistus (6);

| e) | tuore näyttö poliittisen säätiön olemassaolosta; |
| --- | --- |

e)

tuore näyttö poliittisen säätiön olemassaolosta;

| f) | luettelo säätiön johtohenkilöistä / hallituksen jäsenistä (suku- ja etunimet, kansalaisuus sekä tehtävänimike tai toimenkuva poliittisessa säätiössä); |
| --- | --- |

f)

luettelo säätiön johtohenkilöistä / hallituksen jäsenistä (suku- ja etunimet, kansalaisuus sekä tehtävänimike tai toimenkuva poliittisessa säätiössä);

| g) | poliittisen säätiön poliittinen toimintaohjelma (7); |
| --- | --- |

g)

poliittisen säätiön poliittinen toimintaohjelma (7);

| h) | ulkopuolisen tilintarkastuselimen varmentama tilinpäätös vuodelta 2013 (8); |
| --- | --- |

h)

ulkopuolisen tilintarkastuselimen varmentama tilinpäätös vuodelta 2013 (8);

| i) | toimintajakson (1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015) alustava toimintatalousarvio, josta käyvät ilmi menot, joihin voidaan myöntää rahoitusta unionin talousarviosta; |
| --- | --- |

i)

toimintajakson (1. tammikuuta 2015–31. joulukuuta 2015) alustava toimintatalousarvio, josta käyvät ilmi menot, joihin voidaan myöntää rahoitusta unionin talousarviosta;

| j) | kuvaus vuotuisesta toimintaohjelmasta; |
| --- | --- |

j)

kuvaus vuotuisesta toimintaohjelmasta;

| k) | asiakirjat, joista käy ilmi, että poliittinen säätiö täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 3 kohdassa vahvistetut ehdot. |
| --- | --- |

k)

asiakirjat, joista käy ilmi, että poliittinen säätiö täyttää asetuksen (EY) N:o 2004/2003 3 artiklan 3 kohdassa vahvistetut ehdot.

5.   Rahoitus Eu:n talousarviosta

Parlamentin talousarvion momentilla 403 (”Euroopan tason poliittisten säätiöiden rahoitus”) on varainhoitovuonna 2015 käytettävissä yhteensä 13 668 000 euroa edellyttäen, että budjettivallan käyttäjä hyväksyy määrärahat.

Euroopan parlamentin myöntämän rahoitustuen kokonaismäärä saa olla enintään 85 prosenttia Euroopan tason poliittisen säätiön toimintatalousarviossa olevista tukikelpoisista kustannuksista. Tätä koskeva näyttövelvollisuus kuuluu asianomaiselle poliittiselle säätiölle.

Rahoitus maksetaan toiminta-avustuksena varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti. Avustuksen maksamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja sen käyttöön liittyvät velvollisuudet määritetään avustuspäätöksessä, jonka malli esitetään puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liitteessä 2 b.

6.   Menettely ja hakemusten määräaika

6.1   Hakemusten määräaika ja toimittaminen

Hakemukset on jätettävä viimeistään 30. syyskuuta 2014. Tämän päivämäärän jälkeen jätettyjä hakemuksia ei hyväksytä.

Hakemukset on

| a) | laadittava avustushakemuslomakkeelle (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1); |
| --- | --- |

a)

laadittava avustushakemuslomakkeelle (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1);

| b) | varustettava ehdottomasti hakijan tai sen asianmukaisesti valtuuttaman henkilön allekirjoituksella; |
| --- | --- |

b)

varustettava ehdottomasti hakijan tai sen asianmukaisesti valtuuttaman henkilön allekirjoituksella;

| c) | lähetettävä kahdessa sisäkkäisessä kirjekuoressa. Molemmat kirjekuoret on suljettava. Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava ehdotuspyynnössä mainitun vastaanottavan yksikön tietojen lisäksi seuraava maininta:

  ”CALL FOR PROPOSALS – 2015 GRANTS TO POLITICAL FOUNDATIONS AT EUROPEAN LEVEL



  NOT TO BE OPENED BY THE POSTAL SERVICE OR BY ANY UNAUTHORISED PERSON”

  Jos käytetään itseliimautuvia kirjekuoria, ne on suljettava teipillä, johon tulee lähettäjän nimikirjoitus. Lähettäjän allekirjoituksena pidetään sekä tämän nimikirjoitusta että hakijana olevan tahon leimaa.
  Ulompaan kirjekuoreen on kirjoitettava lähettäjän osoite sekä seuraava vastaanottajan osoite:





  EUROPEAN PARLIAMENT |
| --- | --- |
| Mail Service |
| KAD 00D008 |
| 2929 Luxembourg |

c)

lähetettävä kahdessa sisäkkäisessä kirjekuoressa. Molemmat kirjekuoret on suljettava. Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava ehdotuspyynnössä mainitun vastaanottavan yksikön tietojen lisäksi seuraava maininta:

”CALL FOR PROPOSALS – 2015 GRANTS TO POLITICAL FOUNDATIONS AT EUROPEAN LEVEL

NOT TO BE OPENED BY THE POSTAL SERVICE OR BY ANY UNAUTHORISED PERSON”

Jos käytetään itseliimautuvia kirjekuoria, ne on suljettava teipillä, johon tulee lähettäjän nimikirjoitus. Lähettäjän allekirjoituksena pidetään sekä tämän nimikirjoitusta että hakijana olevan tahon leimaa.

Ulompaan kirjekuoreen on kirjoitettava lähettäjän osoite sekä seuraava vastaanottajan osoite:

EUROPEAN PARLIAMENT

Mail Service

KAD 00D008

2929 Luxembourg

Sisempään kirjekuoreen on kirjoitettava seuraava osoite:

| President of the European Parliament |
| --- |
| Attn. Mr Roger Vanhaeren, Director-General of Finance |
| SCH 05B031 |
| 2929 Luxembourg |

President of the European Parliament

Attn. Mr Roger Vanhaeren, Director-General of Finance

SCH 05B031

2929 Luxembourg

| d) | toimitettava viimeistään ehdotuspyynnössä vahvistettuna määräpäivänä joko kirjattuna postilähetyksenä, jolloin toimituspäiväksi katsotaan postileiman päiväys, tai lähettipalvelua käyttäen, jolloin toimituspäiväksi katsotaan toimeksiantokuitin päiväys. |
| --- | --- |

d)

toimitettava viimeistään ehdotuspyynnössä vahvistettuna määräpäivänä joko kirjattuna postilähetyksenä, jolloin toimituspäiväksi katsotaan postileiman päiväys, tai lähettipalvelua käyttäen, jolloin toimituspäiväksi katsotaan toimeksiantokuitin päiväys.

6.2   Suuntaa-antava menettely ja aikataulu

Euroopan tason poliittisten säätiöiden avustusten myöntämiseen sovelletaan seuraavaa menettelyä ja aikataulua:

| a) | hakemukset toimitetaan Euroopan parlamenttiin (viimeistään 30. syyskuuta 2014); |
| --- | --- |

a)

hakemukset toimitetaan Euroopan parlamenttiin (viimeistään 30. syyskuuta 2014);

| b) | parlamentin asiasta vastaavat yksiköt käsittelevät ja valitsevat hakemukset; vain käsiteltäväksi hyväksyttyjen hakemusten ehdotuspyynnössä mainitut kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteet arvioidaan; |
| --- | --- |

b)

parlamentin asiasta vastaavat yksiköt käsittelevät ja valitsevat hakemukset; vain käsiteltäväksi hyväksyttyjen hakemusten ehdotuspyynnössä mainitut kelpoisuus-, poissulkemis- ja valintaperusteet arvioidaan;

| c) | Euroopan parlamentin puhemiehistö päättää avustuksen myöntämisestä (periaatteessa 1. tammikuuta 2015 mennessä puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen 4 artiklan mukaisesti) ja tiedottaa siitä hakijoille; |
| --- | --- |

c)

Euroopan parlamentin puhemiehistö päättää avustuksen myöntämisestä (periaatteessa 1. tammikuuta 2015 mennessä puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen 4 artiklan mukaisesti) ja tiedottaa siitä hakijoille;

| d) | avustuspäätöksistä ilmoitetaan; |
| --- | --- |

d)

avustuspäätöksistä ilmoitetaan;

| e) | maksetaan 80 prosentin ennakkorahoitus (15 päivän kuluessa avustuspäätöksen tekemisestä). |
| --- | --- |

e)

maksetaan 80 prosentin ennakkorahoitus (15 päivän kuluessa avustuspäätöksen tekemisestä).

6.3   Lisätietoja

Seuraavat tekstit ovat saatavilla Euroopan parlamentin internetsivuilla:

http://www.europarl.europa.eu/tenders/invitations.htm

| a) | asetus (EY) N:o 2003/2004; |
| --- | --- |

a)

asetus (EY) N:o 2003/2004;

| b) | puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös; |
| --- | --- |

b)

puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemä päätös;

| c) | avustushakemuslomake (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1). |
| --- | --- |

c)

avustushakemuslomake (puhemiehistön 29. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen liite 1).

Avustusten myöntämiseen liittyvää ehdotuspyyntöä koskevat kysymykset lähetetään jäljempänä olevaan sähköpostiosoitteeseen. Viestissä on mainittava julkaisuviite. fin.part.fond.pol@europarl.europa.eu

6.4   Henkilötietojen käsittely

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (9) mukaisesti rahoitushakemukseen ja sen liitteisiin sisältyviä henkilötietoja käsitellään asianmukaisesti, laillisesti ja oikeasuhtaisesti hankkeen perusteltua ja nimenomaisesti määriteltyä tarkoitusta varten. Hakemuksen käsittelemiseksi ja unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi mahdollisten edunsaajien henkilötietoja voidaan käsitellä Euroopan parlamentin toimivaltaisissa yksiköissä ja elimissä, ja ne voidaan siirtää sisäisen tarkastuksen yksiköille, Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle, taloudellisten väärinkäytösten tutkintaelimelle tai Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF).

Päätökseen voi hakea muutosta Euroopan tietosuojavaltuutetulta (edps@edps.europa.eu).

---

(1)  EUVL L 297, 15.11.2003, s. 1.

(2)  EUVL C 155, 12.6.2004, s. 1.

(3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

(4)  EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1.

(5)  Vaihtoehtoisesti ilmoitus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(6)  Vaihtoehtoisesti ilmoitus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(7)  Vaihtoehtoisesti ilmoitus siitä, että aiemmin toimitettuihin asiakirjoihin ei ole tullut muutoksia.

(8)  Paitsi jos säätiö on perustettu kuluvan vuoden aikana.

(9)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

---

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/45 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/45

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia M.7209 – Faurecia / Magneti Marelli / JV)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/C 185/10)

| 1. | Euroopan komissio vastaanotti 10. kesäkuuta 2014 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla viime kädessä ranskalaisen yrityksen Peugeot SA (PSA Peugeot Citroen -konsernin emoyhtiö, PSA) määräysvallassa oleva ranskalainen yritys Faurecia SA (Faurecia) ja italialaisen yrityksen FIAT SpA (FIAT-konsernin emoyhtiö, FIAT) määräysvallassa oleva italialainen yritys Magneti Marelli SpA (Magneti Marelli) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan ranskalaisessa yhteisyrityksessä (JV) ostamalla äskettäin perustetun yhteisyrityksen osakkeita. |
| --- | --- |

1.

Euroopan komissio vastaanotti 10. kesäkuuta 2014 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla viime kädessä ranskalaisen yrityksen Peugeot SA (PSA Peugeot Citroen -konsernin emoyhtiö, PSA) määräysvallassa oleva ranskalainen yritys Faurecia SA (Faurecia) ja italialaisen yrityksen FIAT SpA (FIAT-konsernin emoyhtiö, FIAT) määräysvallassa oleva italialainen yritys Magneti Marelli SpA (Magneti Marelli) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan ranskalaisessa yhteisyrityksessä (JV) ostamalla äskettäin perustetun yhteisyrityksen osakkeita.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:
  —   Faurecia: ajoneuvotarvikkeiden, kuten ajoneuvojen istuinten, sisustuselementtien, ulkoisten osien ja päästöjä rajoittavan tekniikan valmistus ja toimitus
  —   PSA: ajoneuvoalan tuotteiden ja palveluiden tarjonta
  —   Magneti Marelli: ajoneuvojen korkean teknologian komponenttien ja järjestelmien, kuten ajoneuvojen valojen, voimansiirtolaitteiden, elektronisten järjestelmien, jousitusjärjestelmien ja iskunvaimentimien, pakokaasujärjestelmien, muovisten komponenttien ja moduulien, huolto-osien ja -palveluiden sekä moottoriurheilutuotteiden valmistus ja toimitus
  —   FIAT: ajoneuvoalan tuotteiden ja palveluiden tarjonta. |
| --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—   Faurecia: ajoneuvotarvikkeiden, kuten ajoneuvojen istuinten, sisustuselementtien, ulkoisten osien ja päästöjä rajoittavan tekniikan valmistus ja toimitus

—   PSA: ajoneuvoalan tuotteiden ja palveluiden tarjonta

—   Magneti Marelli: ajoneuvojen korkean teknologian komponenttien ja järjestelmien, kuten ajoneuvojen valojen, voimansiirtolaitteiden, elektronisten järjestelmien, jousitusjärjestelmien ja iskunvaimentimien, pakokaasujärjestelmien, muovisten komponenttien ja moduulien, huolto-osien ja -palveluiden sekä moottoriurheilutuotteiden valmistus ja toimitus

—   FIAT: ajoneuvoalan tuotteiden ja palveluiden tarjonta.

| 3. | Euroopan komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla (2). |
| --- | --- |

3.

Euroopan komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla (2).

| 4. | Euroopan komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava Euroopan komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää Euroopan komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.7209 – Faurecia / Magneti Marelli / JV seuraavaan osoitteeseen:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Euroopan komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava Euroopan komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää Euroopan komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä COMP/M.7209 – Faurecia / Magneti Marelli / JV seuraavaan osoitteeseen:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”sulautuma-asetus”).

(2)  EUVL C 366, 14.12.2013, s. 5.

---

| 17.6.2014 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 185/46 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2014

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 185/46

---

Ennakkoilmoitus yrityskeskittymästä

(Asia M.7294 – Carlyle / Haier Group / Haier Biomedical and Laboratory Product)

Yksinkertaistettuun menettelyyn mahdollisesti soveltuva asia

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/C 185/11)

| 1. | Euroopan komissio vastaanotti 6. kesäkuuta 2014 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla yhdysvaltalainen yritys Carlyle Group L.P. (Carlyle) ja kiinalainen yritys Haier Group Corporation (Haier Group) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan kiinalaisessa yrityksessä Haier Biomedical and Laboratory Products Co., Ltd (HBML), joka on tällä hetkellä Haier Groupin yksinomaisessa määräysvallassa. |
| --- | --- |

1.

Euroopan komissio vastaanotti 6. kesäkuuta 2014 neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla yhdysvaltalainen yritys Carlyle Group L.P. (Carlyle) ja kiinalainen yritys Haier Group Corporation (Haier Group) hankkivat sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisen määräysvallan kiinalaisessa yrityksessä Haier Biomedical and Laboratory Products Co., Ltd (HBML), joka on tällä hetkellä Haier Groupin yksinomaisessa määräysvallassa.

| 2. | Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:
  —   Carlyle: vaihtoehtoisten omaisuudenhoitopalvelujen tarjonta maailmanlaajuisesti
  —   Haier Group: kulutuselektroniikan ja kodinkoneiden valmistus ja jakelu monikansallisella tasolla
  —   HBML: yleisten laboratoriolaitteiden, erityisesti lääkepakastinkaappien, lääkejääkaappien, syväjääpakastimien ja biolääketieteen alalla käytettävien huppusuojainten toimittaminen. |
| --- | --- |

2.

Kyseisten yritysten liiketoiminnan sisältö on seuraava:

—   Carlyle: vaihtoehtoisten omaisuudenhoitopalvelujen tarjonta maailmanlaajuisesti

—   Haier Group: kulutuselektroniikan ja kodinkoneiden valmistus ja jakelu monikansallisella tasolla

—   HBML: yleisten laboratoriolaitteiden, erityisesti lääkepakastinkaappien, lääkejääkaappien, syväjääpakastimien ja biolääketieteen alalla käytettävien huppusuojainten toimittaminen.

| 3. | Euroopan komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla (2). |
| --- | --- |

3.

Euroopan komissio katsoo alustavan tarkastelun perusteella, että ilmoitettu keskittymä voi kuulua sulautuma-asetuksen soveltamisalaan. Asiaa koskeva lopullinen päätös tehdään kuitenkin vasta myöhemmin. Asia soveltuu mahdollisesti käsiteltäväksi menettelyssä, joka on esitetty komission tiedonannossa yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 nojalla (2).

| 4. | Euroopan komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
  Huomautusten on oltava Euroopan komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää Euroopan komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä M.7294 – Carlyle / Haier Group / Haier Biomedical and Laboratory Product seuraavaan osoitteeseen:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Euroopan komissio pyytää kolmansia osapuolia esittämään ehdotettua toimenpidettä koskevat huomautuksensa.

Huomautusten on oltava Euroopan komissiolla 10 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisupäivästä. Huomautukset voidaan lähettää Euroopan komissiolle faksilla (+32 22964301), sähköpostitse osoitteeseen COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu tai postitse viitteellä M.7294 – Carlyle / Haier Group / Haier Biomedical and Laboratory Product seuraavaan osoitteeseen:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1 (”sulautuma-asetus”).

(2)  EUVL C 366, 14.12.2013, s. 5.

---