# Europeiska unionens L 164/2014

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 164 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | femtiosjunde årgången3 juni 2014 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 164

Svensk utgåva

Lagstiftning

femtiosjunde årgången3 juni 2014

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/63/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 2001/110/EG om honung | 1 |
| | | BESLUT |
| | * | Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU av den 15 maj 2014 om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst (
  1
  ) | 6 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/63/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 2001/110/EG om honung

1

BESLUT

*

Europaparlamentets och rådets beslut nr 585/2014/EU av den 15 maj 2014 om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst (
  1
  )

1

6

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 586/2014 av den 2 juni 2014 om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller förbudet mot fiske ovanför skyddade livsmiljöer samt minimiavståndet från kusten och minimidjupet för fiske med trålare av gangui-typ i vissa territorialvatten i Frankrike (Provence-Alpes-Côte d'Azur) | 10 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 587/2014 av den 2 juni 2014 om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller minimiavstånd från kusten och minimidjup för fiske med landvad/not i vissa territorialvatten i Frankrike (Languedoc-Roussillon och Provence-Alpes-Côte d'Azur) | 13 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 588/2014 av den 2 juni 2014 om ändring av bilagorna III och IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 vad gäller gränsvärden för apelsinolja, Phlebiopsis gigantea, gibberellinsyra, Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901, Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus, Spodoptera exigua kärnpolyedervirus, Bacillus firmus I-1582, S-abskisinsyra, L-askorbinsyra och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus i eller på vissa produkter (
  1
  ) | 16 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 589/2014 av den 2 juni 2014 om provtagnings- och analysmetoder för kontroll av halter av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa livsmedel och om upphävande av förordning (EU) nr 252/2012 (
  1
  ) | 18 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 590/2014 av den 2 juni 2014 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 41 |
| | | BESLUT |
| | | 2014/310/Gusp |
| | * | Beslut EUCAP Sahel Mali/1/2014 av kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik av den 26 maj 2014 om utnämning av chefen för Europeiska unionens GSFP-uppdrag i Mali (Eucap Sahel Mali) | 43 |
| | | 2014/311/EU |
| | * | Rådets beslut av den 26 maj 2014 utnämning av två belgiska ledamöter och en belgisk suppleant i Regionkommittén | 44 |
| | | 2014/312/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk
  [delgivet med nr C(2014) 3429]

   (
  1
  ) | 45 |
| | | 2014/313/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om ändring av besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU, 2011/383/EU, 2012/720/EU och 2012/721/EU som en anpassning till utvecklingen när det gäller klassificering av ämnen
  [delgivet med nr C(2014) 3468]

   (
  1
  ) | 74 |
| | | 2014/314/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om fastställande av kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till vattenvärmare
  [delgivet med nr C(2014) 3452]

   (
  1
  ) | 83 |

II   Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 586/2014 av den 2 juni 2014 om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller förbudet mot fiske ovanför skyddade livsmiljöer samt minimiavståndet från kusten och minimidjupet för fiske med trålare av gangui-typ i vissa territorialvatten i Frankrike (Provence-Alpes-Côte d'Azur)

10

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 587/2014 av den 2 juni 2014 om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller minimiavstånd från kusten och minimidjup för fiske med landvad/not i vissa territorialvatten i Frankrike (Languedoc-Roussillon och Provence-Alpes-Côte d'Azur)

13

*

Kommissionens förordning (EU) nr 588/2014 av den 2 juni 2014 om ändring av bilagorna III och IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 vad gäller gränsvärden för apelsinolja, Phlebiopsis gigantea, gibberellinsyra, Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901, Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus, Spodoptera exigua kärnpolyedervirus, Bacillus firmus I-1582, S-abskisinsyra, L-askorbinsyra och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus i eller på vissa produkter (
  1
  )

Phlebiopsis gigantea

Paecilomyces fumosoroseus

Spodoptera littoralis

Spodoptera exigua

Bacillus firmus

Helicoverpa armigera

1

16

*

Kommissionens förordning (EU) nr 589/2014 av den 2 juni 2014 om provtagnings- och analysmetoder för kontroll av halter av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa livsmedel och om upphävande av förordning (EU) nr 252/2012 (
  1
  )

1

18

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 590/2014 av den 2 juni 2014 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

41

BESLUT

2014/310/Gusp

*

Beslut EUCAP Sahel Mali/1/2014 av kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik av den 26 maj 2014 om utnämning av chefen för Europeiska unionens GSFP-uppdrag i Mali (Eucap Sahel Mali)

43

2014/311/EU

*

Rådets beslut av den 26 maj 2014 utnämning av två belgiska ledamöter och en belgisk suppleant i Regionkommittén

44

2014/312/EU

*

Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk
  [delgivet med nr C(2014) 3429]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 3429]

1

45

2014/313/EU

*

Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om ändring av besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU, 2011/383/EU, 2012/720/EU och 2012/721/EU som en anpassning till utvecklingen när det gäller klassificering av ämnen
  [delgivet med nr C(2014) 3468]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 3468]

1

74

2014/314/EU

*

Kommissionens beslut av den 28 maj 2014 om fastställande av kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till vattenvärmare
  [delgivet med nr C(2014) 3452]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 3452]

1

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

DIREKTIV

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/63/EU

av den 15 maj 2014

om ändring av rådets direktiv 2001/110/EG om honung

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | I rådets direktiv 2001/110/EG (3) definieras honung som det naturliga söta ämne som Apis mellifera-bin (nedan kallade bin) bereder. Honung består huvudsakligen av olika sockerarter, framför allt av fruktos och glukos samt av andra ämnen, såsom organiska syror, enzymer och fasta partiklar från insamlingen av honung. Direktiv 2001/110/EG begränsar mänskliga ingrepp som skulle kunna ändra honungens sammansättning och bevarar därigenom honungens naturliga egenskaper. I synnerhet är det enligt direktiv 2001/110/EG förbjudet att tillsätta något slags livsmedelsingredienser, inbegripet livsmedelstillsatser, till honung och att tillsätta något annat än honung. Enligt det direktivet är det också förbjudet att avlägsna någon beståndsdel specifik för honung, inbegripet pollen, utom när detta är oundvikligt för att kunna avlägsna främmande ämnen. De kraven är förenliga med Codex Alimentarius standard för honung (Codex Stan 12-1981). |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 2001/110/EG (3) definieras honung som det naturliga söta ämne som Apis mellifera-bin (nedan kallade bin) bereder. Honung består huvudsakligen av olika sockerarter, framför allt av fruktos och glukos samt av andra ämnen, såsom organiska syror, enzymer och fasta partiklar från insamlingen av honung. Direktiv 2001/110/EG begränsar mänskliga ingrepp som skulle kunna ändra honungens sammansättning och bevarar därigenom honungens naturliga egenskaper. I synnerhet är det enligt direktiv 2001/110/EG förbjudet att tillsätta något slags livsmedelsingredienser, inbegripet livsmedelstillsatser, till honung och att tillsätta något annat än honung. Enligt det direktivet är det också förbjudet att avlägsna någon beståndsdel specifik för honung, inbegripet pollen, utom när detta är oundvikligt för att kunna avlägsna främmande ämnen. De kraven är förenliga med Codex Alimentarius standard för honung (Codex Stan 12-1981).

| (2) | Pollen ingår i de kriterier för honungens sammansättning som anges i direktiv 2001/110/EG. Tillgängliga belägg, inbegripet empiriska och vetenskapliga uppgifter, bekräftar att bin ger upphov till förekomsten av pollen i honung. Pollenkornen faller ned i nektar som samlas in av bin. I bikupan omvandlar bin den insamlade nektarn, som innehåller pollenkorn, till honung. Enligt tillgängliga uppgifter kan ytterligare pollen i honungen komma från pollen på binas hår, från pollen i luften inne i bikupan och från pollen som packas av bin i celler som oavsiktligt öppnas då livsmedelsföretagaren utvinner honung. Pollen kan därför sägas komma in i bikupan till följd av bins aktivitet och förekommer naturligt i honung oavsett om livsmedelsföretagaren utvinner den honungen eller inte. Dessutom är avsiktligt tillsättande av pollen av livsmedelsföretagare till honung förbjudet enligt direktiv 2001/110/EG. |
| --- | --- |

(2)

Pollen ingår i de kriterier för honungens sammansättning som anges i direktiv 2001/110/EG. Tillgängliga belägg, inbegripet empiriska och vetenskapliga uppgifter, bekräftar att bin ger upphov till förekomsten av pollen i honung. Pollenkornen faller ned i nektar som samlas in av bin. I bikupan omvandlar bin den insamlade nektarn, som innehåller pollenkorn, till honung. Enligt tillgängliga uppgifter kan ytterligare pollen i honungen komma från pollen på binas hår, från pollen i luften inne i bikupan och från pollen som packas av bin i celler som oavsiktligt öppnas då livsmedelsföretagaren utvinner honung. Pollen kan därför sägas komma in i bikupan till följd av bins aktivitet och förekommer naturligt i honung oavsett om livsmedelsföretagaren utvinner den honungen eller inte. Dessutom är avsiktligt tillsättande av pollen av livsmedelsföretagare till honung förbjudet enligt direktiv 2001/110/EG.

| (3) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (4) definieras ingrediens som varje ämne som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form. Den definitionen innebär att ämnet ska användas avsiktligen vid tillverkning eller beredning av livsmedel. Med beaktande av honungens naturliga karaktär, särskilt det naturliga ursprunget för beståndsdelar som är specifika för honung, bör pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte betraktas som en ingrediens i honung i den mening som avses i förordning (EU) nr 1169/2011. |
| --- | --- |

(3)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (4) definieras ingrediens som varje ämne som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form. Den definitionen innebär att ämnet ska användas avsiktligen vid tillverkning eller beredning av livsmedel. Med beaktande av honungens naturliga karaktär, särskilt det naturliga ursprunget för beståndsdelar som är specifika för honung, bör pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte betraktas som en ingrediens i honung i den mening som avses i förordning (EU) nr 1169/2011.

| (4) | Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 (5) på honung som innehåller genetiskt modifierat pollen, eftersom sådan honung utgör livsmedel som har framställts av genetiskt modifierade organismer, i den mening som avses i den förordningen. I mål C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok m.fl. mot Freistaat Bayern, fastställde Europeiska unionens domstol att det avgörande tillämpningskriteriet för förordning (EG) nr 1829/2003, vilket framgår av skäl 16 i den förordningen, är huruvida material som härstammar från det genetiskt modifierade utgångsmaterialet finns i livsmedlet. Honung som innehåller genetiskt modifierat pollen bör därför anses vara ett livsmedel som (delvis) har framställts av genetiskt modifierade organismer i den mening som avses i artikel 3.1 c i förordning (EG) nr 1829/2003. Bestämmelsen att pollen inte är en ingrediens i honung påverkar därför inte domstolens slutsats i mål C-442/09 att honung som innehåller genetiskt modifierat pollen omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003, särskilt med avseende på kraven i den förordningen om godkännande före utsläppande på marknaden, övervakning och, där så är tillämpligt, märkning. |
| --- | --- |

(4)

Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 (5) på honung som innehåller genetiskt modifierat pollen, eftersom sådan honung utgör livsmedel som har framställts av genetiskt modifierade organismer, i den mening som avses i den förordningen. I mål C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok m.fl. mot Freistaat Bayern, fastställde Europeiska unionens domstol att det avgörande tillämpningskriteriet för förordning (EG) nr 1829/2003, vilket framgår av skäl 16 i den förordningen, är huruvida material som härstammar från det genetiskt modifierade utgångsmaterialet finns i livsmedlet. Honung som innehåller genetiskt modifierat pollen bör därför anses vara ett livsmedel som (delvis) har framställts av genetiskt modifierade organismer i den mening som avses i artikel 3.1 c i förordning (EG) nr 1829/2003. Bestämmelsen att pollen inte är en ingrediens i honung påverkar därför inte domstolens slutsats i mål C-442/09 att honung som innehåller genetiskt modifierat pollen omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003, särskilt med avseende på kraven i den förordningen om godkännande före utsläppande på marknaden, övervakning och, där så är tillämpligt, märkning.

| (5) | Enligt märkningskraven i förordning (EG) nr 1829/2003 är det inte nödvändigt att ange förekomsten av genetiskt modifierat pollen i honung på honungens etikett om följande villkor är uppfyllda: detta pollen överskrider inte 0,9 % av honungen och dess förekomst i honungen är oavsiktlig eller tekniskt oundviklig. Det bör hållas i åtanke att det i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG (7) föreskrivs att medlemsstaterna får vidta lämpliga åtgärder för att förhindra den oavsiktliga förekomsten av genetiskt modifierade organismer i honung. |
| --- | --- |

(5)

Enligt märkningskraven i förordning (EG) nr 1829/2003 är det inte nödvändigt att ange förekomsten av genetiskt modifierat pollen i honung på honungens etikett om följande villkor är uppfyllda: detta pollen överskrider inte 0,9 % av honungen och dess förekomst i honungen är oavsiktlig eller tekniskt oundviklig. Det bör hållas i åtanke att det i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG (7) föreskrivs att medlemsstaterna får vidta lämpliga åtgärder för att förhindra den oavsiktliga förekomsten av genetiskt modifierade organismer i honung.

| (6) | Enligt direktiv 2001/110/EG får, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, den obligatoriska uppgiften om ursprungsland ersättas med ett av följande: blandning av EG-honung, blandning av icke-EG-honung, blandning av EG-honung och icke-EG-honung. Efter Lissabonfördragets ikraftträdande ersattes och efterträddes Europeiska gemenskapen av Europeiska unionen. Det är därför lämpligt att klargöra de aktuella märkningskraven genom att ersätta hänvisningen till EG med en hänvisning till EU. |
| --- | --- |

(6)

Enligt direktiv 2001/110/EG får, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, den obligatoriska uppgiften om ursprungsland ersättas med ett av följande: blandning av EG-honung, blandning av icke-EG-honung, blandning av EG-honung och icke-EG-honung. Efter Lissabonfördragets ikraftträdande ersattes och efterträddes Europeiska gemenskapen av Europeiska unionen. Det är därför lämpligt att klargöra de aktuella märkningskraven genom att ersätta hänvisningen till EG med en hänvisning till EU.

| (7) | I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa bestämmelser i det direktivet, särskilt befogenheter att anta de åtgärder som krävs för att genomföra bestämmelserna i fråga om anpassningen till den tekniska utvecklingen och för att anpassa direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen dessutom befogenhet att anta metoder som medger kontroll av honungens överensstämmelse med det direktivet. Det är nödvändigt att se över omfattningen av den befogenheten. |
| --- | --- |

(7)

I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa bestämmelser i det direktivet, särskilt befogenheter att anta de åtgärder som krävs för att genomföra bestämmelserna i fråga om anpassningen till den tekniska utvecklingen och för att anpassa direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen dessutom befogenhet att anta metoder som medger kontroll av honungens överensstämmelse med det direktivet. Det är nödvändigt att se över omfattningen av den befogenheten.

| (8) | I syfte att säkerställa god affärssed, skydda konsumenternas intressen och möjliggöra fastställande av relevanta metoder för analys, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen så att den kan föreskriva kvantitativa parametrar för kriteriet huvudsakligen avseende honungens ursprung från blommor eller växter och det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

(8)

I syfte att säkerställa god affärssed, skydda konsumenternas intressen och möjliggöra fastställande av relevanta metoder för analys, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen så att den kan föreskriva kvantitativa parametrar för kriteriet huvudsakligen avseende honungens ursprung från blommor eller växter och det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

| (9) | Efter antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (8), som gäller alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel och foder på unionsnivå och på nationell nivå, ska unionens allmänna bestämmelser om livsmedel tillämpas direkt på de produkter som omfattas av direktiv 2001/110/EG. Det är därför inte längre nödvändigt att kommissionen har befogenhet att anpassa bestämmelserna i det direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. De bestämmelser som tilldelar sådan befogenhet bör därför utgå. |
| --- | --- |

(9)

Efter antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (8), som gäller alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel och foder på unionsnivå och på nationell nivå, ska unionens allmänna bestämmelser om livsmedel tillämpas direkt på de produkter som omfattas av direktiv 2001/110/EG. Det är därför inte längre nödvändigt att kommissionen har befogenhet att anpassa bestämmelserna i det direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. De bestämmelser som tilldelar sådan befogenhet bör därför utgå.

| (10) | Till följd av antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9) är det lämpligt att anpassa relevanta bestämmelser i direktiv 2001/110/EG till den förordningen. |
| --- | --- |

(10)

Till följd av antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9) är det lämpligt att anpassa relevanta bestämmelser i direktiv 2001/110/EG till den förordningen.

| (11) | För att medlemsstaterna ska kunna anta de nationella lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv bör en införlivandeperiod på tolv månader fastställas. Under denna period är kraven i direktiv 2001/110/EG, förutom de ändringar som införs med detta direktiv, fortsatt tillämpliga. |
| --- | --- |

(11)

För att medlemsstaterna ska kunna anta de nationella lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv bör en införlivandeperiod på tolv månader fastställas. Under denna period är kraven i direktiv 2001/110/EG, förutom de ändringar som införs med detta direktiv, fortsatt tillämpliga.

| (12) | För att ta hänsyn till intressena hos livsmedelsföretagare som släpper ut sina produkter på marknaden eller märker dem i enlighet med de krav som tillämpas innan tillämpning av nationella bestämmelser om införlivande av direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv, är det nödvändigt att införa lämpliga övergångsbestämmelser. Det bör därför vara möjligt för produkter som redan har släppts ut på marknaden eller märkts innan de bestämmelserna började tillämpas att fortsätta saluföras till dess att lagren tömts. |
| --- | --- |

(12)

För att ta hänsyn till intressena hos livsmedelsföretagare som släpper ut sina produkter på marknaden eller märker dem i enlighet med de krav som tillämpas innan tillämpning av nationella bestämmelser om införlivande av direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv, är det nödvändigt att införa lämpliga övergångsbestämmelser. Det bör därför vara möjligt för produkter som redan har släppts ut på marknaden eller märkts innan de bestämmelserna började tillämpas att fortsätta saluföras till dess att lagren tömts.

| (13) | Direktiv 2001/110/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(13)

Direktiv 2001/110/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (14) | De ändringar som gäller delegering av befogenhet till kommissionen rör endast kommissionens befogenhet, och behöver därför inte införlivas av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(14)

De ändringar som gäller delegering av befogenhet till kommissionen rör endast kommissionens befogenhet, och behöver därför inte införlivas av medlemsstaterna.

| (15) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att föreskriva att pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte bör betraktas vara en ingrediens i honung, att klargöra de märkningskrav som gäller i de fall då honung har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland samt att se över omfattningen av befintlig befogenhet som har delegerats till kommissionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(15)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att föreskriva att pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte bör betraktas vara en ingrediens i honung, att klargöra de märkningskrav som gäller i de fall då honung har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland samt att se över omfattningen av befintlig befogenhet som har delegerats till kommissionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar

Direktiv 2001/110/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 2.4 a ska ersättas med följande:






  ”a) | Det eller de ursprungsland där honungen har skördats ska anges på etiketten.
  Trots vad som sägs i första stycket, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, får uppgiften om ursprungsländer i förekommande fall ersättas med följande:






  — | Blandning av EU-honung. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 2.4 a ska ersättas med följande:

”a)

Det eller de ursprungsland där honungen har skördats ska anges på etiketten.

Trots vad som sägs i första stycket, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, får uppgiften om ursprungsländer i förekommande fall ersättas med följande:

—

Blandning av EU-honung.

| — | Blandning av icke-EU-honung. |
| --- | --- |

—

Blandning av icke-EU-honung.

| — | Blandning av EU- och icke-EU-honung.” |
| --- | --- |

—

Blandning av EU- och icke-EU-honung.”

| 2. | I artikel 2 ska följande punkt läggas till:






  ”5. | Pollen, en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, ska inte betraktas som en ingrediens i den mening som avses i artikel 2.2 f i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (10) i de produkter som definieras i bilaga I till detta direktiv. |
| --- | --- | --- |

2.

I artikel 2 ska följande punkt läggas till:

”5.

Pollen, en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, ska inte betraktas som en ingrediens i den mening som avses i artikel 2.2 f i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (10) i de produkter som definieras i bilaga I till detta direktiv.

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).”"

| 3. | Artikel 4 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 4
  1.   Vid tillämpningen av artikel 9 andra stycket i detta direktiv, får kommissionen, med beaktande av internationella standarder och den tekniska utvecklingen, genom genomförandeakter som överensstämmer med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (11), fastställa analysmetoder för att kontrollera om honungen följer bestämmelserna i detta direktiv. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 7.2 i detta direktiv. Till dess att sådana metoder har antagits ska medlemsstaterna alltid när så är möjligt använda internationellt godkända validerade analysmetoder, såsom de analysmetoder som godkänts av Codex Alimentarius, för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs.
  2.   För att säkerställa god affärssed och skydda konsumenternas intressen och göra det möjligt att fastställa relevanta analysmetoder, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 6 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa de kvantitativa parametrarna avseende följande:






  a) | Kriteriet för ’huvudsakligen’ avseende honungens ursprung från blommor eller växter som avses i artikel 2.2 b första strecksatsen. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

1.   Vid tillämpningen av artikel 9 andra stycket i detta direktiv, får kommissionen, med beaktande av internationella standarder och den tekniska utvecklingen, genom genomförandeakter som överensstämmer med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (11), fastställa analysmetoder för att kontrollera om honungen följer bestämmelserna i detta direktiv. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 7.2 i detta direktiv. Till dess att sådana metoder har antagits ska medlemsstaterna alltid när så är möjligt använda internationellt godkända validerade analysmetoder, såsom de analysmetoder som godkänts av Codex Alimentarius, för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs.

2.   För att säkerställa god affärssed och skydda konsumenternas intressen och göra det möjligt att fastställa relevanta analysmetoder, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 6 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa de kvantitativa parametrarna avseende följande:

a)

Kriteriet för ’huvudsakligen’ avseende honungens ursprung från blommor eller växter som avses i artikel 2.2 b första strecksatsen.

| b) | Det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats, som avses i punkt 2 b viii i bilaga I. |
| --- | --- |

b)

Det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats, som avses i punkt 2 b viii i bilaga I.

Kommissionen ska, i dessa delegerade akter, föreskriva lämpliga övergångsbestämmelser för produkter som släppts ut på marknaden innan de delegerade akterna började gälla.

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).”"

| 4. | Artikel 6 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 6
  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 4.2 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 23 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
  3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
  4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
  5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 4.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 6 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 4.2 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 23 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 4.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

| 5. | Artikel 7 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 7
  1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa (nedan kallad kommittén), som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (12). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (13).
  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
  Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

  (12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."


  (13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" |
| --- | --- |

5.

Artikel 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 7

1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa (nedan kallad kommittén), som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (12). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (13).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)."

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

| 6. | I bilaga II ska tredje stycket ersättas med följande:
  ”Om inte annat följer av bilaga I punkt 2 b viii får varken pollen eller någon annan beståndsdel som är specifik för honungen avlägsnas utom när detta är oundvikligt för avlägsnandet av främmande oorganiska eller organiska ämnen.” |
| --- | --- |

6.

I bilaga II ska tredje stycket ersättas med följande:

”Om inte annat följer av bilaga I punkt 2 b viii får varken pollen eller någon annan beståndsdel som är specifik för honungen avlägsnas utom när detta är oundvikligt för avlägsnandet av främmande oorganiska eller organiska ämnen.”

Artikel 2

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att uppfylla artiklarna 1.1, 1.2 och 1.6 samt 3. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 1 från och med den 24 juni 2015.

Artikel 3

Övergångsåtgärder

Produkter som släpps ut på marknaden eller märks före den 24 juni 2015 i enlighet med direktiv 2001/110/EG, får fortsätta att saluföras till dess att lagren tömts.

Artikel 4

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 5

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 11, 15.1.2013, s. 88.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

2

(3)  Rådets direktiv 2001/110/EG av den 20 december 2001 om honung (EGT L 10, 12.1.2002, s. 47).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (EUT L 268, 18.10.2003, s. 1).

5

(6)  REU 2011, s. I-07419.

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG (EGT L 106, 17.4.2001, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av regler och allmänna principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

9

---

BESLUT

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/6

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 585/2014/EU

av den 15 maj 2014

om införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 91,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 3 d i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU (3), är ett harmoniserat tillhandahållande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst en prioriterad åtgärd (nedan kallad eCall som prioriterad åtgärd) för utarbetande och användning av specifikationer och standarder. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 3 d i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU (3), är ett harmoniserat tillhandahållande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst en prioriterad åtgärd (nedan kallad eCall som prioriterad åtgärd) för utarbetande och användning av specifikationer och standarder.

| (2) | Enligt artiklarna 6 och 7 i direktiv 2010/40/EU ska kommissionen anta delegerade akter med avseende på de specifikationer som är nödvändiga för att säkerställa kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet för införande och operativ användning av intelligenta transportsystem (ITS) för de prioriterade åtgärderna. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artiklarna 6 och 7 i direktiv 2010/40/EU ska kommissionen anta delegerade akter med avseende på de specifikationer som är nödvändiga för att säkerställa kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet för införande och operativ användning av intelligenta transportsystem (ITS) för de prioriterade åtgärderna.

| (3) | I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 305/2013 (4) fastställs specifikationer för uppgradering av den larmcentralsinfrastruktur som krävs för korrekt mottagning och korrekt behandling av eCall-samtal via larmnumret 112, för att säkerställa kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet för den harmoniserade EU-omfattande eCall-tjänsten. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 305/2013 (4) fastställs specifikationer för uppgradering av den larmcentralsinfrastruktur som krävs för korrekt mottagning och korrekt behandling av eCall-samtal via larmnumret 112, för att säkerställa kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet för den harmoniserade EU-omfattande eCall-tjänsten.

| (4) | Enligt direktiv 2010/40/EU ska kommissionen senast 12 månader efter antagandet av den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013, i förekommande fall och efter att ha gjort en konsekvensanalys, inbegripet en kostnads-nyttoanalys, lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om införande av eCall som prioriterad åtgärd i enlighet med de specifikationer som anges i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013. |
| --- | --- |

(4)

Enligt direktiv 2010/40/EU ska kommissionen senast 12 månader efter antagandet av den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013, i förekommande fall och efter att ha gjort en konsekvensanalys, inbegripet en kostnads-nyttoanalys, lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 294 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om införande av eCall som prioriterad åtgärd i enlighet med de specifikationer som anges i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013.

| (5) | Genom att minska larmtjänsternas svarstid förväntas den interoperabla EU-omfattande eCall-tjänsten minska antalet dödsfall i unionen och minska skadornas allvarlighetsgrad vid trafikolyckor. Den interoperabla EU-omfattande eCall-tjänsten förväntas också medföra besparingar för samhället genom att hanteringen av incidenter förbättras och antalet trafikstockningar och följdolyckor minskar. |
| --- | --- |

(5)

Genom att minska larmtjänsternas svarstid förväntas den interoperabla EU-omfattande eCall-tjänsten minska antalet dödsfall i unionen och minska skadornas allvarlighetsgrad vid trafikolyckor. Den interoperabla EU-omfattande eCall-tjänsten förväntas också medföra besparingar för samhället genom att hanteringen av incidenter förbättras och antalet trafikstockningar och följdolyckor minskar.

| (6) | För att tjänsten ska fungera fullt ut och för att säkerställa dess kompatibilitet, interoperabilitet, kontinuitet och överensstämmelse inom hela unionen, och för att sänka kostnaderna för genomförandet i unionen som helhet, bör alla medlemsstater införa eCall som prioriterad åtgärd i enlighet med de gemensamma specifikationerna i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013. Detta bör inte påverka varje medlemsstats rätt att införa ytterligare tekniska system som krävs för att hantera andra nödsamtal. |
| --- | --- |

(6)

För att tjänsten ska fungera fullt ut och för att säkerställa dess kompatibilitet, interoperabilitet, kontinuitet och överensstämmelse inom hela unionen, och för att sänka kostnaderna för genomförandet i unionen som helhet, bör alla medlemsstater införa eCall som prioriterad åtgärd i enlighet med de gemensamma specifikationerna i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013. Detta bör inte påverka varje medlemsstats rätt att införa ytterligare tekniska system som krävs för att hantera andra nödsamtal.

| (7) | Medlemsstaterna bör se till att uppgifter som överförs via den EU-omfattande eCall-tjänsten uteslutande används för att uppnå målen för detta beslut. |
| --- | --- |

(7)

Medlemsstaterna bör se till att uppgifter som överförs via den EU-omfattande eCall-tjänsten uteslutande används för att uppnå målen för detta beslut.

| (8) | Erfarenheterna från andra system för nödsamtal har visat att manuellt aktiverade eCall-samtal kan omfatta en viss andel assistanssamtal. Medlemsstaterna bör kunna använda alla lämpliga tekniska och organisatoriska medel för att filtrera sådana assistanssamtal för att se till att bara verkliga nödsamtal hanteras av larmcentralerna för eCall. |
| --- | --- |

(8)

Erfarenheterna från andra system för nödsamtal har visat att manuellt aktiverade eCall-samtal kan omfatta en viss andel assistanssamtal. Medlemsstaterna bör kunna använda alla lämpliga tekniska och organisatoriska medel för att filtrera sådana assistanssamtal för att se till att bara verkliga nödsamtal hanteras av larmcentralerna för eCall.

| (9) | Eftersom inte alla unionsmedborgare känner till hur den EU-omfattande eCall-tjänsten fungerar, bör införandet föregås av en informationskampanj med stöd från kommissionen, för att för medborgarna förklara det nya systemets positiva effekter, funktioner och åtgärder för uppgiftsskydd. Kampanjen bör genomföras i medlemsstaterna och bör syfta till att informera användarna om hur systemet används på rätt sätt och hur falsklarm undviks. |
| --- | --- |

(9)

Eftersom inte alla unionsmedborgare känner till hur den EU-omfattande eCall-tjänsten fungerar, bör införandet föregås av en informationskampanj med stöd från kommissionen, för att för medborgarna förklara det nya systemets positiva effekter, funktioner och åtgärder för uppgiftsskydd. Kampanjen bör genomföras i medlemsstaterna och bör syfta till att informera användarna om hur systemet används på rätt sätt och hur falsklarm undviks.

| (10) | I enlighet med rekommendationerna från arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter (artikel 29-gruppen) i arbetsdokumentet om dataskydd och personlig integritet i samband med eCall-initiativet, som antogs den 26 september 2006, ska medlemsstaterna, vid införandet av larmcentralsinfrastrukturen för eCall, se till att behandlingen av personuppgifter i samband med hanteringen av eCall-samtal fullständigt följer reglerna för skydd av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (5) samt i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (6). |
| --- | --- |

(10)

I enlighet med rekommendationerna från arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter (artikel 29-gruppen) i arbetsdokumentet om dataskydd och personlig integritet i samband med eCall-initiativet, som antogs den 26 september 2006, ska medlemsstaterna, vid införandet av larmcentralsinfrastrukturen för eCall, se till att behandlingen av personuppgifter i samband med hanteringen av eCall-samtal fullständigt följer reglerna för skydd av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (5) samt i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (6).

| (11) | Eftersom eCall-samtal är nödsamtal enligt definitionen i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013 bör hanteringen av dessa samtal vara kostnadsfri för användare av den EU-omfattande eCall-tjänsten. |
| --- | --- |

(11)

Eftersom eCall-samtal är nödsamtal enligt definitionen i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013 bör hanteringen av dessa samtal vara kostnadsfri för användare av den EU-omfattande eCall-tjänsten.

| (12) | Beroende på hur varje medlemsstat organiserar hanteringen av nödsamtal, kan sådana samtal först tas emot under en myndighets ansvar eller under ansvar av en privat organisation som är erkänd av den berörda medlemsstaten. I synnerhet kan eCall-samtal hanteras olika beroende på typ av eCall-aktivering (manuell eller automatisk). |
| --- | --- |

(12)

Beroende på hur varje medlemsstat organiserar hanteringen av nödsamtal, kan sådana samtal först tas emot under en myndighets ansvar eller under ansvar av en privat organisation som är erkänd av den berörda medlemsstaten. I synnerhet kan eCall-samtal hanteras olika beroende på typ av eCall-aktivering (manuell eller automatisk).

| (13) | I enlighet med de nationella förfaranden som fastställts av den berörda nationella myndigheten kan uppgifter överföras till servicepartner, definierade som offentliga eller privata organisationer som erkänns av nationella myndigheter och som spelar en roll vad gäller hanteringen av incidenter som avser eCall (inbegripet vägoperatörer och assistanstjänster), för vilka samma bestämmelser om personlig integritet och dataskydd bör gälla som för larmcentralerna för eCall. |
| --- | --- |

(13)

I enlighet med de nationella förfaranden som fastställts av den berörda nationella myndigheten kan uppgifter överföras till servicepartner, definierade som offentliga eller privata organisationer som erkänns av nationella myndigheter och som spelar en roll vad gäller hanteringen av incidenter som avser eCall (inbegripet vägoperatörer och assistanstjänster), för vilka samma bestämmelser om personlig integritet och dataskydd bör gälla som för larmcentralerna för eCall.

| (14) | Eftersom målen för detta beslut, nämligen att säkerställa ett samordnat och enhetligt införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst och garantera att tjänsten fungerar fullt ut samt dess kompatibilitet, interoperabilitet, kontinuitet och överensstämmelse i hela Europa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och/eller den privata sektorn utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(14)

Eftersom målen för detta beslut, nämligen att säkerställa ett samordnat och enhetligt införande av en interoperabel EU-omfattande eCall-tjänst och garantera att tjänsten fungerar fullt ut samt dess kompatibilitet, interoperabilitet, kontinuitet och överensstämmelse i hela Europa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och/eller den privata sektorn utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Medlemsstaterna ska, senast sex månader före tillämpningsdagen för Europaparlamentets och rådets förordning om typgodkännandekrav för montering av fordonsbaserade eCall-system och om ändring av direktiv 2007/46/EG, och i alla händelser senast den 1 oktober 2017, på sitt territorium införa den larmcentralsinfrastruktur för eCall som är nödvändig för att kunna ta emot och hantera eCall-samtal på ett korrekt sätt, om nödvändigt rensade på icke-nödsamtal, i enlighet med specifikationerna i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013, för att säkerställa att den interoperabla EU-omfattande eCall-tjänsten fungerar fullt ut samt dess kompatibilitet, interoperabilitet, kontinuitet och överensstämmelse.

2.   Punkt 1 påverkar inte varje medlemsstats rätt att organisera sina larmtjänster på det sätt som är mest kostnadseffektivt och lämpligt utifrån dess behov, inklusive möjligheten att avvisa samtal som inte är nödsamtal och som kanske inte hanteras av larmcentralerna för eCall, särskilt när det gäller manuellt aktiverade eCall-samtal.

Denna punkt och punkt 1 påverkar inte varje medlemsstats rätt att låta privata organisationer som erkänns av den handha mottagandet och hanteringen av vissa eller alla eCall-samtal i enlighet med de specifikationer som anges i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att uppgifter som överförs via eCall-tjänsten endast används för att uppnå målen för detta beslut.

Artikel 2

Medlemsstaterna ska se till att hanteringen av eCall-samtal är kostnadsfri för användare av den EU-omfattande eCall-tjänsten.

Artikel 3

Senast den 24 december 2015 ska medlemsstaterna rapportera till kommissionen om genomförandet av detta beslut. De ska i sina rapporter åtminstone ta med en förteckning över myndigheter som har anförtrotts att bedöma hur verksamheten för larmcentralerna för eCall överensstämmer med kraven i artikel 3 i den delegerade förordningen (EU) nr 305/2013, en förteckning över larmcentralerna för eCall med uppgift om deras geografiska täckning, en beskrivning av överensstämmelsetesterna och en beskrivning av protokollen för personlig integritet och dataskydd.

Artikel 4

Medlemsstaterna ska se till att eCall-samtal kan utgå från vilken plats som helst inom deras territorium om det finns minst ett allmänt trådlöst mobilkommunikationsnät.

Artikel 5

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

D. KOURKOULAS

Ordförande

---

(1)  EUT C 341, 21.11.2013, s. 47.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 8 maj 2014.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU av den 7 juli 2010 om ett ramverk för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportslag (EUT L 207, 6.8.2010, s. 1).

3

(4)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 305/2013 av den 26 november 2012 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU avseende harmoniserat tillhandahållande av interoperabelt EU-omfattande eCall (EUT L 91, 3.4.2013, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37).

6

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/10

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 586/2014

av den 2 juni 2014

om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller förbudet mot fiske ovanför skyddade livsmiljöer samt minimiavståndet från kusten och minimidjupet för fiske med trålare av ”gangui-typ” i vissa territorialvatten i Frankrike (Provence-Alpes-Côte d'Azur)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet (1), särskilt artiklarna 4.5, 13.5 och 13.10, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 förbjuds fiske med trålredskap, skrapredskap, snörpvad/ringnot, fartygsvad/not, landvad/not eller liknande redskap på sjögräsängar beväxta med i synnerhet Posidonia oceanica eller andra marina fanerogamer. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 förbjuds fiske med trålredskap, skrapredskap, snörpvad/ringnot, fartygsvad/not, landvad/not eller liknande redskap på sjögräsängar beväxta med i synnerhet Posidonia oceanica eller andra marina fanerogamer.

| (2) | Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att de villkor som anges i artikel 4.5 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att de villkor som anges i artikel 4.5 är uppfyllda.

| (3) | Enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 är det förbjudet att använda släpredskap inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än 50 m om ett sådant djup nås närmare kusten. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 är det förbjudet att använda släpredskap inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än 50 m om ett sådant djup nås närmare kusten.

| (4) | Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att de villkor som anges i artikel 13.5 och 13.9 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att de villkor som anges i artikel 13.5 och 13.9 är uppfyllda.

| (5) | Kommissionen fick den 18 maj 2011 in en begäran från Frankrike om undantag från artikel 4.1 första stycket, från artikel 13.1 första stycket och från artikel 13.2 i den förordningen när det gäller användning av trålare av ”gangui-typ” i vissa havsområden inom Frankrikes territorialvatten, ovanför sjögräsängar beväxta med Posidonia oceanica och inom 3 sjömil från kusten, oberoende av djupet. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen fick den 18 maj 2011 in en begäran från Frankrike om undantag från artikel 4.1 första stycket, från artikel 13.1 första stycket och från artikel 13.2 i den förordningen när det gäller användning av trålare av ”gangui-typ” i vissa havsområden inom Frankrikes territorialvatten, ovanför sjögräsängar beväxta med Posidonia oceanica och inom 3 sjömil från kusten, oberoende av djupet.

| (6) | Frankrike har lämnat in en uppdaterad vetenskaplig och teknisk motivering för undantaget. |
| --- | --- |

(6)

Frankrike har lämnat in en uppdaterad vetenskaplig och teknisk motivering för undantaget.

| (7) | Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) granskade under sin plenarsession den 11–15 juli 2011 Frankrikes begäran om undantag och det tillhörande förslaget till förvaltningsplan. |
| --- | --- |

(7)

Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) granskade under sin plenarsession den 11–15 juli 2011 Frankrikes begäran om undantag och det tillhörande förslaget till förvaltningsplan.

| (8) | Det undantag som Frankrike begärt uppfyller villkoren i artiklarna 4.5, 13.5 och 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(8)

Det undantag som Frankrike begärt uppfyller villkoren i artiklarna 4.5, 13.5 och 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (9) | Begäran avser fiskeverksamhet med fartyg med en totallängd på högst 12 meter och en maskinstyrka på högst 85 kW med släpnät som traditionellt dras över ängar beväxta med Posidonia, i enlighet med artikel 4.5 första stycket i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(9)

Begäran avser fiskeverksamhet med fartyg med en totallängd på högst 12 meter och en maskinstyrka på högst 85 kW med släpnät som traditionellt dras över ängar beväxta med Posidonia, i enlighet med artikel 4.5 första stycket i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (10) | Fiskeverksamheten i fråga berör ungefär 27,5 % av det område som är beväxt med sjögräsängar med Posidonia oceanica inom det område som omfattas av förvaltningsplanen och 9 % av sjögräsängarna inom Frankrikes territorialvatten, i enlighet med kraven i artikel 4.5 första stycket ii och iii i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(10)

Fiskeverksamheten i fråga berör ungefär 27,5 % av det område som är beväxt med sjögräsängar med Posidonia oceanica inom det område som omfattas av förvaltningsplanen och 9 % av sjögräsängarna inom Frankrikes territorialvatten, i enlighet med kraven i artikel 4.5 första stycket ii och iii i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (11) | Det finns särskilda geografiska begränsningar på grund av kontinentalsockelns begränsade utbredning. |
| --- | --- |

(11)

Det finns särskilda geografiska begränsningar på grund av kontinentalsockelns begränsade utbredning.

| (12) | Fisket har inte någon betydande inverkan på marin miljö. |
| --- | --- |

(12)

Fisket har inte någon betydande inverkan på marin miljö.

| (13) | Det undantag som Frankrike begärt gäller bara 36 fartyg. |
| --- | --- |

(13)

Det undantag som Frankrike begärt gäller bara 36 fartyg.

| (14) | Det fiske som utövas med trålare av ”gangui-typ” är inriktat på ett stort antal arter som upptar en ekologisk nisch. Fångstsammansättningen i detta fiske, särskilt när det gäller antalet arter som fångas, liknar inte den för något annat fiskeredskap. Därför kan fisket inte utföras med andra redskap. |
| --- | --- |

(14)

Det fiske som utövas med trålare av ”gangui-typ” är inriktat på ett stort antal arter som upptar en ekologisk nisch. Fångstsammansättningen i detta fiske, särskilt när det gäller antalet arter som fångas, liknar inte den för något annat fiskeredskap. Därför kan fisket inte utföras med andra redskap.

| (15) | Förvaltningsplanen garanterar att det inte sker några framtida ökningar av fiskeansträngningen, eftersom fisketillstånd bara kommer att ges för 36 särskilt angivna fartyg, motsvarande en total ansträngning på 1 745 kW, vilka Frankrike redan har gett tillstånd att bedriva fiske. |
| --- | --- |

(15)

Förvaltningsplanen garanterar att det inte sker några framtida ökningar av fiskeansträngningen, eftersom fisketillstånd bara kommer att ges för 36 särskilt angivna fartyg, motsvarande en total ansträngning på 1 745 kW, vilka Frankrike redan har gett tillstånd att bedriva fiske.

| (16) | Begäran gäller fartyg som bedrivit detta fiske under mer än fem år och som fiskar enligt den förvaltningsplan som antogs av Frankrike den 15 april 2014 (2), i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(16)

Begäran gäller fartyg som bedrivit detta fiske under mer än fem år och som fiskar enligt den förvaltningsplan som antogs av Frankrike den 15 april 2014 (2), i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (17) | Dessa fartyg finns upptagna i en förteckning som sänts in till kommissionen i enlighet med kraven i artikel 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(17)

Dessa fartyg finns upptagna i en förteckning som sänts in till kommissionen i enlighet med kraven i artikel 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (18) | De berörda fiskeverksamheterna uppfyller kraven i artiklarna 4, 8.1 h och 9.3 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(18)

De berörda fiskeverksamheterna uppfyller kraven i artiklarna 4, 8.1 h och 9.3 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (19) | Den berörda fiskeverksamheten uppfyller de uppgiftskrav som anges i artikel 14 rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (3). |
| --- | --- |

(19)

Den berörda fiskeverksamheten uppfyller de uppgiftskrav som anges i artikel 14 rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (3).

| (20) | Den berörda fiskeverksamheten påverkar inte verksamheten för fartyg som använder andra redskap än trål, vad/not eller liknande släpredskap. |
| --- | --- |

(20)

Den berörda fiskeverksamheten påverkar inte verksamheten för fartyg som använder andra redskap än trål, vad/not eller liknande släpredskap.

| (21) | Verksamheten för trålare av ”gangui-typ” regleras i den franska förvaltningsplanen för att säkerställa att fångsterna av de arter som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006 är minimala. |
| --- | --- |

(21)

Verksamheten för trålare av ”gangui-typ” regleras i den franska förvaltningsplanen för att säkerställa att fångsterna av de arter som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006 är minimala.

| (22) | Trålare av ”gangui-typ” bedriver inte riktat fiske efter bläckfiskar. |
| --- | --- |

(22)

Trålare av ”gangui-typ” bedriver inte riktat fiske efter bläckfiskar.

| (23) | Den franska förvaltningsplanen omfattar åtgärder för övervakning av fiskeverksamheten, i enlighet med artikel 4.5 femte stycket och artikel 13.9 tredje stycket i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(23)

Den franska förvaltningsplanen omfattar åtgärder för övervakning av fiskeverksamheten, i enlighet med artikel 4.5 femte stycket och artikel 13.9 tredje stycket i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (24) | De begärda undantagen bör därför medges. |
| --- | --- |

(24)

De begärda undantagen bör därför medges.

| (25) | Frankrike bör rapportera till kommissionen i rätt tid och i enlighet med den övervakningsplan som ingår i den franska förvaltningsplanen. |
| --- | --- |

(25)

Frankrike bör rapportera till kommissionen i rätt tid och i enlighet med den övervakningsplan som ingår i den franska förvaltningsplanen.

| (26) | Undantagets giltighetstid bör begränsas för att möjliggöra snabba korrigerande förvaltningsåtgärder om rapporten till kommissionen visar på dålig bevarandestatus hos det fiskade beståndet, och samtidigt ge utrymme för förbättring av det vetenskapliga underlaget för en bättre förvaltningsplan. |
| --- | --- |

(26)

Undantagets giltighetstid bör begränsas för att möjliggöra snabba korrigerande förvaltningsåtgärder om rapporten till kommissionen visar på dålig bevarandestatus hos det fiskade beståndet, och samtidigt ge utrymme för förbättring av det vetenskapliga underlaget för en bättre förvaltningsplan.

| (27) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk. |
| --- | --- |

(27)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Undantag

Artiklarna 4.1, 13.1 och 13.2 i förordning (EG) nr 1967/2006 ska inte tillämpas inom Frankrikes territorialvatten vid kusten i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur för trålare av ”gangui-typ” som

| a) | har ett registreringsnummer som anges i den franska förvaltningsplanen, |
| --- | --- |

a)

har ett registreringsnummer som anges i den franska förvaltningsplanen,

| b) | har bedrivit det berörda fisket under mer än fem år och som inte medför någon framtida ökning av fiskeansträngningen, och |
| --- | --- |

b)

har bedrivit det berörda fisket under mer än fem år och som inte medför någon framtida ökning av fiskeansträngningen, och

| c) | innehar fisketillstånd och bedriver fiske enligt den förvaltningsplan som Frankrike antagit i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

c)

innehar fisketillstånd och bedriver fiske enligt den förvaltningsplan som Frankrike antagit i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006.

Artikel 2

Övervakningsplan och rapportering

Frankrike ska inom tre år efter det att denna förordning trätt i kraft till kommissionen överlämna en rapport som upprättats i enlighet med den övervakningsplan som fastställs i den förvaltningsplan som avses i artikel 1 c.

Artikel 3

Ikraftträdande och giltighetstid

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas till och med den 6 juni 2017.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 36, 8.2.2007, s. 6.

1

(2)  JORF (Republiken Frankrikes officiella tidning) nr 0101 av den 30 april 2014, s. 7452

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009. s. 1).

3

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/13

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 587/2014

av den 2 juni 2014

om undantag från rådets förordning (EG) nr 1967/2006 vad gäller minimiavstånd från kusten och minimidjup för fiske med landvad/not i vissa territorialvatten i Frankrike (Languedoc-Roussillon och Provence-Alpes-Côte d'Azur)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1967/2006 av den 21 december 2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet (1), särskilt artikel 13.5, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 är det förbjudet att använda släpredskap inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än 50 m om ett sådant djup nås närmare kusten. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 är det förbjudet att använda släpredskap inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än 50 m om ett sådant djup nås närmare kusten.

| (2) | Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från förbudet i artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att ett antal villkor som anges i artikel 13.5 och 13.9 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen får, på begäran av en medlemsstat, medge undantag från förbudet i artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006, under förutsättning att ett antal villkor som anges i artikel 13.5 och 13.9 är uppfyllda.

| (3) | Kommissionen fick den 1 oktober 2013 in en begäran från Frankrike om undantag från artikel 13.1 första stycket i den förordningen när det gäller användning av landvad/not i vissa havsområden inom Frankrikes territorialvatten, oberoende av djupet. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen fick den 1 oktober 2013 in en begäran från Frankrike om undantag från artikel 13.1 första stycket i den förordningen när det gäller användning av landvad/not i vissa havsområden inom Frankrikes territorialvatten, oberoende av djupet.

| (4) | Frankrike har lämnat in en uppdaterad vetenskaplig och teknisk motivering för undantaget. |
| --- | --- |

(4)

Frankrike har lämnat in en uppdaterad vetenskaplig och teknisk motivering för undantaget.

| (5) | Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) granskade under sin plenarsession den 4–8 november 2013 Frankrikes begäran om undantag och det tillhörande förslaget till förvaltningsplan. |
| --- | --- |

(5)

Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) granskade under sin plenarsession den 4–8 november 2013 Frankrikes begäran om undantag och det tillhörande förslaget till förvaltningsplan.

| (6) | Det undantag som Frankrike begärt uppfyller villkoren i artikel 13.5 och 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(6)

Det undantag som Frankrike begärt uppfyller villkoren i artikel 13.5 och 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (7) | Det finns särskilda geografiska begränsningar på grund av kontinentalsockelns begränsade utbredning. |
| --- | --- |

(7)

Det finns särskilda geografiska begränsningar på grund av kontinentalsockelns begränsade utbredning.

| (8) | Fisket med landvad/not har inte någon betydande inverkan på marin miljö. |
| --- | --- |

(8)

Fisket med landvad/not har inte någon betydande inverkan på marin miljö.

| (9) | Det undantag som Frankrike begärt gäller bara 23 fartyg. |
| --- | --- |

(9)

Det undantag som Frankrike begärt gäller bara 23 fartyg.

| (10) | Fiske med landvad/not bedrivs från land på grunt vatten och är inriktat på flera olika arter. Denna typ av fiske är av sådan karaktär att det inte kan utföras med något annat redskap. |
| --- | --- |

(10)

Fiske med landvad/not bedrivs från land på grunt vatten och är inriktat på flera olika arter. Denna typ av fiske är av sådan karaktär att det inte kan utföras med något annat redskap.

| (11) | Förvaltningsplanen garanterar att det inte sker några framtida ökningar av fiskeansträngningen, eftersom fisketillstånd kommer att ges för 23 särskilt angivna fartyg, motsvarande en total ansträngning på 1 225 kW, vilka Frankrike redan har gett tillstånd att bedriva fiske. |
| --- | --- |

(11)

Förvaltningsplanen garanterar att det inte sker några framtida ökningar av fiskeansträngningen, eftersom fisketillstånd kommer att ges för 23 särskilt angivna fartyg, motsvarande en total ansträngning på 1 225 kW, vilka Frankrike redan har gett tillstånd att bedriva fiske.

| (12) | Begäran gäller fartyg som bedrivit detta fiske under mer än fem år och som fiskar enligt den förvaltningsplan som antogs av Frankrike den 15 april 2014 (2), i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(12)

Begäran gäller fartyg som bedrivit detta fiske under mer än fem år och som fiskar enligt den förvaltningsplan som antogs av Frankrike den 15 april 2014 (2), i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (13) | Dessa fartyg finns upptagna i en förteckning som sänts in till kommissionen i enlighet med kraven i artikel 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(13)

Dessa fartyg finns upptagna i en förteckning som sänts in till kommissionen i enlighet med kraven i artikel 13.9 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (14) | Den berörda fiskeverksamheten uppfyller kraven i artikel 4 i förordning (EG) nr 1967/2006 eftersom den franska förvaltningsplanen uttryckligen förbjuder fiske ovanför skyddade livsmiljöer. |
| --- | --- |

(14)

Den berörda fiskeverksamheten uppfyller kraven i artikel 4 i förordning (EG) nr 1967/2006 eftersom den franska förvaltningsplanen uttryckligen förbjuder fiske ovanför skyddade livsmiljöer.

| (15) | Kraven i artikel 8.1 h i förordning (EG) nr 1967/2006 är inte tillämpliga eftersom de avser trålare. |
| --- | --- |

(15)

Kraven i artikel 8.1 h i förordning (EG) nr 1967/2006 är inte tillämpliga eftersom de avser trålare.

| (16) | Vad gäller kravet att följa artikel 9.3 som fastställer minsta maskstorlek noterar kommissionen att Frankrike i enlighet med artikel 9.7 i förordning (EG) nr 1967/2006 har godkänt ett undantag från dessa bestämmelser i sin förvaltningsplan eftersom den berörda fiskeverksamheten är mycket selektiv, har försumbar inverkan på havsmiljön och inte utförs ovanför skyddade livsmiljöer. |
| --- | --- |

(16)

Vad gäller kravet att följa artikel 9.3 som fastställer minsta maskstorlek noterar kommissionen att Frankrike i enlighet med artikel 9.7 i förordning (EG) nr 1967/2006 har godkänt ett undantag från dessa bestämmelser i sin förvaltningsplan eftersom den berörda fiskeverksamheten är mycket selektiv, har försumbar inverkan på havsmiljön och inte utförs ovanför skyddade livsmiljöer.

| (17) | Den berörda fiskeverksamheten uppfyller de uppgiftskrav som anges i artikel 14 rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (3). |
| --- | --- |

(17)

Den berörda fiskeverksamheten uppfyller de uppgiftskrav som anges i artikel 14 rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (3).

| (18) | Den berörda fiskeverksamheten påverkar inte verksamheten för fartyg som använder andra redskap än trål, vad/not eller liknande släpredskap. |
| --- | --- |

(18)

Den berörda fiskeverksamheten påverkar inte verksamheten för fartyg som använder andra redskap än trål, vad/not eller liknande släpredskap.

| (19) | Verksamheten för landvad/not regleras i den franska förvaltningsplanen för att säkerställa att fångsterna av de arter som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006 är minimala. |
| --- | --- |

(19)

Verksamheten för landvad/not regleras i den franska förvaltningsplanen för att säkerställa att fångsterna av de arter som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006 är minimala.

| (20) | Landvad/not används inte för riktat fiske efter bläckfiskar. |
| --- | --- |

(20)

Landvad/not används inte för riktat fiske efter bläckfiskar.

| (21) | Den franska förvaltningsplanen omfattar åtgärder för övervakning av fiskeverksamheten, i enlighet med artikel 13.9 tredje stycket i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(21)

Den franska förvaltningsplanen omfattar åtgärder för övervakning av fiskeverksamheten, i enlighet med artikel 13.9 tredje stycket i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (22) | Det begärda undantaget bör därför beviljas. |
| --- | --- |

(22)

Det begärda undantaget bör därför beviljas.

| (23) | Frankrike bör rapportera till kommissionen i rätt tid och i enlighet med den övervakningsplan som ingår i den franska förvaltningsplanen. |
| --- | --- |

(23)

Frankrike bör rapportera till kommissionen i rätt tid och i enlighet med den övervakningsplan som ingår i den franska förvaltningsplanen.

| (24) | I artikel 15.11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 (4) anges att för arter som omfattas av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i samma förordning, ska användningen av fångster av arter som underskrider minsta referensstorlek begränsas till andra ändamål än direkt användning som livsmedel. |
| --- | --- |

(24)

I artikel 15.11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 (4) anges att för arter som omfattas av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i samma förordning, ska användningen av fångster av arter som underskrider minsta referensstorlek begränsas till andra ändamål än direkt användning som livsmedel.

| (25) | Den franska förvaltningsplanen innehåller ett undantag från minimistorleken på marina organismer avseende småsardiner som landas för att användas som livsmedel och reglerar den fiskeverksamhet som är inriktad på dessa, i enlighet med artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

(25)

Den franska förvaltningsplanen innehåller ett undantag från minimistorleken på marina organismer avseende småsardiner som landas för att användas som livsmedel och reglerar den fiskeverksamhet som är inriktad på dessa, i enlighet med artikel 15.3 i förordning (EG) nr 1967/2006.

| (26) | Undantagets giltighetstid bör begränsas för att återspegla tidsplanen för ikraftträdandet av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013. |
| --- | --- |

(26)

Undantagets giltighetstid bör begränsas för att återspegla tidsplanen för ikraftträdandet av landningsskyldigheten enligt artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013.

| (27) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk. |
| --- | --- |

(27)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Undantag

Artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1967/2006 ska inte tillämpas inom Frankrikes territorialvatten vid kusterna i Languedoc-Roussillon och Provence-Alpes-Côte d'Azur för landvad/not som används av fartyg som

| a) | har ett registreringsnummer som anges i den franska förvaltningsplanen, |
| --- | --- |

a)

har ett registreringsnummer som anges i den franska förvaltningsplanen,

| b) | har bedrivit det berörda fisket under mer än fem år och som inte medför någon framtida ökning av fiskeansträngningen, och |
| --- | --- |

b)

har bedrivit det berörda fisket under mer än fem år och som inte medför någon framtida ökning av fiskeansträngningen, och

| c) | innehar fisketillstånd och bedriver fiske enligt den förvaltningsplan som Frankrike antagit i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006. |
| --- | --- |

c)

innehar fisketillstånd och bedriver fiske enligt den förvaltningsplan som Frankrike antagit i enlighet med artikel 19.2 i förordning (EG) nr 1967/2006.

Artikel 2

Övervakningsplan och rapportering

Frankrike ska inom ett år efter det att denna förordning trätt i kraft till kommissionen överlämna en rapport som upprättats i enlighet med den övervakningsplan som fastställs i den förvaltningsplan som avses i artikel 1 c.

Artikel 3

Ikraftträdande och giltighetstid

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas till och med den 31 december 2014.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 36, 8.2.2007, s. 6.

1

(2)  JORF (Republiken Frankrikes officiella tidning) nr 0101 av den 30 april 2014, s. 7452.

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (EUT L 343, 22.12.2009. s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (EUT L 354, 28.12.2013, s. 22).

4

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/16

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 588/2014

av den 2 juni 2014

om ändring av bilagorna III och IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 vad gäller gränsvärden för apelsinolja, Phlebiopsis gigantea, gibberellinsyra, Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901, Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus, Spodoptera exigua kärnpolyedervirus, Bacillus firmus I-1582, S-abskisinsyra, L-askorbinsyra och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus i eller på vissa produkter

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (1), särskilt artikel 5.1, och

av följande skäl:

| (1) | Gränsvärden har fastställts för gibberellinsyra i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 396/2005. För Phlebiopsis gigantea, Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901, Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus, Spodoptera exigua kärnpolyedervirus, Bacillus firmus I-1582, apelsinolja, S-abskisinsyra, L-askorbinsyra och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus har inga särskilda gränsvärden fastställts och ämnena har inte heller införts i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005, varför standardvärdet 0,01 mg/kg som fastställs i artikel 18.1 b i den förordningen ska tillämpas. |
| --- | --- |

(1)

Gränsvärden har fastställts för gibberellinsyra i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 396/2005. För Phlebiopsis gigantea, Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901, Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus, Spodoptera exigua kärnpolyedervirus, Bacillus firmus I-1582, apelsinolja, S-abskisinsyra, L-askorbinsyra och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus har inga särskilda gränsvärden fastställts och ämnena har inte heller införts i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005, varför standardvärdet 0,01 mg/kg som fastställs i artikel 18.1 b i den förordningen ska tillämpas.

| (2) | Vad gäller Phlebiopsis gigantea
   (2), Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901 (3), Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus (4), Spodoptera exigua kärnpolyedervirus (5), Bacillus firmus I-1582 (6) och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus (7) konstaterade Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerheten (nedan kallad myndigheten) att dessa ämnen inte är patogeniska för människor och inte kräver en kvantitativ bedömning av riskerna för konsumenterna. Med beaktande av denna slutsats anser kommissionen att sådana ämnen bör föras in i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005. |
| --- | --- |

(2)

Vad gäller Phlebiopsis gigantea
   (2), Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901 (3), Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus (4), Spodoptera exigua kärnpolyedervirus (5), Bacillus firmus I-1582 (6) och Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus (7) konstaterade Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerheten (nedan kallad myndigheten) att dessa ämnen inte är patogeniska för människor och inte kräver en kvantitativ bedömning av riskerna för konsumenterna. Med beaktande av denna slutsats anser kommissionen att sådana ämnen bör föras in i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005.

| (3) | För apelsinolja (8) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. Apelsinolja förekommer naturligt i växter och används som aromämne i läkemedel och livsmedel. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1. |
| --- | --- |

(3)

För apelsinolja (8) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. Apelsinolja förekommer naturligt i växter och används som aromämne i läkemedel och livsmedel. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1.

| (4) | För gibberellinsyra (9) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. Gibberellinsyra förekommer naturligt i en mängd olika växter. Myndigheten har inte föreslagit några gränsvärden för druvor, eftersom resthalterna visade sig ligga under kvantifieringströskeln för behandlade prover och kontrollprover och eftersom det inte skulle gå att skilja mellan naturligt förekommande gibberelliner och sådana som tillförts utifrån. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1. |
| --- | --- |

(4)

För gibberellinsyra (9) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. Gibberellinsyra förekommer naturligt i en mängd olika växter. Myndigheten har inte föreslagit några gränsvärden för druvor, eftersom resthalterna visade sig ligga under kvantifieringströskeln för behandlade prover och kontrollprover och eftersom det inte skulle gå att skilja mellan naturligt förekommande gibberelliner och sådana som tillförts utifrån. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1.

| (5) | För S-abskisinsyra (10) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. S-abskisinsyra förekommer naturligt i växter. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1. |
| --- | --- |

(5)

För S-abskisinsyra (10) kunde myndigheten inte fastställa någon bedömning av riskerna för konsumenterna i samband med intag via födan, eftersom vissa uppgifter inte var tillgängliga och frågan måste utredas ytterligare av riskhanterare. S-abskisinsyra förekommer naturligt i växter. Med tanke på detta bör ämnet tillfälligt införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005 tills myndigheten har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1.

| (6) | Vad gäller L-askorbinsyra fann myndigheten (11) att ämnet bör införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005. |
| --- | --- |

(6)

Vad gäller L-askorbinsyra fann myndigheten (11) att ämnet bör införas i bilaga IV till förordning (EG) nr 396/2005.

| (7) | På grundval av myndighetens vetenskapliga yttrande och slutsatser och med hänsyn till övriga faktorer av relevans för ärendet uppfyller de begärda ändringarna av gränsvärdena kraven i artiklarna 5.1 och 14.2 i förordning (EG) nr 396/2005. |
| --- | --- |

(7)

På grundval av myndighetens vetenskapliga yttrande och slutsatser och med hänsyn till övriga faktorer av relevans för ärendet uppfyller de begärda ändringarna av gränsvärdena kraven i artiklarna 5.1 och 14.2 i förordning (EG) nr 396/2005.

| (8) | Förordning (EG) nr 396/2005 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(8)

Förordning (EG) nr 396/2005 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (9) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(9)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   I bilaga III till förordning (EG) nr 396/2005 ska kolumnen för gibberellinsyra utgå.

2.   I bilaga IV ska posterna ”apelsinolja (12)”, ”Phlebiopsis gigantea”, ”gibberellinsyra (12)”, ”Paecilomyces fumosoroseus stam FE 9901”, ”Spodoptera littoralis kärnpolyedervirus”, ”Spodoptera exigua kärnpolyedervirus”, ”Bacillus firmus I-1582”, ”S-abskisinsyra (12)”, ”L-askorbinsyra” och ”Helicoverpa armigera kärnpolyedervirus” läggas till i alfabetisk ordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 70, 16.3.2005, s. 1.

1

(2)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Phlebiopsis gigantea”, The EFSA Journal, vol. 11(2013):1, artikelnr 3033, [31 s.] doi:10.2903/j.efsa.2013.3033.

2

Phlebiopsis gigantea

The EFSA Journal

(3)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Paecilomyces fumosoroseus strain FE 9901”, The EFSA Journal, vol. 10(2012):9, artikelnr 2869, [26 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2869.

3

Paecilomyces fumosoroseus

The EFSA Journal

(4)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Spodoptera littoralis nucleopolyhedrovirus”, The EFSA Journal, vol. 10(2012):9, artikelnr 2864, [33 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2864.

4

Spodoptera littoralis

The EFSA Journal

(5)  ”Scientific Opinion on the maintenance of the list of QPS biological agents intentionally added to food and feed” (uppdatering 2013), The EFSA Journal, vol. 11(2013):11, artikelnr 3449, [108 s.], doi:10.2903/j.efsa.2013.3449.

5

The EFSA Journal

(6)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Bacillus firmus I-1582”, The EFSA Journal, vol. 10(2012):10, artikelnr 2868, [33 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2868.

6

Bacillus firmus

The EFSA Journal

(7)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Helicoverpa armigera nucleopolyhedrovirus”, The EFSA Journal, vol. 10(2012):9, artikelnr 2865, [31 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2865.

7

Helicoverpa armigera

The EFSA Journal

(8)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance orange oil”, The EFSA Journal, vol. 11(2013):2, artikelnr 3090, [55 s.] doi:10.2903/j.efsa.2013.3090.

8

The EFSA Journal

(9)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance gibberellic acid”, The EFSA Journal, vol. 10(2012):1, artikelnr 2507, [45 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2507.

9

The EFSA Journal

(10)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance S-abscisic acid”, The EFSA Journal, vol. 11(2013):8, artikelnr 3341, [78 s.], doi:10.2903/j.efsa.2013.3341.

10

The EFSA Journal

(11)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance L-ascorbic acid”, The EFSA Journal, vol. 11(2013):4, artikelnr 3197, [54 s.] doi:10.2903/j.efsa.2013.3197.

11

The EFSA Journal

(12)  Ämnen som tillfälligt tas upp i bilaga IV tills de har utvärderats enligt direktiv 91/414/EEG och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har lämnat ett motiverat yttrande enligt artikel 12.1.

12

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/18

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 589/2014

av den 2 juni 2014

om provtagnings- och analysmetoder för kontroll av halter av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa livsmedel och om upphävande av förordning (EU) nr 252/2012

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 11.4, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 (2) fastställs gränsvärden för icke-dioxinlika PCB, dioxiner och furaner samt för summan av dioxiner, furaner och dioxinlika PCB i vissa livsmedel. |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 (2) fastställs gränsvärden för icke-dioxinlika PCB, dioxiner och furaner samt för summan av dioxiner, furaner och dioxinlika PCB i vissa livsmedel.

| (2) | I kommissionens rekommendation 2013/711/EU (3) fastställs åtgärdsgränser för att uppmuntra till en proaktiv hållning i syfte att minska förekomsten av polyklorerade dibenso-para-dioxiner och polyklorerade dibensofuraner (PCDD/F) samt dioxinlika PCB i livsmedel. Med hjälp av dessa åtgärdsgränser kan behöriga myndigheter och aktörer lyfta fram de fall där det är lämpligt att identifiera en föroreningskälla och vidta åtgärder för att minska eller eliminera den. |
| --- | --- |

(2)

I kommissionens rekommendation 2013/711/EU (3) fastställs åtgärdsgränser för att uppmuntra till en proaktiv hållning i syfte att minska förekomsten av polyklorerade dibenso-para-dioxiner och polyklorerade dibensofuraner (PCDD/F) samt dioxinlika PCB i livsmedel. Med hjälp av dessa åtgärdsgränser kan behöriga myndigheter och aktörer lyfta fram de fall där det är lämpligt att identifiera en föroreningskälla och vidta åtgärder för att minska eller eliminera den.

| (3) | I kommissionens förordning (EU) nr 252/2012 (4) fastställs särskilda bestämmelser för de provtagningsförfaranden och analysmetoder som ska tillämpas vid den offentliga kontrollen. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens förordning (EU) nr 252/2012 (4) fastställs särskilda bestämmelser för de provtagningsförfaranden och analysmetoder som ska tillämpas vid den offentliga kontrollen.

| (4) | Bestämmelserna i den förordningen gäller endast provtagning och analys av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB vid tillämpning av förordning (EG) nr 1881/2006 och rekommendation 2013/711/EU. De påverkar inte de regler för provtagning samt provtagningarnas omfattning och frekvens som anges i bilagorna III och IV till rådets direktiv 96/23/EG (5). De påverkar inte heller urvalskriterierna för provtagning enligt kommissionens beslut 98/179/EG (6). |
| --- | --- |

(4)

Bestämmelserna i den förordningen gäller endast provtagning och analys av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB vid tillämpning av förordning (EG) nr 1881/2006 och rekommendation 2013/711/EU. De påverkar inte de regler för provtagning samt provtagningarnas omfattning och frekvens som anges i bilagorna III och IV till rådets direktiv 96/23/EG (5). De påverkar inte heller urvalskriterierna för provtagning enligt kommissionens beslut 98/179/EG (6).

| (5) | Vid analys kan en screeningmetod med allmänt accepterad validering och hög kapacitet användas för att urskilja prover med betydande halter av PCDD/F och dioxinlika PCB. Metoden ska helst urskilja prover som överskrider åtgärdsgränserna och garantera att prover som överskrider gränsvärdena påvisas. Halterna av PCDD/F och dioxinlika PCB i dessa prover bör sedan bestämmas med en konfirmeringsmetod. Man bör därför fastställa lämpliga krav på screeningmetoden för att säkerställa att andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med gränsvärdena är lägre än 5 %. Dessutom bör man fastställa stränga krav på konfirmeringsmetoden. Med konfirmeringsmetoder med tillräcklig känslighet kan man även bestämma halter som är i nivå med låga bakgrundshalter. Detta är viktigt för uppföljningen av tidstrender, exponeringsbedömning och för omprövningen av gränsvärden och åtgärdsgränser. |
| --- | --- |

(5)

Vid analys kan en screeningmetod med allmänt accepterad validering och hög kapacitet användas för att urskilja prover med betydande halter av PCDD/F och dioxinlika PCB. Metoden ska helst urskilja prover som överskrider åtgärdsgränserna och garantera att prover som överskrider gränsvärdena påvisas. Halterna av PCDD/F och dioxinlika PCB i dessa prover bör sedan bestämmas med en konfirmeringsmetod. Man bör därför fastställa lämpliga krav på screeningmetoden för att säkerställa att andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med gränsvärdena är lägre än 5 %. Dessutom bör man fastställa stränga krav på konfirmeringsmetoden. Med konfirmeringsmetoder med tillräcklig känslighet kan man även bestämma halter som är i nivå med låga bakgrundshalter. Detta är viktigt för uppföljningen av tidstrender, exponeringsbedömning och för omprövningen av gränsvärden och åtgärdsgränser.

| (6) | När det gäller mycket stora fiskar bör man i detalj ange hur provtagningen ska utföras för att skapa ett harmoniserat tillvägagångssätt i hela unionen. |
| --- | --- |

(6)

När det gäller mycket stora fiskar bör man i detalj ange hur provtagningen ska utföras för att skapa ett harmoniserat tillvägagångssätt i hela unionen.

| (7) | När det gäller fiskar av samma art och från samma område kan halterna av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB variera med fiskens storlek och/eller ålder. Dessutom är halterna av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB inte alltid desamma i alla delar av fisken. Därför bör man i detalj ange hur provtagningen och provberedningen ska utföras för att skapa ett harmoniserat tillvägagångssätt i hela unionen. |
| --- | --- |

(7)

När det gäller fiskar av samma art och från samma område kan halterna av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB variera med fiskens storlek och/eller ålder. Dessutom är halterna av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB inte alltid desamma i alla delar av fisken. Därför bör man i detalj ange hur provtagningen och provberedningen ska utföras för att skapa ett harmoniserat tillvägagångssätt i hela unionen.

| (8) | Det är viktigt att analysresultaten rapporteras och tolkas på ett enhetligt sätt för att skapa ett harmoniserat genomförande i hela unionen. |
| --- | --- |

(8)

Det är viktigt att analysresultaten rapporteras och tolkas på ett enhetligt sätt för att skapa ett harmoniserat genomförande i hela unionen.

| (9) | De tekniska framstegen och utvecklingen har visat att utöver gaskromatografi i kombination med högupplösande masspektrometri (GC-HRMS) kan även gaskromatografi i kombination med tandem-masspektrometri (GC-MS/MS) användas som konfirmeringsmetod för att kontrollera överensstämmelsen med gränsvärdet. Förordning (EU) nr 252/2012 bör därför ersättas med en ny förordning som anger att gaskromatografi i kombination med tandem-masspektrometri (GC-MS/MS) är en lämplig konfirmeringsmetod för att kontrollera överensstämmelsen med gränsvärdet. |
| --- | --- |

(9)

De tekniska framstegen och utvecklingen har visat att utöver gaskromatografi i kombination med högupplösande masspektrometri (GC-HRMS) kan även gaskromatografi i kombination med tandem-masspektrometri (GC-MS/MS) användas som konfirmeringsmetod för att kontrollera överensstämmelsen med gränsvärdet. Förordning (EU) nr 252/2012 bör därför ersättas med en ny förordning som anger att gaskromatografi i kombination med tandem-masspektrometri (GC-MS/MS) är en lämplig konfirmeringsmetod för att kontrollera överensstämmelsen med gränsvärdet.

| (10) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(10)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning gäller de definitioner och förkortningar som anges i bilaga I.

Artikel 2

Provtagning för offentlig kontroll av halter av dioxiner, furaner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i de livsmedel som förtecknas i avsnitt 5 i bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 ska utföras i enlighet med metoderna i bilaga II till den här förordningen.

Artikel 3

Beredning och analys av prover för kontroll av halter av dioxiner, furaner och dioxinlika PCB i de livsmedel som förtecknas i avsnitt 5 i bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 ska utföras i enlighet med metoderna i bilaga III till den här förordningen.

Artikel 4

Analyser för kontroll av halter av icke-dioxinlika PCB i de livsmedel som förtecknas i avsnitt 5 i bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 ska utföras i enlighet med kraven för analysmetoder i bilaga IV till den här förordningen.

Artikel 5

Förordning (EU) nr 252/2012 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2014.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

1

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (EUT L 364, 20.12.2006, s. 5).

2

(3)  Kommissionens rekommendation 2013/711/EU av den 3 december 2013 om minskning av dioxiner, furaner och PCB i foder och livsmedel (EUT L 323, 4.12.2013, s. 37).

3

(4)  Kommissionens förordning (EU) nr 252/2012 av den 21 mars 2012 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av halter av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1883/2006 (EUT L 84, 23.3.2012, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10).

5

(6)  Kommissionens beslut 98/179/EG av den 23 februari 1998 om fastställande av tillämpningsföreskrifter avseende officiell provtagning för kontroll av vissa ämnen och resthalter av dessa i levande djur och animaliska produkter (EGT L 65, 5.3.1998, s. 31).

6

---

BILAGA I

DEFINITIONER OCH FÖRKORTNINGAR

I.   DEFINITIONER

I denna förordning ska definitionerna i bilaga I till kommissionens beslut 2002/657/EG (1) gälla.

Dessutom gäller följande definitioner:

1.1   
  åtgärdsgräns
  : den halt av ett visst ämne, enligt bilagan till rekommendation 2013/711/EU, som leder till att undersökningar för att identifiera källan till ämnet inleds när det påvisas förhöjda halter av ämnet.

1.2   
  screeningmetoder
  : metoder för att påvisa prover med halter av PCDD/F och dioxinlika PCB som överskrider gränsvärdena eller åtgärdsgränserna. De ska ge en kostnadseffektiv och hög analyskapacitet och därigenom ökar möjligheterna att upptäcka nya fall som medför hög exponering och hälsorisker för konsumenterna. Screeningmetoder ska baseras på bioanalytiska metoder eller GC-MS-metoder. Provresultat som överskrider brytpunkten vid kontroll av överensstämmelsen med gränsvärdet ska kontrolleras genom en fullständig ny analys av det ursprungliga provet med en konfirmeringsmetod.

1.3   
  konfirmeringsmetoder
  : metoder för att få fram fullständig eller kompletterande information som möjliggör en entydig identifiering och kvantifiering av PCDD/F och dioxinlika PCB vid gränsvärdet, eller vid behov vid åtgärdsgränsen. Sådana metoder bygger på gaskromatografi i kombination med högupplösande masspektrometri (GC-HRMS) eller gaskromatografi i kombination med tandem-masspektrometri (GC-MS/MS).

1.4   
  bioanalytiska metoder
  : metoder som bygger på biologiska principer, såsom cellbaserade metoder, receptorbaserade metoder eller immunologiska metoder. Dessa metoder ger inte resultat på kongennivå utan endast en indikation (2) på TEQ-värdet, uttryckt som bioanalytiska ekvivalenter (BEQ), på grund av att det i ett provextrakt även kan finnas föreningar som ger en respons i analysen men som inte uppfyller alla krav i TEQ-principen.

1.5   
  skenbart utbyte för bioassay
  : det BEQ-värde som beräknas från kalibreringskurvan för TCDD eller PCB 126, korrigeras för blank och delas därefter med det TEQ-värde som fastställts med konfirmeringsmetoden. Syftet är att korrigera för faktorer som till exempel förlusten av PCDD/F och dioxinlika föreningar under extraktions- och uppreningsstegen, föreningar som extraherats ut samtidigt och ökar eller minskar resultatet (agonistiska och antagonistiska effekter), kvaliteten på kurvpassningen eller skillnader mellan TEF-värden och REP-värden. Det skenbara utbytet för bioassay beräknas utifrån lämpliga referensprover med representativa kongenmönster kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen.

1.6   
  semikvantitativa metoder
  : metoder som ger en ungefärlig indikation av den eventuella analytens koncentration, medan det numeriska resultatet inte uppfyller kraven för kvantitativa metoder.

1.7   
  den accepterade särskilda kvantifieringsgränsen för en enskild kongen i ett prov
  : den lägsta analythalten som med rimlig statistisk säkerhet kan mätas och som uppfyller de identifieringskriterier som beskrivs i internationellt erkända standarder, t.ex. standarden EN 16215:2012 (Djurfoder – Bestämning av dioxiner och dioxinlika PCB:er med GC/HRMS och av indikator-PCB:er med GC/HRMS) och/eller i EPA-metoderna 1613 och 1668, med senare revideringar.

Kvantifieringsgränsen för en enskild kongen kan identifieras som

| a) | den koncentration av en analyt i ett provextrakt som ger en instrumentrespons för de två skilda joner som ska kontrolleras, med ett S/N-förhållande (signal-brusförhållande) på 3:1 för den mindre känsliga rådatasignalen,
  eller, om beräkningen av signal-brusförhållandet på grund av tekniska skäl inte ger tillförlitliga resultat, |
| --- | --- |

a)

den koncentration av en analyt i ett provextrakt som ger en instrumentrespons för de två skilda joner som ska kontrolleras, med ett S/N-förhållande (signal-brusförhållande) på 3:1 för den mindre känsliga rådatasignalen,

eller, om beräkningen av signal-brusförhållandet på grund av tekniska skäl inte ger tillförlitliga resultat,

| b) | den lägsta koncentrationen på en kalibreringskurva som ger en godtagbar (≤ 30 %) och konsekvent (uppmätt åtminstone i början och slutet av en provserie) avvikelse till den genomsnittliga relativa responsfaktorn som beräknats för alla punkter på kalibreringskurvan för varje provserie (3). |
| --- | --- |

b)

den lägsta koncentrationen på en kalibreringskurva som ger en godtagbar (≤ 30 %) och konsekvent (uppmätt åtminstone i början och slutet av en provserie) avvikelse till den genomsnittliga relativa responsfaktorn som beräknats för alla punkter på kalibreringskurvan för varje provserie (3).

1.8   
  övre koncentration
  : det begrepp som kräver användning av kvantifieringsgränsen för bidraget från varje icke-kvantifierad kongen.

1.9   
  lägre koncentration
  : det begrepp som kräver användning av noll för bidraget från varje icke-kvantifierad kongen.

1.10   
  mellanvärde
  : det begrepp som kräver användning av halva kvantifieringsgränsen vid beräkning av bidraget från varje icke-kvantifierad kongen.

1.11   
  parti
  : en identifierbar mängd livsmedel från en och samma leverans som vid offentlig kontroll uppvisar samma egenskaper, exempelvis i fråga om ursprung, sort, emballeringsmetod, förpackare, avsändare eller märkning. När det gäller fisk och fiskeriprodukter, ska även fiskarnas storlek vara jämförbar. Om fiskarnas storlek och vikt inte är jämförbara inom en sändning får sändningen visserligen betraktas som ett och samma parti, men ett särskilt provtagningsförfarande måste tillämpas.

1.12   
  delparti
  : en viss del som ingår i ett större parti och på vilken provtagningsmetoden ska tillämpas. Varje delparti ska hållas fysiskt åtskilt och vara identifierbart.

1.13   
  delprov
  : en viss mängd material som tagits från ett och samma ställe i partiet eller delpartiet.

1.14   
  samlingsprov
  : sammanläggningen av alla delprover som tagits ur partiet eller delpartiet.

1.15   
  laboratorieprov
  : en representativ del/kvantitet av det samlingsprov som är avsett för laboratorium.

II.   FÖRKORTNINGAR

| BEQ | Bioanalytiska ekvivalenter |
| --- | --- |
| GC | Gaskromatografi |
| HRMS | Högupplösande masspektrometri |
| LRMS | Lågupplösande masspektrometri |
| MS/MS | Tandem-masspektrometri |
| PCB | Polyklorerade bifenyler |
| PCDD | Polyklorerade dibenso-p-dioxiner |
| PCDF | Polyklorerade dibensofuraner |
| QC | Kvalitetskontroll |
| REP | Relativ potensfaktor |
| TEF | Toxicitetsekvivalensfaktor |
| TEQ | Toxicitetsekvivalent |
| TCDD | Tetraklordibensodioxin |
| U | Utvidgad mätosäkerhet |

BEQ

Bioanalytiska ekvivalenter

GC

Gaskromatografi

HRMS

Högupplösande masspektrometri

LRMS

Lågupplösande masspektrometri

MS/MS

Tandem-masspektrometri

PCB

Polyklorerade bifenyler

PCDD

Polyklorerade dibenso-p-dioxiner

PCDF

Polyklorerade dibensofuraner

QC

Kvalitetskontroll

REP

Relativ potensfaktor

TEF

Toxicitetsekvivalensfaktor

TEQ

Toxicitetsekvivalent

TCDD

Tetraklordibensodioxin

U

Utvidgad mätosäkerhet

---

(1)  Kommissionens beslut 2002/657/EG av den 14 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (EGT L 221, 17.8.2002, s. 8).

(2)  Bioanalytiska metoder är inte specifika för de kongener som ingår i TEF-systemet. Även andra strukturellt besläktade föreningar som aktiverar Ah-receptorn kan förekomma i provextraktet och därigenom bidra till den totala responsen. Bioanalytiska resultat kan därför inte vara en uppskattning av, utan snarare en indikation på TEQ-värdet i provet.

(3)  Kvantifieringsgränsen beräknas utifrån den lägsta koncentration med beaktande av utbytet för interna standarder och prov.

---

BILAGA II

PROVTAGNINGSMETODER FÖR OFFENTLIG KONTROLL AV HALTER AV DIOXINER (PCDD/F), DIOXINLIKA PCB OCH ICKE-DIOXINLIKA PCB I VISSA LIVSMEDEL

I.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Provtagning för offentlig kontroll av halter av dioxiner (nedan kallade PCDD/F), dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i livsmedel ska utföras enligt metoderna i denna bilaga. De samlingsprover som man då erhåller ska betraktas som representativa för de partier eller delpartier från vilka de tas. Bedömningen av om gränsvärden – enligt förordning (EG) nr 1881/2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel – överskrids eller inte ska ske på grundval av de halter som bestäms i laboratorieproverna.

II.   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1.   Personal

Provtagningen ska utföras av en behörig person som utsetts för detta av medlemsstaten.

2.   Provtagningsmaterial

Varje parti eller delparti som ska analyseras ska provtas separat.

3.   Försiktighetsåtgärder

Under provtagningen och provberedningen ska åtgärder vidtas för att undvika förändringar som kan påverka halten av PCDD/F och PCB samt negativt påverka den analytiska bestämningen eller samlingsprovernas representativitet.

4.   Delprover

Så långt det är möjligt ska delprover tas från olika ställen i partiet eller delpartiet. Avvikelser från detta förfarande ska noteras i det protokoll som avses i punkt II.8 i denna bilaga.

5.   Beredning av samlingsprover

Samlingsprovet erhålls genom att delproverna blandas. Samlingsprovet ska väga minst 1 kg, utom när detta är praktiskt omöjligt, t.ex. när endast en förpackning har provtagits eller när produkten har ett mycket högt kommersiellt värde.

6.   Replikatprover

Replikatprover för offentlig tillsyn, överklagande och referensändamål ska tas från det homogeniserade samlingsprovet, såvida detta inte strider mot medlemsstaternas bestämmelser om livsmedelsföretagarens rättigheter. Laboratorieproverna för tillsynsåtgärder ska vara så stora att de räcker till åtminstone dubbelprover.

7.   Emballering och transport av prover

Varje prov ska placeras i en ren behållare av inaktivt material som ger tillräckligt skydd mot föroreningar, förlust av analyter genom adsorption till behållarens innervägg och skador under transporten. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att undvika att provets sammansättning förändras under transport och lagring.

8.   Försegling och märkning av prover

Varje prov som tas för offentlig kontroll ska förseglas på provtagningsstället och identifieras enligt medlemsstaternas föreskrifter.

För varje provtagning ska ett protokoll upprättas som gör det möjligt att entydigt identifiera varje parti. I protokollet ska datum och plats för provtagningen anges samt eventuell ytterligare information som kan vara till hjälp för den som utför analysen.

III.   PROVTAGNINGSPLAN

Genom den provtagningsmetod som tillämpas ska det säkerställas att samlingsprovet är representativt för det parti eller delparti som ska kontrolleras.

1.   Uppdelning i delpartier

Stora partier ska delas upp i delpartier förutsatt att delpartierna kan avskiljas fysiskt från varandra. För produkter som säljs som stora bulksändningar (t.ex. vegetabiliska oljor) ska tabell 1 tillämpas. För övriga produkter ska tabell 2 tillämpas. Eftersom partiets vikt inte alltid är en exakt multipel av delpartiernas vikt får delpartiernas vikt överskrida den angivna vikten med högst 20 %.

Tabell 1

Uppdelning i delpartier för produkter som säljs som bulksändningar

| Partiets vikt (i ton) | Delpartiernas vikt eller antal |
| --- | --- |
| ≥ 1 500 | 500 ton |
| > 300 och < 1 500 | 3 delpartier |
| ≥ 50 och ≤ 300 | 100 ton |
| < 50 | — |

Partiets vikt (i ton)

Delpartiernas vikt eller antal

≥ 1 500

500 ton

> 300 och < 1 500

3 delpartier

≥ 50 och ≤ 300

100 ton

< 50

—

Tabell 2

Uppdelning i delpartier för övriga produkter

| Partiets vikt (i ton) | Delpartiernas vikt eller antal |
| --- | --- |
| ≥ 15 | 15–30 ton |
| < 15 | — |

Partiets vikt (i ton)

Delpartiernas vikt eller antal

≥ 15

15–30 ton

< 15

—

2.   Antal delprover

Samlingsprovet som är en blandning av alla delprover ska väga minst 1 kg (se punkt II.5 i denna bilaga).

Det minsta antalet delprover som ska tas från partiet eller delpartiet anges i tabellerna 3 och 4.

När det gäller bulkprodukter i flytande form ska partiet eller delpartiet omedelbart före provtagningen blandas så noggrant som möjligt manuellt eller maskinellt, förutsatt att produktens kvalitet inte påverkas. Eventuella främmande ämnen antas då vara jämnt fördelade inom ett givet parti eller delparti. Tre delprover från ett parti eller delparti räcker därför för att bilda ett samlingsprov.

Delproverna ska ha i stort sett samma vikt. Ett delprov ska väga minst 100 g.

Avvikelser från detta förfarande ska noteras i det protokoll som avses i punkt II.8 i denna bilaga. I enlighet med beslut 97/747/EG om fastställande av omfattning och frekvens av provtagningar som föreskrivs i rådets direktiv 96/23/EG för kontroll av vissa ämnen och restsubstanser av dessa i vissa animaliska produkter ska storleken på ett samlingsprov för hönsägg vara minst 12 ägg (både för bulkpartier och för partier som består av enskilda förpackningar ska tabellerna 3 och 4 tillämpas).

Tabell 3

Minsta antal delprover som ska tas från ett parti eller delparti

| Partiets/delpartiets vikt eller volym (i kg eller liter) | Minsta antal delprover som ska tas |
| --- | --- |
| < 50 | 3 |
| 50–500 | 5 |
| > 500 | 10 |

Partiets/delpartiets vikt eller volym (i kg eller liter)

Minsta antal delprover som ska tas

< 50

3

50–500

5

> 500

10

För partier eller delpartier som består av enskilda förpackningar eller enheter anges i tabell 4 det antal förpackningar eller enheter som ska tas för att bilda ett samlingsprov.

Tabell 4

Antal förpackningar eller enheter (delprover) som ska tas för att bilda ett samlingsprov för partier eller delpartier som består av enskilda förpackningar eller enheter

| Antal förpackningar eller enheter i partiet/delpartiet | Antal förpackningar eller enheter som ska tas |
| --- | --- |
| 1–25 | minst 1 förpackning eller enhet |
| 26–100 | ca 5 %, minst 2 förpackningar eller enheter |
| > 100 | ca 5 %, högst 10 förpackningar eller enheter |

Antal förpackningar eller enheter i partiet/delpartiet

Antal förpackningar eller enheter som ska tas

1–25

minst 1 förpackning eller enhet

26–100

ca 5 %, minst 2 förpackningar eller enheter

> 100

ca 5 %, högst 10 förpackningar eller enheter

3.   Särskilda bestämmelser om provtagning av partier som innehåller hela fiskar av jämförbar storlek och vikt

Fiskar ska anses ha jämförbar storlek och vikt om skillnaden i storlek och vikt inte överskrider cirka 50 %.

Det antal delprover som ska tas från partiet anges i tabell 3. Samlingsprovet som är en blandning av alla delprover ska väga minst 1 kg (se punkt II.5).

| — | Om provtagningspartiet innehåller små fiskar (där varje enskild fisks vikt är under ca 1 kg), ska hela fisken utgöra ett delprov som ska ingå i samlingsprovet. Om det samlingsprov som då fås fram väger mer än 3 kg, kan delproverna bestå av mittpartiet, som vart och ett ska väga minst 100 g, av de fiskar som ingår i samlingsprovet. Hela den del på vilken gränsvärdet är tillämpligt ska användas vid homogenisering av provet.
  Fiskens mittparti är där dess tyngdpunkt ligger, i de flesta fall vid ryggfenan (om fisken har en ryggfena) eller mitt emellan gälöppningen och anus. |
| --- | --- |

—

Om provtagningspartiet innehåller små fiskar (där varje enskild fisks vikt är under ca 1 kg), ska hela fisken utgöra ett delprov som ska ingå i samlingsprovet. Om det samlingsprov som då fås fram väger mer än 3 kg, kan delproverna bestå av mittpartiet, som vart och ett ska väga minst 100 g, av de fiskar som ingår i samlingsprovet. Hela den del på vilken gränsvärdet är tillämpligt ska användas vid homogenisering av provet.

Fiskens mittparti är där dess tyngdpunkt ligger, i de flesta fall vid ryggfenan (om fisken har en ryggfena) eller mitt emellan gälöppningen och anus.

| — | Om provtagningspartiet innehåller stora fiskar (där varje enskild fisks vikt är över cirka 1 kg), ska delprovet bestå av fiskens mittparti. Varje delprov ska väga minst 100 g.
  För fiskar av medelstorlek (cirka 1–6 kg) ska delprovet bestå av ett stycke av fiskens mittparti som tas som ett tvärsnitt från ryggbenet till buken.
  För mycket stora fiskar (t.ex. över cirka 6 kg) ska delprovet tas av dorsolateralt muskelkött på högra sidan (framifrån sett) i fiskens mittparti. Om uttagning av ett sådant stycke ur fiskens mittparti skulle medföra betydande ekonomisk skada kan det betraktas som tillräckligt att ta tre delprover på minst 350 gram var oberoende av partiets storlek, eller också kan en lika stor del av muskelköttet nära fiskens stjärtparti och muskelköttet nära dess huvudparti betraktas som ett delprov som är representativt för dioxinhalten i hela fisken. |
| --- | --- |

—

Om provtagningspartiet innehåller stora fiskar (där varje enskild fisks vikt är över cirka 1 kg), ska delprovet bestå av fiskens mittparti. Varje delprov ska väga minst 100 g.

För fiskar av medelstorlek (cirka 1–6 kg) ska delprovet bestå av ett stycke av fiskens mittparti som tas som ett tvärsnitt från ryggbenet till buken.

För mycket stora fiskar (t.ex. över cirka 6 kg) ska delprovet tas av dorsolateralt muskelkött på högra sidan (framifrån sett) i fiskens mittparti. Om uttagning av ett sådant stycke ur fiskens mittparti skulle medföra betydande ekonomisk skada kan det betraktas som tillräckligt att ta tre delprover på minst 350 gram var oberoende av partiets storlek, eller också kan en lika stor del av muskelköttet nära fiskens stjärtparti och muskelköttet nära dess huvudparti betraktas som ett delprov som är representativt för dioxinhalten i hela fisken.

4.   Provtagning av fiskpartier som innehåller hela fiskar av olika storlek och/eller vikt

| — | Bestämmelserna i punkt III.3 ska tillämpas på provernas sammansättning. |
| --- | --- |

—

Bestämmelserna i punkt III.3 ska tillämpas på provernas sammansättning.

| — | Om en viss storleks- eller viktkategori överväger (ca 80 % eller mer av partiet) ska provet tas från fiskar som har den storlek eller vikt som överväger. Detta prov ska betraktas som representativt för hela partiet. |
| --- | --- |

—

Om en viss storleks- eller viktkategori överväger (ca 80 % eller mer av partiet) ska provet tas från fiskar som har den storlek eller vikt som överväger. Detta prov ska betraktas som representativt för hela partiet.

| — | Om ingen särskild storleks- eller viktkategori överväger, ska det säkerställas att de fiskar som väljs ut för provet är representativa för partiet. Särskilda anvisningar för sådana fall finns i Guidance on sampling of whole fishes of different size and/or weight
   (1). |
| --- | --- |

—

Om ingen särskild storleks- eller viktkategori överväger, ska det säkerställas att de fiskar som väljs ut för provet är representativa för partiet. Särskilda anvisningar för sådana fall finns i Guidance on sampling of whole fishes of different size and/or weight
   (1).

5.   Provtagning i detaljhandelsledet

Provtagning av livsmedel i detaljhandelsledet ska om möjligt göras enligt bestämmelserna för provtagning i punkt II.2 i denna bilaga.

Om detta inte är möjligt får en alternativ provtagningsmetod användas i detaljhandelsledet, förutsatt att den garanterar att det provtagna partiet eller delpartiet är tillräckligt representativt.

IV.   PARTIETS ELLER DELPARTIETS ÖVERENSSTÄMMELSE MED SPECIFIKATIONEN

1.   Icke-dioxinlika PCB

Partiet godkänns om analysresultatet inte överskrider gränsvärdet för icke-dioxinlika PCB enligt förordning (EG) nr 1881/2006, med beaktande av mätosäkerheten.

Partiet är icke-överensstämmande med gränsvärdet enligt förordning (EG) nr 1881/2006, om det är ställt utom rimligt tvivel att analysresultatet avseende den övre koncentrationen, bekräftat genom dubbelprov (2), överskrider gränsvärdet med beaktande av mätosäkerheten. Medelvärdet av de två bestämningarna, där mätosäkerheten beaktas, används för kontroll av överensstämmelsen.

Mätosäkerheten kan beaktas enligt någon av följande metoder:

| — | Genom att fastställa den utvidgade mätosäkerheten med användning av en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet minus U överstiger det tillåtna värde som fastställts. |
| --- | --- |

—

Genom att fastställa den utvidgade mätosäkerheten med användning av en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet minus U överstiger det tillåtna värde som fastställts.

| — | Genom att fastställa beslutsgränsen (CCα) enligt punkt 3.1.2.5 i bilaga I till beslut 2002/657/EG för ämnen med en fastställd tillåten gräns. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet är lika med eller högre än CCα. |
| --- | --- |

—

Genom att fastställa beslutsgränsen (CCα) enligt punkt 3.1.2.5 i bilaga I till beslut 2002/657/EG för ämnen med en fastställd tillåten gräns. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet är lika med eller högre än CCα.

Dessa regler ska tillämpas på de analysresultat som erhålls vid provtagning för offentlig kontroll. När det gäller analys för överklagande eller referensändamål gäller nationella regler.

2.   Dioxiner (PCDD/F) och dioxinlika PCB

Partiet godkänns i följande fall:

| — | En enda analys med en screeningmetod för vilken andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med gränsvärdet är lägre än 5 % ger ett resultat som visar att halten inte överskrider respektive gränsvärde för PCDD/F och för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB enligt förordning (EG) nr 1881/2006. |
| --- | --- |

—

En enda analys med en screeningmetod för vilken andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med gränsvärdet är lägre än 5 % ger ett resultat som visar att halten inte överskrider respektive gränsvärde för PCDD/F och för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB enligt förordning (EG) nr 1881/2006.

| — | En enda analys med en konfirmeringsmetod ger ett resultat som inte överskrider respektive gränsvärde för PCDD/F och för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB enligt förordning (EG) nr 1881/2006, med beaktande av mätosäkerheten. |
| --- | --- |

—

En enda analys med en konfirmeringsmetod ger ett resultat som inte överskrider respektive gränsvärde för PCDD/F och för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB enligt förordning (EG) nr 1881/2006, med beaktande av mätosäkerheten.

För screeninganalyser ska en brytpunkt fastställas vad gäller bedömningen av överensstämmelse med det gränsvärde som anges för PCDD/F respektive för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB.

Partiet är icke-överensstämmande med gränsvärdet enligt förordning (EG) nr 1881/2006, om det är ställt utom rimligt tvivel att analysresultatet avseende den övre koncentrationen, fastställt med en konfirmeringsmetod och bekräftat genom dubbelprov (3), överskrider gränsvärdet med beaktande av mätosäkerheten. Medelvärdet av de två bestämningarna, där mätosäkerheten beaktas, används för kontroll av överensstämmelsen.

Mätosäkerheten kan beaktas enligt någon av följande metoder:

| — | Genom att fastställa den utvidgade mätosäkerheten med användning av en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet minus U överstiger det tillåtna värde som fastställts. Om det har gjorts en separat bestämning av PCDD/F och dioxinlika PCB ska summan av den skattade utvidgade mätosäkerheten för de enskilda analysresultaten användas när man anger den skattade utvidgade mätosäkerheten för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB. |
| --- | --- |

—

Genom att fastställa den utvidgade mätosäkerheten med användning av en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet minus U överstiger det tillåtna värde som fastställts. Om det har gjorts en separat bestämning av PCDD/F och dioxinlika PCB ska summan av den skattade utvidgade mätosäkerheten för de enskilda analysresultaten användas när man anger den skattade utvidgade mätosäkerheten för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB.

| — | Genom att fastställa beslutsgränsen (CCα) enligt punkt 3.1.2.5 i bilaga I till beslut 2002/657/EG för ämnen med en fastställd tillåten gräns. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet är lika med eller högre än CCα. |
| --- | --- |

—

Genom att fastställa beslutsgränsen (CCα) enligt punkt 3.1.2.5 i bilaga I till beslut 2002/657/EG för ämnen med en fastställd tillåten gräns. Ett parti eller delparti är icke-överensstämmande om det uppmätta värdet är lika med eller högre än CCα.

Dessa regler ska tillämpas på de analysresultat som erhålls vid provtagning för offentlig kontroll. När det gäller analys för överklagande eller referensändamål gäller nationella regler.

V.   ÖVERSKRIDANDE AV ÅTGÄRDSGRÄNSER

Åtgärdsgränserna fungerar som ett redskap för provurval i de fall där det är lämpligt att identifiera en föroreningskälla och att vidta åtgärder för att minska eller eliminera den. Screeningmetoderna ska fastställa lämpliga brytpunkter för urvalet av dessa prover. Om det behövs betydande insatser för att identifiera en föroreningskälla och minska eller eliminera föroreningen kan det vara lämpligt att bekräfta om åtgärdsgränsen överskridits genom att analysera dubbelprov med en konfirmeringsmetod, med beaktande av mätosäkerheten (3).

---

(1)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/dioxins_en.htm

(2)  Analys av dubbelprov behövs om resultatet från den första bestämningen (genom konfirmeringsmetoder med 13C-märkt intern standard för de relevanta analyterna) inte är överensstämmande. Analys av dubbelprov behövs för att utesluta möjligheten av intern korskontamination eller oavsiktlig hopblandning av prover. När analysen utförs till följd av en föroreningsincident behöver resultatet inte konfirmeras genom analys av ett dubbelprov om de prover som valts ut för analys kan spåras till föroreningsincidenten och den uppmätta halten ligger betydligt över gränsvärdet.

(3)  Samma förklaring och krav avseende analys av dubbelprov gäller för kontroll av åtgärdsgränser som för gränsvärden i fotnot 2.

---

BILAGA III

PROVBEREDNING OCH KRAV PÅ ANALYSMETODER FÖR KONTROLL AV HALTER AV DIOXINER (PCDD/F) OCH DIOXINLIKA PCB I VISSA LIVSMEDEL

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Kraven i denna bilaga ska tillämpas när livsmedel analyseras för offentlig kontroll av halterna av 2,3,7,8-substituerade polyklorerade dibenso-p-dioxiner och polyklorerade dibensofuraner (nedan kallade PCDD/F) samt av dioxinlika polyklorerade bifenyler (nedan kallade dioxinlika PCB) och för andra lagstadgade ändamål.

Kontrollen av förekomsten av PCDD/F och dioxinlika PCB i livsmedel kan utföras med två olika typer av analysmetoder:

| a) | Screeningmetoder

  Syftet med screeningmetoder är att påvisa prover med halter av PCDD/F och dioxinlika PCB som överskrider gränsvärdena eller åtgärdsgränserna. Screeningmetoder bör ge en kostnadseffektiv och hög analyskapacitet och därigenom öka möjligheterna att upptäcka nya fall som medför hög exponering och hälsorisker för konsumenterna. När dessa metoder används bör man sträva efter att undvika resultat som felaktigt bedömts vara överensstämmande. De kan bland annat bestå av bioanalytiska metoder och GC-MS-metoder.
  Screeningmetoder jämför analysresultatet med en brytpunkt och ger ett ja/nej-svar för bedömning av om gränsvärdet eller åtgärdsgränsen eventuellt har överskridits. Koncentrationen av PCDD/F och summan av PCDD/F och dioxinlika PCB i prover som misstänks vara icke-överensstämmande med gränsvärdet måste bestämmas/bekräftas med en konfirmeringsmetod.
  Screeningmetoderna kan dessutom ge en indikation på halterna av de PCDD/F och dioxinlika PCB som förekommer i provet. Om bioanalytiska screeningmetoder används ska resultatet uttryckas som bioanalytiska ekvivalenter (BEQ), medan om fysikalisk-kemiska GC/MS-metoder används ska resultatet uttryckas som toxicitetsekvivalenter (TEQ). Screeningmetodernas resultat i form av numeriska värden är lämpliga för att visa att proverna är överensstämmande eller misstänkt icke-överensstämmande eller att åtgärdsgränsen överskridits, och för att ge en indikation på koncentrationsintervallet om proverna behöver följas upp med konfirmeringsmetoder. Däremot är de inte lämpliga för utvärdering av bakgrundshalter, uppskattning av intag, uppföljning av tidstrender avseende halter eller omprövning av åtgärdsgränser och gränsvärden. |
| --- | --- |

a)

Screeningmetoder

Syftet med screeningmetoder är att påvisa prover med halter av PCDD/F och dioxinlika PCB som överskrider gränsvärdena eller åtgärdsgränserna. Screeningmetoder bör ge en kostnadseffektiv och hög analyskapacitet och därigenom öka möjligheterna att upptäcka nya fall som medför hög exponering och hälsorisker för konsumenterna. När dessa metoder används bör man sträva efter att undvika resultat som felaktigt bedömts vara överensstämmande. De kan bland annat bestå av bioanalytiska metoder och GC-MS-metoder.

Screeningmetoder jämför analysresultatet med en brytpunkt och ger ett ja/nej-svar för bedömning av om gränsvärdet eller åtgärdsgränsen eventuellt har överskridits. Koncentrationen av PCDD/F och summan av PCDD/F och dioxinlika PCB i prover som misstänks vara icke-överensstämmande med gränsvärdet måste bestämmas/bekräftas med en konfirmeringsmetod.

Screeningmetoderna kan dessutom ge en indikation på halterna av de PCDD/F och dioxinlika PCB som förekommer i provet. Om bioanalytiska screeningmetoder används ska resultatet uttryckas som bioanalytiska ekvivalenter (BEQ), medan om fysikalisk-kemiska GC/MS-metoder används ska resultatet uttryckas som toxicitetsekvivalenter (TEQ). Screeningmetodernas resultat i form av numeriska värden är lämpliga för att visa att proverna är överensstämmande eller misstänkt icke-överensstämmande eller att åtgärdsgränsen överskridits, och för att ge en indikation på koncentrationsintervallet om proverna behöver följas upp med konfirmeringsmetoder. Däremot är de inte lämpliga för utvärdering av bakgrundshalter, uppskattning av intag, uppföljning av tidstrender avseende halter eller omprövning av åtgärdsgränser och gränsvärden.

| b) | Konfirmeringsmetoder

  Konfirmeringsmetoder möjliggör en entydig identifiering och kvantifiering av de PCDD/F och dioxinlika PCB som förekommer i ett prov och ger fullständig information om kongenerna. Dessa metoder möjliggör därför kontroll av gränsvärden och åtgärdsgränser, inklusive konfirmering av de resultat som fåtts med screeningmetoder. Dessutom kan resultaten användas för andra ändamål, t.ex. bestämning av låga bakgrundshalter vid livsmedelskontroll, uppföljning av tidstrender, bedömning av befolkningens exponering samt för att bygga upp en databas om eventuell omprövning av åtgärdsgränser och gränsvärden. De är också viktiga för att fastställa kongenmönster så att källan till en eventuell förorening kan identifieras. Sådana metoder bygger på GC-HRMS. För att bekräfta överensstämmelse eller icke-överensstämmelse med gränsvärdet kan även GC-MS/MS användas. |
| --- | --- |

b)

Konfirmeringsmetoder

Konfirmeringsmetoder möjliggör en entydig identifiering och kvantifiering av de PCDD/F och dioxinlika PCB som förekommer i ett prov och ger fullständig information om kongenerna. Dessa metoder möjliggör därför kontroll av gränsvärden och åtgärdsgränser, inklusive konfirmering av de resultat som fåtts med screeningmetoder. Dessutom kan resultaten användas för andra ändamål, t.ex. bestämning av låga bakgrundshalter vid livsmedelskontroll, uppföljning av tidstrender, bedömning av befolkningens exponering samt för att bygga upp en databas om eventuell omprövning av åtgärdsgränser och gränsvärden. De är också viktiga för att fastställa kongenmönster så att källan till en eventuell förorening kan identifieras. Sådana metoder bygger på GC-HRMS. För att bekräfta överensstämmelse eller icke-överensstämmelse med gränsvärdet kan även GC-MS/MS användas.

2.   BAKGRUND

För att beräkna den totala koncentrationen av dioxinlika föreningar i ett prov, den så kallade toxicitetsekvivalenten (TEQ), ska varje enskilt ämnes koncentration i ett givet prov multipliceras med respektive ämnes toxicitetsekvivalensfaktor (TEF) och därefter adderas. TEF-värdena har fastställts av WHO och förtecknas i tillägget till denna bilaga.

Screeningmetoder och konfirmeringsmetoder får endast användas för kontroll av en viss matris om metoderna har tillräckligt hög känslighet för att på ett tillförlitligt sätt påvisa halter vid gränsvärdet eller åtgärdsgränsen.

3.   KRAV PÅ KVALITETSSÄKRING

| — | Åtgärder ska vidtas för att undvika korskontaminering under alla moment vid provtagning och analys. |
| --- | --- |

—

Åtgärder ska vidtas för att undvika korskontaminering under alla moment vid provtagning och analys.

| — | Proverna ska förvaras och transporteras i behållare av glas, aluminium, polypropen eller polyeten som är lämpade för förvaring och inte påverkar de halter av PCDD/F och dioxinlika PCB som finns i proverna. Spår av pappersdamm ska avlägsnas från provbehållaren. |
| --- | --- |

—

Proverna ska förvaras och transporteras i behållare av glas, aluminium, polypropen eller polyeten som är lämpade för förvaring och inte påverkar de halter av PCDD/F och dioxinlika PCB som finns i proverna. Spår av pappersdamm ska avlägsnas från provbehållaren.

| — | Proverna ska förvaras och transporteras på ett sådant sätt att livsmedelsprovet bibehålls i oförändrat tillstånd. |
| --- | --- |

—

Proverna ska förvaras och transporteras på ett sådant sätt att livsmedelsprovet bibehålls i oförändrat tillstånd.

| — | Varje laboratorieprov ska vid behov finmalas och blandas omsorgsfullt enligt en metod som garanterar fullständig homogenisering (t.ex. så att de passerar en 1 mm sikt). Om vattenhalten är för hög ska proverna torkas innan de mals. |
| --- | --- |

—

Varje laboratorieprov ska vid behov finmalas och blandas omsorgsfullt enligt en metod som garanterar fullständig homogenisering (t.ex. så att de passerar en 1 mm sikt). Om vattenhalten är för hög ska proverna torkas innan de mals.

| — | Det är viktigt med kontroller om reagenser, glasvaror och utrustning eventuellt kan påverka de TEQ- eller BEQ-baserade resultaten. |
| --- | --- |

—

Det är viktigt med kontroller om reagenser, glasvaror och utrustning eventuellt kan påverka de TEQ- eller BEQ-baserade resultaten.

| — | En analys av ett blankprov ska göras genom att man utför hela analysen men utelämnar provet. |
| --- | --- |

—

En analys av ett blankprov ska göras genom att man utför hela analysen men utelämnar provet.

| — | För bioanalytiska metoder är det mycket viktigt att alla glasvaror och lösningsmedel som används i analysen är garanterat fria från ämnen som kan störa påvisandet av målföreningar i mätområdet. Glasvaror ska sköljas med lösningsmedel eller/och upphettas till de temperaturer som krävs för att avlägsna spår av PCDD/F, dioxinlika föreningar och störande föreningar från dess yta. |
| --- | --- |

—

För bioanalytiska metoder är det mycket viktigt att alla glasvaror och lösningsmedel som används i analysen är garanterat fria från ämnen som kan störa påvisandet av målföreningar i mätområdet. Glasvaror ska sköljas med lösningsmedel eller/och upphettas till de temperaturer som krävs för att avlägsna spår av PCDD/F, dioxinlika föreningar och störande föreningar från dess yta.

| — | Det prov som extraheras ska vara tillräckligt stort för att uppfylla kraven vad gäller ett tillräckligt lågt mätområde som inkluderar gränsvärden eller åtgärdsgränser. |
| --- | --- |

—

Det prov som extraheras ska vara tillräckligt stort för att uppfylla kraven vad gäller ett tillräckligt lågt mätområde som inkluderar gränsvärden eller åtgärdsgränser.

| — | De särskilda provberedningsförfaranden som används för de givna produkterna ska följa internationellt accepterade riktlinjer. |
| --- | --- |

—

De särskilda provberedningsförfaranden som används för de givna produkterna ska följa internationellt accepterade riktlinjer.

| — | När det gäller fisk ska skinnet avlägsnas eftersom gränsvärdet avser muskelkött utan skinn. Allt muskelkött och all fettvävnad som finns kvar på insidan av skinnet måste dock noggrant och fullständigt skrapas loss från skinnet och tas med i det prov som ska analyseras. |
| --- | --- |

—

När det gäller fisk ska skinnet avlägsnas eftersom gränsvärdet avser muskelkött utan skinn. Allt muskelkött och all fettvävnad som finns kvar på insidan av skinnet måste dock noggrant och fullständigt skrapas loss från skinnet och tas med i det prov som ska analyseras.

4.   KRAV PÅ LABORATORIER

| — | I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (1) ska laboratorierna ackrediteras av ett godkänt ackrediteringsorgan som verkar enligt ISO Guide 58 för att säkerställa att de tillämpar ett system för kvalitetssäkring av analysverksamheten. Laboratorierna ska ackrediteras enligt standarden EN ISO/IEC 17025. |
| --- | --- |

—

I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (1) ska laboratorierna ackrediteras av ett godkänt ackrediteringsorgan som verkar enligt ISO Guide 58 för att säkerställa att de tillämpar ett system för kvalitetssäkring av analysverksamheten. Laboratorierna ska ackrediteras enligt standarden EN ISO/IEC 17025.

| — | Laboratoriekompetensen ska bevisas genom fortlöpande medverkan i kollaborativa studier för bestämning av halten av PCDD/F och dioxinlika PCB i relevanta livsmedelsmatriser och koncentrationsintervall. |
| --- | --- |

—

Laboratoriekompetensen ska bevisas genom fortlöpande medverkan i kollaborativa studier för bestämning av halten av PCDD/F och dioxinlika PCB i relevanta livsmedelsmatriser och koncentrationsintervall.

| — | Laboratorier som använder screeningmetoder vid rutinkontroll av prover ska ha ett nära samarbete med laboratorier som använder konfirmeringsmetoden, både för kvalitetskontroll och för att bekräfta analysresultatet för misstänkta prover. |
| --- | --- |

—

Laboratorier som använder screeningmetoder vid rutinkontroll av prover ska ha ett nära samarbete med laboratorier som använder konfirmeringsmetoden, både för kvalitetskontroll och för att bekräfta analysresultatet för misstänkta prover.

5.   GRUNDLÄGGANDE KRAV PÅ ANALYSMETODER FÖR DIOXINER (PCDD/F) OCH DIOXINLIKA PCB

5.1   Lågt mätområde och låga kvantifieringsgränser

| — | Eftersom vissa typer av PCDD/F är extremt toxiska ska detektionsgränsen för dessa föreningar vara i storleksordningen femtogram (10-15 g). För de flesta PCB-kongener räcker det att kvantifieringsgränsen är i storleksordningen nanogram (10-9 g). Vid mätning av mer toxiska dioxinlika PCB-kongener (särskilt kongener som inte är substituerade på orto-position, s.k. non-orto kongener) ska dock de lägsta halterna i mätområdet vara i storleksordningen pikogram (10-12 g). |
| --- | --- |

—

Eftersom vissa typer av PCDD/F är extremt toxiska ska detektionsgränsen för dessa föreningar vara i storleksordningen femtogram (10-15 g). För de flesta PCB-kongener räcker det att kvantifieringsgränsen är i storleksordningen nanogram (10-9 g). Vid mätning av mer toxiska dioxinlika PCB-kongener (särskilt kongener som inte är substituerade på orto-position, s.k. non-orto kongener) ska dock de lägsta halterna i mätområdet vara i storleksordningen pikogram (10-12 g).

5.2   Hög selektivitet (specificitet)

| — | PCDD/F och dioxinlika PCB ska kunna skiljas från en stor mängd andra föreningar som extraheras samtidigt och ingår i koncentrationer flerfaldigt högre än hos den givna analyten och som kan störa analysen. Metoder som bygger på gaskromatografi i kombination med masspektrometri (GC-MS) måste kunna särskilja mellan olika kongener, exempelvis mellan toxiska kongener (t.ex. de sjutton 2,3,7,8-substituerade PCDD/F och de tolv dioxinlika PCB) och andra kongener. |
| --- | --- |

—

PCDD/F och dioxinlika PCB ska kunna skiljas från en stor mängd andra föreningar som extraheras samtidigt och ingår i koncentrationer flerfaldigt högre än hos den givna analyten och som kan störa analysen. Metoder som bygger på gaskromatografi i kombination med masspektrometri (GC-MS) måste kunna särskilja mellan olika kongener, exempelvis mellan toxiska kongener (t.ex. de sjutton 2,3,7,8-substituerade PCDD/F och de tolv dioxinlika PCB) och andra kongener.

| — | Bioanalytiska metoder ska kunna påvisa målföreningar och ange dem som summan av PCDD/F och/eller dioxinlika PCB. Upprening av prover ska syfta till att avlägsna föreningar som orsakar resultat som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande eller föreningar som kan minska responsen, vilket orsakar resultat som felaktigt bedömts vara överensstämmande. |
| --- | --- |

—

Bioanalytiska metoder ska kunna påvisa målföreningar och ange dem som summan av PCDD/F och/eller dioxinlika PCB. Upprening av prover ska syfta till att avlägsna föreningar som orsakar resultat som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande eller föreningar som kan minska responsen, vilket orsakar resultat som felaktigt bedömts vara överensstämmande.

5.3   Hög noggrannhet (riktighet och precision, skenbart utbyte för bioassay)

| — | Bestämning med GC-MS-metoder ska ge en giltig uppskattning av den faktiska koncentrationen i ett prov. En hög noggrannhet (med mätningens noggrannhet avses hur väl mätresultatet överensstämmer med provets sanna eller angivna halt) krävs för att resultatet av en provanalys inte ska avvisas på grund av att det fastställda TEQ-värdet har för dålig tillförlitlighet. Noggrannheten uttrycks som riktighet (skillnaden mellan det medelvärde som har uppmätts för en analyt i ett certifierat material och dess certifierade värde, uttryckt som ett procenttal av detta värde) och precision (RSDR, dvs. den relativa standardavvikelsen beräknad utifrån de resultat som fåtts under reproducerbara förhållanden). |
| --- | --- |

—

Bestämning med GC-MS-metoder ska ge en giltig uppskattning av den faktiska koncentrationen i ett prov. En hög noggrannhet (med mätningens noggrannhet avses hur väl mätresultatet överensstämmer med provets sanna eller angivna halt) krävs för att resultatet av en provanalys inte ska avvisas på grund av att det fastställda TEQ-värdet har för dålig tillförlitlighet. Noggrannheten uttrycks som riktighet (skillnaden mellan det medelvärde som har uppmätts för en analyt i ett certifierat material och dess certifierade värde, uttryckt som ett procenttal av detta värde) och precision (RSDR, dvs. den relativa standardavvikelsen beräknad utifrån de resultat som fåtts under reproducerbara förhållanden).

| — | För bioanalytiska metoder ska det skenbara utbytet för bioassay bestämmas. |
| --- | --- |

—

För bioanalytiska metoder ska det skenbara utbytet för bioassay bestämmas.

5.4   Validering i intervallet för gränsvärdet och allmänna åtgärder för kvalitetskontroll

| — | Laboratorierna ska påvisa en metods prestanda i intervallet för gränsvärdet, t.ex. 0,5 gång, 1 gång och 2 gånger gränsvärdet med en godtagbar variationskoefficient för upprepade analyser, under valideringsförfarandet och/eller rutinanalyser. |
| --- | --- |

—

Laboratorierna ska påvisa en metods prestanda i intervallet för gränsvärdet, t.ex. 0,5 gång, 1 gång och 2 gånger gränsvärdet med en godtagbar variationskoefficient för upprepade analyser, under valideringsförfarandet och/eller rutinanalyser.

| — | Laboratorierna ska regelbundet analysera blankprover och spikade prover eller kontrollprover (helst certifierat referensmaterial om sådant finns) som en åtgärd för intern kvalitetskontroll. Kontrollkort för analyser av blankprover, spikade prover eller kontrollprover ska framställas och kontrolleras för att säkerställa att den analytiska prestandan uppfyller kraven. |
| --- | --- |

—

Laboratorierna ska regelbundet analysera blankprover och spikade prover eller kontrollprover (helst certifierat referensmaterial om sådant finns) som en åtgärd för intern kvalitetskontroll. Kontrollkort för analyser av blankprover, spikade prover eller kontrollprover ska framställas och kontrolleras för att säkerställa att den analytiska prestandan uppfyller kraven.

5.5   Kvantifieringsgräns

| — | För en bioanalytisk screeningmetod är det inte ett absolut krav att kvantifieringsgränsen fastställs, men metoden ska bevisligen kunna särskilja mellan blankprovet och brytpunkten. När ett BEQ-värde anges ska en rapporteringsnivå fastställas för att hantera prover som ger en respons under denna nivå. Rapporteringsnivån ska bevisligen vara skild från metodens blankprover med åtminstone en faktor på tre och ge respons vid halter under mätområdet. Den ska därför beräknas utifrån prover med halter av målföreningarna kring de miniminivåer som krävs och inte utifrån ett S/N-förhållande (signal-brusförhållande) eller ett blankprov. |
| --- | --- |

—

För en bioanalytisk screeningmetod är det inte ett absolut krav att kvantifieringsgränsen fastställs, men metoden ska bevisligen kunna särskilja mellan blankprovet och brytpunkten. När ett BEQ-värde anges ska en rapporteringsnivå fastställas för att hantera prover som ger en respons under denna nivå. Rapporteringsnivån ska bevisligen vara skild från metodens blankprover med åtminstone en faktor på tre och ge respons vid halter under mätområdet. Den ska därför beräknas utifrån prover med halter av målföreningarna kring de miniminivåer som krävs och inte utifrån ett S/N-förhållande (signal-brusförhållande) eller ett blankprov.

| — | Kvantifieringsgränsen för en konfirmeringsmetod ska motsvara ungefär en femtedel av gränsvärdet. |
| --- | --- |

—

Kvantifieringsgränsen för en konfirmeringsmetod ska motsvara ungefär en femtedel av gränsvärdet.

5.6   Analyskriterier

| — | För att resultaten från konfirmeringsmetoder eller screeningmetoder ska vara tillförlitliga ska följande kriterier vara uppfyllda i intervallet för gränsvärdet eller åtgärdsgränsen för TEQ-värdet respektive BEQ-värdet, vilka kan bestämmas antingen för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB (dvs. totalt TEQ) eller separat för PCDD/F och för dioxinlika PCB. | Screening med bioanalytiska eller fysikalisk-kemiska metoder | Konfirmeringsmetoder |
| --- | --- | --- | --- |
| Andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma (2) | < 5 % | |
| Riktighet | | – 20 % till + 20 % |
| Repeterbarheten (RSDr) | < 20 % | |
| Reproducerbarhet inom laboratoriet (RSDR) | < 25 % | < 15 % |

—

För att resultaten från konfirmeringsmetoder eller screeningmetoder ska vara tillförlitliga ska följande kriterier vara uppfyllda i intervallet för gränsvärdet eller åtgärdsgränsen för TEQ-värdet respektive BEQ-värdet, vilka kan bestämmas antingen för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB (dvs. totalt TEQ) eller separat för PCDD/F och för dioxinlika PCB.

Screening med bioanalytiska eller fysikalisk-kemiska metoder

Konfirmeringsmetoder

Andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma (2)

< 5 %

Riktighet

– 20 % till + 20 %

Repeterbarheten (RSDr)

< 20 %

Reproducerbarhet inom laboratoriet (RSDR)

< 25 %

< 15 %

5.7   Särskilda krav på screeningmetoder

| — | Både GC-MS och bioanalytiska metoder får användas för screening. För GC-MS-metoder ska kraven i punkt 6 i denna bilaga tillämpas. För cellbaserade bioanalytiska metoder finns särskilda krav i punkt 7 i denna bilaga. |
| --- | --- |

—

Både GC-MS och bioanalytiska metoder får användas för screening. För GC-MS-metoder ska kraven i punkt 6 i denna bilaga tillämpas. För cellbaserade bioanalytiska metoder finns särskilda krav i punkt 7 i denna bilaga.

| — | Laboratorier som använder screeningmetoder vid rutinkontroll av prover ska ha ett nära samarbete med laboratorier som använder konfirmeringsmetoden. |
| --- | --- |

—

Laboratorier som använder screeningmetoder vid rutinkontroll av prover ska ha ett nära samarbete med laboratorier som använder konfirmeringsmetoden.

| — | Screeningmetodens prestanda ska kontrolleras vid rutinanalyser genom analytisk kvalitetskontroll och löpande metodvalidering. Det ska finnas ett fortlöpande program för att kontrollera överensstämmande resultat. |
| --- | --- |

—

Screeningmetodens prestanda ska kontrolleras vid rutinanalyser genom analytisk kvalitetskontroll och löpande metodvalidering. Det ska finnas ett fortlöpande program för att kontrollera överensstämmande resultat.

| — | Kontroll av en eventuell hämning av cellens respons och cytotoxicitet
  Vid rutinmässig screening ska 20 % av provextrakten analyseras med och utan tillsats av 2,3,7,8-TCDD i en halt som motsvarar gränsvärdet eller åtgärdsgränsen för att kontrollera om responsen eventuellt hämmas av störande ämnen som finns i provextraktet. Den uppmätta koncentrationen i det spikade provet ska jämföras med summan av koncentrationen i det ej spikade provet och den tillsatta koncentrationen. Om den uppmätta koncentrationen är mer än 25 % lägre än den beräknade koncentrationen (summan) tyder detta på att signalen eventuellt hämmas och det berörda provet ska genomgå konfirmeringsanalys. Resultaten ska följas upp med kontrollkort. |
| --- | --- |

—

Kontroll av en eventuell hämning av cellens respons och cytotoxicitet

Vid rutinmässig screening ska 20 % av provextrakten analyseras med och utan tillsats av 2,3,7,8-TCDD i en halt som motsvarar gränsvärdet eller åtgärdsgränsen för att kontrollera om responsen eventuellt hämmas av störande ämnen som finns i provextraktet. Den uppmätta koncentrationen i det spikade provet ska jämföras med summan av koncentrationen i det ej spikade provet och den tillsatta koncentrationen. Om den uppmätta koncentrationen är mer än 25 % lägre än den beräknade koncentrationen (summan) tyder detta på att signalen eventuellt hämmas och det berörda provet ska genomgå konfirmeringsanalys. Resultaten ska följas upp med kontrollkort.

| — | Kvalitetskontroll av överensstämmande prov
  Ungefär 2–10 % av de överensstämmande proverna ska bekräftas. Antalet prover beror på provmatrisen och laboratoriets erfarenhetsnivå. |
| --- | --- |

—

Kvalitetskontroll av överensstämmande prov

Ungefär 2–10 % av de överensstämmande proverna ska bekräftas. Antalet prover beror på provmatrisen och laboratoriets erfarenhetsnivå.

| — | Kvalitetskontrolluppgifter som grund för bestämning av andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma
  Efter screening av prover vars halter ligger under eller över gränsvärdena eller åtgärdsgränserna ska man bestämma andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med kraven. Den faktiska andelen felaktigt bedömda prover ska vara lägre än 5 %.
  När man vid kvalitetskontrollen av överensstämmande prover har tillgång till minst 20 bekräftade resultat per matris eller matrisgrupp ska dessa uppgifter användas som grund för att dra slutsatser om andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma. Resultat från prover som analyserats i ringtest eller vid föroreningsincidenter och som täcker koncentrationsintervall upp till exempelvis två gånger gränsvärdet får också tas med i de 20 resultat som ska ingå i utvärderingen. Proverna ska täcka de vanligaste kongenmönstren och komma från olika källor.
  Även om det främsta syftet med screeningmetoder är att påvisa prover som överskrider åtgärdsgränsen, är kriteriet för att fastställa andelen felaktigt bedömda prover gränsvärdet, med beaktande av mätosäkerheten för konfirmeringsmetoden. |
| --- | --- |

—

Kvalitetskontrolluppgifter som grund för bestämning av andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma

Efter screening av prover vars halter ligger under eller över gränsvärdena eller åtgärdsgränserna ska man bestämma andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma med kraven. Den faktiska andelen felaktigt bedömda prover ska vara lägre än 5 %.

När man vid kvalitetskontrollen av överensstämmande prover har tillgång till minst 20 bekräftade resultat per matris eller matrisgrupp ska dessa uppgifter användas som grund för att dra slutsatser om andelen prover som felaktigt bedömts överensstämma. Resultat från prover som analyserats i ringtest eller vid föroreningsincidenter och som täcker koncentrationsintervall upp till exempelvis två gånger gränsvärdet får också tas med i de 20 resultat som ska ingå i utvärderingen. Proverna ska täcka de vanligaste kongenmönstren och komma från olika källor.

Även om det främsta syftet med screeningmetoder är att påvisa prover som överskrider åtgärdsgränsen, är kriteriet för att fastställa andelen felaktigt bedömda prover gränsvärdet, med beaktande av mätosäkerheten för konfirmeringsmetoden.

| — | Screeningresultat som eventuellt är icke-överensstämmande ska alltid kontrolleras genom en fullständig ny analys av det ursprungliga provet med en konfirmeringsmetod. Dessa provresultat kan också användas för att utvärdera andelen prover som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande. För screeningmetoder motsvaras andelen prover som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande av den andel av prover som med hjälp av konfirmeringsanalyser konstaterats överensstämma, även om dessa prover hade konstaterats vara misstänkt icke-överensstämmande vid tidigare screening. Utvärderingen av hur väl screeningmetoden fungerar ska göras på grundval av jämförelsen mellan antalet prover som felaktig bedömts vara icke-överensstämmande och det totala antalet prover som kontrollerats. Detta värde ska vara så lågt att det lönar sig att använda en screeningmetod. |
| --- | --- |

—

Screeningresultat som eventuellt är icke-överensstämmande ska alltid kontrolleras genom en fullständig ny analys av det ursprungliga provet med en konfirmeringsmetod. Dessa provresultat kan också användas för att utvärdera andelen prover som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande. För screeningmetoder motsvaras andelen prover som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande av den andel av prover som med hjälp av konfirmeringsanalyser konstaterats överensstämma, även om dessa prover hade konstaterats vara misstänkt icke-överensstämmande vid tidigare screening. Utvärderingen av hur väl screeningmetoden fungerar ska göras på grundval av jämförelsen mellan antalet prover som felaktig bedömts vara icke-överensstämmande och det totala antalet prover som kontrollerats. Detta värde ska vara så lågt att det lönar sig att använda en screeningmetod.

| — | Bioanalytiska metoder ska, åtminstone under valideringsbetingelser, ge en godtagbar uppskattning av TEQ-värdet, beräknat och uttryckt som BEQ. |
| --- | --- |

—

Bioanalytiska metoder ska, åtminstone under valideringsbetingelser, ge en godtagbar uppskattning av TEQ-värdet, beräknat och uttryckt som BEQ.

| — | Även för bioanalytiska metoder som används under repeterbarhetsbetingelser bör normalt sett den interna repeterbarheten (RSDr) vara mindre än reproducerbarheten inom laboratoriet (RSDR). |
| --- | --- |

—

Även för bioanalytiska metoder som används under repeterbarhetsbetingelser bör normalt sett den interna repeterbarheten (RSDr) vara mindre än reproducerbarheten inom laboratoriet (RSDR).

6.   SÄRSKILDA KRAV PÅ GC-MS-METODER FÖR SCREENING ELLER KONFIRMERING

6.1   Godtagbara skillnader mellan WHO-TEQ-värdena avseende den övre och den lägre koncentrationen

| — | Det får inte skilja mer än 20 % mellan den övre och den lägre koncentrationen vid konfirmering av att gränsvärdet, eller vid behov åtgärdsgränsen, överskridits. |
| --- | --- |

—

Det får inte skilja mer än 20 % mellan den övre och den lägre koncentrationen vid konfirmering av att gränsvärdet, eller vid behov åtgärdsgränsen, överskridits.

6.2   Kontroll av utbytet

| — | För validering av analysmetoden ska interna standarder i form av 13C-märkta 2,3,7,8-klorsubstituerade PCDD/F och 13C-märkta dioxinlika PCB tillsättas alldeles i början av analysen, t.ex. före extraktionen. Minst en kongen för varje tetra- till oktaklorerad homolog grupp av PCDD/F och minst en kongen för varje homolog grupp av dioxinlika PCB ska tillsättas (alternativt tillsätts minst en kongen för varje masspektrometrisk SIR-funktion (selected ion recording) som används för att kontrollera PCDD/F och dioxinlika PCB). För konfirmeringsmetoder ska alla de sjutton 13C-märkta 2,3,7,8-substituerade interna PCDD/F-standarderna och alla de tolv 13C-märkta interna dioxinlika PCB-standarderna användas. |
| --- | --- |

—

För validering av analysmetoden ska interna standarder i form av 13C-märkta 2,3,7,8-klorsubstituerade PCDD/F och 13C-märkta dioxinlika PCB tillsättas alldeles i början av analysen, t.ex. före extraktionen. Minst en kongen för varje tetra- till oktaklorerad homolog grupp av PCDD/F och minst en kongen för varje homolog grupp av dioxinlika PCB ska tillsättas (alternativt tillsätts minst en kongen för varje masspektrometrisk SIR-funktion (selected ion recording) som används för att kontrollera PCDD/F och dioxinlika PCB). För konfirmeringsmetoder ska alla de sjutton 13C-märkta 2,3,7,8-substituerade interna PCDD/F-standarderna och alla de tolv 13C-märkta interna dioxinlika PCB-standarderna användas.

| — | Med hjälp av lämpliga kalibreringslösningar ska de relativa responsfaktorerna också bestämmas för de kongener till vilka ingen 13C-märkt analog tillsätts. |
| --- | --- |

—

Med hjälp av lämpliga kalibreringslösningar ska de relativa responsfaktorerna också bestämmas för de kongener till vilka ingen 13C-märkt analog tillsätts.

| — | För livsmedel som innehåller mindre än 10 % fett och är av vegetabiliskt eller animaliskt ursprung ska interna standarder tillsättas innan extraktionen görs. För livsmedel av animaliskt ursprung som innehåller mer än 10 % fett kan interna standarder tillsättas antingen före eller efter fettextraktionen. Extraktionens effektivitet ska valideras på lämpligt sätt, med hänsyn till när de interna standarderna tillsätts och till huruvida resultaten anges per gram produkt eller per gram fett. |
| --- | --- |

—

För livsmedel som innehåller mindre än 10 % fett och är av vegetabiliskt eller animaliskt ursprung ska interna standarder tillsättas innan extraktionen görs. För livsmedel av animaliskt ursprung som innehåller mer än 10 % fett kan interna standarder tillsättas antingen före eller efter fettextraktionen. Extraktionens effektivitet ska valideras på lämpligt sätt, med hänsyn till när de interna standarderna tillsätts och till huruvida resultaten anges per gram produkt eller per gram fett.

| — | Innan en GC-MS-analys utförs ska en eller två utbytesstandarder (surrogat) tillsättas. |
| --- | --- |

—

Innan en GC-MS-analys utförs ska en eller två utbytesstandarder (surrogat) tillsättas.

| — | En kontroll av utbytet är nödvändig. För konfirmeringsmetoder ska utbytet av de enskilda interna standarderna ligga i intervallet 60–120 %. Lägre eller högre utbytesgrad för enskilda kongener – särskilt för vissa hepta- och oktaklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner – kan godtas under förutsättning att deras bidrag till det totala TEQ-värdet inte överstiger 10 % (baserat på summan av PCDD/F och dioxinlika PCB). För GC-MS-screeningmetoder ska utbytet ligga i intervallet 30–140 %. |
| --- | --- |

—

En kontroll av utbytet är nödvändig. För konfirmeringsmetoder ska utbytet av de enskilda interna standarderna ligga i intervallet 60–120 %. Lägre eller högre utbytesgrad för enskilda kongener – särskilt för vissa hepta- och oktaklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner – kan godtas under förutsättning att deras bidrag till det totala TEQ-värdet inte överstiger 10 % (baserat på summan av PCDD/F och dioxinlika PCB). För GC-MS-screeningmetoder ska utbytet ligga i intervallet 30–140 %.

6.3   Avlägsnande av störande ämnen

| — | PCDD/F ska separeras från störande klorföreningar, såsom icke-dioxinlika PCB och klorerade difenyletrar, med hjälp av lämpliga kromatografiska tekniker (lämpligtvis med en florisil-, aluminiumoxid- och/eller kolkolonn). |
| --- | --- |

—

PCDD/F ska separeras från störande klorföreningar, såsom icke-dioxinlika PCB och klorerade difenyletrar, med hjälp av lämpliga kromatografiska tekniker (lämpligtvis med en florisil-, aluminiumoxid- och/eller kolkolonn).

| — | Gaskromatografisk separation av isomerer är tillräcklig (mindre än 25 % mellan två toppar för 1,2,3,4,7,8-HxCDF och 1,2,3,6,7,8-HxCDF). |
| --- | --- |

—

Gaskromatografisk separation av isomerer är tillräcklig (mindre än 25 % mellan två toppar för 1,2,3,4,7,8-HxCDF och 1,2,3,6,7,8-HxCDF).

6.4   Kalibrering med standardkurva

| — | Kalibreringskurvan ska omfatta det relevanta intervallet för gränsvärdet eller åtgärdsgränsen. |
| --- | --- |

—

Kalibreringskurvan ska omfatta det relevanta intervallet för gränsvärdet eller åtgärdsgränsen.

6.5   Särskilda kriterier för konfirmeringsmetoder

| — | För GC-HRMS:






  — | Vid HRMS ska upplösningen vara större än eller lika med 10 000 i hela massområdet vid 10 % valley. |
| --- | --- | --- |

—

För GC-HRMS:

—

Vid HRMS ska upplösningen vara större än eller lika med 10 000 i hela massområdet vid 10 % valley.

| — | De ska uppfylla ytterligare kriterier för identifiering och konfirmering som beskrivs i internationellt erkända standarder, t.ex. standarden EN 16215:2012 (Djurfoder – Bestämning av dioxiner och dioxinlika PCB:er med GC/HRMS och av indikator-PCB:er med GC/HRMS) och/eller i EPA-metoderna 1613 och 1668, med senare revideringar. |
| --- | --- |

—

De ska uppfylla ytterligare kriterier för identifiering och konfirmering som beskrivs i internationellt erkända standarder, t.ex. standarden EN 16215:2012 (Djurfoder – Bestämning av dioxiner och dioxinlika PCB:er med GC/HRMS och av indikator-PCB:er med GC/HRMS) och/eller i EPA-metoderna 1613 och 1668, med senare revideringar.

| — | För GC-MS/MS:






  — | Kontroll av minst två särskilda moderjoner, var och en med en specifik motsvarande dotterjon från transitionen, för alla märkta och omärkta analyter som omfattas av analysens tillämpningsområde. |
| --- | --- | --- |

—

För GC-MS/MS:

—

Kontroll av minst två särskilda moderjoner, var och en med en specifik motsvarande dotterjon från transitionen, för alla märkta och omärkta analyter som omfattas av analysens tillämpningsområde.

| — | Högsta tillåtna toleranser för relativ jonintensitet på ± 15 % för utvalda dotterjoner från transitionen i jämförelse med beräknade eller uppmätta värden (medelvärde från kalibreringsstandarder) vid identiska MS/MS-betingelser, i synnerhet kollisionsenergi och kollisionsgastryck, för varje transition av en analyt. |
| --- | --- |

—

Högsta tillåtna toleranser för relativ jonintensitet på ± 15 % för utvalda dotterjoner från transitionen i jämförelse med beräknade eller uppmätta värden (medelvärde från kalibreringsstandarder) vid identiska MS/MS-betingelser, i synnerhet kollisionsenergi och kollisionsgastryck, för varje transition av en analyt.

| — | Upplösningen för varje kvadrupol ska minst motsvara upplösningen för en massenhet (dvs. tillräcklig upplösning för att separera två toppar som skiljer sig åt med en massenhet) i syfte att minimera risken för att eventuella interferenser stör de givna analyterna. |
| --- | --- |

—

Upplösningen för varje kvadrupol ska minst motsvara upplösningen för en massenhet (dvs. tillräcklig upplösning för att separera två toppar som skiljer sig åt med en massenhet) i syfte att minimera risken för att eventuella interferenser stör de givna analyterna.

| — | De ska uppfylla ytterligare kriterier som beskrivs i internationellt erkända standarder, t.ex. standarden EN 16215:2012 (Djurfoder – Bestämning av dioxiner och dioxinlika PCB:er med GC/HRMS och av indikator-PCB:er med GC/HRMS) och/eller i EPA-metoderna 1613 och 1668, med senare revideringar, utom kravet på att använda GC-HRMS. |
| --- | --- |

—

De ska uppfylla ytterligare kriterier som beskrivs i internationellt erkända standarder, t.ex. standarden EN 16215:2012 (Djurfoder – Bestämning av dioxiner och dioxinlika PCB:er med GC/HRMS och av indikator-PCB:er med GC/HRMS) och/eller i EPA-metoderna 1613 och 1668, med senare revideringar, utom kravet på att använda GC-HRMS.

7.   SÄRSKILDA KRAV PÅ BIOANALYTISKA METODER

Bioanalytiska metoder bygger på biologiska principer, såsom cellbaserade metoder, receptorbaserade metoder eller immunologiska metoder. I denna punkt (punkt 7) fastställs krav på bioanalytiska metoder i allmänhet.

Med en screeningmetod klassificeras enkelt uttryckt ett prov antingen som överensstämmande eller som misstänkt icke-överensstämmande genom en jämförelse mellan det beräknade BEQ-värdet och brytpunkten (se punkt 7.3). Prover under brytpunkten är överensstämmande, medan prover som är lika med eller över brytpunkten är misstänkt icke-överensstämmande och kräver analys med en konfirmeringsmetod. I praktiken kan ett BEQ-värde som motsvarar 2/3 av gränsvärdet användas som brytpunkt, förutsatt att det kan säkerställas att andelen prover som felaktigt bedömts vara överensstämmande är lägre än 5 % och att andelen prover som felaktigt bedömts vara icke-överensstämmande är godtagbar. Om man använder separata gränsvärden för PCDD/F och för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB krävs lämpliga brytpunkter för bioassay av PCDD/F för att utan fraktionering kunna kontrollera provernas överensstämmelse. För kontroll av prover som överskrider åtgärdsgränserna skulle en lämplig procentandel av respektive åtgärdsgräns lämpa sig som brytpunkt.

När det gäller vissa bioanalytiska metoder får ett vägledande värde uttryckt i BEQ ges för prover i mätområdet som överstiger rapporteringsgränsen (se punkt 7.1.1 och 7.1.6).

7.1   Utvärdering av försöksrespons

7.1.1   Allmänna krav

| — | När man beräknar koncentrationer utifrån en kalibreringskurva för TCDD kommer de lägsta och högsta koncentrationerna i kurvan att ha en hög variation. Mätområdet är det område där variationskoefficienten är mindre än 15 % (hög variationskoefficient). Den lägsta koncentrationen i mätområdet (rapporteringsgränsen) ska ligga betydligt över metodens blankvärde (med åtminstone en faktor på tre). Den högsta koncentrationen i mätområdet motsvaras vanligtvis av EC70-värdet (70 % av den maximalt effektiva koncentrationen), men den är lägre om variationskoefficienten överstiger 15 % i detta område. Mätområdet ska fastställas under valideringen. Brytpunkterna (se punkt 7.3) ska med god marginal ligga inom mätområdet. |
| --- | --- |

—

När man beräknar koncentrationer utifrån en kalibreringskurva för TCDD kommer de lägsta och högsta koncentrationerna i kurvan att ha en hög variation. Mätområdet är det område där variationskoefficienten är mindre än 15 % (hög variationskoefficient). Den lägsta koncentrationen i mätområdet (rapporteringsgränsen) ska ligga betydligt över metodens blankvärde (med åtminstone en faktor på tre). Den högsta koncentrationen i mätområdet motsvaras vanligtvis av EC70-värdet (70 % av den maximalt effektiva koncentrationen), men den är lägre om variationskoefficienten överstiger 15 % i detta område. Mätområdet ska fastställas under valideringen. Brytpunkterna (se punkt 7.3) ska med god marginal ligga inom mätområdet.

| — | Standardlösningar och provextrakt ska åtminstone analyseras som dubbelprov. När dubbelprover analyseras ska en standardlösning eller ett kontrollextrakt som provas i 4–6 brunnar (fördelade över plattan) ge en respons eller en koncentration (endast möjligt i mätområdet) som har en variationskoefficient mindre än 15 %. |
| --- | --- |

—

Standardlösningar och provextrakt ska åtminstone analyseras som dubbelprov. När dubbelprover analyseras ska en standardlösning eller ett kontrollextrakt som provas i 4–6 brunnar (fördelade över plattan) ge en respons eller en koncentration (endast möjligt i mätområdet) som har en variationskoefficient mindre än 15 %.

7.1.2   Kalibrering

7.1.2.1   Kalibrering med standardkurva

| — | Provhalter kan skattas genom att försöksresponsen jämförs med en kalibreringskurva för TCDD (eller PCB 126 eller en standardblandning med PCDD/F och dioxinlika PCB) utifrån vilken BEQ-värdet kan beräknas i extraktet och därefter i provet. |
| --- | --- |

—

Provhalter kan skattas genom att försöksresponsen jämförs med en kalibreringskurva för TCDD (eller PCB 126 eller en standardblandning med PCDD/F och dioxinlika PCB) utifrån vilken BEQ-värdet kan beräknas i extraktet och därefter i provet.

| — | Kalibreringskurvor ska bestå av 8–12 koncentrationer (åtminstone som dubbelprover) och ha tillräckligt med koncentrationer i den nedre delen av kurvan (mätområdet). Särskild uppmärksamhet ska ägnas kvaliteten på kurvpassningen i mätområdet. När man ska bedöma anpassningsgraden vid icke-linjär regression är R2-värdet i sig inte viktigt. Man uppnår en bättre kurvpassning genom att minimera skillnaden mellan beräknade och observerade koncentrationer inom kurvans mätområde, t.ex. genom att minimera residualkvadratsumman. |
| --- | --- |

—

Kalibreringskurvor ska bestå av 8–12 koncentrationer (åtminstone som dubbelprover) och ha tillräckligt med koncentrationer i den nedre delen av kurvan (mätområdet). Särskild uppmärksamhet ska ägnas kvaliteten på kurvpassningen i mätområdet. När man ska bedöma anpassningsgraden vid icke-linjär regression är R2-värdet i sig inte viktigt. Man uppnår en bättre kurvpassning genom att minimera skillnaden mellan beräknade och observerade koncentrationer inom kurvans mätområde, t.ex. genom att minimera residualkvadratsumman.

| — | Den skattade halten i provextraktet korrigeras därefter för BEQ-värdet hos ett blankprov för matrisen eller lösningsmedlet (för att beakta föroreningar från lösningsmedel och andra kemikalier som använts) och för det skenbara utbytet (som beräknats från BEQ-värdet för lämpliga referensprover med representativa kongenmönster kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen). När man korrigerar för ett utbyte ska det skenbara utbytet alltid ligga inom det intervall som krävs (se punkt 7.1.4). Referensprover som används för att korrigera utbytet ska uppfylla de krav som anges i punkt 7.2. |
| --- | --- |

—

Den skattade halten i provextraktet korrigeras därefter för BEQ-värdet hos ett blankprov för matrisen eller lösningsmedlet (för att beakta föroreningar från lösningsmedel och andra kemikalier som använts) och för det skenbara utbytet (som beräknats från BEQ-värdet för lämpliga referensprover med representativa kongenmönster kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen). När man korrigerar för ett utbyte ska det skenbara utbytet alltid ligga inom det intervall som krävs (se punkt 7.1.4). Referensprover som används för att korrigera utbytet ska uppfylla de krav som anges i punkt 7.2.

7.1.2.2   Kalibrering med referensprover

Man kan också använda en kalibreringskurva som genererats från minst fyra referensprover (se punkt 7.2): ett blankprov för matrisen och tre referensprov på 0,5 gång, 1 gång och 2 gånger gränsvärdet eller åtgärdsgränsen), varigenom man inte behöver korrigera för blank och utbyte. I detta fall får den försöksrespons som motsvarar 2/3 av gränsvärdet (se punkt 7.3) beräknas direkt från dessa prover och användas som brytpunkt. För kontroll av prover som överskrider åtgärdsgränserna skulle en lämplig procentandel av dessa åtgärdsgränser lämpa sig som brytpunkt.

7.1.3   Separat bestämning av PCDD/F och dioxinlika PCB

Extrakt får delas upp i fraktioner som innehåller dels PCDD/F, dels dioxinlika PCB, vilket gör att man kan ange separata TEQ-värden för PCDD/F och för dioxinlika PCB (uttryckta som BEQ). Företrädesvis ska man använda en kalibreringskurva för PCB 126-standard för att utvärdera resultaten för den fraktion som innehåller dioxinlika PCB.

7.1.4   Skenbart utbyte för bioassay

Det skenbara utbytet för bioassay ska beräknas utifrån lämpliga referensprover med representativa kongenmönster kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen och uttryckas som en procentandel av BEQ-värdet i jämförelse med TEQ-värdet. Beroende på vilken typ av analysmetod och vilka TEF-värden (3) som används kan skillnaderna mellan TEF- och REP-värdena för dioxinlika PCB ge upphov till låga skenbara utbyten för dioxinlika PCB i jämförelse med för PCDD/F. Om en separat bestämning av PCDD/F och dioxinlika PCB utförs ska därför de skenbara utbytena för bioassay ligga i intervallet 20–60 % för dioxinlika PCB och i intervallet 50–130 % för PCDD/F (intervallen gäller för kalibreringskurvan för TCDD). Bidraget från dioxinlika PCB till summan av PCDD/F och dioxinlika PCB kan variera mellan olika matriser och prover. Dessa variationer återspeglas i de skenbara utbytena för bioassay, vilka ska ligga i intervallet 30–130 % för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB.

7.1.5   Kontroll av utbytet efter upprening

Hur stor förlusten av föreningar är under uppreningen ska kontrolleras under valideringen. Ett blankprov som spikats med en blandning av olika kongener ska genomgå upprening (minst n = 3) och därefter ska utbyte och variabilitet kontrolleras med en konfirmeringsmetod. Utbytet ska ligga i intervallet 60–120 %, särskilt för kongener som i olika blandningar bidrar med mer än 10 % till TEQ-värdet.

7.1.6   Rapporteringsgräns

Vid rapportering av BEQ-värden ska en rapporteringsgräns fastställas utifrån relevanta matrisprover som omfattar typiska kongenmönster. Däremot ska inte kalibreringskurvan för standarder användas eftersom precisionen är låg för den nedre delen av kurvan. Även effekter från extraktion och upprening ska beaktas. Rapporteringsgränsen ska ligga betydligt över metodens blankvärde (med åtminstone en faktor på tre).

7.2   Användning av referensprover

| — | Referensproverna ska representera provmatriser, kongenmönster och koncentrationsintervall för PCDD/F och dioxinlika PCB kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen. |
| --- | --- |

—

Referensproverna ska representera provmatriser, kongenmönster och koncentrationsintervall för PCDD/F och dioxinlika PCB kring gränsvärdet eller åtgärdsgränsen.

| — | Ett blankprov för metoden, eller helst ett blankprov för matrisen, och ett referensprov vid gränsvärdet eller åtgärdsgränsen måste ingå i varje försöksserie. Dessa prover ska extraheras och analyseras samtidigt under identiska betingelser. Referensprovet ska ha en klart högre respons än blankprovet eftersom detta säkerställer metodens lämplighet. Dessa prover kan användas för att korrigera för blank och utbyte. |
| --- | --- |

—

Ett blankprov för metoden, eller helst ett blankprov för matrisen, och ett referensprov vid gränsvärdet eller åtgärdsgränsen måste ingå i varje försöksserie. Dessa prover ska extraheras och analyseras samtidigt under identiska betingelser. Referensprovet ska ha en klart högre respons än blankprovet eftersom detta säkerställer metodens lämplighet. Dessa prover kan användas för att korrigera för blank och utbyte.

| — | De referensprover som valts ut för att korrigera för utbyte ska vara representativa för alla proverna, vilket innebär att kongenmönstret inte ska resultera i att halterna underskattas. |
| --- | --- |

—

De referensprover som valts ut för att korrigera för utbyte ska vara representativa för alla proverna, vilket innebär att kongenmönstret inte ska resultera i att halterna underskattas.

| — | För kontroll av gränsvärdet eller åtgärdsgränsen får ytterligare referensprover på exempelvis 0,5 och 2 gånger gränsvärdet eller åtgärdsgränsen tas med i syfte att påvisa analysens tillförlitlighet inom det givna intervallet. Dessa prover får kombineras för att beräkna BEQ-värdena i prover (se punkt 7.1.2.2). |
| --- | --- |

—

För kontroll av gränsvärdet eller åtgärdsgränsen får ytterligare referensprover på exempelvis 0,5 och 2 gånger gränsvärdet eller åtgärdsgränsen tas med i syfte att påvisa analysens tillförlitlighet inom det givna intervallet. Dessa prover får kombineras för att beräkna BEQ-värdena i prover (se punkt 7.1.2.2).

7.3   Bestämning av brytpunkter

Förhållandet mellan bioanalytiska resultat angivna som BEQ och resultat från konfirmeringsmetoder angivna som TEQ ska fastställas, till exempel genom matrisanpassade kalibreringsexperiment som omfattar referensprover spikade med 0 gång, 0,5 gång, 1 gång och 2 gånger gränsvärdet och 6 prover per halt (totalt n = 24). Korrektionsfaktorer (blank och utbyte) får beräknas från detta förhållande, men de ska kontrolleras i varje försöksserie genom att blankprover för metoden eller matrisen och prover för utbytet inkluderas (se punkt 7.2).

Brytpunkter ska fastställas för bedömning av om prov överensstämmer med gränsvärdena, eller vid behov för kontroll av åtgärdsgränserna, med respektive gränsvärden eller åtgärdsgränser som fastställts för antingen PCDD/F och dioxinlika PCB var för sig, eller för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB. De representeras av den nedre gränsen för fördelningen av de bioanalytiska resultaten (korrigerade för blank och utbyte) som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden med en konfidensgrad på 95 %, vilket innebär att andelen prover som felaktigt bedömts vara överensstämmande är mindre än 5 % och RSDR är mindre än 25 %. Beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden motsvaras av gränsvärdet, med beaktande av mätosäkerheten.

I praktiken kan brytpunkten (uttryckt som BEQ) beräknas på följande sätt (se figur 1):

7.3.1   Med användning av det nedre konfidensbandet i det 95-procentiga prediktionsintervallet för beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden och med formeln

Formula

där

| BEQDL | BEQ-värdet som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden, vilket är gränsvärdet inklusive mätosäkerhet |
| --- | --- |
| sy,x | residualstandardavvikelse |
| t α,f=m-2 | Students t-faktor (α = 5 %, f = frihetsgrader, ensidiga) |
| m | totalt antal kalibreringspunkter (index j) |
| n | antal prover per koncentration (repetitioner) |
| xi | provkoncentration för kalibreringspunkt i analyserad med en konfirmeringsmetod (uttryckt som TEQ) |
| | medelvärdet av koncentrationerna för alla kalibreringsprover (uttryckt som TEQ) |

BEQDL

BEQ-värdet som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden, vilket är gränsvärdet inklusive mätosäkerhet

sy,x

residualstandardavvikelse

t α,f=m-2

Students t-faktor (α = 5 %, f = frihetsgrader, ensidiga)

m

totalt antal kalibreringspunkter (index j)

n

antal prover per koncentration (repetitioner)

xi

provkoncentration för kalibreringspunkt i analyserad med en konfirmeringsmetod (uttryckt som TEQ)

Formula

medelvärdet av koncentrationerna för alla kalibreringsprover (uttryckt som TEQ)

| Qxx | = | |
| --- | --- | --- |
| i | = | index för kalibreringspunkt i |

Qxx

=

Formula

i

=

index för kalibreringspunkt i

7.3.2   Beräknat utifrån de bioanalytiska resultaten (korrigerade för blank och utbyte) från flera analyser av prover (n > 6) som förorenats med en halt som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden, vilken är den nedre gränsen för fördelningen vid motsvarande medelvärde för BEQ, och med formeln

Formula

där

| SDR | standardavvikelse för resultat från bioassay vid BEQDL, mätt under reproducerbara betingelser inom laboratoriet. |
| --- | --- |

SDR

standardavvikelse för resultat från bioassay vid BEQDL, mätt under reproducerbara betingelser inom laboratoriet.

7.3.3   Beräknat som medelvärdet av de bioanalytiska resultaten (uttryckta som BEQ, korrigerade för blank och utbyte) från flera analyser av prover (n > 6) som förorenats med en halt som motsvarar 2/3 av gränsvärdet eller åtgärdsgränsen. Detta grundas på att denna halt kommer att ligga kring den brytpunkt som fastställts enligt punkt 7.3.1 eller 7.3.2.

Figur 1

Image

Tillvägagångssätt för beräkning av brytpunkt som bygger på en 95-procentig konfidensgrad, vilket innebär att andelen prover som felaktigt bedömts vara överensstämmande är mindre än 5 % och RSDR är mindre än 25 %.

| 1. | Utifrån det nedre konfidensbandet i det 95-procentiga prediktionsintervallet för beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden. |
| --- | --- |

1.

Utifrån det nedre konfidensbandet i det 95-procentiga prediktionsintervallet för beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden.

| 2. | Utifrån flera analyser av prover (n > 6) som förorenats med en halt som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden, vilket är den nedre gränsen för fördelningen (en klockformad kurva i figuren) vid motsvarande medelvärde för BEQ. |
| --- | --- |

2.

Utifrån flera analyser av prover (n > 6) som förorenats med en halt som motsvarar beslutsgränsen för konfirmeringsmetoden, vilket är den nedre gränsen för fördelningen (en klockformad kurva i figuren) vid motsvarande medelvärde för BEQ.

7.3.4   Begränsningar för brytpunkten

De BEQ-baserade brytpunkter som beräknats utifrån den RSDR som fastställts under valideringen med hjälp av ett begränsat antal prover med olika matriser eller kongenmönster kan vara högre än gränsvärden eller åtgärdsgränser som baserats på TEQ-värden, eftersom en bättre precision kan uppnås vid validering än vid rutinanalyser då ett okänt spektrum av möjliga kongenmönster måste kontrolleras. I sådana fall ska brytpunkterna beräknas utifrån en RSDR som motsvarar 25 % eller helst 2/3 av gränsvärdet eller åtgärdsgränsen.

7.4   Prestanda

| — | Eftersom inga interna standarder kan användas i bioanalytiska metoder ska försök som kontrollerar repeterbarheten utföras i syfte att bedöma standardavvikelsen inom en försöksserie och mellan försöksserier. Repeterbarheten ska vara under 20 % och reproducerbarheten inom laboratorier under 25 %. Detta ska grundas på de beräknade halterna (uttryckta som BEQ) efter korrigering för blank och utbyte. |
| --- | --- |

—

Eftersom inga interna standarder kan användas i bioanalytiska metoder ska försök som kontrollerar repeterbarheten utföras i syfte att bedöma standardavvikelsen inom en försöksserie och mellan försöksserier. Repeterbarheten ska vara under 20 % och reproducerbarheten inom laboratorier under 25 %. Detta ska grundas på de beräknade halterna (uttryckta som BEQ) efter korrigering för blank och utbyte.

| — | Under valideringsförfarandet ska försöket visa att metoden kan skilja mellan ett blankprov och ett prov med en halt som motsvarar brytpunkten, så att prover som ligger över den relevanta brytpunkten kan påvisas (se punkt 7.1.2). |
| --- | --- |

—

Under valideringsförfarandet ska försöket visa att metoden kan skilja mellan ett blankprov och ett prov med en halt som motsvarar brytpunkten, så att prover som ligger över den relevanta brytpunkten kan påvisas (se punkt 7.1.2).

| — | Målföreningar, möjliga interferenser och högsta godtagbara värden för blankprover ska definieras. |
| --- | --- |

—

Målföreningar, möjliga interferenser och högsta godtagbara värden för blankprover ska definieras.

| — | Vid analys av ett provextrakt (n = 3) ska standardavvikelsen inte överstiga 15 % för en respons eller en koncentration som beräknats utifrån responsen (endast möjligt i mätområdet). |
| --- | --- |

—

Vid analys av ett provextrakt (n = 3) ska standardavvikelsen inte överstiga 15 % för en respons eller en koncentration som beräknats utifrån responsen (endast möjligt i mätområdet).

| — | De okorrigerade resultaten från referensprov, uttryckta som BEQ (blank och vid gränsvärdet eller åtgärdsgränsen), ska användas vid utvärderingen av den bioanalytiska metodens prestanda under en konstant tidsperiod. |
| --- | --- |

—

De okorrigerade resultaten från referensprov, uttryckta som BEQ (blank och vid gränsvärdet eller åtgärdsgränsen), ska användas vid utvärderingen av den bioanalytiska metodens prestanda under en konstant tidsperiod.

| — | Kontrollkort för metodens blankprover och för varje typ av referensprover ska framställas och kontrolleras för att säkerställa att den analytiska prestandan uppfyller kraven, särskilt för metodens blankprover när det gäller kravet på minsta skillnad till de lägsta koncentrationerna i mätområdet och för referensprover när det gäller reproducerbarheten inom laboratoriet. Metodens blankprover ska kontrolleras väl så att man när blankprovet dras av från provresultatet inte får resultat som felaktigt bedöms vara överensstämmande. |
| --- | --- |

—

Kontrollkort för metodens blankprover och för varje typ av referensprover ska framställas och kontrolleras för att säkerställa att den analytiska prestandan uppfyller kraven, särskilt för metodens blankprover när det gäller kravet på minsta skillnad till de lägsta koncentrationerna i mätområdet och för referensprover när det gäller reproducerbarheten inom laboratoriet. Metodens blankprover ska kontrolleras väl så att man när blankprovet dras av från provresultatet inte får resultat som felaktigt bedöms vara överensstämmande.

| — | Resultaten från analyserna med konfirmeringsmetoderna av misstänkta prover och av 2–10 % av de överensstämmande proverna (minst 20 prover per matris) ska samlas in och användas för att utvärdera screeningmetodens prestanda och förhållandet mellan BEQ- och TEQ-värdena. Dessa uppgifter kan användas för omprövning av de brytpunkter som tillämpas på rutinprover för validerade matriser. |
| --- | --- |

—

Resultaten från analyserna med konfirmeringsmetoderna av misstänkta prover och av 2–10 % av de överensstämmande proverna (minst 20 prover per matris) ska samlas in och användas för att utvärdera screeningmetodens prestanda och förhållandet mellan BEQ- och TEQ-värdena. Dessa uppgifter kan användas för omprövning av de brytpunkter som tillämpas på rutinprover för validerade matriser.

| — | Att en metod har en bra prestanda kan också styrkas genom deltagande i ringtest. Om ett laboratorium kan styrka ett framgångsrikt deltagande får också resultat från prover som analyserats i ringtest och som täcker koncentrationsintervallet upp till exempelvis två gånger gränsvärdet tas med i utvärderingen av andelen prover som felaktigt bedömts vara överensstämmande. Proverna ska täcka de vanligaste kongenmönstren och komma från olika källor. |
| --- | --- |

—

Att en metod har en bra prestanda kan också styrkas genom deltagande i ringtest. Om ett laboratorium kan styrka ett framgångsrikt deltagande får också resultat från prover som analyserats i ringtest och som täcker koncentrationsintervallet upp till exempelvis två gånger gränsvärdet tas med i utvärderingen av andelen prover som felaktigt bedömts vara överensstämmande. Proverna ska täcka de vanligaste kongenmönstren och komma från olika källor.

| — | Vid incidenter får brytpunkter omprövas för att återspegla den specifika matrisen och kongenmönstret för denna enda incident. |
| --- | --- |

—

Vid incidenter får brytpunkter omprövas för att återspegla den specifika matrisen och kongenmönstret för denna enda incident.

8.   RAPPORTERING AV RESULTAT

Konfirmeringsmetoder

| — | Om den använda analysmetoden medger det ska analysresultaten innehålla halterna av de enskilda PCDD/F- och dioxinlika PCB-kongenerna angivna som lägre koncentrationer, övre koncentrationer och mellanvärden. Rapporteringen av resultat ska på så sätt ge maximalt med information och därigenom göra det möjligt att tolka resultaten utifrån särskilda krav. |
| --- | --- |

—

Om den använda analysmetoden medger det ska analysresultaten innehålla halterna av de enskilda PCDD/F- och dioxinlika PCB-kongenerna angivna som lägre koncentrationer, övre koncentrationer och mellanvärden. Rapporteringen av resultat ska på så sätt ge maximalt med information och därigenom göra det möjligt att tolka resultaten utifrån särskilda krav.

| — | Rapporten ska ange den metod som använts vid extraktionen av PCDD/F, dioxinlika PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover. |
| --- | --- |

—

Rapporten ska ange den metod som använts vid extraktionen av PCDD/F, dioxinlika PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover.

| — | Utbytena för de enskilda interna standarderna ska redovisas om de ligger utanför det intervall som anges i punkt 6.2 eller när gränsvärdet överskrids (i så fall ska utbytena för ett av de två dubbelproverna anges). I övriga fall ska de redovisas på begäran. |
| --- | --- |

—

Utbytena för de enskilda interna standarderna ska redovisas om de ligger utanför det intervall som anges i punkt 6.2 eller när gränsvärdet överskrids (i så fall ska utbytena för ett av de två dubbelproverna anges). I övriga fall ska de redovisas på begäran.

| — | Eftersom mätosäkerheten ska beaktas vid bedömning av om ett prov är överensstämmande ska också denna parameter anges. Analysresultatet ska rapporteras som x +/– U, där x är analysresultatet och U den utvidgade mätosäkerheten beräknad med en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Om det har gjorts en separat bestämning av PCDD/F och av dioxinlika PCB ska summan av den skattade utvidgade mätosäkerheten för de enskilda analysresultaten användas när man anger den skattade utvidgade mätosäkerheten för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB. |
| --- | --- |

—

Eftersom mätosäkerheten ska beaktas vid bedömning av om ett prov är överensstämmande ska också denna parameter anges. Analysresultatet ska rapporteras som x +/– U, där x är analysresultatet och U den utvidgade mätosäkerheten beräknad med en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. Om det har gjorts en separat bestämning av PCDD/F och av dioxinlika PCB ska summan av den skattade utvidgade mätosäkerheten för de enskilda analysresultaten användas när man anger den skattade utvidgade mätosäkerheten för summan av PCDD/F och dioxinlika PCB.

| — | Om mätosäkerheten har beaktats genom att beslutsgränsen (CCα) har fastställts (se punkt IV.2 i bilaga II) ska denna parameter anges. |
| --- | --- |

—

Om mätosäkerheten har beaktats genom att beslutsgränsen (CCα) har fastställts (se punkt IV.2 i bilaga II) ska denna parameter anges.

| — | Resultaten ska anges i samma enheter och med (minst) samma antal signifikanta siffror som används för att ange gränsvärden i förordning (EG) nr 1881/2006. |
| --- | --- |

—

Resultaten ska anges i samma enheter och med (minst) samma antal signifikanta siffror som används för att ange gränsvärden i förordning (EG) nr 1881/2006.

Bioanalytiska screeningmetoder

| — | Resultaten från screeningen ska anges som överensstämmande eller som misstänkt icke-överensstämmande. |
| --- | --- |

—

Resultaten från screeningen ska anges som överensstämmande eller som misstänkt icke-överensstämmande.

| — | Dessutom får ett resultat för PCDD/F och/eller dioxinlika PCB, uttryckt som bioanalytiska ekvivalenter (dvs. BEQ och inte som TEQ), anges (se punkt 1 i bilaga III). Prover vars respons ligger under rapporteringsgränsen ska benämnas ”under rapporteringsgränsen”. |
| --- | --- |

—

Dessutom får ett resultat för PCDD/F och/eller dioxinlika PCB, uttryckt som bioanalytiska ekvivalenter (dvs. BEQ och inte som TEQ), anges (se punkt 1 i bilaga III). Prover vars respons ligger under rapporteringsgränsen ska benämnas ”under rapporteringsgränsen”.

| — | För varje typ av provmatris ska rapporten innehålla uppgifter om det gränsvärde eller den åtgärdsgräns som utvärderingen baseras på. |
| --- | --- |

—

För varje typ av provmatris ska rapporten innehålla uppgifter om det gränsvärde eller den åtgärdsgräns som utvärderingen baseras på.

| — | Rapporten ska innehålla uppgifter om typ av försök som har gjorts, den grundläggande principen för försöket och typ av kalibrering. |
| --- | --- |

—

Rapporten ska innehålla uppgifter om typ av försök som har gjorts, den grundläggande principen för försöket och typ av kalibrering.

| — | Rapporten ska även ange den metod som använts vid extraktionen av PCDD/F, dioxinlika PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden eller åtgärdsgränser anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover. |
| --- | --- |

—

Rapporten ska även ange den metod som använts vid extraktionen av PCDD/F, dioxinlika PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden eller åtgärdsgränser anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover.

| — | För prover som misstänks vara icke-överensstämmande ska rapporten innehålla information om de åtgärder som ska vidtas. Koncentrationen av PCDD/F och summan av PCDD/F och dioxinlika PCB i prover med förhöjda halter ska bestämmas/bekräftas med en konfirmeringsmetod. |
| --- | --- |

—

För prover som misstänks vara icke-överensstämmande ska rapporten innehålla information om de åtgärder som ska vidtas. Koncentrationen av PCDD/F och summan av PCDD/F och dioxinlika PCB i prover med förhöjda halter ska bestämmas/bekräftas med en konfirmeringsmetod.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

(2)  Med avseende på gränsvärdena.

(3)  Nuvarande krav är grundade på de TEF-värden som beskrivs i Martin Van den Berg m.fl., Toxicological Sciences, 2006, 93(2), s. 223–241.

Tillägg till BILAGA III

Världshälsoorganisationens toxicitetsekvivalensfaktorer (WHO-TEF) för bedömningen av risker för människor på grundval av slutsatserna från WHO:s expertmöte inom det internationella programmet för kemikaliesäkerhet (IPCS) i Genève i juni 2005 (Martin van den Berg et al, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, 2006, 93(2), s. 223–241).

| Kongen | TEF-värde | Kongen | TEF-värde |
| --- | --- | --- | --- |
| Dibenso-p-dioxiner (PCDD) | Dioxinlika PCB:

  non-orto PCB + mono-orto PCB |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 | Non-orto PCB |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 | PCB 77 | 0,0001 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 | PCB 81 | 0,0003 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 | PCB 126 | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 | PCB 169 | 0,03 |
| OCDD | 0,0003 | | |
| Dibensofuraner (PCDF) | Mono-orto PCB |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 | PCB 105 | 0,00003 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 | PCB 114 | 0,00003 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 | PCB 118 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 123 | 0,00003 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 156 | 0,00003 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 | PCB 157 | 0,00003 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 167 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 | PCB 189 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 | | |
| OCDF | 0,0003 | | |
| Förkortningar: ”T” = tetra, ”Pe” = penta, ”Hx” = hexa, ”Hp” = hepta, ”O” = okta, ”CDD” = klordibensodioxin, ”CDF” = klordibensofuran, ”CB” = klorbifenyl. |

Kongen

TEF-värde

Kongen

TEF-värde

Dibenso-p-dioxiner (PCDD)

Dioxinlika PCB:

non-orto PCB + mono-orto PCB

2,3,7,8-TCDD

1

Non-orto PCB

1,2,3,7,8-PeCDD

1

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0,1

PCB 77

0,0001

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0,1

PCB 81

0,0003

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0,1

PCB 126

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0,01

PCB 169

0,03

OCDD

0,0003

Dibensofuraner (PCDF)

Mono-orto PCB

2,3,7,8-TCDF

0,1

PCB 105

0,00003

1,2,3,7,8-PeCDF

0,03

PCB 114

0,00003

2,3,4,7,8-PeCDF

0,3

PCB 118

0,00003

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0,1

PCB 123

0,00003

1,2,3,6,7,8-HxCDF

0,1

PCB 156

0,00003

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0,1

PCB 157

0,00003

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0,1

PCB 167

0,00003

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0,01

PCB 189

0,00003

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0,01

OCDF

0,0003

Förkortningar: ”T” = tetra, ”Pe” = penta, ”Hx” = hexa, ”Hp” = hepta, ”O” = okta, ”CDD” = klordibensodioxin, ”CDF” = klordibensofuran, ”CB” = klorbifenyl.

---

BILAGA IV

PROVBEREDNING OCH KRAV PÅ ANALYSMETODER FÖR KONTROLL AV HALTEN AV ICKE-DIOXINLIKA PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153, 180) I VISSA LIVSMEDEL

Kraven i denna bilaga ska tillämpas när livsmedel analyseras för offentlig kontroll av halterna av icke-dioxinlika polyklorerade bifenyler (nedan kallade icke-dioxinlika PCB) och för andra lagstadgade ändamål.

1.   Detektionsmetoder som ska användas

Gaskromatografi i kombination med elektroninfångningsdetektion (GC-ECD), GC-LRMS, GC-MS/MS, GC-HRMS eller likvärdiga metoder.

2.   Påvisande och konfirmering av givna analyter

| — | Relativ retentionstid i förhållande till interna standarder eller referensstandarder (godtagbar avvikelse +/– 0,25 %). |
| --- | --- |

—

Relativ retentionstid i förhållande till interna standarder eller referensstandarder (godtagbar avvikelse +/– 0,25 %).

| — | Gaskromatografisk separation av alla sex indikator-PCB (PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 och PCB 180) från störande ämnen, särskilt andra PCB som elueras samtidigt, i synnerhet om provhalterna ligger i nivå med gränsvärdena och det ska konfirmeras att proven är icke-överensstämmande.
  (Kongener som ofta elueras samtidigt är t.ex. PCB 28/31, PCB 52/69 och PCB 138/163/164. När det gäller GC-MS ska även eventuella interferenser från fragment av mer högklorerade kongener beaktas.) |
| --- | --- |

—

Gaskromatografisk separation av alla sex indikator-PCB (PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 och PCB 180) från störande ämnen, särskilt andra PCB som elueras samtidigt, i synnerhet om provhalterna ligger i nivå med gränsvärdena och det ska konfirmeras att proven är icke-överensstämmande.

(Kongener som ofta elueras samtidigt är t.ex. PCB 28/31, PCB 52/69 och PCB 138/163/164. När det gäller GC-MS ska även eventuella interferenser från fragment av mer högklorerade kongener beaktas.)

| — | För GC-MS-metoder:






  — | Kontroll av åtminstone






  — | två specifika joner för HRMS, |
| --- | --- | --- | --- |

—

För GC-MS-metoder:

—

Kontroll av åtminstone

—

två specifika joner för HRMS,

| — | två specifika joner med m/z > 200 eller tre specifika joner med m/z > 100 för LRMS, |
| --- | --- |

—

två specifika joner med m/z > 200 eller tre specifika joner med m/z > 100 för LRMS,

| — | en moderjon och två dotterjoner för MS/MS. |
| --- | --- |

—

en moderjon och två dotterjoner för MS/MS.

| — | Högsta tillåtna toleranser för kvoten för förekomsten av utvalda massfragment
  Relativ avvikelse mellan kvoten för förekomsten av utvalda massfragment från den teoretiska förekomsten eller kalibreringsstandarden för måljon (den vanligast förekommande jonen som kontrollerats) och konfirmeringsjon(er).







  Konfirmeringsjonens (– jonernas) relativa intensitet jämfört med måljonens | GC-EI-MS
  (relativ avvikelse) | GC-CI-MS, GC-MSn

  (relativ avvikelse) |
| --- | --- | --- | --- |
| > 50 % | ± 10 % | ± 20 % |
| > 20 % till 50 % | ± 15 % | ± 25 % |
| > 10 % till 20 % | ± 20 % | ± 30 % |
| < 10 % | ± 50 % (1) | ± 50 % (1) |

—

Högsta tillåtna toleranser för kvoten för förekomsten av utvalda massfragment

Relativ avvikelse mellan kvoten för förekomsten av utvalda massfragment från den teoretiska förekomsten eller kalibreringsstandarden för måljon (den vanligast förekommande jonen som kontrollerats) och konfirmeringsjon(er).

Konfirmeringsjonens (– jonernas) relativa intensitet jämfört med måljonens

GC-EI-MS

(relativ avvikelse)

GC-CI-MS, GC-MSn

(relativ avvikelse)

> 50 %

± 10 %

± 20 %

> 20 % till 50 %

± 15 %

± 25 %

> 10 % till 20 %

± 20 %

± 30 %

< 10 %

± 50 % (1)

± 50 % (1)

| — | För GC-ECD:
  Resultat som överskrider gränsvärdet ska konfirmeras med hjälp av två GC-kolonner som har stationära faser med olika polaritet. |
| --- | --- |

—

För GC-ECD:

Resultat som överskrider gränsvärdet ska konfirmeras med hjälp av två GC-kolonner som har stationära faser med olika polaritet.

3.   Bevis för metodens prestanda

Validering i intervallet för gränsvärdet (0,5–2 gånger gränsvärdet) med en godtagbar variationskoefficient för upprepade analyser (se krav på intermediärt precisionsmått i punkt 8).

4.   Kvantifieringsgräns

Blankprovernas värden ska vara högst 30 % av den föroreningshalt som motsvarar gränsvärdet (2).

5.   Kvalitetskontroll

Laboratorierna ska regelbundet kontrollera blankprover, analysera spikade prover och prover för kvalitetskontroll samt medverka i kollaborativa studier med relevanta matriser.

6.   Kontroll av utbytet

| — | Lämpliga interna standarder med fysikalisk-kemiska egenskaper som är jämförbara med de givna analyternas ska användas. |
| --- | --- |

—

Lämpliga interna standarder med fysikalisk-kemiska egenskaper som är jämförbara med de givna analyternas ska användas.

| — | Tillsats av intern standard:






  — | Ska tillsättas produkter före extraktion och upprening. |
| --- | --- | --- |

—

Tillsats av intern standard:

—

Ska tillsättas produkter före extraktion och upprening.

| — | För fett kan den även tillsättas efter extraktion, men före upprening, när gränsvärdet anges per gram fett. |
| --- | --- |

—

För fett kan den även tillsättas efter extraktion, men före upprening, när gränsvärdet anges per gram fett.

| — | Krav på metoder som använder alla sex isotopmärkta indikator-PCB-kongener:






  — | Resultaten ska korrigeras för de interna standardernas utbyten. |
| --- | --- | --- |

—

Krav på metoder som använder alla sex isotopmärkta indikator-PCB-kongener:

—

Resultaten ska korrigeras för de interna standardernas utbyten.

| — | Allmänt godtagbara utbyten för isotopmärkta interna standarder ligger i intervallet 50–120 %. |
| --- | --- |

—

Allmänt godtagbara utbyten för isotopmärkta interna standarder ligger i intervallet 50–120 %.

| — | Ett lägre eller högre utbyte för enskilda kongener vars bidrag till summan av de sex indikator-PCB är mindre än 10 % är godtagbart. |
| --- | --- |

—

Ett lägre eller högre utbyte för enskilda kongener vars bidrag till summan av de sex indikator-PCB är mindre än 10 % är godtagbart.

| — | Krav på metoder som inte använder alla sex isotopmärkta interna standarder eller använder andra interna standarder:






  — | Utbyten för interna standarder ska kontrolleras för varje prov. |
| --- | --- | --- |

—

Krav på metoder som inte använder alla sex isotopmärkta interna standarder eller använder andra interna standarder:

—

Utbyten för interna standarder ska kontrolleras för varje prov.

| — | Godtagbara utbyten för interna standarder ligger i intervallet 60–120 %. |
| --- | --- |

—

Godtagbara utbyten för interna standarder ligger i intervallet 60–120 %.

| — | Resultaten ska korrigeras för de interna standardernas utbyten. |
| --- | --- |

—

Resultaten ska korrigeras för de interna standardernas utbyten.

| — | Utbytet för omärkta kongener ska kontrolleras genom spikade prover eller prover för kvalitetskontroll vilka har koncentrationer i intervallet för gränsvärdet. Godtagbara utbyten för dessa kongener ligger i intervallet 70–120 %. |
| --- | --- |

—

Utbytet för omärkta kongener ska kontrolleras genom spikade prover eller prover för kvalitetskontroll vilka har koncentrationer i intervallet för gränsvärdet. Godtagbara utbyten för dessa kongener ligger i intervallet 70–120 %.

7.   Krav på laboratorier

I enlighet med förordning (EG) nr 882/2004 ska laboratorierna ackrediteras av ett godkänt ackrediteringsorgan som verkar enligt ISO Guide 58 för att säkerställa att de tillämpar ett system för kvalitetssäkring av analysverksamheten. Laboratorierna ska ackrediteras enligt standarden EN ISO/IEC 17025.

8.   Prestanda: Kriterier för summan av de sex indikator-PCB vid gränsvärdet

| Riktighet | – 30 till + 30 % |
| --- | --- |
| Intermediärt precisionsmått (RSD %) | ≤ 20 % |
| Skillnaden mellan beräkningen av övre och lägre koncentration | ≤ 20 % |

Riktighet

– 30 till + 30 %

Intermediärt precisionsmått (RSD %)

≤ 20 %

Skillnaden mellan beräkningen av övre och lägre koncentration

≤ 20 %

9.   Rapportering av resultat

| — | Om den använda analysmetoden medger det ska analysresultaten innehålla halterna av de enskilda PCB-kongenerna angivna som lägre koncentrationer, övre koncentrationer och mellanvärden. Rapporteringen av resultat ska på så sätt ge maximalt med information och därigenom göra det möjligt att tolka resultaten utifrån särskilda krav. |
| --- | --- |

—

Om den använda analysmetoden medger det ska analysresultaten innehålla halterna av de enskilda PCB-kongenerna angivna som lägre koncentrationer, övre koncentrationer och mellanvärden. Rapporteringen av resultat ska på så sätt ge maximalt med information och därigenom göra det möjligt att tolka resultaten utifrån särskilda krav.

| — | Rapporten ska också ange den metod som använts vid extraktionen av PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover. |
| --- | --- |

—

Rapporten ska också ange den metod som använts vid extraktionen av PCB och lipider. Lipidhalten i provet ska bestämmas och rapporteras för livsmedelsprover där gränsvärden anges per gram fett och där den förväntade fettkoncentrationen ligger i intervallet 0–2 % (som i motsvarande befintlig lagstiftning), medan det är frivilligt att bestämma lipidhalten för övriga prover.

| — | Utbytena för de enskilda interna standarderna ska redovisas om de ligger utanför det intervall som anges i punkt 6 eller när gränsvärden överskrids. I övriga fall ska de redovisas på begäran. |
| --- | --- |

—

Utbytena för de enskilda interna standarderna ska redovisas om de ligger utanför det intervall som anges i punkt 6 eller när gränsvärden överskrids. I övriga fall ska de redovisas på begäran.

| — | Eftersom mätosäkerheten ska beaktas vid bedömning av om ett prov är överensstämmande ska också denna parameter anges. Analysresultatet ska rapporteras som x +/– U, där x är analysresultatet och U den utvidgade mätosäkerheten beräknad med en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %. |
| --- | --- |

—

Eftersom mätosäkerheten ska beaktas vid bedömning av om ett prov är överensstämmande ska också denna parameter anges. Analysresultatet ska rapporteras som x +/– U, där x är analysresultatet och U den utvidgade mätosäkerheten beräknad med en täckningsfaktor på 2, vilket ger en konfidensgrad på cirka 95 %.

| — | Om mätosäkerheten har beaktats genom att beslutsgränsen (CCα) har fastställts (se punkt IV.1 i bilaga II) ska denna parameter anges. |
| --- | --- |

—

Om mätosäkerheten har beaktats genom att beslutsgränsen (CCα) har fastställts (se punkt IV.1 i bilaga II) ska denna parameter anges.

| — | Resultaten ska anges i samma enheter och med (minst) samma antal signifikanta siffror som används för att ange gränsvärden i förordning (EG) nr 1881/2006. |
| --- | --- |

—

Resultaten ska anges i samma enheter och med (minst) samma antal signifikanta siffror som används för att ange gränsvärden i förordning (EG) nr 1881/2006.

---

(1)  Eftersom det finns ett tillräckligt antal massfragment med relativ intensitet större än 10 % bör man inte använda konfirmeringsjon(er) med en relativ intensitet mindre än 10 % jämfört med måljonens.

(2)  Reagensblankprovet bör lämna ett så litet bidrag som möjligt till halten av en förorening i ett prov. Det är laboratoriets skyldighet att kontrollera hur halterna i blankproverna varierar, i synnerhet om blankproverna dras av från proven.

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/41

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 590/2014

av den 2 juni 2014

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2014.

På kommissionens vägnar

För ordföranden

Jerzy PLEWA

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | MK | 64,8 |
| TR | 64,5 |
| ZZ | 64,7 |
| 0707 00 05 | AL | 25,2 |
| MK | 40,7 |
| TR | 121,6 |
| ZZ | 62,5 |
| 0709 93 10 | TR | 114,5 |
| ZZ | 114,5 |
| 0805 50 10 | TR | 121,8 |
| ZA | 129,3 |
| ZZ | 125,6 |
| 0808 10 80 | AR | 104,3 |
| BR | 77,8 |
| CL | 99,5 |
| CN | 127,0 |
| NZ | 137,5 |
| US | 161,6 |
| UY | 70,3 |
| ZA | 120,5 |
| ZZ | 112,3 |
| 0809 29 00 | TR | 444,9 |
| ZZ | 444,9 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

MK

64,8

TR

64,5

ZZ

64,7

0707 00 05

AL

25,2

MK

40,7

TR

121,6

ZZ

62,5

0709 93 10

TR

114,5

ZZ

114,5

0805 50 10

TR

121,8

ZA

129,3

ZZ

125,6

0808 10 80

AR

104,3

BR

77,8

CL

99,5

CN

127,0

NZ

137,5

US

161,6

UY

70,3

ZA

120,5

ZZ

112,3

0809 29 00

TR

444,9

ZZ

444,9

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

BESLUT

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/43

---

BESLUT EUCAP SAHEL MALI/1/2014 AV KOMMITTÉN FÖR UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK

av den 26 maj 2014

om utnämning av chefen för Europeiska unionens GSFP-uppdrag i Mali (Eucap Sahel Mali)

(2014/310/GUSP)

KOMMITTÉN FÖR UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 38 tredje stycket,

med beaktande av rådets beslut 2014/219/Gusp av den 15 april 2014 om Europeiska unionens GSFP-uppdrag i Mali (Eucap Sahel Mali) (1), särskilt artikel 7.1, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med beslut 2014/219/Gusp bemyndigas kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik i enlighet med artikel 38 i fördraget att fatta lämpliga beslut för politisk kontroll och strategisk ledning av uppdraget Eucap Sahel Mali, vilket omfattar beslutet att utnämna en uppdragschef. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med beslut 2014/219/Gusp bemyndigas kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik i enlighet med artikel 38 i fördraget att fatta lämpliga beslut för politisk kontroll och strategisk ledning av uppdraget Eucap Sahel Mali, vilket omfattar beslutet att utnämna en uppdragschef.

| (2) | Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik har föreslagit att Albrecht CONZE utnämns till uppdragschef för Eucap Sahel Mali från och med den 26 maj 2014 till och med den 14 januari 2015. |
| --- | --- |

(2)

Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik har föreslagit att Albrecht CONZE utnämns till uppdragschef för Eucap Sahel Mali från och med den 26 maj 2014 till och med den 14 januari 2015.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Albrecht CONZE utnämns härmed till chef för Europeiska unionens GSFP-uppdrag i Mali (Eucap Sahel Mali) från och med den 26 maj 2014 till och med den 14 januari 2015.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 26 maj 2014.

På kommittén för utrikes- och säkerhetspolitiks vägnar

W. STEVENS

Ordförande

---

(1)  EUT L 113, 16.4.2014, s. 21.

1

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/44

---

RÅDETS BESLUT

av den 26 maj 2014

utnämning av två belgiska ledamöter och en belgisk suppleant i Regionkommittén

(2014/311/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 305,

med beaktande av den belgiska regeringens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Den 22 december 2009 och den 18 januari 2010 antog rådet besluten 2009/1014/EU (1) och 2010/29/EU (2) om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden från och med den 26 januari 2010 till och med den 25 januari 2015. Den 26 november 2012 utnämndes Alain HUTCHINSON till ledamot till och med den 25 januari 2015 genom rådets beslut 2012/736/EU (3), till följd av att mandattiden för Charles PICQUÉ hade löpt ut och Charles PICQUÉ utnämndes till suppleant. Den 28 januari 2013 utnämndes Jean-Luc VANRAES till ledamot till och med den 25 januari 2015 genom rådets beslut 2013/68/EU (4), till följd av att mandattiden för Jos CHABERT har löpt ut. |
| --- | --- |

(1)

Den 22 december 2009 och den 18 januari 2010 antog rådet besluten 2009/1014/EU (1) och 2010/29/EU (2) om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden från och med den 26 januari 2010 till och med den 25 januari 2015. Den 26 november 2012 utnämndes Alain HUTCHINSON till ledamot till och med den 25 januari 2015 genom rådets beslut 2012/736/EU (3), till följd av att mandattiden för Charles PICQUÉ hade löpt ut och Charles PICQUÉ utnämndes till suppleant. Den 28 januari 2013 utnämndes Jean-Luc VANRAES till ledamot till och med den 25 januari 2015 genom rådets beslut 2013/68/EU (4), till följd av att mandattiden för Jos CHABERT har löpt ut.

| (2) | Två platser som ledamöter i Regionkommittén har blivit lediga till följd av att Jean-Luc VANRAES och Alain HUTCHINSONs mandattider har löpt ut. En plats som suppleant har blivit ledig till följd av att det valmandat som låg till grund för utnämningen av Charles PICQUÉ har löpt ut. |
| --- | --- |

(2)

Två platser som ledamöter i Regionkommittén har blivit lediga till följd av att Jean-Luc VANRAES och Alain HUTCHINSONs mandattider har löpt ut. En plats som suppleant har blivit ledig till följd av att det valmandat som låg till grund för utnämningen av Charles PICQUÉ har löpt ut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Med verkan från och med den 26 maj 2014 utnämns härmed till Regionkommittén för återstoden av mandatperioden, dvs. till och med den 25 januari 2015,

| a) | som ledamöter






  — | Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel |
| --- | --- | --- |

a)

som ledamöter

—

Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel

| — | Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles, |
| --- | --- |

—

Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles,

och

| b) | som suppleant






  — | Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles. |
| --- | --- | --- |

b)

som suppleant

—

Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 26 maj 2014.

På rådets vägnar

Ch. VASILAKOS

Ordförande

---

(1)  EUT L 348, 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12, 19.1.2010, s. 11.

2

(3)  EUT L 329, 29.11.2012, s. 18.

3

(4)  EUT L 32, 1.2.2013, s. 16.

4

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/45 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/45

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 28 maj 2014

om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk

[delgivet med nr C(2014) 3429]

(Text av betydelse för EES)

(2014/312/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av den 25 november 2009 om ett EU-miljömärke (1), särskilt artikel 8.2,

efter samråd med Europeiska unionens miljömärkningsnämnd, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt förordning (EG) nr 66/2010 får EU-miljömärket tilldelas produkter som har reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel. |
| --- | --- |

(1)

Enligt förordning (EG) nr 66/2010 får EU-miljömärket tilldelas produkter som har reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel.

| (2) | I förordning (EG) nr 66/2010 föreskrivs även att specifika kriterier för EU-miljömärket ska fastställas för varje produktgrupp. |
| --- | --- |

(2)

I förordning (EG) nr 66/2010 föreskrivs även att specifika kriterier för EU-miljömärket ska fastställas för varje produktgrupp.

| (3) | För att ge en mer rättvisande bild av den utvecklingsnivå som råder på marknaden för denna produktgrupp och ta hänsyn till de tekniska framsteg som gjorts på senare år, anses det lämpligt att ge produktgruppen en ny avgränsning och fastställa en reviderad uppsättning ekologiska kriterier. |
| --- | --- |

(3)

För att ge en mer rättvisande bild av den utvecklingsnivå som råder på marknaden för denna produktgrupp och ta hänsyn till de tekniska framsteg som gjorts på senare år, anses det lämpligt att ge produktgruppen en ny avgränsning och fastställa en reviderad uppsättning ekologiska kriterier.

| (4) | I kommissionens beslut 2009/543/EG (2) och 2009/544/EG (3) behandlas inomhusfärger och utomhusfärger separat. Dessa båda dokument har här slagits samman till ett kriteriedokument i syfte att minska den administrativa bördan för sökande och behöriga organ. Vidare tar de reviderade kriterierna även hänsyn till de nya krav på farliga ämnen som introducerats till följd av tidigare beslut inom ramen för förordning (EG) nr 66/2010. |
| --- | --- |

(4)

I kommissionens beslut 2009/543/EG (2) och 2009/544/EG (3) behandlas inomhusfärger och utomhusfärger separat. Dessa båda dokument har här slagits samman till ett kriteriedokument i syfte att minska den administrativa bördan för sökande och behöriga organ. Vidare tar de reviderade kriterierna även hänsyn till de nya krav på farliga ämnen som introducerats till följd av tidigare beslut inom ramen för förordning (EG) nr 66/2010.

| (5) | Kriterierna är främst avsedda att främja produkter som har en reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel, är av hög kvalitet, har en hög prestanda och en lång livslängd samt innehåller en begränsad mängd farliga ämnen (4) och flyktiga organiska föreningar. Produkter som, med avseende på dessa aspekter, har en högre prestanda bör främjas genom miljömärket, och det är därför lämpligt att fastställa kriterier för tilldelning av EU-miljömärket för produktgruppen ”färger och lacker”. |
| --- | --- |

(5)

Kriterierna är främst avsedda att främja produkter som har en reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel, är av hög kvalitet, har en hög prestanda och en lång livslängd samt innehåller en begränsad mängd farliga ämnen (4) och flyktiga organiska föreningar. Produkter som, med avseende på dessa aspekter, har en högre prestanda bör främjas genom miljömärket, och det är därför lämpligt att fastställa kriterier för tilldelning av EU-miljömärket för produktgruppen ”färger och lacker”.

| (6) | De reviderade kriterierna samt tillhörande bedömnings- och kontrollkrav bör gälla i fyra år från och med den dag då detta beslut antas, med beaktande av produktgruppens innovationscykel. |
| --- | --- |

(6)

De reviderade kriterierna samt tillhörande bedömnings- och kontrollkrav bör gälla i fyra år från och med den dag då detta beslut antas, med beaktande av produktgruppens innovationscykel.

| (7) | Besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG bör ersättas av detta beslut. |
| --- | --- |

(7)

Besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG bör ersättas av detta beslut.

| (8) | En övergångsperiod bör medges för tillverkare vars produkter har tilldelats EU-miljömärket för inomhusfärger och inomhuslacker eller utomhusfärger och utomhuslacker baserat på kriterierna i besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG, så att dessa har tillräckligt med tid att anpassa sina produkter till de reviderade kriterierna och kraven. |
| --- | --- |

(8)

En övergångsperiod bör medges för tillverkare vars produkter har tilldelats EU-miljömärket för inomhusfärger och inomhuslacker eller utomhusfärger och utomhuslacker baserat på kriterierna i besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG, så att dessa har tillräckligt med tid att anpassa sina produkter till de reviderade kriterierna och kraven.

| (9) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010. |
| --- | --- |

(9)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Produktgruppen ”färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk” ska inbegripa dekorationsfärger, dekorationslacker, träbets och liknande produkter för inomhusbruk och/eller utomhusbruk, som är avsedda att användas av privatpersoner eller yrkesmässiga användare och som omfattas av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/42/EG (5).

2.   Produktgruppen ”färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk” ska inbegripa: golvbeläggningar och golvfärger, färgprodukter som färgbrutits av distributören på begäran av en privatperson eller yrkesmässig användare, färgbrytningssystem samt dekorationsfärger i flytande form eller pastaform som kan ha förbehandlats, brutits eller bearbetats av tillverkaren enligt konsumentens önskemål, även träfärger, trä- och golvbets, fasadbeläggningar, topplacker som läggs på metall samt grundfärger och mellanstrykningsfärger som ingår i sådana produktsystem enligt definitionen i bilaga I till direktiv 2004/42/EG.

3.   Följande produkter ska inte ingå i produktgruppen:

| a) | Påväxthämmande medel (skeppsbottenfärg). |
| --- | --- |

a)

Påväxthämmande medel (skeppsbottenfärg).

| b) | Träskyddsimpregnering. |
| --- | --- |

b)

Träskyddsimpregnering.

| c) | Produkter för särskilda industriella och yrkesmässiga tillämpningar, inbegripet s.k. slitstarka beläggningar. |
| --- | --- |

c)

Produkter för särskilda industriella och yrkesmässiga tillämpningar, inbegripet s.k. slitstarka beläggningar.

| d) | Pulverbeläggningar. |
| --- | --- |

d)

Pulverbeläggningar.

| e) | UV-härdbara färgsystem. |
| --- | --- |

e)

UV-härdbara färgsystem.

| f) | Färger främst avsedda för fordon. |
| --- | --- |

f)

Färger främst avsedda för fordon.

| g) | Produkter vars huvudsakliga funktion på underlaget inte är skiktbildande, t.ex. oljor och vaxer. |
| --- | --- |

g)

Produkter vars huvudsakliga funktion på underlaget inte är skiktbildande, t.ex. oljor och vaxer.

| h) | Fyllnadsmedel enligt EN ISO 4618. |
| --- | --- |

h)

Fyllnadsmedel enligt EN ISO 4618.

| i) | Vägmarkeringsfärg. |
| --- | --- |

i)

Vägmarkeringsfärg.

Artikel 2

I detta beslut gäller följande definitioner:

1.   
  färg
  : ett pigmenterat beläggningsmaterial som tillhandahålls i flytande form eller i pasta- eller pulverform, och som när det appliceras på underlaget bildar ett täckande skikt med skyddande, dekorativa eller särskilda tekniska egenskaper. Efter applicering torkar färgen till en hård, vidhäftande och skyddande beläggning.

2.   
  lack
  : ett ofärgat beläggningsmaterial som när det appliceras på underlaget bildar ett hårt transparent skikt med skyddande, dekorativa eller särskilda tekniska egenskaper. Efter applicering torkar lacken till en hård, vidhäftande och skyddande beläggning.

3.   
  dekorationsfärger/dekorationslacker
  : färger och lacker som appliceras på plats i dekorativt och skyddande syfte, på byggnader, deras utsmyckningar och detaljer.

4.   
  lasyr
  : en beläggningsprodukt som ger ett transparent eller halvtransparent skikt och som används för dekoration och skydd av trä mot väderpåverkan, vilket underlättar underhållet.

5.   
  färgbrytningssystem
  : en metod för tillverkning av olika färgnyanser, där en basfärg blandas med olika färgämnen.

6.   
  fasadbeläggning/fasadfärg
  : en beläggningsprodukt som ger ett dekorativt och skyddande skikt på betong, målningsbart tegel, lättbetong, puts, kalciumsilikatskivor och fiberförstärkt cement.

7.   
  bindande grundfärg
  : en beläggningsprodukt som är avsedd att binda lösa underlagspartiklar eller ge underlaget vattenavvisande egenskaper.

8.   
  UV-härdbart färgsystem
  : ett beläggningsmaterial som härdas genom exponering för artificiell ultraviolett strålning.

9.   
  pulverbeläggning
  : en skyddande eller dekorativ beläggning bestående av ett sammanhängande skikt som bildas genom applicering och smältning av beläggningspulver på ett underlag.

10.   
  konserveringsmedel för burkförpackade produkter
  : produkter som används för konservering av industriprodukter under lagring genom bekämpning av mikrobangrepp för att garantera hållbarheten.

11.   
  konserveringsmedel för torra ytbeläggningar
  : produkter som används för konservering av ytor eller ytbeläggningar genom bekämpning av mikrobangrepp eller algtillväxt, för att skydda de ursprungliga egenskaperna hos materials eller föremåls ytor.

12.   
  ämnen som motverkar hinnbildning
  : tillsatser i beläggningsmaterial som tillförs för att motverka hinnbildning under tillverkning och lagring av beläggningsmaterialet.

13.   
  flyktiga organiska föreningar (VOC)
  : organiska föreningar vars begynnelsekokpunkt är högst 250 °C, mätt vid ett standardtryck av 101,3 kPa enligt definitionen i direktiv 2004/42/EG och som i en kapillärkolonn eluerar upp till och med tetradekan (C14H30) för opolära system respektive dietyladipat (C10H18O4) för polära system.

14.   
  halvflyktiga organiska föreningar (SVOC)
  : organiska föreningar vars kokpunkt är högre än 250 °C och som i en kapillärkolonn (6) eluerar i retentionsområdet mellan n-tetradekan (C14H30) och n-dokosan (C22H46) för opolära system respektive dietyladipat (C10H18O4) och metylpalmitat (C17H34O2) för polära system.

15.   
  vita och ljusa färger
  : färger med ett tristimulusvärde (Y-värde) på > 70 %.

16.   
  blanka färger
  : färger som vid infallsvinkeln 60° uppvisar en reflektans (glans) på ≥ 60.

17.   
  halvblanka/halvmatta färger
  : (även kallade semiblanka/semimatta eller satinfärger) färger som vid infallsvinkeln 60° eller 85° uppvisar en reflektans (glans) på < 60 och ≥ 10.

18.   
  matta färger
  : färger som vid infallsvinkeln 85° uppvisar en reflektans (glans) på < 10.

19.   
  helmatta färger
  : färger som vid infallsvinkeln 85° uppvisar en reflektans (glans) på < 5.

20.   
  transparent/halvtransparent
  : skikt med en täckförmåga på < 98 % vid 120 μ våtskiktstjocklek.

21.   
  täckande
  : skikt med en täckförmåga på > 98 % vid 120 μ våtskiktstjocklek.

Artikel 3

Kriterierna för tilldelning av EU-miljömärket enligt förordning (EG) nr 66/2010 till en produkt som enligt definitionen i artikel 1 ingår i produktgruppen ”färger och lacker” samt tillhörande bedömnings- och kontrollkrav anges i bilagan till detta beslut.

Artikel 4

De kriterier och tillhörande bedömningskrav som anges i bilagan ska gälla i fyra år från och med den dag då detta beslut antas.

Artikel 5

För administrativa ändamål ska produktgruppen ”färger och lacker för inomhusbruk och utomhusbruk” tilldelas kodnummer 044.

Artikel 6

Besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 7

1.   Ansökningar om EU-miljömärket för produkter i produktgruppen ”färger och lacker”, som lämnas in inom två månader från den dag då detta beslut antas får baseras antingen på de kriterier som anges i något av besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG, eller på de kriterier som anges i detta beslut. Ansökningarna ska bedömas utifrån de kriterier som de baseras på.

2.   Licenser för EU-miljömärket som tilldelats enligt de kriterier som anges i besluten 2009/543/EG och 2009/544/EG får användas i tolv månader från och med den dag då detta beslut antas.

Artikel 8

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 28 maj 2014.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 27, 30.1.2010, s. 1.

1

(2)  Kommissionens beslut 2009/543/EG av den 13 augusti 2008 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av gemenskapens miljömärke till utomhusfärger och utomhuslacker (EUT L 181, 14.7.2009, s. 27
  ).

2

).

(3)  Kommissionens beslut 2009/544/EG av den 13 augusti 2008 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av gemenskapens miljömärke till inomhusfärger och inomhuslacker (EUT L 181, 14.7.2009, s. 39).

3

(4)  Ämnen med faroklassificeringar fastställda inom ramen för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (”CLP-förordningen”) (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/42/EG av den 21 april 2004 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i vissa färger och lacker samt produkter för fordonsreparationslackering och om ändring av direktiv 1999/13/EG (EUT L 143, 30.4.2004, s. 87).

5

(6)  Enligt paragraf 8.2.2 i FprCEN/TS 16516.

6

---

BILAGA

KRITERIER OCH BEDÖMNINGS- OCH KONTROLLKRAV FÖR EU-MILJÖMÄRKET

Kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till färger och lacker:

| 1. | Vita pigment och härdighet mot våtnötning |
| --- | --- |

1.

Vita pigment och härdighet mot våtnötning

| 2. | Titandioxid |
| --- | --- |

2.

Titandioxid

| 3. | Effektiv användning






  a) | Dryghet |
| --- | --- | --- |

3.

Effektiv användning

a)

Dryghet

| b) | Vattenhärdighet |
| --- | --- |

b)

Vattenhärdighet

| c) | Vidhäftning |
| --- | --- |

c)

Vidhäftning

| d) | Slitage |
| --- | --- |

d)

Slitage

| e) | Väderbeständighet |
| --- | --- |

e)

Väderbeständighet

| f) | Genomtränglighet för vattenånga |
| --- | --- |

f)

Genomtränglighet för vattenånga

| g) | Vattengenomtränglighet |
| --- | --- |

g)

Vattengenomtränglighet

| h) | Förmåga att stå emot svampangrepp |
| --- | --- |

h)

Förmåga att stå emot svampangrepp

| i) | Sprickhämmande egenskaper |
| --- | --- |

i)

Sprickhämmande egenskaper

| j) | Alkalibeständighet |
| --- | --- |

j)

Alkalibeständighet

| k) | Korrosionsbeständighet |
| --- | --- |

k)

Korrosionsbeständighet

| 4. | Flyktiga och halvflyktiga organiska föreningar (VOC, SVOC) |
| --- | --- |

4.

Flyktiga och halvflyktiga organiska föreningar (VOC, SVOC)

| 5. | Begränsning av farliga ämnen och blandningar






  a) | Allmänna begränsningar gällande faroklassificeringar och riskfraser |
| --- | --- | --- |

5.

Begränsning av farliga ämnen och blandningar

a)

Allmänna begränsningar gällande faroklassificeringar och riskfraser

| b) | Begränsningar gällande ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter |
| --- | --- |

b)

Begränsningar gällande ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter

| c) | Begränsningar gällande vissa särskilda farliga ämnen |
| --- | --- |

c)

Begränsningar gällande vissa särskilda farliga ämnen

| 6. | Konsumentinformation |
| --- | --- |

6.

Konsumentinformation

| 7. | Information på EU-miljömärket |
| --- | --- |

7.

Information på EU-miljömärket

Kriterierna för EU-miljömärket återspeglar bästa miljöprestanda för produkter på marknaden för färger och lacker. Höga krav på kvalitet och prestanda är nödvändiga för att säkerställa en lång produktlivslängd och därmed bidra till att väsentligt reducera den totala miljöpåverkan som färgprodukten har under hela sin livscykel. Kriterierna syftar även till att minimera användningen av flyktiga och halvflyktiga organiska ämnen i färgberedningar.

Kemikalieanvändning och utsläpp av föroreningar är en del av tillverkningsprocessen. Att en produkt bär EU-miljömärket innebär dock att konsumenten garanteras att användningen av sådana ämnen har begränsats så långt det varit tekniskt möjligt utan att minska produktens funktionsduglighet. Vidare får den slutliga färg- eller lackprodukten inte vara klassificerad som akut toxisk eller miljöfarlig enligt unionens produktmärkningslagstiftning.

Kriterierna utesluter, där så är möjligt, ett antal ämnen som identifierats som farliga för människors hälsa och miljön och som ibland förekommer i färg- och lackberedningar. Om det inte är möjligt att utesluta ett sådant ämne begränsas den koncentration som krävs för att ge produkten vissa särskilda funktioner eller egenskaper till ett minimum. Endast då ett ämne är nödvändigt för att uppfylla konsumentens förväntningar på prestanda eller gällande krav på produkten (till exempel avseende färgkonservering), och inga tillgängliga alternativ finns som testats och tillämpas, medges undantag för användning av ett sådant ämne i produkter som tilldelats EU-miljömärket.

Undantag bedöms i enlighet med försiktighetsprincipen och utifrån vetenskapliga och tekniska rön, särskilt om säkrare produkter finns tillgängliga på marknaden.

Det kan bli nödvändigt att testa slutprodukten avseende förekomsten av begränsade farliga ämnen för att säkerställa en hög säkerhetsgrad för konsumenterna.

För att undvika exponering av arbetstagare införs även, där det bedöms lämpligt, stränga krav på hanteringen av ämnen i processer för tillverkning av färger och lacker. Kontrollen av att kriterierna uppfylls är utformad på ett sådant sätt att konsumenterna garanteras en hög säkerhetsnivå, hänsyn tas till de praktiska möjligheter som sökande har att få tag på information från leverantörskedjan och att sökande förhindras att ”åka snålskjuts”.

Bedömning och kontroll

| a) | Krav
  De särskilda bedömnings- och kontrollkraven anges separat för varje kriterium.
  När sökanden ska tillhandahålla intyg, dokumentation, analyser eller testrapporter, eller på annat sätt styrka att kriterierna uppfylls, kan dessa dokument komma antingen från sökanden själv eller från dennes leverantör(er) eller underleverantör(er).
  Vid ändringar, till exempel av leverantör, färgberedning eller en utvidgning av ett produktsortiment, som påverkar hur färgen eller lacken uppfyller ett eller i förekommande fall flera kriterier, ska innehavaren av tillståndet, innan ändringarna görs, lämna in uppgifter till det ansvariga behöriga organet som visar att produkten fortsatt uppfyller de relevanta kriterierna.
  Där så är lämpligt får andra testmetoder än de som anges för varje kriterium användas, om de finns beskrivna i användarhandboken för tillämpningen av kriterierna för miljömärket och godkänns som likvärdiga av det behöriga organ som bedömer ansökan.
  Behöriga organ ska företrädesvis erkänna tester som är godkända enligt ISO 17025 och kontroller utförda av ackrediterade organ enligt EN 45011 eller motsvarande internationell standard.
  I förekommande fall får behöriga organ begära in kompletterande dokumentation och de får även utföra oberoende kontroller. |
| --- | --- |

a)

Krav

De särskilda bedömnings- och kontrollkraven anges separat för varje kriterium.

När sökanden ska tillhandahålla intyg, dokumentation, analyser eller testrapporter, eller på annat sätt styrka att kriterierna uppfylls, kan dessa dokument komma antingen från sökanden själv eller från dennes leverantör(er) eller underleverantör(er).

Vid ändringar, till exempel av leverantör, färgberedning eller en utvidgning av ett produktsortiment, som påverkar hur färgen eller lacken uppfyller ett eller i förekommande fall flera kriterier, ska innehavaren av tillståndet, innan ändringarna görs, lämna in uppgifter till det ansvariga behöriga organet som visar att produkten fortsatt uppfyller de relevanta kriterierna.

Där så är lämpligt får andra testmetoder än de som anges för varje kriterium användas, om de finns beskrivna i användarhandboken för tillämpningen av kriterierna för miljömärket och godkänns som likvärdiga av det behöriga organ som bedömer ansökan.

Behöriga organ ska företrädesvis erkänna tester som är godkända enligt ISO 17025 och kontroller utförda av ackrediterade organ enligt EN 45011 eller motsvarande internationell standard.

I förekommande fall får behöriga organ begära in kompletterande dokumentation och de får även utföra oberoende kontroller.

| b) | Tröskelvärden
  Såvida inget annat anges krävs överensstämmelse med kriterierna för EU-miljömärket för avsiktligt tillsatta ämnen och blandningar samt för biprodukter och föroreningar från råvaror, som förekommer i den slutliga beredningen i koncentrationer motsvarande 0,010 viktprocent eller mer. |
| --- | --- |

b)

Tröskelvärden

Såvida inget annat anges krävs överensstämmelse med kriterierna för EU-miljömärket för avsiktligt tillsatta ämnen och blandningar samt för biprodukter och föroreningar från råvaror, som förekommer i den slutliga beredningen i koncentrationer motsvarande 0,010 viktprocent eller mer.

| c) | Uppgifter om produktens exakta sammansättning, inklusive funktion och fysisk form för alla beståndsdelar som identifierats inom ramen för kriterierna och alla ytterligare funktionella beståndsdelar samt dessas ingående koncentrationer, ska lämnas till det behöriga organet. För varje beståndsdel ska kemisk benämning, CAS-nummer och CLP-klassificering enligt förordning (EG) nr 1272/2008 anges. Alla beståndsdelar som identifierats inom ramen för kriterierna samt alla ytterligare funktionella beståndsdelar och kända föroreningar som förekommer i produkten i koncentrationer högre än 0,010 % ska redovisas, såvida inte en lägre koncentration krävs för att uppfylla ett villkor för undantag.
  Med beståndsdelar avses i kriterierna ämnen och beredningar eller blandningar. Definitionerna av ”ämnen” och ”blandningar” återfinns i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (1) (Reach-förordningen).
  Enligt Reach-förordningen ska säkerhetsdatablad och/eller CAS-nummer och CLP-klassificeringar lämnas in till det behöriga organet för varje beståndsdel. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om produktens exakta sammansättning, inklusive funktion och fysisk form för alla beståndsdelar som identifierats inom ramen för kriterierna och alla ytterligare funktionella beståndsdelar samt dessas ingående koncentrationer, ska lämnas till det behöriga organet. För varje beståndsdel ska kemisk benämning, CAS-nummer och CLP-klassificering enligt förordning (EG) nr 1272/2008 anges. Alla beståndsdelar som identifierats inom ramen för kriterierna samt alla ytterligare funktionella beståndsdelar och kända föroreningar som förekommer i produkten i koncentrationer högre än 0,010 % ska redovisas, såvida inte en lägre koncentration krävs för att uppfylla ett villkor för undantag.

Med beståndsdelar avses i kriterierna ämnen och beredningar eller blandningar. Definitionerna av ”ämnen” och ”blandningar” återfinns i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (1) (Reach-förordningen).

Enligt Reach-förordningen ska säkerhetsdatablad och/eller CAS-nummer och CLP-klassificeringar lämnas in till det behöriga organet för varje beståndsdel.

| d) | För alla kriterier utom Kriterium 4 – Flyktiga och halvflyktiga organiska föreningar (VOC, SVOC) – gäller de angivna gränsvärdena för den förpackade färgen eller det förpackade lacket. I enlighet med direktiv 2004/42/EG ska gränsvärdena för flyktiga organiska föreningar däremot gälla den användningsklara produkten, varför den högsta tillåtna halten av flyktiga organiska föreningar ska mätas eller beräknas inklusive rekommenderade tillsatser, till exempel färgämnen och/eller förtunningsmedel. För denna beräkning eller mätning behövs uppgifter från råvaruleverantören om torrsubstanshalt, halt av flyktiga organiska föreningar och produktdensitet. Ovanstående gäller även mätning eller beräkning av SVOC. Behöriga organ kan begära att en produkt testas för SVOC i syfte att validera beräkningar. |
| --- | --- |

d)

För alla kriterier utom Kriterium 4 – Flyktiga och halvflyktiga organiska föreningar (VOC, SVOC) – gäller de angivna gränsvärdena för den förpackade färgen eller det förpackade lacket. I enlighet med direktiv 2004/42/EG ska gränsvärdena för flyktiga organiska föreningar däremot gälla den användningsklara produkten, varför den högsta tillåtna halten av flyktiga organiska föreningar ska mätas eller beräknas inklusive rekommenderade tillsatser, till exempel färgämnen och/eller förtunningsmedel. För denna beräkning eller mätning behövs uppgifter från råvaruleverantören om torrsubstanshalt, halt av flyktiga organiska föreningar och produktdensitet. Ovanstående gäller även mätning eller beräkning av SVOC. Behöriga organ kan begära att en produkt testas för SVOC i syfte att validera beräkningar.

Kriterium 1. Vita pigment och härdighet mot våtnötning

1 a)   Minimikrav för halt av vita pigment

Vägg- och takfärger för inomhusbruk som hävdas ha en härdighet mot våtnötning motsvarande klass 1 eller 2 ska ha en halt av vita pigment (vita oorganiska pigment med ett brytningsindex som är högre än 1,8) per m2 torrt skikt som högst motsvarar den halt som anges i tabell 1, med 98-procentig opacitet. För färgbrytningssystem gäller detta krav endast basfärgen.

Tabell 1

Förhållande mellan härdighet mot våtnötning och TiO2-halt för inomhusfärger

| Härdighet mot våtnötning | Inomhusgränsvärde (g/m2) |
| --- | --- |
| Klass 1 | 40 |
| Klass 2 | 36 |

Härdighet mot våtnötning

Inomhusgränsvärde (g/m2)

Klass 1

40

Klass 2

36

I alla andra färger, inklusive kalkfärger, silikatfärger, grundfärger, rostskyddsfärger och fasadfärger, får halten av vita pigment (vita oorganiska pigment med ett brytningsindex som är högre än 1,8) inte överstiga 36 g/m2 för inomhusprodukter respektive 38 g/m2 för utomhusprodukter. För färger avsedda för både inomhus- och utomhusbruk ska det strängare gränsvärdet tillämpas.

Om de ovannämnda produkterna omfattas av undantag enligt 1 b får halten av vita pigment (vita oorganiska pigment med ett brytningsindex som är högre än 1,8) inte överstiga 25 g/m2 torrt skikt, med 98-procentig opacitet.

1 b)   Minimikrav för härdighet mot våtnötning (gäller endast inomhusfärger)

Alla vägg- och takfärger för inomhusbruk (topplacker) ska ha en härdighet mot våtnötning som uppfyller kraven enligt klass 1 eller klass 2 i EN 13300 och EN ISO 11998. Detta krav gäller endast baser för brytning (basfärger).

Vägg- och takfärger för inomhusbruk med en halt av vita pigment (vita oorganiska pigment med ett brytningsindex som är högre än 1,8) på högst 25 g/m2 torrt skikt, med 98-procentig opacitet, är undantagna från detta krav.

Endast miljömärkta färger som motsvarar klass 1 eller 2 för härdighet mot våtnötning får marknadsföras som härdiga mot våtnötning på produktetiketten och i annat marknadsföringsmaterial.

Bedömning och kontroll: Kraven enligt både 1 a och 1 b ska vara uppfyllda. Sökanden ska tillhandahålla dokumentation som visar att halten av vita pigment överensstämmer med detta kriterium.

Sökanden ska tillhandahålla en testrapport enligt EN 13300 där härdigheten mäts med den metod som anges i EN ISO 11998 (Bestämning av härdighet mot våtnötning samt rengörbarhet). För takfärger och väggfärger för inomhusbruk ska förpackningens etikett, inklusive tillhörande text, tillhandahållas för att visa hur slutanvändaren informeras om att produkten uppfyller krav på härdighet mot våtnötning.

Kriterium 2. Titandioxidpigment

Om titandioxid utgör mer än 3,0 procent av produktens vikt, får utsläpp och restavfall som härrör från framställningen av de titandioxidpigment som använts inte överstiga följande gränsvärden (2):

För sulfatprocessen:

| — | SOx beräknat som SO2: 7,0 kg/ton TiO2-pigment. |
| --- | --- |

—

SOx beräknat som SO2: 7,0 kg/ton TiO2-pigment.

| — | Sulfatavfall: 500 kg/ton TiO2-pigment. |
| --- | --- |

—

Sulfatavfall: 500 kg/ton TiO2-pigment.

För klorprocessen:

| — | Om naturlig rutil används: 103 kg kloravfall/ton TiO2-pigment. |
| --- | --- |

—

Om naturlig rutil används: 103 kg kloravfall/ton TiO2-pigment.

| — | Om syntetisk rutil används: 179 kg kloravfall/ton TiO2-pigment. |
| --- | --- |

—

Om syntetisk rutil används: 179 kg kloravfall/ton TiO2-pigment.

| — | Om slaggmetaller används: 329 kg kloravfall/ton TiO2-pigment. |
| --- | --- |

—

Om slaggmetaller används: 329 kg kloravfall/ton TiO2-pigment.

Om olika typer av mineral/metaller används gäller dessa värden i proportion till mängden av respektive mineral/metall.

Anmärkning:

Gränsvärdena för SOx-utsläpp avser endast sulfatprocessen.

Definitionen av avfall i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets ramdirektiv 2008/98/EG (3) ska tillämpas. Om tillverkaren av TiO2 kan visa att dennes fasta avfall enligt artikel 5 i ramdirektivet om avfall kan klassas som biprodukt ska avfallet undantas.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska lämna dokumentation som visar att den titandioxidtillverkare som framställer råvaran till färgprodukten uppfyller detta kriterium, antingen i form av ett intyg om att ingen titandioxid har använts eller i form av ett intyg med uppgifter som visar att de respektive gränsvärdena för processutsläpp och restavfall som härrör från framställningen har respekterats.

Kriterium 3. Effektiv användning

För att påvisa färgers och lackers effektivitet vid användning ska följande tester utföras på respektive typ av färg och/eller lack (enligt indelningen i tabell 2):

Tabell 2

Prestandakrav för olika typer av färger och lacker

| Kriterier | Färger och lacker (med hänvisning till underkategorier enligt direktiv 2004/42/EG) |
| --- | --- |
| Inomhusfärg
  (a, b) | Utomhusfärg
  (c) | Utsmyckningar och beklädnad
  (d) | Tjocka dekorativa beläggningar inomhus och utomhus
  (l) | Lack och träbets
  (e, f) | Enkomponentfärg, golvfärg
  (i) | Isolerande grundfärg
  (g) | Mellanstrykningsfärg och bindande grundfärg
  (h) |
| 3 a) | Dryghet (avser endast vita och ljusa färger, inkl. de vita basfärger som används i färgbrytningssystem) – ISO 6504-1 |

Kriterier

Färger och lacker (med hänvisning till underkategorier enligt direktiv 2004/42/EG)

Inomhusfärg

(a, b)

Utomhusfärg

(c)

Utsmyckningar och beklädnad

(d)

Tjocka dekorativa beläggningar inomhus och utomhus

(l)

Lack och träbets

(e, f)

Enkomponentfärg, golvfärg

(i)

Isolerande grundfärg

(g)

Mellanstrykningsfärg och bindande grundfärg

(h)

3 a)

Dryghet (avser endast vita och ljusa färger, inkl. de vita basfärger som används i färgbrytningssystem) – ISO 6504-1

8 m2/L

4 m2/L (färg som innehåller elastomerer)

6 m2/L (fasadfärg)

Utomhusprodukter 6 m2/L

Inomhusprodukter 8 m2/L

1 m2/L

—

Utomhusprodukter 6 m2/L

Inomhusprodukter 8 m2/L

6 m2/L (utan opacitet)

8 m2/L (med opacitet)

6 m2/L (utan opacitet)

8 m2/L (med opacitet)

| 3 b) | Vattenhärdighet – ISO 2812-3 |
| --- | --- |

3 b)

Vattenhärdighet – ISO 2812-3

–

–

–

–

Vattenhärdig

Vattenhärdig

–

–

| 3 c) | Vidhäftning – EN 24624 |
| --- | --- |

3 c)

Vidhäftning – EN 24624

–

–

–

–

Testresultat: 2

1,5 MPa (fasadfärg)

1,5 MPa (fasadfärg)

| 3 d) | Slitage – EN ISO 7784-2 |
| --- | --- |

3 d)

Slitage – EN ISO 7784-2

–

–

–

–

–

70 mg viktförlust

–

–

| 3 e) | Väderbeständighet – EN 11507/EN 927-6 |
| --- | --- |

3 e)

Väderbeständighet – EN 11507/EN 927-6

–

1 000 h

1 000 h (utomhus)

1 000 h (utomhus)

1 000 h (utomhus)

1 000 h (utomhus)

–

–

| 3 f) | Genomtränglighet för vattenånga (4) – EN ISO 7783-2 |
| --- | --- |

3 f)

Genomtränglighet för vattenånga (4) – EN ISO 7783-2

–

Klass II eller bättre

–

Klass II eller bättre (utomhus)

–

–

–

–

| 3 g) | Vattengenomtränglighet (4) |
| --- | --- |

3 g)

Vattengenomtränglighet (4)

–

Om anspråk görs Klass III

–

Klass II eller bättre (utomhus)

–

–

–

–

– EN 1062-3

Alla andra produkter Klass II eller bättre

| 3 h) | Förmåga att stå emot svampangrepp (4) – EN 15457 |
| --- | --- |

3 h)

Förmåga att stå emot svampangrepp (4) – EN 15457

–

Klass 1 eller lägre (fasad- eller träfärger)

Klass 0 (produkter för trä utomhus)

Klass 1 eller lägre (utomhus)

–

–

–

–

| 3 h) | Förmåga att stå emot algangrepp – EN 15458 (4) |
| --- | --- |

3 h)

Förmåga att stå emot algangrepp – EN 15458 (4)

-

Klass 1 eller lägre (fasad- eller träfärger)

Klass 0 (produkter för trä utomhus)

Klass 1 eller lägre (utomhus)

–

–

–

–

| 3 i) | Sprickhämmande egenskaper (4) – EN 1062-7 |
| --- | --- |

3 i)

Sprickhämmande egenskaper (4) – EN 1062-7

–

A1 (endast färger som innehåller elastomerer)

–

–

–

-

-

-

| 3 j) | Alkalibeständighet ISO 2812-4 |
| --- | --- |

3 j)

Alkalibeständighet ISO 2812-4

–

Fasadfärg

–

–

–

–

Utomhus för fasad

Utomhus för fasad

| 3 k) | Korrosionsbeständighet (4) |
| --- | --- |

3 k)

Korrosionsbeständighet (4)

-

Rostskyddsfärg

Rostskyddsfärg

–

–

Rostskyddsfärg

Rostskyddsfärg

Rostskyddsfärg

EN ISO 12944-2 och 12944-6, ISO 9227, ISO 4628-2 och 4628-3

Blåsbildning: ≥ storlek 3/densitet 3

Rostbildning: ≥ Ri2

Blåsbildning: ≥ storlek 3/densitet 3

Rostbildning: ≥ Ri2

Blåsbildning: ≥ storlek 3/densitet 3

Rostbildning: ≥ Ri2

Blåsbildning: ≥ storlek 3/densitet 3

Rostbildning: ≥ Ri2

Blåsbildning: ≥ storlek 3/densitet 3

Rostbildning: ≥ Ri2

3 a)   Dryghet

Kravet på dryghet ska gälla vita och ljusa färgprodukter. Om en färg finns i flera nyanser ska dryghetskravet tillämpas på den ljusaste nyansen.

Vita och ljusa färger (inklusive topplacker och mellanstrykningsfärger) ska ha en dryghet (om täckförmågan är 98 %) på minst 8 m2 per liter produkt för inomhusfärger respektive 6 m2 per liter produkt för utomhusfärger. Produkter som marknadsförs för både inomhus- och utomhusbruk ska ha en dryghet (om täckförmågan är 98 %) på minst 8 m2 per liter.

För färgbrytningssystem ska detta kriterium endast gälla den vita basen (den bas som innehåller mest TiO2). I de fall då den vita basen inte uppfyller detta krav ska kriteriet i stället vara uppfyllt efter att den vita basen brutits till standardfärgen RAL 9010.

När det gäller färger som ingår i ett färgbrytningssystem ska sökanden upplysa slutanvändaren, på förpackningen och försäljningsstället, om vilken färgton eller grundfärg/mellanstrykningsfärg (om möjligt försedd med EU-miljömärket) som ska användas som underlag innan den mörkare färgtonen stryks på.

Transparenta och halvtransparenta grundfärger och mellanstrykningsfärger ska ha en dryghet på minst 6 m2 och de med täckförmåga ska ha en dryghet på minst 8 m2. Täckande grundfärger med särskilda blockerings-/förseglings- eller inträngnings-/bindningsegenskaper och grundfärger med särskilda vidhäftningsegenskaper ska ha en dryghet på minst 6 m2 per liter produkt.

Tjocka dekorativa beläggningar (färger som särskilt har tagits fram för att ge en tredimensionell dekorativ effekt och som därför kännetecknas av ett mycket tjockt skikt) ska ha en dryghet på 1 m2 per kg produkt.

Täckande färger som innehåller elastomerer ska ha en dryghet på minst 4 m2 per liter produkt.

Detta krav gäller inte lacker, träbets, transparenta vidhäftningsgrundfärger eller andra transparenta beläggningar.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i ISO 6504-1 (Färg och lack – Bestämning av täckförmåga – Del 1: Kubelka-Munk-metoden för vita och ljusa färger) eller 6504-3 (Del 3: Bestämning av ljusa färgers täckförmåga [opacitet] vid fastställd dryghet), eller, för färger som särskilt har tagits fram för att ge en tredimensionell dekorativ effekt och som kännetecknas av ett mycket tjockt skikt, på den metod som anges i NF T 30 073. När det gäller baser som används för framställning av färgbrutna produkter och som inte har testats i enlighet med ovan angivna krav ska sökanden visa hur slutanvändaren ska rådas om att det är lämpligt att lägga på en grundfärg och/eller ett grått (eller annan lämplig färgton) mellanstrykningslager innan produkten stryks på.

3 b)   Vattenhärdighet

Alla lacker, golvbeläggningar och golvfärger ska ha en sådan vattenhärdighet, fastställd i enlighet med ISO 2812-3, att inga förändringar i glans eller färg kan konstateras efter 24 timmars exponering och 16 timmars återhämtning.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i ISO 2812-3.

3 c)   Vidhäftning

Pigmenterade fasadgrundfärger för utomhusbruk ska ha uppnått ett godkänt resultat vid det test enligt EN 24624 (ISO 4624) som avser dragprovning, när underlagets kohesionsförmåga är svagare än färgens vidhäftningsförmåga. Om inget sådant resultat kunnat uppnås ska färgens vidhäftningsförmåga vara större än 1,5 MPa för att vara godkänd.

Golvbeläggningar, golvfärger, mellanstrykningsfärger för golv, fasadgrundfärger för inomhusbruk samt mellanstrykningsfärger för metall och trä ska ha uppnått resultatet 2 eller lägre vid det test enligt EN 2409 som avser vidhäftning.

Transparenta grundfärger omfattas inte av detta krav.

Sökanden ska antingen testa grundfärgen och/eller topplacken separat eller båda som ett system. Om topplacken testas separat ska detta betraktas som sämsta möjliga scenario vad gäller vidhäftning.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på EN ISO 2409 eller EN 24624 (ISO 4624), beroende på tillämplighet.

3 d)   Slitage

Golvbeläggningar och golvfärger ska ha en nötningshärdighet på högst 70 milligrams viktförlust efter 1 000 testcykler med 1 000 grams belastning och ett CS10-hjul i enlighet med EN ISO 7784-2.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som visar att detta kriterium har uppfyllts i enlighet med EN ISO 7784-2.

3 e)   Väderbeständighet (för utomhusfärger och utomhuslacker)

Fasadfärger, trä- och metalltopplacker och andra lacker ska exponeras för artificiell väderpåverkan i testutrustning med fluorescerande UV-lampor och kondens- eller vattenbesprutning i enlighet med ISO 11507. Produkterna ska exponeras för testförhållandena under 1 000 timmar. Testförhållandena ska vara UVA 4 h/60 °C + fuktighet 4 h/50 °C.

Alternativt kan trätopplacker och andra trälacker för utomhusbruk testas under 1 000 timmar i QUV-apparaten för accelererad väderbeständighetsprovning med cyklisk exponering för UV(A)-strålning och besprutning i enlighet med EN 927-6.

Enligt ISO 7724-3 får färgförändringarna på de prover som har testats för väderbeständighet inte vara större än ΔΕ* = 4. Detta gäller inte lacker och baser.

Glansen i blanka färger och lacker som har genomgått väderbeständighetsprovning får inte ha minskat med mer än 30 % av utgångsvärdet och ska mätas enligt den metod som anges i ISO 2813. Detta krav gäller inte halvblanka/halvmatta och matta topplacker (5) som vid infallsvinkeln 60° har ett ursprungligt glansvärde som understiger 60 %.

Kritningen ska, när det gäller fasadbeläggningar och trä- och metalltopplacker (om tillämpligt), testas med den metod som anges i EN ISO 4628-6. Detta ska ske efter att proverna har genomgått väderbeständighetsprovning. Produkterna ska uppnå ett resultat på 1,5 eller bättre (0,5 eller 1,0) i detta test. I standarden finns illustrerade referenser.

För fasadbeläggningar och trä- och metalltopplacker ska även följande parametrar utvärderas efter det att proverna har genomgått väderbeständighetsprovning:

| | Flagning enligt ISO 4628-5: flagningsdensitet högst 2 och flagstorlek högst 2. |
| --- | --- |

Flagning enligt ISO 4628-5: flagningsdensitet högst 2 och flagstorlek högst 2.

| | Sprickbildning enligt ISO 4628-4: antal sprickor högst 2 och sprickstorlek högst 3. |
| --- | --- |

Sprickbildning enligt ISO 4628-4: antal sprickor högst 2 och sprickstorlek högst 3.

| | Blåsbildning enligt ISO 4628-2: blåsdensitet högst 3 och blåsstorlek högst 3. |
| --- | --- |

Blåsbildning enligt ISO 4628-2: blåsdensitet högst 3 och blåsstorlek högst 3.

Testerna ska utföras på basen för brytning.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla testrapporter enligt ISO 11507 på grundval av angivna parametrar och/eller enligt EN 927-6. I tillämpliga fall ska sökanden tillhandahålla testrapporter enligt EN ISO 4628-2, 4, 5 respektive 6 samt en testrapport enligt ISO 7724-3.

3 f)   Genomtränglighet för vattenånga

I de fall då det hävdas att fasadfärger för utomhusbruk och färger för målning av betong utomhus kan andas ska färgen ha klassificerats enligt EN 1062-1 som klass II (medelgod genomtränglighet för vattenånga) eller bättre enligt den testmetod som anges i EN ISO 7783.

Med tanke på det stora antalet möjliga färgbrytningar ska testningen begränsas till basfärgen.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i EN ISO 7783 och klassificering enligt EN 1062-1.

3 g)   Vattengenomtränglighet

I de fall då det hävdas att fasadfärger för utomhusbruk och färger för målning av betong utomhus är vattenavstötande eller elastiska ska färgen ha klassificerats enligt EN 1062-1 som klass III (låg vattengenomtränglighet) enligt den metod som anges i EN 1062-3.

Med tanke på det stora antalet möjliga färgbrytningar ska testningen begränsas till basfärgen.

Alla andra fasadfärger ska ha klassificerats enligt EN 1062-1 som klass II (medelgod vattengenomtränglighet) eller bättre enligt den testmetod som anges i EN 1062-3.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i EN 1062-3 och klassificering enligt EN 1062-1.

3 h)   Förmåga att stå emot svampangrepp och algangrepp

I de fall då det hävdas att fasad- och träfärger för utomhusbruk har förmåga att stå emot svampangrepp och algangrepp och i enlighet med produkttyp 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (6) om biocidprodukter, ska de metoder som anges i EN 15457 och EN 15458 användas för att påvisa överensstämmelse med följande krav:

Fasadfärger ska ha uppnått resultatet klass 1 eller lägre (1 eller 0) för motståndskraft mot svamp (dvs. mindre än 10 % svampangrepp) och resultatet klass 1 eller lägre för motståndskraft mot alger.

Träfärger ska ha uppnått resultatet 0 för motståndskraft mot svamp och 0 för motståndskraft mot alger.

Med tanke på det stora antalet möjliga färgbrytningar ska testningen begränsas till basfärgen.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på de metoder som anges i EN 15457 och EN 15458.

3 i)   Sprickhämmande egenskaper

I de fall då det hävdas att fasadfärger och färger för målning av betong är elastiska ska dessa färger som minimikrav ha klassificerats som A1 vid 23 °C enligt den testmetod som anges i EN 1062.

Med tanke på det stora antalet möjliga färgbrytningar ska testningen begränsas till basfärgen.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i DIN EN 1062-7.

3 j)   Alkalibeständighet

Fasadfärger och grundfärger får inte uppvisa några synliga skador efter 24 timmars sprutexponering med tioprocentig natriumhydroxidlösning (NaOH) enligt den testmetod som anges i ISO 2812-4. Utvärderingen ska göras efter 24 timmars torkning/återhämtning.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla en testrapport som bygger på den metod som anges i ISO 2812-4.

3 k)   Korrosionsbeständighet

Ett underlag ska utsättas för simulerad korrosionspåverkan för att möjliggöra klassificering enligt lämplig(a) korrosivitetsklass(er) i EN ISO 12944–2 och tillhörande testförfaranden i EN ISO 12944-6. Rostskyddsfärger för underlag av stål ska testas efter 240 timmars saltdimsprovning enligt ISO 9227. Resultaten ska bedömas enligt ISO 4628-2 för blåsbildning respektive ISO 4628-3 för rostbildning. Färgen ska som minimikrav ha uppnått resultaten storlek 3 och densitet 3 för blåsbildning respektive Ri2 för rostbildning.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla test- och klassificeringsrapporter som visar att detta kriterium är uppfyllt.

Kriterium 4. Halt av flyktiga och halvflyktiga organiska föreningar (VOC, SVOC)

Halterna av flyktiga organiska föreningar (VOC) och halvflyktiga organiska föreningar (SVOC) får inte överstiga de gränsvärden som anges i tabell 3.

Halterna av VOC och SVOC ska bestämmas för den användningsklara produkten och ska inkludera eventuella tillsatser som rekommenderas före applicering, så som färgämnen och/eller förtunningsmedel.

Produkter med en VOC-halt som uppfyller gränsvärdena i tabell 3 får ha texten ”reducerad halt av flyktiga organiska föreningar” samt uppgift om VOC-halten i g/l bredvid EU-miljömärket.

Tabell 3

Gränsvärden för halter av VOC och SVOC

| Produktbeskrivning (med underkategoribeteckningar enligt direktiv 2004/42/EG) | Gränsvärden för VOC
  (g/l inklusive vatten) | Gränsvärden för SVOC
  (g/l inklusive vatten) |
| --- | --- | --- |
| a. | Matt färg för väggar och tak inomhus (glans < 25 vid 60o vinkel) |

Produktbeskrivning (med underkategoribeteckningar enligt direktiv 2004/42/EG)

Gränsvärden för VOC

(g/l inklusive vatten)

Gränsvärden för SVOC

(g/l inklusive vatten)

a.

Matt färg för väggar och tak inomhus (glans < 25 vid 60o vinkel)

10

30 (7)/40 (8)

| b. | Blank färg för väggar och tak inomhus (glans > 25 vid 60o vinkel) |
| --- | --- |

b.

Blank färg för väggar och tak inomhus (glans > 25 vid 60o vinkel)

40

30 (7)/40 (8)

| c. | Färg för ytor av mineraliskt material utomhus |
| --- | --- |

c.

Färg för ytor av mineraliskt material utomhus

25

40

| d. | Färg för trä eller metall inomhus/utomhus |
| --- | --- |

d.

Färg för trä eller metall inomhus/utomhus

80

50 (7)/60 (8)

| e. | Klarlack, lasyr och trälasyr (träbets) för trä, metall och plast inomhus, även täcklasyr |
| --- | --- |

e.

Klarlack, lasyr och trälasyr (träbets) för trä, metall och plast inomhus, även täcklasyr

65

30

| e. | Klarlack, lasyr och trälasyr (träbets) för trä, metall och plast utomhus, även täcklasyr |
| --- | --- |

e.

Klarlack, lasyr och trälasyr (träbets) för trä, metall och plast utomhus, även täcklasyr

75

60

| f. | Lasyr, olja eller bets i tunt skikt för inomhusbruk/utomhusbruk |
| --- | --- |

f.

Lasyr, olja eller bets i tunt skikt för inomhusbruk/utomhusbruk

50

30 (7)/40 (8)

| g. | Isolerande grundfärg |
| --- | --- |

g.

Isolerande grundfärg

15

30 (7)/40 (8)

| h. | Bindande grundfärg |
| --- | --- |

h.

Bindande grundfärg

15

30 (7)/40 (8)

| i. | Enkomponentfärg |
| --- | --- |

i.

Enkomponentfärg

80

50 (7)/60 (8)

| j. | Tvåkomponentfärg för särskilda tillämpningar, t.ex. golv |
| --- | --- |

j.

Tvåkomponentfärg för särskilda tillämpningar, t.ex. golv

80

50 (7)/60 (8)

| l. | Färg med dekorativ effekt |
| --- | --- |

l.

Färg med dekorativ effekt

80

50 (7)/60 (8)

Rostskyddsfärg

80

60

Halten av flyktiga organiska föreningar ska bestämmas antingen genom beräkning baserad på de beståndsdelar och råvaror som använts i produkten, eller enligt de metoder som anges i ISO 11890–2 eller, alternativt för produkter med en VOC-halt på mindre än 1,0 g/l, enligt de metoder som anges i ISO 17895. Halten av halvflyktiga organiska föreningar ska bestämmas enligt den metod som anges i ISO 11890–2. Markörerna i tabell 4 ska användas som utgångspunkt för avgränsningen av gaskromatografiresultaten för SVOC. För produkter som används både inomhus och utomhus ska det strängaste gränsvärdet för SVOC i inomhusfärger tillämpas.

Tabell 4

Markörämnen som ska användas vid bestämningen av SVOC-halten

| | Polära system
  (vattenbaserade beläggningsprodukter) | Opolära system
  (lösningsmedelsbaserade beläggningsprodukter) |
| --- | --- | --- |
| SVOC | Dietyladipat (C10H18O4) till metylpalmitat (C17H34O2) | n-tetradekan (C14H30) till n-dokosan (C22H46) |

Polära system

(vattenbaserade beläggningsprodukter)

Opolära system

(lösningsmedelsbaserade beläggningsprodukter)

SVOC

Dietyladipat (C10H18O4) till metylpalmitat (C17H34O2)

n-tetradekan (C14H30) till n-dokosan (C22H46)

Bedömning och kontroll: Sökanden ska, för halten av flyktiga organiska föreningar i den användningsklara produkten, tillhandahålla antingen en testrapport som bygger på de metoder som anges i ISO 11890-2 eller ISO 17895 och som visar att detta kriterium är uppfyllt, eller ett intyg om överensstämmelse kompletterat med beräkningar baserade på de beståndsdelar och råvaror som använts i färgen.

Sökanden ska, för halten av halvflyktiga organiska föreningar i den användningsklara produkten, tillhandahålla antingen en testrapport som bygger på den metod som anges i ISO 11890-2, eller ett intyg om överensstämmelse kompletterat med beräkningar baserade på de beståndsdelar och råvaror som använts i färgen. Testet bör vara utfört under iakttagande av de markörer som anges i tabell 4 och användarhandboken för tillämpningen av kriterierna. Behöriga organ kan begära att sökanden validerar beräkningar med hjälp av den angivna testmetoden.

Kriterium 5. Begränsning av farliga ämnen och blandningar

Slutprodukten får inte innehålla några farliga ämnen eller blandningar enligt de bestämmelser som fastställs i följande underkriterier, vilka avser

| — | faroklassificeringar och riskfraser, |
| --- | --- |

—

faroklassificeringar och riskfraser,

| — | ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter, samt |
| --- | --- |

—

ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter, samt

| — | andra särskilda ämnen som tas upp i tillägg 1. |
| --- | --- |

—

andra särskilda ämnen som tas upp i tillägg 1.

Sökanden ska bevisa att slutproduktens sammansättning uppfyller både de allmänna bedömnings- och kontrollkraven och eventuella ytterligare krav som anges i tillägg 1.

5 a)   Allmänna begränsningar gällande faroklassificeringar och riskfraser

Slutproduktens sammansättning, inklusive alla avsiktligt tillsatta beståndsdelar som förekommer i koncentrationer högre än 0,010 %, får inte, såvida inget undantag uttryckligen medges i tillägget, innehålla några ämnen eller blandningar som har klassificerats som toxiska, miljöfarliga, luftvägs- eller hudsensibiliserande respektive cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 eller rådets direktiv 67/548/EEG (9) samt enligt de faroangivelser och riskfraser som anges i tabell 5 i detta kriterium.

Tabell 5

Begränsade faroklassificeringar och dessas indelning

| Akut toxicitet |
| --- |
| Kategori 1 och 2 | Kategori 3 |
| H300 Dödligt vid förtäring (R28) | H301 Giftigt vid förtäring (R25) |
| H310 Dödligt vid hudkontakt (R27) | H311 Giftigt vid hudkontakt (R24) |
| H330 Dödligt vid inandning (R23/26) | H331 Giftigt vid inandning (R23) |
| H304 Kan vara dödligt vid förtäring om det kommer ner i luftvägarna (R65) | EUH070 Giftigt vid kontakt med ögonen (R39/41) |
| |
| Specifik organtoxicitet |
| Kategori 1 | Kategori 2 |
| H370 Orsakar organskador (R39/23, R39/24, R39/25, R39/26, R39/27, R39/28) | H371 Kan orsaka organskador (R68/20, R68/21, R68/22) |
| H372 Orsakar organskador (R48/25, R48/24, R48/23) | H372 Kan orsaka organskador (R48/20, R48/21, R48/22) |
| |
| Luftvägs- och hudsensibilisering |
| Kategori 1A | Kategori 1B |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion (R43) | H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion (R43) |
| H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning (R42) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning (R42) |
| |
| Cancerogenitet, mutagenitet eller reproduktionstoxicitet |
| Kategori 1A och 1B | Kategori 2 |
| H340 Kan orsaka genetiska defekter (R46) | H341 Misstänks kunna orsaka genetiska defekter (R68) |
| H350 Kan orsaka cancer (R45) | H351 Misstänks kunna orsaka cancer (R40) |
| H350i Kan orsaka cancer vid inandning (R49) | |
| H360F Kan skada fertiliteten (R60) | H361f Misstänks kunna skada fertiliteten (R62) |
| H360D Kan skada det ofödda barnet (R61) | H361d Misstänks kunna skada det ofödda barnet (R63) |
| H360FD Kan skada fertiliteten. Kan skada det ofödda barnet. (R60, R60/61) | H361fd Misstänks kunna skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet. (R62/63) |
| H360Fd Kan skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet. (R60/63) | H362 Kan skada spädbarn som ammas (R64) |
| H360Df Kan skada det ofödda barnet. Misstänks kunna skada fertiliteten. (R61/62) | |
| |
| Fara för vattenmiljön |
| Kategori 1 och 2 | Kategori 3 och 4 |
| H400 Mycket giftigt för vattenlevande organismer (R50) | H412 Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer (R52/53) |
| H410 Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter (R50/53) | H413 Kan ge skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer (R53) |
| H411 Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter (R51/53) | |
| |
| Fara för ozonskiktet |
| EUH059 Farligt för ozonskiktet (R59) | |

Akut toxicitet

Kategori 1 och 2

Kategori 3

H300 Dödligt vid förtäring (R28)

H301 Giftigt vid förtäring (R25)

H310 Dödligt vid hudkontakt (R27)

H311 Giftigt vid hudkontakt (R24)

H330 Dödligt vid inandning (R23/26)

H331 Giftigt vid inandning (R23)

H304 Kan vara dödligt vid förtäring om det kommer ner i luftvägarna (R65)

EUH070 Giftigt vid kontakt med ögonen (R39/41)

Specifik organtoxicitet

Kategori 1

Kategori 2

H370 Orsakar organskador (R39/23, R39/24, R39/25, R39/26, R39/27, R39/28)

H371 Kan orsaka organskador (R68/20, R68/21, R68/22)

H372 Orsakar organskador (R48/25, R48/24, R48/23)

H372 Kan orsaka organskador (R48/20, R48/21, R48/22)

Luftvägs- och hudsensibilisering

Kategori 1A

Kategori 1B

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion (R43)

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion (R43)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning (R42)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning (R42)

Cancerogenitet, mutagenitet eller reproduktionstoxicitet

Kategori 1A och 1B

Kategori 2

H340 Kan orsaka genetiska defekter (R46)

H341 Misstänks kunna orsaka genetiska defekter (R68)

H350 Kan orsaka cancer (R45)

H351 Misstänks kunna orsaka cancer (R40)

H350i Kan orsaka cancer vid inandning (R49)

H360F Kan skada fertiliteten (R60)

H361f Misstänks kunna skada fertiliteten (R62)

H360D Kan skada det ofödda barnet (R61)

H361d Misstänks kunna skada det ofödda barnet (R63)

H360FD Kan skada fertiliteten. Kan skada det ofödda barnet. (R60, R60/61)

H361fd Misstänks kunna skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet. (R62/63)

H360Fd Kan skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet. (R60/63)

H362 Kan skada spädbarn som ammas (R64)

H360Df Kan skada det ofödda barnet. Misstänks kunna skada fertiliteten. (R61/62)

Fara för vattenmiljön

Kategori 1 och 2

Kategori 3 och 4

H400 Mycket giftigt för vattenlevande organismer (R50)

H412 Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer (R52/53)

H410 Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter (R50/53)

H413 Kan ge skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer (R53)

H411 Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter (R51/53)

Fara för ozonskiktet

EUH059 Farligt för ozonskiktet (R59)

De klassificeringsbestämmelser som senast antagits av unionen ska ha företräde framför de faroklassificeringar och riskfraser som anges i tabell 5. I enlighet med artikel 15 i förordning (EG) nr 1272/2008 ska sökanden därför försäkra sig om att alla klassificeringar baseras på de senaste bestämmelserna avseende klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar.

Sökanden ska utföra en beräkning av den slutliga färgproduktens faroklassificering för att påvisa överensstämmelse med detta kriterium. Detta ska ske i enlighet med de metoder för klassificering av blandningar som anges i förordning (EG) nr 1272/2008 inklusive alla ändringar. Motsvarigheten mellan klassificeringar av blandningar enligt direktiv 67/548/EEG om farliga ämnen och klassificeringar enligt förordning (EG) nr 1272/2008 (CLP-förordningen) beskrivs i tabell 6.

Slutprodukten får inte ha klassificerats eller märkts som akut toxisk, specifikt organtoxisk, luftvägs- eller hudsensibiliserande, cancerframkallande, mutagen eller reproduktionstoxisk eller miljöfarlig i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 eller rådets direktiv 67/548/EEG.

Tabell 6

Klassificering av slutprodukter: CLP-klassificeringar och deras motsvarigheter i direktiv 67/548/EEG

| CLP-klassificering av blandningar | Motsvarande klassificering enl. direktiv 67/548/EEG |
| --- | --- |
| Akut toxisk | T eller T+ |
| Specifikt organtoxisk | T, T+ eller Xn |
| Luftvägs- eller hudsensibiliserande | – |
| Cancerframkallande, mutagen eller reproduktionstoxisk | Cancerframkallande, mutagen eller reproduktionstoxisk kategori 1–3 |
| Miljöfarlig | N (utom R53 och R52/53) |

CLP-klassificering av blandningar

Motsvarande klassificering enl. direktiv 67/548/EEG

Akut toxisk

T eller T+

Specifikt organtoxisk

T, T+ eller Xn

Luftvägs- eller hudsensibiliserande

–

Cancerframkallande, mutagen eller reproduktionstoxisk

Cancerframkallande, mutagen eller reproduktionstoxisk kategori 1–3

Miljöfarlig

N (utom R53 och R52/53)

5 a i)   Undantag gällande grupper av ämnen

För den aktuella produktgruppen har undantag medgetts för vissa särskilda grupper av ämnen som därmed får förekomma i slutprodukten. För varje undantag anges vilka faroklassificeringar som är undantagna för respektive specifik ämnesgrupp samt vilka villkor för undantag och vilka koncentrationsgränser som ska gälla. Undantagen fastställs i tillägget och gäller följande grupper av ämnen:

| 1. | Konserveringsmedel tillsatta i färgämnen, bindemedel eller slutprodukten:






  a) | Konserveringsmedel för burkförpackade produkter. |
| --- | --- | --- |

1.

Konserveringsmedel tillsatta i färgämnen, bindemedel eller slutprodukten:

a)

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter.

| b) | Konserveringsmedel i färgbrytningsmaskiner. |
| --- | --- |

b)

Konserveringsmedel i färgbrytningsmaskiner.

| c) | Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar. |
| --- | --- |

c)

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar.

| d) | Konserverande stabiliseringsmedel. |
| --- | --- |

d)

Konserverande stabiliseringsmedel.

| 2. | Torkmedel och medel som motverkar hinnbildning:






  a) | Torkmedel. |
| --- | --- | --- |

2.

Torkmedel och medel som motverkar hinnbildning:

a)

Torkmedel.

| b) | Medel som motverkar hinnbildning. |
| --- | --- |

b)

Medel som motverkar hinnbildning.

| 3. | Korrosionshämmande medel:






  a) | Korrosionshämmande medel. |
| --- | --- | --- |

3.

Korrosionshämmande medel:

a)

Korrosionshämmande medel.

| b) | Förebyggande medel mot ärg. |
| --- | --- |

b)

Förebyggande medel mot ärg.

| 4. | Ytaktiva ämnen:






  a) | Ytaktiva ämnen för allmänna ändamål. |
| --- | --- | --- |

4.

Ytaktiva ämnen:

a)

Ytaktiva ämnen för allmänna ändamål.

| b) | Alkylfenoletoxylater (APEO). |
| --- | --- |

b)

Alkylfenoletoxylater (APEO).

| c) | Perfluorerade ytaktiva ämnen. |
| --- | --- |

c)

Perfluorerade ytaktiva ämnen.

| 5. | Diverse funktionella ämnen med allmän tillämpning:






  a) | Silikonhartsemulsion i vita färger, färgämnen och baser för brytning. |
| --- | --- | --- |

5.

Diverse funktionella ämnen med allmän tillämpning:

a)

Silikonhartsemulsion i vita färger, färgämnen och baser för brytning.

| b) | Metaller och deras föreningar. |
| --- | --- |

b)

Metaller och deras föreningar.

| c) | Mineralråvaror inklusive fyllnadsmedel. |
| --- | --- |

c)

Mineralråvaror inklusive fyllnadsmedel.

| d) | Neutraliseringsmedel. |
| --- | --- |

d)

Neutraliseringsmedel.

| e) | Optiska vitmedel. |
| --- | --- |

e)

Optiska vitmedel.

| f) | Pigment. |
| --- | --- |

f)

Pigment.

| 6. | Diverse funktionella ämnen med yrkesmässig tillämpning:






  a) | UV-skydd och stabiliseringsmedel. |
| --- | --- | --- |

6.

Diverse funktionella ämnen med yrkesmässig tillämpning:

a)

UV-skydd och stabiliseringsmedel.

| b) | Mjukgörare. |
| --- | --- |

b)

Mjukgörare.

| 7. | Restprodukter som får förekomma i slutprodukten:






  a) | Formaldehyd. |
| --- | --- | --- |

7.

Restprodukter som får förekomma i slutprodukten:

a)

Formaldehyd.

| b) | Lösningsmedel. |
| --- | --- |

b)

Lösningsmedel.

| c) | Oreagerade monomerer. |
| --- | --- |

c)

Oreagerade monomerer.

| d) | Flyktiga aromatiska föreningar och halogenerade föreningar. |
| --- | --- |

d)

Flyktiga aromatiska föreningar och halogenerade föreningar.

5 a ii)   Villkor för undantag gällande produktionsanläggningar

Om undantag har medgetts för akut toxiska eller specifikt organtoxiska ämnen ska ytterligare villkor gälla för tillverkningen av färger och lacker. I dessa fall ska sökanden visa att följande krav har uppfyllts:

| — | För ämnen som har klassificerats som akut toxiska eller specifikt organtoxiska ska sökanden visa att relevanta europeiska eller nationella indikativa yrkeshygieniska gränsvärden är uppfyllda, varvid det strängaste gränsvärdet ska tillämpas. |
| --- | --- |

—

För ämnen som har klassificerats som akut toxiska eller specifikt organtoxiska ska sökanden visa att relevanta europeiska eller nationella indikativa yrkeshygieniska gränsvärden är uppfyllda, varvid det strängaste gränsvärdet ska tillämpas.

| — | Om inget referensgränsvärde finns ska sökanden visa hur exponeringen för det (de) ingående ämnet (ämnena) minimeras med hjälp av hälso- och säkerhetsrutiner för hanteringen på den produktionsanläggning där den slutliga, miljömärkta färgprodukten tillverkas. |
| --- | --- |

—

Om inget referensgränsvärde finns ska sökanden visa hur exponeringen för det (de) ingående ämnet (ämnena) minimeras med hjälp av hälso- och säkerhetsrutiner för hanteringen på den produktionsanläggning där den slutliga, miljömärkta färgprodukten tillverkas.

| — | I de fall då klassificeringen avser ett ämne som aerosol eller ånga ska sökanden visa att inga arbetstagare exponeras för ämnet i denna form. |
| --- | --- |

—

I de fall då klassificeringen avser ett ämne som aerosol eller ånga ska sökanden visa att inga arbetstagare exponeras för ämnet i denna form.

| — | I de fall då klassificeringen avser ett ämne i torrt tillstånd ska sökanden visa att inga arbetstagare kan komma i kontakt med ämnet i denna form under tillverkningen. |
| --- | --- |

—

I de fall då klassificeringen avser ett ämne i torrt tillstånd ska sökanden visa att inga arbetstagare kan komma i kontakt med ämnet i denna form under tillverkningen.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska visa att detta kriterium är uppfyllt genom att tillhandahålla ett intyg avseende klassificeringen och/eller avsaknaden av klassificering för

| — | den slutliga färg- eller lackprodukten, baserat på de metoder för klassificering av blandningar som anges i förordning (EG) nr 1272/2008 inklusive alla ändringar, samt |
| --- | --- |

—

den slutliga färg- eller lackprodukten, baserat på de metoder för klassificering av blandningar som anges i förordning (EG) nr 1272/2008 inklusive alla ändringar, samt

| — | alla beståndsdelar i färg- eller lackberedningen som ingår i någon av de grupper av ämnen som anges under 5 a i och som förekommer i koncentrationer högre än 0,010 %. |
| --- | --- |

—

alla beståndsdelar i färg- eller lackberedningen som ingår i någon av de grupper av ämnen som anges under 5 a i och som förekommer i koncentrationer högre än 0,010 %.

Intyget ska baseras på uppgifter som inhämtats enligt kraven i tillägget.

Även verksamma beståndsdelar för vilka särskilda koncentrationsgränser kan gälla enligt förordning (EG) nr 1272/2008 och som kan förekomma i koncentrationer lägre än 0,010 % ska anges.

Följande tekniska information ska tillhandahållas till stöd för intyget om beståndsdelarnas klassificering eller avsaknad av klassificering:

| i) | För ämnen som inte har registrerats inom ramen för Reach-förordningen eller som ännu inte har en harmoniserad CLP-klassificering: information som uppfyller kraven i bilaga VII till Reach-förordningen. |
| --- | --- |

i)

För ämnen som inte har registrerats inom ramen för Reach-förordningen eller som ännu inte har en harmoniserad CLP-klassificering: information som uppfyller kraven i bilaga VII till Reach-förordningen.

| ii) | För ämnen som har registrerats inom ramen för Reach-förordningen och som inte uppfyller kraven för CLP-klassificering: information baserad på Reach-registreringsunderlag som styrker ämnets status som icke klassificerat. |
| --- | --- |

ii)

För ämnen som har registrerats inom ramen för Reach-förordningen och som inte uppfyller kraven för CLP-klassificering: information baserad på Reach-registreringsunderlag som styrker ämnets status som icke klassificerat.

| iii) | För ämnen som har en harmoniserad klassificering eller är egenklassificerade: säkerhetsdatablad om sådana finns. Om inga säkerhetsdatablad finns eller ämnet är egenklassificerat ska den information tillhandahållas som enligt bilaga II till Reach-förordningen är relevant för faroklassificering av ämnen. |
| --- | --- |

iii)

För ämnen som har en harmoniserad klassificering eller är egenklassificerade: säkerhetsdatablad om sådana finns. Om inga säkerhetsdatablad finns eller ämnet är egenklassificerat ska den information tillhandahållas som enligt bilaga II till Reach-förordningen är relevant för faroklassificering av ämnen.

| iv) | För blandningar: säkerhetsdatablad om sådana finns. Om inga säkerhetsdatablad finns ska en beräkning av blandningens klassificering tillhandahållas enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1272/2008, tillsammans med relevant information för faroklassificering av blandningar enligt bilaga II till Reach-förordningen. |
| --- | --- |

iv)

För blandningar: säkerhetsdatablad om sådana finns. Om inga säkerhetsdatablad finns ska en beräkning av blandningens klassificering tillhandahållas enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1272/2008, tillsammans med relevant information för faroklassificering av blandningar enligt bilaga II till Reach-förordningen.

Ämnen och blandningar ska beskrivas i enlighet med avsnitten 10, 11 och 12 i bilaga II till Reach-förordningen (Anvisningar om sammanställningen av säkerhetsdatablad). Detta ska inbegripa uppgifter om beståndsdelarnas fysiska form och tillstånd samt identifiering av de beståndsdelar som består av avsiktligt tillverkade nanomaterial där minst 50 % av partiklarna i antalsstorleksfördelningen har en eller flera yttre dimensioner i storleksintervallet 1–100 nm.

Sökanden ska även ange vilka av de ämnen och blandningar som har använts i färgberedningen som omfattas av särskilda undantagskrav enligt tillägget. För varje ämne eller blandning som har medgetts undantag ska kompletterande information tillhandahållas som visar hur undantagskraven har uppfyllts.

5 b)   Begränsningar gällande ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter

I enlighet med artikel 6.7 i förordning (EG) nr 66/2010 får ingen slutprodukt, beståndsdel eller råvara, såvida den inte beviljats ett särskilt undantag, innehålla ämnen som

| — | uppfyller kriterierna i artikel 57 i Reach-förordningen, eller |
| --- | --- |

—

uppfyller kriterierna i artikel 57 i Reach-förordningen, eller

| — | har identifierats enligt det förfarande som beskrivs i artikel 59.1 i Reach-förordningen och som används för upprättande av en kandidatförteckning över ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter. |
| --- | --- |

—

har identifierats enligt det förfarande som beskrivs i artikel 59.1 i Reach-förordningen och som används för upprättande av en kandidatförteckning över ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter.

Inga undantag ska medges för ämnen som uppfyller ett eller båda av dessa villkor, och som förekommer i en färg- eller lackprodukt i koncentrationer högre än 0,10 viktprocent.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla ett intyg om överensstämmelse med detta kriterium kompletterat med intyg om överensstämmelse undertecknade av dennes leverantörer. Sökande ska visa att de har kontrollerat att inget av de ingående ämnena förekommer i den gällande kandidatförteckningen över ämnen som konstaterats inge mycket stora betänkligheter eller uppfyller kriterierna i artikel 57 i Reach-förordningen.

5 c)   Begränsningar gällande vissa särskilda farliga ämnen

Slutprodukten får inte innehålla något av de farliga ämnen som specifikt anges i tillägget i koncentrationer som motsvarar eller överstiger de angivna gränsvärdena. Begränsningarna av ämnen i tillägget gäller följande beståndsdelar och restprodukter i färger och lacker:

| i) | Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar. |
| --- | --- |

i)

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar.

| ii) | Konserveringsmedel i färgbrytningsmaskiner. |
| --- | --- |

ii)

Konserveringsmedel i färgbrytningsmaskiner.

| iii) | Konserveringsmedel för burkförpackade produkter. |
| --- | --- |

iii)

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter.

| iv) | Konserverande stabiliseringsmedel. |
| --- | --- |

iv)

Konserverande stabiliseringsmedel.

| v) | Ytaktiva ämnen i form av alkylfenoletoxylater (APEO). |
| --- | --- |

v)

Ytaktiva ämnen i form av alkylfenoletoxylater (APEO).

| vi) | Perfluorerade ytaktiva ämnen. |
| --- | --- |

vi)

Perfluorerade ytaktiva ämnen.

| vii) | Metaller och deras föreningar. |
| --- | --- |

vii)

Metaller och deras föreningar.

| viii) | Pigment. |
| --- | --- |

viii)

Pigment.

| ix) | Mjukgörare. |
| --- | --- |

ix)

Mjukgörare.

| x) | Fri formaldehyd. |
| --- | --- |

x)

Fri formaldehyd.

Bedömning och kontroll: Gällande krav för kontroll och testning anges i tillägg 1 för varje ämne och beroende på relevans för respektive typ av färg eller lack.

Kriterium 6. Konsumentinformation

| 6 a) | Följande texter ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:






  — | ”Minimera ditt färgavfall genom att på förhand uppskatta hur mycket färg du behöver.” |
| --- | --- | --- |

6 a)

Följande texter ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:

—

”Minimera ditt färgavfall genom att på förhand uppskatta hur mycket färg du behöver.”

| — | ”Ta hand om överbliven färg så att du kan använda den igen.” |
| --- | --- |

—

”Ta hand om överbliven färg så att du kan använda den igen.”

| — | ”Genom att använda överbliven färg minskar du effektivt produktens miljöpåverkan under hela dess livscykel.” |
| --- | --- |

—

”Genom att använda överbliven färg minskar du effektivt produktens miljöpåverkan under hela dess livscykel.”

| 6 b) | Följande allmänna uppgifter och anvisningar ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:






  — | Hur konsumenten går tillväga för att redan före köpet uppskatta hur stor mängd färg som behövs, och på så sätt minimera sitt färgavfall, samt en vägledande mängdrekommendation (t.ex. till 1 m2 vägg behövs x liter färg). |
| --- | --- | --- |

6 b)

Följande allmänna uppgifter och anvisningar ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:

—

Hur konsumenten går tillväga för att redan före köpet uppskatta hur stor mängd färg som behövs, och på så sätt minimera sitt färgavfall, samt en vägledande mängdrekommendation (t.ex. till 1 m2 vägg behövs x liter färg).

| — | Hur ”oanvänd färg” (överbliven färg) ska hanteras, inklusive om möjligt kontaktuppgifter eller länk till en webbplats dit konsumenten kan vända sig för att få ytterligare information. |
| --- | --- |

—

Hur ”oanvänd färg” (överbliven färg) ska hanteras, inklusive om möjligt kontaktuppgifter eller länk till en webbplats dit konsumenten kan vända sig för att få ytterligare information.

| 6 c) | Följande anvisningar och rekommendationer avseende hanteringen av färgen ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:






  — | Säkerhetsåtgärder för användaren. Detta ska inkludera grundläggande rekommendationer om vilken personlig skyddsutrustning som bör användas, liksom information om vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas om sprutmålningsutrustning används. |
| --- | --- | --- |

6 c)

Följande anvisningar och rekommendationer avseende hanteringen av färgen ska finnas på förpackningen eller tillhandahållas tillsammans med denna:

—

Säkerhetsåtgärder för användaren. Detta ska inkludera grundläggande rekommendationer om vilken personlig skyddsutrustning som bör användas, liksom information om vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas om sprutmålningsutrustning används.

| — | Användning av rengöringsutrustning och lämpligt omhändertagande av avfall (för att begränsa riskerna för förorening av vatten och mark). Exempelvis en text som informerar om att oanvänd färg måste tas om hand av en specialist för miljövänligt bortskaffande och därför aldrig får kastas tillsammans med hushållssopor eller kommersiellt avfall (t.ex. ”Häll aldrig överbliven färg i diskhon eller toaletten, eller i soporna.”). |
| --- | --- |

—

Användning av rengöringsutrustning och lämpligt omhändertagande av avfall (för att begränsa riskerna för förorening av vatten och mark). Exempelvis en text som informerar om att oanvänd färg måste tas om hand av en specialist för miljövänligt bortskaffande och därför aldrig får kastas tillsammans med hushållssopor eller kommersiellt avfall (t.ex. ”Häll aldrig överbliven färg i diskhon eller toaletten, eller i soporna.”).

| — | Lämpliga förvaringsförhållanden för färgen (före och efter öppning), och vid behov säkerhetsanvisningar. |
| --- | --- |

—

Lämpliga förvaringsförhållanden för färgen (före och efter öppning), och vid behov säkerhetsanvisningar.

Bedömning och kontroll: Sökanden ska som en del av ansökan intyga att produkten uppfyller detta kriterium och tillhandahålla det behöriga organet bildmaterial eller ett provexemplar av användarinformationen som visar dess grafiska utformning och/eller en länk till tillverkarens webbplats med information. Även den vägledande mängdrekommendationen för färgen ska tillhandahållas.

Kriterium 7. Information på EU-miljömärket

Märket får, där så är relevant, innehålla den frivilliga tilläggtexten:

| — | ”Minimerad halt av farliga ämnen.” |
| --- | --- |

—

”Minimerad halt av farliga ämnen.”

| — | ”Reducerad halt av flyktiga organiska föreningar (VOC): x g/l.” |
| --- | --- |

—

”Reducerad halt av flyktiga organiska föreningar (VOC): x g/l.”

| — | ”Goda resultat vid inomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för inomhusbruk) eller |
| --- | --- |

—

”Goda resultat vid inomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för inomhusbruk) eller

| — | ”Goda resultat vid utomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för utomhusbruk) eller |
| --- | --- |

—

”Goda resultat vid utomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för utomhusbruk) eller

| — | ”Goda resultat vid både inomhus- och utomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för både inomhus- och utomhusbruk). |
| --- | --- |

—

”Goda resultat vid både inomhus- och utomhusbruk”(om produkten uppfyller kriterierna för både inomhus- och utomhusbruk).

Riktlinjerna för användningen av märket med tilläggstext finns i Guidelines for the use of the EU Ecolabel logo på

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf

Bedömning och kontroll: Sökanden ska tillhandahålla ett provexemplar av produktens etikett eller bildmaterial som visar den grafiska utformningen av den förpackning där EU-miljömärket är placerat, samt ett intyg om överensstämmelse med detta kriterium.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

(2)  Härledda från referensdokumentet om bästa tillgängliga teknik för produktion av oorganiska högvolymkemikalier (Reference Document on Best Available Technology for the Manufacture of Large Volume Inorganic Chemicals – Ammonia, Acids and Fertilisers) (augusti 2007).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).

(4)  Krävs endast om denna aspekt omnämns i marknadsföringen av färgen.

(5)  EN ISO 2813.

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (EUT L 167, 27.6.2012, s. 1).

(7)  Vita färger och lacker för inomhusbruk.

(8)  Brutna färger för inomhusbruk/färger och lacker för utomhusbruk.

(9)  Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT 196, 16.8.1967, s. 1).

TILLÄGG

FÖRTECKNING ÖVER BEGRÄNSNINGAR OCH UNDANTAG FÖR FARLIGA ÄMNEN

| Grupp av ämnen | Begränsningens och/eller undantagets tillämpningsområde | Koncentrationsgränser (om tillämpligt) | Bedömning och kontroll |
| --- | --- | --- | --- |
| 1.   Konserveringsmedel tillsatta i färgämnen, bindemedel eller slutprodukten |
| i) | Bestämmelser som rör biociders godkännandestatus
  Färgproduktens sammansättning får endast innehålla konserveringsmedel som uppfyller kraven i 1 a–c (beroende på tillämplighet), som är godkända inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG (1) och förordning (EU) nr 528/2012 samt för vilka en riskbedömning avseende yrkesmässig och/eller privat (icke yrkesmässig) användning tillhandahålls i bedömningsrapporten. Sökanden bör använda sig av den senaste versionen av förteckningen över produktgodkännanden.
  I de fall då underlag för utvärdering av ett konserveringsmedel har lämnats in men inget beslut om att godkänna alternativt inte ta upp produkten i förteckningen ännu har fattats får det aktuella konserveringsmedlet användas under övergångsperioden fram till att beslutet antas. |

Grupp av ämnen

Begränsningens och/eller undantagets tillämpningsområde

Koncentrationsgränser (om tillämpligt)

Bedömning och kontroll

1.   Konserveringsmedel tillsatta i färgämnen, bindemedel eller slutprodukten

i)

Bestämmelser som rör biociders godkännandestatus

Färgproduktens sammansättning får endast innehålla konserveringsmedel som uppfyller kraven i 1 a–c (beroende på tillämplighet), som är godkända inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG (1) och förordning (EU) nr 528/2012 samt för vilka en riskbedömning avseende yrkesmässig och/eller privat (icke yrkesmässig) användning tillhandahålls i bedömningsrapporten. Sökanden bör använda sig av den senaste versionen av förteckningen över produktgodkännanden.

I de fall då underlag för utvärdering av ett konserveringsmedel har lämnats in men inget beslut om att godkänna alternativt inte ta upp produkten i förteckningen ännu har fattats får det aktuella konserveringsmedlet användas under övergångsperioden fram till att beslutet antas.

| ii) | Tillåtna totalhalter av konserveringsmedel för burkförpackade produkter och torra ytbeläggningar i den användningsklara produkten
  Konserveringsmedel för burkförpackade produkter och torra ytbeläggningar får användas i inomhus- och utomhusprodukter i de totalkoncentrationer som anges i följande tabell.


  Tillåtna totalhalter av konserveringsmedel i färg- och lackprodukter








  Typ av konserveringsmedel | Inomhusprodukter | Utomhusprodukter |
| --- | --- | --- | --- |
| Konserveringsmedel för burkförpackade produkter | 0,060 % | 0,060 % |
| Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar | Ej tillåtna | 0,30 % |
| Undantag: | | |
| (i) | Färger avsedda för användning i utrymmen med hög luftfuktighet |

ii)

Tillåtna totalhalter av konserveringsmedel för burkförpackade produkter och torra ytbeläggningar i den användningsklara produkten

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter och torra ytbeläggningar får användas i inomhus- och utomhusprodukter i de totalkoncentrationer som anges i följande tabell.

Tillåtna totalhalter av konserveringsmedel i färg- och lackprodukter

Typ av konserveringsmedel

Inomhusprodukter

Utomhusprodukter

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter

0,060 %

0,060 %

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar

Ej tillåtna

0,30 %

Undantag:

(i)

Färger avsedda för användning i utrymmen med hög luftfuktighet

0,10 %

n/a

| (ii) | IPBC-kombinationer för skydd utomhus |
| --- | --- |

(ii)

IPBC-kombinationer för skydd utomhus

n/a

0,65 %

Totalhalt av konserveringsmedel

0,060 %

0,360 %

Med beaktande av undantag i eller ii för konservering av torra ytbeläggningar

0,160 %

0,710 %

| iii) | Tillåtna totalhalter av ämnen och föreningar som innehåller isotiazolinon i den användningsklara produkten
  Totalhalten av isotiazolinonföreningar i färg- och lackprodukter får inte överstiga 0,050 % (500 ppm), med undantag för färger och lacker för användning på trä utomhus, där halten inte får överstiga 0,20 %. För följande undantagna konserveringsmedel gäller särskilda gränsvärden för hur stort deras bidrag till den totala halten av isotiazolinonföreningar i den användningsklara slutprodukten får vara: | 2-metyl-2H-isotiazol-3-on: 0,0200 %. |
| --- | --- | --- |

iii)

Tillåtna totalhalter av ämnen och föreningar som innehåller isotiazolinon i den användningsklara produkten

Totalhalten av isotiazolinonföreningar i färg- och lackprodukter får inte överstiga 0,050 % (500 ppm), med undantag för färger och lacker för användning på trä utomhus, där halten inte får överstiga 0,20 %. För följande undantagna konserveringsmedel gäller särskilda gränsvärden för hur stort deras bidrag till den totala halten av isotiazolinonföreningar i den användningsklara slutprodukten får vara:

2-metyl-2H-isotiazol-3-on: 0,0200 %.

| | 1,2-benzisotiazol-3(2H)-on: 0,0500 %. |
| --- | --- |

1,2-benzisotiazol-3(2H)-on: 0,0500 %.

| | 2-oktyl-2H-isotiazol-3-on: 0,0500 %, med undantag för färger och lacker för användning på trä utomhus i vilka högre koncentrationer får förekomma. |
| --- | --- |

2-oktyl-2H-isotiazol-3-on: 0,0500 %, med undantag för färger och lacker för användning på trä utomhus i vilka högre koncentrationer får förekomma.

| | 5-klor-2-metyl-4-isotiazolin-3-on/2-metyl-4-isotiazolin-3-on: 0,0015 %. |
| --- | --- |

5-klor-2-metyl-4-isotiazolin-3-on/2-metyl-4-isotiazolin-3-on: 0,0015 %.

| a) | Konserveringsmedel för burkförpackade produkter |
| --- | --- |

a)

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter

Tillämplighet:

Alla produkter om inget annat anges.

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter som har klassificerats med följande undantagna faroklassificeringar får användas i miljömärkta produkter:

Undantagna klassificeringar: H331 (R23), H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43).

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter som har klassificerats med dessa undantagna klassificeringar ska även uppfylla följande villkor för undantag:

| — | Totalkoncentrationen får inte överstiga 0,060 viktprocent. |
| --- | --- |

—

Totalkoncentrationen får inte överstiga 0,060 viktprocent.

| — | Ämnen klassificerade med H400 (R50) och/eller H410 (R50/53) ska vara icke bioackumulerande. Icke bioackumulerande ämnen ska ha en log Kow på ≤ 3,2 eller en biokoncentrationsfaktor (BCF) på ≤ 100. |
| --- | --- |

—

Ämnen klassificerade med H400 (R50) och/eller H410 (R50/53) ska vara icke bioackumulerande. Icke bioackumulerande ämnen ska ha en log Kow på ≤ 3,2 eller en biokoncentrationsfaktor (BCF) på ≤ 100.

| — | Bevis ska tillhandahållas på att produkten uppfyller villkoren för produktgodkännande inom ramen för direktiv 98/8/EG och förordning (EU) nr 528/2012. |
| --- | --- |

—

Bevis ska tillhandahållas på att produkten uppfyller villkoren för produktgodkännande inom ramen för direktiv 98/8/EG och förordning (EU) nr 528/2012.

| — | Om konserveringsmedel som är formaldehyddonatorer används ska formaldehydhalten och utsläppen av formaldehyd från slutprodukten uppfylla kraven under 7 a nedan. |
| --- | --- |

—

Om konserveringsmedel som är formaldehyddonatorer används ska formaldehydhalten och utsläppen av formaldehyd från slutprodukten uppfylla kraven under 7 a nedan.

För följande konserveringsmedel gäller särskilda koncentrationsgränser:

| i) | Zinkpyrition |
| --- | --- |

i)

Zinkpyrition

| ii) | N-(3-aminopropyl)-N-dodecylpropan-1,3-diamin |
| --- | --- |

ii)

N-(3-aminopropyl)-N-dodecylpropan-1,3-diamin

Konserveringsmedel för burkförpackade produkter

Totalhalt i slutprodukten: 0,060 viktprocent

Koncentrationsgräns

0,050 %

0,050 %

Kontroll:

Intyg från sökanden och dennes bindemedelsleverantör kompletterat med uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar för de verksamma beståndsdelarna i slutprodukten och dess bindemedel.

Detta ska inkludera sökandens beräkning av koncentrationen av den verksamma beståndsdelen i slutprodukten.

I linje med kraven i artikel 58.3 i förordning (EU) nr 528/2012 om biocidprodukter ska alla avsiktligt tillverkade verksamma beståndsdelar där minst 50 % av partiklarna i antalsstorleksfördelningen har en eller flera yttre dimensioner i storleksintervallet 1–100 nm identifieras.

| b) | Konserveringsmedel i färgbrytnings-(färgnings-)maskiner |
| --- | --- |

b)

Konserveringsmedel i färgbrytnings-(färgnings-)maskiner

De undantagna faroklassificeringar och villkor för undantag som anges under 1 a ska även gälla sådana konserveringsmedel som används för att skydda färgämnen under lagring i maskiner innan de blandas med basfärger.

Totalhalten av konserveringsmedel som tillsatts för att skydda färgämnen som ska doseras ut från maskiner får inte överstiga 0,20 viktprocent.

För följande konserveringsmedel gäller särskilda koncentrationsgränser för hur stort deras bidrag till den totala halten av konserveringsmedel i färgämnet får vara:

Totalhalt konserveringsmedel i färgämnet:

0,20 viktprocent

Kontroll:

Intyg från sökanden och/eller dennes färgämnesleverantör kompletterat med uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar för de verksamma beståndsdelarna i slutprodukten och dess bindemedel.

Detta ska inkludera en beräkning av koncentrationen av den verksamma beståndsdelen i den slutliga färgämnesprodukten.

I linje med kraven i artikel 58.3 i förordning (EU) nr 528/2012 om biocidprodukter ska alla avsiktligt tillverkade verksamma beståndsdelar där minst 50 % av partiklarna i antalsstorleksfördelningen har en eller flera yttre dimensioner i storleksintervallet 1–100 nm identifieras.

| i) | 3-jod-2-propynylbutylkarbamat (IPBC) |
| --- | --- |

i)

3-jod-2-propynylbutylkarbamat (IPBC)

0,10 %

| ii) | Zinkpyrition |
| --- | --- |

ii)

Zinkpyrition

0,050 %

| iii) | N-(3-aminopropyl)-N-dodecylpropan-1,3-diamin |
| --- | --- |

iii)

N-(3-aminopropyl)-N-dodecylpropan-1,3-diamin

0,050 %

| c) | Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar |
| --- | --- |

c)

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar

Tillämplighet:

Utomhusfärger samt inomhusfärger för särskilda tillämpningar.

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar och dessas stabiliseringsmedel som har klassificerats med följande undantagna faroklassificeringar får användas i alla utomhusprodukter men endast i vissa särskilda inomhusprodukter:

Undantagna klassificeringar: H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43).

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar som har klassificerats med dessa undantagna klassificeringar ska även uppfylla följande villkor för undantag:

| — | Totalkoncentrationen får inte överstiga 0,10 viktprocent resp. 0,30 viktprocent (beroende på relevans). |
| --- | --- |

—

Totalkoncentrationen får inte överstiga 0,10 viktprocent resp. 0,30 viktprocent (beroende på relevans).

| — | Ämnen klassificerade med H400 (R50) och/eller H410 (R50/53) ska vara icke bioackumulerande. Icke bioackumulerande ämnen ska ha en log Kow på ≤ 3,2 eller en biokoncentrationsfaktor (BCF) på ≤ 100. |
| --- | --- |

—

Ämnen klassificerade med H400 (R50) och/eller H410 (R50/53) ska vara icke bioackumulerande. Icke bioackumulerande ämnen ska ha en log Kow på ≤ 3,2 eller en biokoncentrationsfaktor (BCF) på ≤ 100.

| — | Bevis ska tillhandahållas på att de villkor som anges i villkoren för godkännande av konserveringsmedel inom ramen för direktiv 98/8/EG och förordning (EU) nr 528/2012 om biocidprodukter uppfylls. |
| --- | --- |

—

Bevis ska tillhandahållas på att de villkor som anges i villkoren för godkännande av konserveringsmedel inom ramen för direktiv 98/8/EG och förordning (EU) nr 528/2012 om biocidprodukter uppfylls.

För följande konserveringsmedel för torra ytbeläggningar gäller en högre totalhalt för de angivna tillämpningarna:

Kombinationer med 3-jod-2-propynylbutylkarbamat (IPBC)

Färger och lacker för utomhusbruk

För följande konserveringsmedel gäller särskilda koncentrationsgränser:

Zinkpyrition

Konserveringsmedel för torra ytbeläggningar

Totalhalt i slutprodukten:

Inomhusfärger avsedda för användning i utrymmen med hög luftfuktighet, däribland kök och badrum:

0,10 viktprocent

Alla färgtillämpningar utomhus:

0,30 viktprocent

Totalhalt av IPBC-kombinationer i utomhusfärger:

0,650 %

0,050 %

Kontroll:

Intyg från sökanden och dennes bindemedelsleverantör kompletterat med uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar för de verksamma beståndsdelarna i slutprodukten och dess bindemedel.

Detta ska inkludera sökandens beräkning av koncentrationen av den verksamma beståndsdelen i slutprodukten.

I linje med kraven i artikel 58.3 i förordning (EU) nr 528/2012 om biocidprodukter ska alla avsiktligt tillverkade verksamma beståndsdelar där minst 50 % av partiklarna i antalsstorleksfördelningen har en eller flera yttre dimensioner i storleksintervallet 1–100 nm identifieras.

| d) | Konserverande stabiliseringsmedel |
| --- | --- |

d)

Konserverande stabiliseringsmedel

Zinkoxid är undantagen för användning som stabiliseringsmedel i kombinationer av konserveringsmedel för torra ytbeläggningar som kräver zinkpyrition eller 1,2-benzisotiazol-3(2H)-on (BIT).

0,050 %

Kontroll:

Intyg från sökanden och dennes råvaruleverantörer.

2.   Torkmedel och medel som motverkar hinnbildning

| a) | Torkmedel |
| --- | --- |

a)

Torkmedel

Tillämplighet:

Alla färgprodukter om inget annat anges.

Undantagna klassificeringar: H301 (R24), H317 (R43), H373 (H48/20–22), H412 (R52/53), H413 (R53).

Torkmedel med kobolt i alkydfärger som även har klassificerats med H400 (R50) och H410, är undantagna för vita och ljusa färger upp till följande koncentrationsgräns:

Totalhalt torkmedel

0,10 viktprocent

Gränsvärde för torkmedel med kobolt

0,050 %

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| b) | Medel som motverkar hinnbildning |
| --- | --- |

b)

Medel som motverkar hinnbildning

Tillämplighet:

Alla färgprodukter.

Undantagna klassificeringar: H412 (R52/53), H413 (R53), H317 (R43).

0,40 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

3.   Korrosionshämmande medel

| a) | Rostskyddande pigment |
| --- | --- |

a)

Rostskyddande pigment

Tillämplighet:

Vid behov.

Undantagna klassificeringar: H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53).

Följande koncentrationsgränser ska gälla:

| i) | Kategorierna d, i och j i direktiv 2004/42/EG |
| --- | --- |

i)

Kategorierna d, i och j i direktiv 2004/42/EG

8,0 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av säkerhetsdatablad.

| ii) | Alla andra produkter |
| --- | --- |

ii)

Alla andra produkter

2,0 viktprocent

| b) | Förebyggande medel mot ärg |
| --- | --- |

b)

Förebyggande medel mot ärg

Tillämplighet:

Vid behov.

Undantagna klassificeringar: H412 (R52/53), H413 (R53).

0,50 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

4.   Ytaktiva ämnen

| a) | Ytaktiva ämnen för allmänna ändamål |
| --- | --- |

a)

Ytaktiva ämnen för allmänna ändamål

Tillämplighet:

Ytaktiva ämnen i alla produkter.

Undantagna klassificeringar: H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53).

Följande totalhalter ska gälla för den användningsklara slutprodukten:

| — | Vita och ljusa produkter |
| --- | --- |

—

Vita och ljusa produkter

| — | Alla andra färgnyanser |
| --- | --- |

—

Alla andra färgnyanser

Undantaget gäller den beredning av ytaktiva ämnen som levereras till färgtillverkaren. Alkylfenoletoxylater (APEO) och perfluorerade ytaktiva ämnen omfattas av särskilda begränsningar.

Totalhalt av ytaktiva ämnen i den användningsklara produkten:

1,0 viktprocent

3,0 viktprocent

Kontroll:

Sökanden, råvaruleverantörer och/eller deras leverantörer av ytaktiva ämnen ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar för de ytaktiva ämnen som använts.

| b) | Alkylfenoletoxylater (APEO) |
| --- | --- |

b)

Alkylfenoletoxylater (APEO)

Tillämplighet:

Ytaktiva ämnen i alla produkter.

Alkylfenoletoxylater (APEO) och deras derivat får inte förekomma i några beredningar eller sammansättningar som används vid tillverkningen av färger eller lacker.

n/a

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska intyga att inga alkylfenoletoxylater har använts i produkten och som stöd för detta tillhandahålla CAS-nummer och klassificeringar för de ytaktiva ämnen som använts.

| c) | Perfluorerade ytaktiva ämnen |
| --- | --- |

c)

Perfluorerade ytaktiva ämnen

Tillämplighet:

Ytaktiva ämnen i vissa särskilda produkter.

Inga långkedjiga perfluorerade ytaktiva ämnen som faller inom ramen för följande definition från OECD får användas:

| i) | Perfluorkarboxylsyror med en kolkedjelängd på ≥ C8, inklusive perfluoroktansyra (PFOA). |
| --- | --- |

i)

Perfluorkarboxylsyror med en kolkedjelängd på ≥ C8, inklusive perfluoroktansyra (PFOA).

| ii) | Perfluoralkylsulfonater med en kolkedjelängd på ≥ C6, inklusive perfluorhexansulfonsyra (PFHxS) och perfluoroktansulfonat (PFOS). |
| --- | --- |

ii)

Perfluoralkylsulfonater med en kolkedjelängd på ≥ C6, inklusive perfluorhexansulfonsyra (PFHxS) och perfluoroktansulfonat (PFOS).

| iii) | Inga besläktade föreningar som kan brytas ner till de ämnen som anges under i) respektive ii) får förekomma i det ytaktiva ämnet eller som restprodukt i färg- eller lackprodukten. |
| --- | --- |

iii)

Inga besläktade föreningar som kan brytas ner till de ämnen som anges under i) respektive ii) får förekomma i det ytaktiva ämnet eller som restprodukt i färg- eller lackprodukten.

Perfluorerade ytaktiva ämnen som inte omfattas av i), ii) eller iii) får endast användas i färger som måste vara vattenhärdiga eller vattenavvisande (se kriterium 3 b respektive 3 g om effektiv användning) och ha en dryghet som överstiger 8 m2/l (se kriterium 3 a om effektiv användning).

n/a

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska intyga att inga av de otillåtna perfluorerade ytaktiva ämnen som anges ovan har använts i produkten och som stöd för detta tillhandahålla CAS-nummer och uppgifter om kedjelängd för de ytaktiva ämnen som använts.

5.   Diverse funktionella ämnen med allmän tillämpning

| a) | Silikonhartsemulsion i vita färger, färgämnen och baser för brytning |
| --- | --- |

a)

Silikonhartsemulsion i vita färger, färgämnen och baser för brytning

Tillämplighet:

Alla färgprodukter.

Undantagna klassificeringar: H412 (R52/53), H413 (R53).

2,0 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| b) | Metaller och deras föreningar |
| --- | --- |

b)

Metaller och deras föreningar

Tillämplighet:

Alla produkter.

Följande metaller och deras föreningar får inte förekomma i produkten eller i produktens beståndsdelar i koncentrationer som överstiger det angivna gränsvärdet:

Kadmium, bly, krom VI, kvicksilver, arsenik, barium, selen, antimon och kobolt.

Följande undantag ska gälla:

| — | Barium, antimon och kobolt i pigment (se 5 f nedan). |
| --- | --- |

—

Barium, antimon och kobolt i pigment (se 5 f nedan).

| — | Kobolt i torkmedel (se 2 a ovan). |
| --- | --- |

—

Kobolt i torkmedel (se 2 a ovan).

0,010 % per angiven metall

Kontroll:

Intyg från sökanden och dennes råvaruleverantörer.

| c) | Mineralråvaror inklusive fyllnadsmedel |
| --- | --- |

c)

Mineralråvaror inklusive fyllnadsmedel

Tillämplighet:

Alla färgprodukter.

Mineralråvaror inklusive kristallin kvarts och leukofyllita mineral som innehåller kristallin kvarts är undantagna för H373 (R48/20).

Mineralråvaror som innehåller någon av de metaller som anges i 5 b ovan får användas om laboratorietester har visat att metallen är bunden i ett kristallgitter och är olöslig (se tillämplig testmetod).

På grundval av detta är följande fyllnadsmedel undantagna:

Nefelinsyenit som innehåller barium.

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

Sökande som vill använda bindemedel som innehåller metaller vilka omfattas av begränsningen ska lämna in testrapporter som bygger på den angivna standarden.

Testmetod:

DIN 53770–1 eller motsvarande.

| d) | Neutraliseringsmedel |
| --- | --- |

d)

Neutraliseringsmedel

Tillämplighet:

Alla färgprodukter om inget annat anges.

Undantagna klassificeringar: H311 (R24), H331 (R23), H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53).

Följande koncentrationsgränser ska gälla:

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| – | Lacker och golvfärg |
| --- | --- |

–

Lacker och golvfärg

1,0 viktprocent

| – | Alla andra produkter |
| --- | --- |

–

Alla andra produkter

0,50 viktprocent

| e) | Optiska vitmedel |
| --- | --- |

e)

Optiska vitmedel

Tillämplighet:

Alla färgprodukter.

Undantagna klassificeringar: H413 (R53).

0,10 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| f) | Pigment |
| --- | --- |

f)

Pigment

Tillämplighet:

Alla produkter.

Pigment som innehåller metaller får endast användas om laboratorietester på pigmentet har visat att kromoforen är bunden i ett kristallgitter och är olöslig.

Följande metallpigment är undantagna och får användas utan krav på testning:

| — | Bariumsulfat. |
| --- | --- |

—

Bariumsulfat.

| — | Antimonnickel (breithauptit) i ett olösligt TiO2-gitter. |
| --- | --- |

—

Antimonnickel (breithauptit) i ett olösligt TiO2-gitter.

| — | Koboltaluminat blå spinell. |
| --- | --- |

—

Koboltaluminat blå spinell.

| — | Koboltkromit blågrön spinell. |
| --- | --- |

—

Koboltkromit blågrön spinell.

n/a

Kontroll:

Testresultat som visar att kromoforen är bunden inuti ett kristallgitter och är olöslig.

Testmetod:

DIN 53770–1 eller motsvarande.

6.   Diverse funktionella ämnen med yrkesmässig tillämpning

| a) | UV-skydd och stabiliseringsmedel för utomhusfärger |
| --- | --- |

a)

UV-skydd och stabiliseringsmedel för utomhusfärger

Tillämplighet:

Utomhusfärger.

Undantagna klassificeringar: H317 (R43), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53).

0,60 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| b) | Mjukgörare i färger och lacker |
| --- | --- |

b)

Mjukgörare i färger och lacker

Tillämplighet:

Där dessa ingår i beredningen.

Följande ftalater får inte avsiktligt tillsättas som mjukgörare:

| | DEHP (di(2-etylhexyl)ftalat) |
| --- | --- |

DEHP (di(2-etylhexyl)ftalat)

| | BBP (bensylbutylftalat) |
| --- | --- |

BBP (bensylbutylftalat)

| | DBP (dibutylftalat) |
| --- | --- |

DBP (dibutylftalat)

| | DMEP (di(2-metoxietyl)ftalat) |
| --- | --- |

DMEP (di(2-metoxietyl)ftalat)

| | DIBP (diisobutylftalat) |
| --- | --- |

DIBP (diisobutylftalat)

| | DIHP (diisoheptylftalater) |
| --- | --- |

DIHP (diisoheptylftalater)

| | DHNUP (di(heptyl, nonyl, undecyl)ftalater) |
| --- | --- |

DHNUP (di(heptyl, nonyl, undecyl)ftalater)

| | DHP (di-n-hexylftalat) |
| --- | --- |

DHP (di-n-hexylftalat)

Koncentrationsgräns för varje ftalat separat:

0,010 %

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

7.   Restprodukter som får förekomma i slutprodukten

| a) | Formaldehyd |
| --- | --- |

a)

Formaldehyd

Tillämplighet:

Alla produkter.

Fri formaldehyd får inte avsiktligt tillsättas i slutprodukten. Slutprodukten ska testas i syfte att bestämma halten av fri formaldehyd. Provtagningskraven för testningen ska vara anpassade till produktsortimentet.

Följande gränsvärde för totalhalten ska gälla:

Kontroll:

Halten av fri formaldehyd ska bestämmas för den vita bas eller transparenta bas för brytning som förutses innehålla den högsta teoretiska mängden formaldehyd. Även halten i det färgämne som kan förutses innehålla den högsta teoretiska mängden formaldehyd ska bestämmas.

Testmetod:

För gränsvärdet 0,0010 %:

Bestämning av koncentrationen i den burkförpackade produkten enligt Merckoquant-metoden. Om inget exakt resultat kan erhållas enligt denna metod ska högupplösande vätskekromatografi (HPLC) användas för att bekräfta koncentrationen i den burkförpackade produkten.

För gränsvärdet 0,010 %:

| 1) | Alla färger: Bestämning av formaldehydkoncentrationen i den burkförpackade produkten genom analys enligt VdL-RL 03 eller högupplösande vätskekromatografi (HPLC).
  och |
| --- | --- |

1)

Alla färger: Bestämning av formaldehydkoncentrationen i den burkförpackade produkten genom analys enligt VdL-RL 03 eller högupplösande vätskekromatografi (HPLC).

och

| 2) | Färger och lacker för inomhusbruk: Bestämning genom analys enligt ISO 16000–3. Utsläppen får inte överstiga 0,25 ppm direkt efter första strykningen och ska vara lägre än 0,05 ppm 24 timmar efter första strykningen. |
| --- | --- |

2)

Färger och lacker för inomhusbruk: Bestämning genom analys enligt ISO 16000–3. Utsläppen får inte överstiga 0,25 ppm direkt efter första strykningen och ska vara lägre än 0,05 ppm 24 timmar efter första strykningen.

Från detta krav medges undantag i följande fall:

| i) | När konserveringsmedel som är formaldehyddonatorer måste användas som konserveringsmedel för burkförpackade produkter för att skydda en viss typ av färg eller lack och formaldehyddonatorn används i stället för konserveringsmedel med isotiazolinon. |
| --- | --- |

i)

När konserveringsmedel som är formaldehyddonatorer måste användas som konserveringsmedel för burkförpackade produkter för att skydda en viss typ av färg eller lack och formaldehyddonatorn används i stället för konserveringsmedel med isotiazolinon.

0,0010 %

| ii) | När polymerdispersioner (bindemedel) tack vare restmängder av formaldehyd fungerar som formaldehyddonatorer i stället för konserveringsmedel för burkförpackade produkter.
  I dessa fall får totalhalten inte överstiga följande gränsvärde: |
| --- | --- |

ii)

När polymerdispersioner (bindemedel) tack vare restmängder av formaldehyd fungerar som formaldehyddonatorer i stället för konserveringsmedel för burkförpackade produkter.

I dessa fall får totalhalten inte överstiga följande gränsvärde:

0,010 %

| b) | Lösningsmedel |
| --- | --- |

b)

Lösningsmedel

Tillämplighet:

Alla produkter.

Undantagna klassificeringar: H304 (R65).

2,0 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| c) | Oreagerade monomerer |
| --- | --- |

c)

Oreagerade monomerer

Tillämplighet:

Polymerbindemedel.

Oreagerade monomerer från bindemedel inklusive akrylsyra får förekomma i slutprodukten upp till en totalhalt.

0,050 viktprocent

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska tillhandahålla intyg som kompletteras av uppgifter om CAS-nummer och klassificeringar.

| d) | Flyktiga aromatiska kolväten och halogenerade lösningsmedel |
| --- | --- |

d)

Flyktiga aromatiska kolväten och halogenerade lösningsmedel

Tillämplighet:

Alla produkter.

Inga flyktiga aromatiska kolväten eller halogenerade lösningsmedel får förekomma i slutprodukten.

Gränsvärde för restmängd: 0,01 %

Kontroll:

Sökanden och dennes råvaruleverantörer ska intyga att inga flyktiga aromatiska kolväten eller halogenerade lösningsmedel har använts i produkten och som stöd för detta tillhandahålla CAS-nummer och klassificeringar.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, 24.4.1998, s. 1).

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/74 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/74

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 28 maj 2014

om ändring av besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU, 2011/383/EU, 2012/720/EU och 2012/721/EU som en anpassning till utvecklingen när det gäller klassificering av ämnen

[delgivet med nr C(2014) 3468]

(Text av betydelse för EES)

(2014/313/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av den 25 november 2009 om ett EU-miljömärke (1), särskilt artikel 8.2,

efter samråd med Europeiska unionens miljömärkningsnämnd, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010 får EU-miljömärket inte tilldelas varor som innehåller ämnen eller preparat/blandningar som uppfyller kriterierna för att klassificeras som giftiga, miljöfarliga, cancerogena, mutagena eller reproduktionstoxiska, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (2), eller varor som innehåller ämnen som avses i artikel 57 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006/EG (3). Enligt artikel 6.7 i förordning (EG) nr 66/2010 får kommissionen, för vissa kategorier av varor som innehåller dessa ämnen, vidta åtgärder för att bevilja undantag från artikel 6.6 i den förordningen om det inte är tekniskt möjligt att ersätta varorna som sådana eller använda alternativa material eller utformningar, eller för produkter som har betydligt högre total miljöprestanda jämfört med andra varor i samma kategori. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010 får EU-miljömärket inte tilldelas varor som innehåller ämnen eller preparat/blandningar som uppfyller kriterierna för att klassificeras som giftiga, miljöfarliga, cancerogena, mutagena eller reproduktionstoxiska, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (2), eller varor som innehåller ämnen som avses i artikel 57 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006/EG (3). Enligt artikel 6.7 i förordning (EG) nr 66/2010 får kommissionen, för vissa kategorier av varor som innehåller dessa ämnen, vidta åtgärder för att bevilja undantag från artikel 6.6 i den förordningen om det inte är tekniskt möjligt att ersätta varorna som sådana eller använda alternativa material eller utformningar, eller för produkter som har betydligt högre total miljöprestanda jämfört med andra varor i samma kategori.

| (2) | I kommissionens beslut 2011/263/EU (4), 2011/264/EU (5), 2011/382/EU (6), 2011/383/EU (7), 2012/720/EU (8) och 2012/721/EU (9) fastställs de ekologiska kriterierna för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk. Efter antagandet av dessa beslut ändrades förordning (EG) nr 1272/2008 genom kommissionens förordning (EU) nr 286/2011 (10). Ändringarna av förordning (EG) nr 1272/2008 blev tillämpliga för ämnen från och med den 1 december 2012 och kommer att bli tillämpliga för blandningar från och med den 1 juni 2015. Genom förordning (EU) nr 286/2011 lades nya klassificeringskriterier till avseende fara för skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer baserat på uppgifter om kronisk toxicitet i vattenmiljö och biologisk nedbrytbarhet. På grundval av de nya kriterierna har de flesta lättnedbrytbara ytaktiva ämnen som för närvarande används i tvätt- och rengöringsmedel klassificerats i kategori kronisk 3 (H412) och i vissa fall, särskilt vad gäller handdiskmedel, i kategori kronisk 2 (H411) och får därför inte användas i produkter som bär EU-miljömärket. Detta skulle göra det svårt för de fastställda ekologiska kriterierna för tilldelning av EU:s miljömärke till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk att täcka in de ca 10–20 % bästa tvätt- och rengöringsmedlen på unionsmarknaden vad gäller miljöprestanda under hela livscykeln, eftersom det saknas belägg för att alternativa ytaktiva ämnen finns tillgängliga. Texten om bedömning och kontroll uppdateras för att ge vägledning och hjälpa sökande att visa att det nya kravet är uppfyllt. |
| --- | --- |

(2)

I kommissionens beslut 2011/263/EU (4), 2011/264/EU (5), 2011/382/EU (6), 2011/383/EU (7), 2012/720/EU (8) och 2012/721/EU (9) fastställs de ekologiska kriterierna för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk. Efter antagandet av dessa beslut ändrades förordning (EG) nr 1272/2008 genom kommissionens förordning (EU) nr 286/2011 (10). Ändringarna av förordning (EG) nr 1272/2008 blev tillämpliga för ämnen från och med den 1 december 2012 och kommer att bli tillämpliga för blandningar från och med den 1 juni 2015. Genom förordning (EU) nr 286/2011 lades nya klassificeringskriterier till avseende fara för skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer baserat på uppgifter om kronisk toxicitet i vattenmiljö och biologisk nedbrytbarhet. På grundval av de nya kriterierna har de flesta lättnedbrytbara ytaktiva ämnen som för närvarande används i tvätt- och rengöringsmedel klassificerats i kategori kronisk 3 (H412) och i vissa fall, särskilt vad gäller handdiskmedel, i kategori kronisk 2 (H411) och får därför inte användas i produkter som bär EU-miljömärket. Detta skulle göra det svårt för de fastställda ekologiska kriterierna för tilldelning av EU:s miljömärke till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk att täcka in de ca 10–20 % bästa tvätt- och rengöringsmedlen på unionsmarknaden vad gäller miljöprestanda under hela livscykeln, eftersom det saknas belägg för att alternativa ytaktiva ämnen finns tillgängliga. Texten om bedömning och kontroll uppdateras för att ge vägledning och hjälpa sökande att visa att det nya kravet är uppfyllt.

| (3) | Konsekvenserna av införandet av nya klassificeringskriterier var inte kända vid översynen av de kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel som fastställs i besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU och 2011/383/EU och vid utarbetandet av kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk och tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk samt de skäl för undantag för tensider som anges i besluten 2012/720/EU och 2012/721/EU. |
| --- | --- |

(3)

Konsekvenserna av införandet av nya klassificeringskriterier var inte kända vid översynen av de kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel som fastställs i besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU och 2011/383/EU och vid utarbetandet av kriterier för tilldelning av EU-miljömärket till maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk och tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk samt de skäl för undantag för tensider som anges i besluten 2012/720/EU och 2012/721/EU.

| (4) | Denna ändring tillämpas retroaktivt från och med den 1 december 2012, i syfte att säkerställa kontinuitet i giltigheten av kriterierna för EU-miljömärket för maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk. |
| --- | --- |

(4)

Denna ändring tillämpas retroaktivt från och med den 1 december 2012, i syfte att säkerställa kontinuitet i giltigheten av kriterierna för EU-miljömärket för maskindiskmedel, tvättmedel, handdiskmedel, allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel, maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk samt tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk.

| (5) | Besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU, 2011/383/EU, 2012/720/EU och 2012/721/EU bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Besluten 2011/263/EU, 2011/264/EU, 2011/382/EU, 2011/383/EU, 2012/720/EU och 2012/721/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagan till beslut 2011/263/EU ska ändras i enlighet med bilaga I till det här beslutet.

Artikel 2

Bilagan till beslut 2011/264/EU ska ändras i enlighet med bilaga II till det här beslutet.

Artikel 3

Bilagan till beslut 2011/382/EU ska ändras i enlighet med bilaga III till det här beslutet.

Artikel 4

Bilagan till beslut 2011/383/EU ska ändras i enlighet med bilaga IV till det här beslutet.

Artikel 5

Bilagan till beslut 2012/720/EU ska ändras i enlighet med bilaga V till det här beslutet.

Artikel 6

Bilagan till beslut 2012/721/EU ska ändras i enlighet med bilaga VI till det här beslutet.

Artikel 7

Detta beslut ska tillämpas för ämnen från och med den 1 december 2012.

Artikel 8

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 28 maj 2014.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 27, 30.1.2010, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

3

(4)  Kommissionens beslut 2011/263/EU av den 28 april 2011 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till maskindiskmedel (EUT L 111, 30.4.2011, s. 22).

4

(5)  Kommissionens beslut 2011/264/EU av den 28 april 2011 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till tvättmedel (EUT L 111, 30.4.2011, s. 34).

5

(6)  Kommissionens beslut 2011/382/EU av den 24 juni 2011 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till handdiskmedel (EUT L 169, 29.6.2011, s. 40).

6

(7)  Kommissionens beslut 2011/383/EU av den 28 juni 2011 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till allrengöringsmedel och sanitetsrengöringsmedel (EUT L 169, 29.6.2011, s. 52).

7

(8)  Kommissionens beslut 2012/720/EU av den 14 november 2012 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till maskindiskmedel för industriellt och institutionellt bruk (EUT L 326, 24.11.2012, s. 25).

8

(9)  Kommissionens beslut 2012/721/EU av den 14 november 2012 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till tvättmedel för industriellt och institutionellt bruk (EUT L 326, 24.11.2012, s. 38).

9

(10)  Kommissionens förordning (EU) nr 286/2011 av den 10 mars 2011 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (EUT L 83, 30.3.2011, s. 1).

10

---

BILAGA I

Bilagan till beslut 2011/263/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 2 b femte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1) | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Biocider som används som konserveringsmedel (2) | H410: Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R50–53 |
| H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R51–53 |
| H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Doftämnen | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Enzymer (3) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |

1.

I kriterium 2 b femte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1)

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Biocider som används som konserveringsmedel (2)

H410: Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R50–53

H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R51–53

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Doftämnen

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Enzymer (3)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

| 2. | I kriterium 2 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 2 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Detta undantag gäller under förutsättning att de är lättnedbrytbara och anaerobt nedbrytbara.

(2)  Se kriterium 2 e. Detta undantag gäller under förutsättning att biocidernas bioackumuleringspotential kännetecknas av log Pow (fördelningskoefficienten oktanol/vatten) < 3,0 eller den experimentellt bestämda biokoncentrationsfaktorn är ≤ 100.

(3)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(4)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

BILAGA II

Bilagan till beslut 2011/264/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 4 b femte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1) | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Biocider som används som konserveringsmedel (2) | H410: Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R50–53 |
| H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R51–53 |
| H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Doftämnen | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Enzymer (3) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Blekningskatalysatorer (3) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |
| Optiska vitmedel (endast i fulltvättmedel) | H413: Kan ge skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R53 |

1.

I kriterium 4 b femte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1)

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Biocider som används som konserveringsmedel (2)

H410: Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R50–53

H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R51–53

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Doftämnen

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Enzymer (3)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Blekningskatalysatorer (3)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

Optiska vitmedel (endast i fulltvättmedel)

H413: Kan ge skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R53

| 2. | I kriterium 4 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 4 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Detta undantag gäller under förutsättning att de är lättnedbrytbara och anaerobt nedbrytbara.

(2)  Se kriterium 4 e. Detta undantag gäller under förutsättning att biocidernas bioackumuleringspotential kännetecknas av log Pow (fördelningskoefficienten oktanol/vatten) < 3,0 eller den experimentellt bestämda biokoncentrationsfaktorn är ≤ 100.

(3)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(4)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

BILAGA III

Bilagan till beslut 2011/382/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 3 c fjärde stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1) | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (2) | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 2,5 % av slutprodukten (2) | H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R51–53 |
| Doftämnen | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Enzymer (3) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |

1.

I kriterium 3 c fjärde stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1)

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (2)

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 2,5 % av slutprodukten (2)

H411: Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R51–53

Doftämnen

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Enzymer (3)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

| 2. | I kriterium 3 c ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklasserna H412 och/eller H411 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 3 c ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklasserna H412 och/eller H411 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Procenttalet ska divideras med den M-faktor som fastställts i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008.

(2)  Detta undantag gäller under förutsättning att de är lättnedbrytbara och anaerobt nedbrytbara.

(3)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(4)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

BILAGA IV

Bilagan till beslut 2011/383/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 3 c fjärde stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1) | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (2) | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Doftämnen | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Enzymer (3) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |

1.

I kriterium 3 c fjärde stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1)

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (2)

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Doftämnen

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Enzymer (3)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

| 2. | I kriterium 3 c ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 3 c ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Procenttalet ska divideras med den M-faktor som fastställts i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008.

(2)  Detta undantag gäller under förutsättning att de är lättnedbrytbara och anaerobt nedbrytbara.

(3)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(4)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

BILAGA V

Bilagan till beslut 2012/720/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 3 b sjätte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 15 % av slutprodukten | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Biocider som används som konserveringsmedel (1)

  (gäller bara flytande diskmedel med pH 2–12 och högst 0,10 viktprocent verksamt material) | H331: Giftigt vid inandning | R23 |
| H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| Enzymer (2) | H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (3) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |

1.

I kriterium 3 b sjätte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 15 % av slutprodukten

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Biocider som används som konserveringsmedel (1)

(gäller bara flytande diskmedel med pH 2–12 och högst 0,10 viktprocent verksamt material)

H331: Giftigt vid inandning

R23

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Enzymer (2)

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (3)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

| 2. | I kriterium 3 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 3 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Undantag endast från kriterium 3 b. Biocider ska uppfylla kriterium 3 d.

(2)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(3)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

BILAGA VI

Bilagan till beslut 2012/721/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I kriterium 4 b sjätte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:







  ”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 20 % av slutprodukten | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1) | H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| Biocider som används som konserveringsmedel (2)

  (gäller bara flytande tvättmedel med pH 2–12 och högst 0,10 viktprocent verksamt material) | H331: Giftigt vid inandning | R23 |
| H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| Enzymer (3) | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning | R42 |
| H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion | R43 |
| Blekningskatalysatorer (3) | H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50 |
| Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4) | H351: Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |

1.

I kriterium 4 b sjätte stycket ska tabellen över undantag ersättas med följande tabell:

”Ytaktiva ämnen i totalhalter < 20 % av slutprodukten

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Ytaktiva ämnen i totalhalter < 25 % av slutprodukten (1)

H412: Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

Biocider som används som konserveringsmedel (2)

(gäller bara flytande tvättmedel med pH 2–12 och högst 0,10 viktprocent verksamt material)

H331: Giftigt vid inandning

R23

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Enzymer (3)

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

H334: Kan orsaka allergi- eller astmasymtom eller andningssvårigheter vid inandning

R42

H317: Kan orsaka allergisk hudreaktion

R43

Blekningskatalysatorer (3)

H400: Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50

Nitrilotriättiksyra (NTA) som förorening i MGDA och GLDA (4)

H351: Misstänks kunna orsaka cancer

R40

| 2. | I kriterium 4 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:
  ”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.” |
| --- | --- |

2.

I kriterium 4 b ska följande stycke läggas till i avsnittet Bedömning och kontroll:

”För ytaktiva ämnen som omfattas av undantag och som uppfyller kriterierna för klassificering i faroklass H412 ska sökanden tillhandahålla dokumentation om deras nedbrytbarhet med hänvisning till DID-listan. För ytaktiva ämnen som inte finns med i DID-listan ska hänvisning göras till relevanta uppgifter från litteratur eller andra källor, eller till relevanta testresultat, enligt beskrivningen i tillägg I.”

---

(1)  Detta undantag gäller under förutsättning att de ytaktiva ämnena uppfyller kriterium 3 a och att de är anaerobt nedbrytbara.

(2)  Undantag endast från kriterium 4 b. Biocider ska uppfylla kriterium 4 e.

(3)  Inklusive stabilisatorer och andra hjälpämnen i beredningarna.

(4)  I halter som understiger 1,0 % i råvaran, under förutsättning att den totala halten i slutprodukten understiger 0,10 %.”

---

| 3.6.2014 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 164/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 164/83

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 28 maj 2014

om fastställande av kriterier för tilldelning av EU:s miljömärke till vattenvärmare

[delgivet med nr C(2014) 3452]

(Text av betydelse för EES)

(2014/314/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av den 25 november 2009 om ett EU-miljömärke (1), särskilt artikel 8.2,

efter att ha hört Europeiska unionens miljömärkningsnämnd, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt förordning (EG) nr 66/2010 får EU:s miljömärke tilldelas produkter som har reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel. |
| --- | --- |

(1)

Enligt förordning (EG) nr 66/2010 får EU:s miljömärke tilldelas produkter som har reducerad miljöpåverkan under hela sin livscykel.

| (2) | Enligt förordning (EG) nr 66/2010 ska särskilda kriterier för EU-miljömärket fastställas för varje produktgrupp. |
| --- | --- |

(2)

Enligt förordning (EG) nr 66/2010 ska särskilda kriterier för EU-miljömärket fastställas för varje produktgrupp.

| (3) | Kommissionen har utarbetat en preliminär rapport om de tekniska, miljömässiga, ekonomiska och rättsliga aspekterna av produktgruppen ”vattenvärmare” av den typ som vanligen används i unionen, och offentliggjort denna rapport för att få in synpunkter. Rapporten bygger på en studie (nedan kallad studien) som tillkommit i samarbete med intressenter och berörda parter från unionen och tredjeländer. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen har utarbetat en preliminär rapport om de tekniska, miljömässiga, ekonomiska och rättsliga aspekterna av produktgruppen ”vattenvärmare” av den typ som vanligen används i unionen, och offentliggjort denna rapport för att få in synpunkter. Rapporten bygger på en studie (nedan kallad studien) som tillkommit i samarbete med intressenter och berörda parter från unionen och tredjeländer.

| (4) | Resultaten av studien, vilka presenteras i den preliminära rapporten, visar att energiförbrukningen i användningsfasen bidrar högst väsentligt till vattenvärmarnas totala miljöpåverkan. Därför bör användningen av energieffektiva vattenvärmare med låga utsläpp av växthusgaser främjas, liksom värmare som använder miljövänligare teknik och som visat sig vara säkra för konsumenterna. |
| --- | --- |

(4)

Resultaten av studien, vilka presenteras i den preliminära rapporten, visar att energiförbrukningen i användningsfasen bidrar högst väsentligt till vattenvärmarnas totala miljöpåverkan. Därför bör användningen av energieffektiva vattenvärmare med låga utsläpp av växthusgaser främjas, liksom värmare som använder miljövänligare teknik och som visat sig vara säkra för konsumenterna.

| (5) | Det bör fastställas kriterier för EU-miljömärket för produktgruppen ”vattenvärmare”. |
| --- | --- |

(5)

Det bör fastställas kriterier för EU-miljömärket för produktgruppen ”vattenvärmare”.

| (6) | Kriterierna, liksom dithörande bedömnings- och kontrollkrav, bör gälla i fyra år från och med den dag då detta beslut antas. |
| --- | --- |

(6)

Kriterierna, liksom dithörande bedömnings- och kontrollkrav, bör gälla i fyra år från och med den dag då detta beslut antas.

| (7) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättades genom artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010. |
| --- | --- |

(7)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättades genom artikel 16 i förordning (EG) nr 66/2010.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Produktgruppen vattenvärmare ska omfatta produkter som används för att producera värme och som ingår i vattenburna centralvärmesystem där det uppvärmda vattnet distribueras med hjälp av cirkulationspumpar och värmeavgivare, i syfte att uppnå och bibehålla önskad innetemperatur i ett slutet utrymme i form av t.ex. en byggnad, en bostad eller ett rum. Värmekällan producerar värme genom en eller flera av följande processer och tekniker:

| a) | Förbränning av gasformiga, flytande eller fasta fossila bränslen. |
| --- | --- |

a)

Förbränning av gasformiga, flytande eller fasta fossila bränslen.

| b) | Förbränning av gasformiga, flytande eller fasta biobränslen. |
| --- | --- |

b)

Förbränning av gasformiga, flytande eller fasta biobränslen.

| c) | Utnyttjande av Jouleeffekten i elektriska motståndselement. |
| --- | --- |

c)

Utnyttjande av Jouleeffekten i elektriska motståndselement.

| d) | Upptag av omgivningsvärme från luft, vatten eller mark, och/eller spillvärme. |
| --- | --- |

d)

Upptag av omgivningsvärme från luft, vatten eller mark, och/eller spillvärme.

| e) | Kraftvärme (samtidig produktion av värme och elektricitet i en och samma process). |
| --- | --- |

e)

Kraftvärme (samtidig produktion av värme och elektricitet i en och samma process).

| f) | Solenergi (som komplement). |
| --- | --- |

f)

Solenergi (som komplement).

2.   Vattenvärmarna ska ha en maximal värmeeffekt på 400 kW.

3.   Produktgruppen omfattar också rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning, förutsatt att deras primära funktion är rumsuppvärmning.

4.   Följande produkter ska inte ingå i produktgruppen:

| a) | Värmare vars huvudfunktion är att tillhandahålla tappvarmvatten. |
| --- | --- |

a)

Värmare vars huvudfunktion är att tillhandahålla tappvarmvatten.

| b) | Värmare för uppvärmning och distribution av gasformiga värmebärare, t.ex. ånga eller luft. |
| --- | --- |

b)

Värmare för uppvärmning och distribution av gasformiga värmebärare, t.ex. ånga eller luft.

| c) | Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med en maximal elektrisk effekt på minst 50 kW. |
| --- | --- |

c)

Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med en maximal elektrisk effekt på minst 50 kW.

| d) | Rumsvärmare som kombinerar indirekt uppvärmning, med hjälp av vattenburna centralvärmesystem, och direkt uppvärmning genom direkt avgivande av värme till det rum eller utrymme där värmaren är installerad. |
| --- | --- |

d)

Rumsvärmare som kombinerar indirekt uppvärmning, med hjälp av vattenburna centralvärmesystem, och direkt uppvärmning genom direkt avgivande av värme till det rum eller utrymme där värmaren är installerad.

Artikel 2

I detta beslut gäller följande definitioner:

1.   
  värmare
  : en rumsvärmare med eller utan tappvarmvattenberedning.

2.   
  rumsvärmare
  : en anordning som

| a) | avger värme till ett vattenburet centralvärmesystem i syfte att uppnå och bibehålla önskad innetemperatur i ett slutet utrymme i form av t.ex. en byggnad, en bostad eller ett rum, och |
| --- | --- |

a)

avger värme till ett vattenburet centralvärmesystem i syfte att uppnå och bibehålla önskad innetemperatur i ett slutet utrymme i form av t.ex. en byggnad, en bostad eller ett rum, och

| b) | är utrustad med en eller flera värmekällor. |
| --- | --- |

b)

är utrustad med en eller flera värmekällor.

3.   
  rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning
  : en rumsvärmare för vattenburen värme som är utformad för att också värma upp tappvatten till vissa temperaturer, i vissa mängder och med vissa flödeshastigheter under vissa intervall, och som är ansluten till extern tappvattenförsörjning.

4.   
  paket med rumsvärmare, temperaturregulator och solvärmeutrustning
  : ett paket som erbjuds slutanvändare och som innehåller en eller flera rumsvärmare i kombination med en eller flera temperaturregulatorer och/eller en eller flera solvärmeutrustningar.

5.   
  paket med rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning, temperaturregulator och solvärmeutrustning
  : ett paket som erbjuds slutanvändare och som innehåller en eller flera rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning i kombination med en eller flera temperaturregulatorer och/eller en eller flera solvärmeutrustningar.

6.   
  solvärmeutrustning
  : ett uteslutande solvärmt system, en solfångare, en ackumulatortank för uppvärmt vatten eller en pump i solfångarslingan, som släpps ut på marknaden separat.

7.   
  vattenburet centralvärmesystem
  : ett system som använder vatten som värmebärare för att distribuera centralt producerad värme till värmeavgivare för uppvärmning av byggnader eller delar av byggnader.

8.   
  värmekälla
  : den del av en värmare som producerar värmen, genom en eller flera av följande processer:

| a) | Förbränning av fossila bränslen och/eller biobränslen. |
| --- | --- |

a)

Förbränning av fossila bränslen och/eller biobränslen.

| b) | Utnyttjande av Jouleeffekten i elektriska motståndselement. |
| --- | --- |

b)

Utnyttjande av Jouleeffekten i elektriska motståndselement.

| c) | Upptag av omgivningsvärme från luft, vatten eller mark, och/eller spillvärme. |
| --- | --- |

c)

Upptag av omgivningsvärme från luft, vatten eller mark, och/eller spillvärme.

9.   
  gasvärmare
  : en rumsvärmare med eller utan tappvarmvattenberedning med en eller flera värmekällor som drivs med gasformiga fossila bränslen eller biogas.

10.   
  värmare för flytande bränslen
  : en rumsvärmare med eller utan tappvarmvattenberedning med en eller flera värmekällor som drivs med flytande fossila bränslen eller flytande biobränslen.

11.   
  värmare för fastbränsle
  : en rumsvärmare med eller utan tappvarmvattenberedning med en eller flera värmekällor som drivs med fasta fossila bränslen eller fasta biobränslen.

12.   
  rumsvärmare med panna
  : en rumsvärmare som producerar värme genom förbränning av fossila bränslen och/eller biobränslen och/eller genom Jouleeffekten i elektriska motståndselement.

13.   
  rumsvärmare med gaspanna
  : en rumsvärmare med panna utrustad med en eller flera värmekällor som drivs med gasformiga fossila bränslen eller biogas.

14.   
  rumsvärmare med panna för flytande bränslen
  : en rumsvärmare med panna utrustad med en eller flera värmekällor som drivs med flytande fossila bränslen eller flytande biobränslen.

15.   
  rumsvärmare med fastbränslepanna
  : en rumsvärmare med panna utrustad med en eller flera värmekällor som drivs med fasta fossila bränslen eller fasta biobränslen.

16.   
  rumsvärmare med panna för fasta biobränslen
  : en rumsvärmare med panna utrustad med en eller flera värmekällor som drivs med fasta biobränslen.

17.   
  rumsvärmare med elpanna
  : en rumsvärmare med panna som producerar värme enbart med hjälp av Jouleeffekten i elektriska motståndselement.

18.   
  rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning, med elpanna
  : rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning med panna som producerar värme enbart med hjälp av Jouleeffekten i elektriska motståndselement.

19.   
  rumsvärmare med värmepump
  : en rumsvärmare som använder omgivningsvärme från luft, vatten eller mark och/eller spillvärme för värmeproduktion; rumsvärmare med värmepumpar kan vara utrustade med en eller flera tillsatsvärmare som utnyttjar Jouleeffekten i elektriska motståndselement eller drivs genom förbränning av fossila bränslen och/eller biobränslen.

20.   
  rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning, med värmepump
  : en rumsvärmare med värmepump som är utformad för att också värma upp tappvatten till vissa temperaturer, i vissa mängder och med vissa flödeshastigheter under vissa intervall, och som är ansluten till extern tappvattenförsörjning.

21.   
  bränsleeldad värmare med värmepump
  : en värmare med värmepump och med en eller flera värmekällor som drivs med gasformiga eller flytande fossila bränslen, eller gasformiga eller flytande biobränslen.

22.   
  eldriven värmare med värmepump
  : en värmare med värmepump och med en eller flera eldrivna värmekällor.

23.   
  kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning
  : en rumsvärmare som samtidigt producerar värme och el i en och samma process.

24.   
  temperaturregulator
  : utrustning som gör det möjligt för användaren att ställa in önskad inomhustemperatur och göra tidsinställningar, och som vidarebefordrar relevanta uppgifter, t.ex. faktisk inomhus- och/eller utomhustemperatur, till t.ex. en styrenhet i värmaren, och därigenom bidrar till att reglera inomhustemperaturen.

25.   
  årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning (ηs)
  : förhållandet mellan rumsuppvärmningsbehovet under en viss uppvärmningssäsong, som tillgodoses av en värmare, och den årliga energiförbrukningen för att tillgodose detta behov, uttryckt i %.

26.   
  energieffektivitet vid uppvärmning av vatten (ηwh)
  : förhållandet mellan nyttiggjord energi i det tappvarmvatten som tillhandahålls av en rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning och den energi som krävs för produktionen av denna energi, uttryckt i %.

27.   
  nominell avgiven värmeeffekt
  : en värmares angivna värmeeffekt vid rumsuppvärmning och, i förekommande fall, vattenuppvärmning, vid standardförhållanden, uttryckt i kW; för rumsvärmare med värmepump och rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning med värmepump ska standardförhållandena för fastställande av den nominella avgivna värmeeffekten vara de dimensionerande referensförhållandena enligt kommissionens förordning (EU) nr 813/2013 (2).

28.   
  standardförhållanden
  : driftsförhållanden för värmare under genomsnittliga klimatförhållanden för fastställande av nominell avgiven värmeeffekt, årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning, energieffektivitet vid uppvärmning av vatten, ljudeffektnivå och utsläpp av kväveoxider (NOx), kolmonoxid (CO), gasformigt organiskt kol (OGC) och partiklar.

29.   
  genomsnittliga klimatförhållanden
  : de temperaturförhållanden som är typiska för staden Strasbourg.

30.   
  årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning
  :

| — | För självmatande fastbränslepannor: ett viktat genomsnitt av utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten och utsläppen vid 30 % av den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3. |
| --- | --- |

—

För självmatande fastbränslepannor: ett viktat genomsnitt av utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten och utsläppen vid 30 % av den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3.

| — | För manuellt matade fastbränslepannor som kan köras på 50 % av den nominella avgivna värmeeffekten i kontinuerligt läge: ett viktat genomsnitt av utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten och utsläppen vid 50 % av den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3. |
| --- | --- |

—

För manuellt matade fastbränslepannor som kan köras på 50 % av den nominella avgivna värmeeffekten i kontinuerligt läge: ett viktat genomsnitt av utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten och utsläppen vid 50 % av den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3.

| — | För manuellt matade fastbränslepannor som inte kan köras på 50 % eller mindre av den nominella avgivna värmeeffekten i kontinuerligt läge: utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3. |
| --- | --- |

—

För manuellt matade fastbränslepannor som inte kan köras på 50 % eller mindre av den nominella avgivna värmeeffekten i kontinuerligt läge: utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3.

| — | För fastbränsleeldade kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning: utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3. |
| --- | --- |

—

För fastbränsleeldade kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning: utsläppen vid den nominella avgivna värmeeffekten, uttryckt i mg/m3.

31.   
  global uppvärmningspotential
  : global uppvärmningspotential enligt definitionen i artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 842/2006 (3).

32.   
  Nm
   (3)
  : normalkubikmeter (vid 101,325 kPa, 273,15 K).

Artikel 3

Kriterierna för tilldelning av EU-miljömärket till en produkt i produktgruppen ”vattenvärmare” enligt definitionen i artikel 1, samt tillhörande bedömnings- och kontrollkrav, anges i bilagan till detta beslut.

Artikel 4

Kriterierna för produktgruppen ”vattenvärmare” och de tillhörande bedömnings- och kontrollkrav som anges i bilagan ska gälla i fyra år från och med dagen för antagandet av detta beslut.

Artikel 5

För administrativa ändamål ska produktgruppen ”vattenvärmare” tilldelas kodnummer ”045”.

Artikel 6

1.   Ansökningar om EU-miljömärket för värmepumpar som producerar värme för vattenburna centralvärmesystem inom produktgruppen ”eldrivna och gaseldade värmepumpar samt gaseldade absorptionsvärmepumpar” som lämnas in inom två månader efter det att detta beslut har antagits kan antingen bygga på kriterierna i kommissionens beslut 2007/742/EG (4) eller på kriterierna i det här beslutet. Ansökningarna ska bedömas i enlighet med de kriterier som de bygger på.

2.   EU-miljömärkningslicenser för värmepumpar som producerar värme för vattenburna centralvärmesystem i enlighet med kriterierna i beslut 2007/742/EG kan användas i 12 månader från och med dagen för antagandet av det här beslutet.

Artikel 7

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 28 maj 2014.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 27, 30.1.2010, s. 1.

1

(2)  Kommissionens förordning (EU) nr 813/2013 av den 2 augusti 2013 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG med avseende på krav på ekodesign för pannor och värmepumpar för rumsuppvärmning samt pannor eller värmepumpar med inbyggd tappvarmvattenberedning (EUT L 239, 6.9.2013, s. 136).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 842/2006 av den 17 maj 2006 om vissa fluorerade växthusgaser (EUT L 161, 14.6.2006, s. 1).

3

(4)  Kommissionens beslut 2007/742/EG av den 9 november 2007 om fastställande av ekologiska kriterier för tilldelning av gemenskapens miljömärke till eldrivna eller gasdrivna värmepumpar och gasdrivna absorptionsvärmepumpar (EUT L 301, 20.11.2007, s. 14).

4

---

BILAGA

KRITERIER OCH BEDÖMNINGSKRAV FÖR EU-MILJÖMÄRKET

Kriterierna för tilldelning av EU-miljömärket till vattenvärmare gäller följande aspekter:

| 1. | Lägsta energieffektivitet.






  a) | Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning. |
| --- | --- | --- |

1.

Lägsta energieffektivitet.

a)

Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning.

| b) | Lägsta energieffektivitet vid uppvärmning av vatten. |
| --- | --- |

b)

Lägsta energieffektivitet vid uppvärmning av vatten.

| 2. | Utsläppsgränsvärden för växthusgaser. |
| --- | --- |

2.

Utsläppsgränsvärden för växthusgaser.

| 3. | Köldmedium och köldbärare. |
| --- | --- |

3.

Köldmedium och köldbärare.

| 4. | Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx). |
| --- | --- |

4.

Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx).

| 5. | Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid (CO). |
| --- | --- |

5.

Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid (CO).

| 6. | Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol (OGC). |
| --- | --- |

6.

Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol (OGC).

| 7. | Utsläppsgränsvärden för partiklar (PM). |
| --- | --- |

7.

Utsläppsgränsvärden för partiklar (PM).

| 8. | Gränsvärden för buller. |
| --- | --- |

8.

Gränsvärden för buller.

| 9. | Farliga ämnen och blandningar. |
| --- | --- |

9.

Farliga ämnen och blandningar.

| 10. | Ämnen förtecknade i enlighet med artikel 59.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (1). |
| --- | --- |

10.

Ämnen förtecknade i enlighet med artikel 59.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (1).

| 11. | Plastdelar. |
| --- | --- |

11.

Plastdelar.

| 12. | Produktdesign för hållbarhet. |
| --- | --- |

12.

Produktdesign för hållbarhet.

| 13. | Installationsanvisningar och användarinformation. |
| --- | --- |

13.

Installationsanvisningar och användarinformation.

| 14. | Information på EU-miljömärket. |
| --- | --- |

14.

Information på EU-miljömärket.

Tabell 1 visar vilka kriterier som ska tillämpas på de olika typerna av värmekällor. Paket med rumsvärmare ska uppfylla alla kriterier för de olika typer av värmekällor som ingår i paketet. Dessa kriterier, för vilka det finns en särskild metod avsedd för paket med rumsvärmare, ska tillämpas på paketet i dess helhet.

De särskilda bedömnings- och kontrollkraven anges för varje kriterium.

När det krävs att sökanden tillhandahåller intyg, dokumentation, analyser eller testrapporter eller på annat sätt styrker att kriterierna är uppfyllda, kan dessa dokument komma från antingen sökanden själv, dennes leverantör eller båda.

Där så är möjligt ska testerna genomföras av laboratorier som uppfyller de allmänna kraven i den europeiska standarden EN ISO 17025 eller likvärdiga krav.

Testmetoderna för varje kriterium ska, om inget annat anges, vara de som beskrivs i relevanta standarder enligt tabell 2 och tabell 3 (i tillämpliga fall). Där så är lämpligt får andra testmetoder än dem som anges för varje kriterium användas om de godkänns som likvärdiga av det behöriga organ som bedömer ansökan. Metoden för att beräkna årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning anges i tabell 4.

I förekommande fall får behöriga organ begära in kompletterande dokumentation och genomföra oberoende kontroller.

Tabell 1

Kriterier för olika typer av värmekällor

| Typ av värmekälla
  Kriterier | Värmare med gaspanna | Värmare med panna för flytande bränsle | Värmare med fastbränslepanna | Värmare med elpanna | Bränsleeldad värmare med värmepump | Eldriven värmare med värmepump | Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 a | – Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning |

Typ av värmekälla

Kriterier

Värmare med gaspanna

Värmare med panna för flytande bränsle

Värmare med fastbränslepanna

Värmare med elpanna

Bränsleeldad värmare med värmepump

Eldriven värmare med värmepump

Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning

1 a

– Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning

x

x

x

x

x

x

x

| 1 b | – Lägsta energieffektivitet vid uppvärmning av vatten (gäller bara rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning) |
| --- | --- |

1 b

– Lägsta energieffektivitet vid uppvärmning av vatten (gäller bara rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning)

x

x

x

x

x

x

| 2 | – Utsläppsgränsvärden för växthusgaser |
| --- | --- |

2

– Utsläppsgränsvärden för växthusgaser

x

x

x

x

x

x

x

| 3 | – Köldmedium och köldbärare |
| --- | --- |

3

– Köldmedium och köldbärare

x

x

| 4 | – Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx) |
| --- | --- |

4

– Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx)

x

x

x

x

x

| 5 | – Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid (CO) |
| --- | --- |

5

– Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid (CO)

x

x

x

x

x

| 6 | – Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol (OGC) |
| --- | --- |

6

– Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol (OGC)

x

| 7 | – Utsläppsgränsvärden för partiklar (PM) |
| --- | --- |

7

– Utsläppsgränsvärden för partiklar (PM)

x

x

x

| 8 | – Gränsvärden för buller |
| --- | --- |

8

– Gränsvärden för buller

x

x

x

| 9 | – Farliga ämnen och material |
| --- | --- |

9

– Farliga ämnen och material

x

x

x

x

x

x

x

| 10 | – Ämnen förtecknade i enlighet med artikel 59.1 i förordning (EG) nr 1907/2006 |
| --- | --- |

10

– Ämnen förtecknade i enlighet med artikel 59.1 i förordning (EG) nr 1907/2006

x

x

x

x

x

x

x

| 11 | – Plastdelar |
| --- | --- |

11

– Plastdelar

x

x

x

x

x

x

x

| 12 | – Produktdesign för hållbarhet |
| --- | --- |

12

– Produktdesign för hållbarhet

x

x

x

x

x

x

x

| 13 | – Installationsanvisningar och användarinformation |
| --- | --- |

13

– Installationsanvisningar och användarinformation

x

x

x

x

x

x

x

| 14 | – Information på EU-miljömärket |
| --- | --- |

14

– Information på EU-miljömärket

x

x

x

x

x

x

x

Tabell 2

Relevanta standarder för testmetoder

| Beteckning | Titel |
| --- | --- |
| Värmare med gaspanna |
| EN 676 | Gasutrustning – Fläktbrännare för gas |
| EN 15502-1 | Gaseldade värmepannor – Del 1: Allmänna krav och tester |
| Värmare med panna för flytande bränsle |
| EN 267 | Automatiska brännare för flytande bränslen med forcerat drag |
| EN 303-1 | Värmepannor – Del 1: Värmepannor med fläktbrännare – Terminologi, allmänna krav, provning och märkning |
| EN 303-2 | Värmepannor – Del 2: Värmepannor med fläktbrännare – Särskilda krav för pannor med förstoftningsoljebrännare |
| EN 303-4 | Värmepannor – Del 4: Värmepannor med fläktbrännare – Särskilda krav på oljeeldade pannor med fläktbrännare med utgående effekt upp till 70 kW och maximalt drifttryck 3 bar – Terminologi, särskilda krav, provning och märkning |
| EN 304 | Värmepannor – Provningsmetod för värmepannor med förstoftningsoljebrännare |
| Värmare med fastbränslepanna |
| EN 303-5 | Värmepannor – Del 5: Värmepannor för fasta bränslen, manuellt och automatiskt matade, nominellt avgiven effekt upp till 500 kW – Terminologi, krav, provning och märkning |
| EN 14918 | Fasta biobränslen – Bestämning av kalorimetriskt värmevärde |
| Värmare med elpanna |
| EN 60335-2-35 | Elektriska hushållsapparater och liknande bruksföremål – Säkerhet – Del 2–35: Särskilda fordringar på vattenvärmare av genomströmningstyp |
| Bränsleeldad värmare med värmepump |
| EN 12309-serien | Gaseldade absorptions- och adsorptionsvärmepumpar för luftkonditionering med effekt högst 70 kW |
| DIN 4702, del 8 | Central heating boiler; determination of the standard efficiency and the standard emissivity |
| Eldriven värmare med värmepump |
| EN 14511-serien | Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylare och värmepumpar, med elmotordrivna kompressorer, för rumsuppvärmning och -kylning |
| EN 14825 | Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylare och värmepumpar, med elektriskt drivna kompressorer, för rumsuppvärmning och kylning – Provning och prestanda vid dellastförhållanden, samt beräkning av säsongsprestanda |
| Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning |
| EN 50465 | Gasutrustningar – Värmeutrustning med bränsleceller och med högst 70 kW nominell tillförd effekt (2) |
| ISO 3046-1 | Förbränningsmotorer – Prestanda – Del 1: Effekt-, bensin- och smörjoljedeklarationer avseende förbrukning och provningsmetoder – Tilläggskrav för motorer för allmänna ändamål |

Beteckning

Titel

Värmare med gaspanna

EN 676

Gasutrustning – Fläktbrännare för gas

EN 15502-1

Gaseldade värmepannor – Del 1: Allmänna krav och tester

Värmare med panna för flytande bränsle

EN 267

Automatiska brännare för flytande bränslen med forcerat drag

EN 303-1

Värmepannor – Del 1: Värmepannor med fläktbrännare – Terminologi, allmänna krav, provning och märkning

EN 303-2

Värmepannor – Del 2: Värmepannor med fläktbrännare – Särskilda krav för pannor med förstoftningsoljebrännare

EN 303-4

Värmepannor – Del 4: Värmepannor med fläktbrännare – Särskilda krav på oljeeldade pannor med fläktbrännare med utgående effekt upp till 70 kW och maximalt drifttryck 3 bar – Terminologi, särskilda krav, provning och märkning

EN 304

Värmepannor – Provningsmetod för värmepannor med förstoftningsoljebrännare

Värmare med fastbränslepanna

EN 303-5

Värmepannor – Del 5: Värmepannor för fasta bränslen, manuellt och automatiskt matade, nominellt avgiven effekt upp till 500 kW – Terminologi, krav, provning och märkning

EN 14918

Fasta biobränslen – Bestämning av kalorimetriskt värmevärde

Värmare med elpanna

EN 60335-2-35

Elektriska hushållsapparater och liknande bruksföremål – Säkerhet – Del 2–35: Särskilda fordringar på vattenvärmare av genomströmningstyp

Bränsleeldad värmare med värmepump

EN 12309-serien

Gaseldade absorptions- och adsorptionsvärmepumpar för luftkonditionering med effekt högst 70 kW

DIN 4702, del 8

Central heating boiler; determination of the standard efficiency and the standard emissivity

Eldriven värmare med värmepump

EN 14511-serien

Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylare och värmepumpar, med elmotordrivna kompressorer, för rumsuppvärmning och -kylning

EN 14825

Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylare och värmepumpar, med elektriskt drivna kompressorer, för rumsuppvärmning och kylning – Provning och prestanda vid dellastförhållanden, samt beräkning av säsongsprestanda

Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning

EN 50465

Gasutrustningar – Värmeutrustning med bränsleceller och med högst 70 kW nominell tillförd effekt (2)

ISO 3046-1

Förbränningsmotorer – Prestanda – Del 1: Effekt-, bensin- och smörjoljedeklarationer avseende förbrukning och provningsmetoder – Tilläggskrav för motorer för allmänna ändamål

Tabell 3

Andra relevanta standarder för testmetoder avseende utsläpp till luft

| Beteckning | Titel |
| --- | --- |
| Utsläpp av kväveoxider |
| EN 14792 | Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen kväveoxider (NOx) – Referensmetod: Kemiluminescens |
| Utsläpp av kolmonoxid |
| EN 15058 | Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen av kolmonoxid (CO) – Referensmetod: Icke-dispersiv infraröd spektroskopi |
| Utsläpp av gasformigt organiskt kol |
| EN 12619 | Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen av totalt gasformigt organiskt kol i låga halter i rökgas – Kontinuerlig analys med flamjonisationsdetektor |
| Utsläpp av partiklar |
| EN 13284-1 | Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av låga masskoncentrationer av stoft – Del 1: Manuell gravimetrisk metod |
| Buller |
| EN ISO 3744 | Akustik – Bestämning av ljudeffektnivåer och ljudenerginivåer för bullerkällor med användning av ljudtryck – Teknisk metod för frifältsförhållanden över en reflekterande yta (ISO 3744:2010) |
| EN ISO 3746 | Akustik – Bestämning av ljudeffektnivåer och ljudenerginivåer hos bullerkällor med användning av ljudtryck – Överslagsmetod med användning av omslutande yta över en reflekterande yta (ISO 3746:2010) |
| EN 12102 | Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylaggregat, värmepumpar och avfuktare med eldrivna kompressorer – Mätning av luftburet buller – Bestämning av ljudeffektnivå |

Beteckning

Titel

Utsläpp av kväveoxider

EN 14792

Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen kväveoxider (NOx) – Referensmetod: Kemiluminescens

Utsläpp av kolmonoxid

EN 15058

Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen av kolmonoxid (CO) – Referensmetod: Icke-dispersiv infraröd spektroskopi

Utsläpp av gasformigt organiskt kol

EN 12619

Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av masskoncentrationen av totalt gasformigt organiskt kol i låga halter i rökgas – Kontinuerlig analys med flamjonisationsdetektor

Utsläpp av partiklar

EN 13284-1

Utsläpp och utomhusluft – Bestämning av låga masskoncentrationer av stoft – Del 1: Manuell gravimetrisk metod

Buller

EN ISO 3744

Akustik – Bestämning av ljudeffektnivåer och ljudenerginivåer för bullerkällor med användning av ljudtryck – Teknisk metod för frifältsförhållanden över en reflekterande yta (ISO 3744:2010)

EN ISO 3746

Akustik – Bestämning av ljudeffektnivåer och ljudenerginivåer hos bullerkällor med användning av ljudtryck – Överslagsmetod med användning av omslutande yta över en reflekterande yta (ISO 3746:2010)

EN 12102

Luftkonditioneringsaggregat, vätskekylaggregat, värmepumpar och avfuktare med eldrivna kompressorer – Mätning av luftburet buller – Bestämning av ljudeffektnivå

Tabell 4

Beräkning av årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning

| Typ av fastbränslepanna | Formel |
| --- | --- |
| Manuellt matade fastbränslepannor som kan användas vid 50 % av nominell avgiven värmeeffekt i kontinuerligt läge, och självmatande fastbränslepannor | |
| Manuellt matade fastbränslepannor som inte kan användas vid 50 % eller mindre av nominell avgiven värmeeffekt i kontinuerligt läge, och fastbränsleeldade kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning | |
| där | E
  sär de årstidsbetingade utsläppen vid rumsuppvärmning, |

Typ av fastbränslepanna

Formel

Manuellt matade fastbränslepannor som kan användas vid 50 % av nominell avgiven värmeeffekt i kontinuerligt läge, och självmatande fastbränslepannor

Formula

Manuellt matade fastbränslepannor som inte kan användas vid 50 % eller mindre av nominell avgiven värmeeffekt i kontinuerligt läge, och fastbränsleeldade kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning

Formula

där

E
  sär de årstidsbetingade utsläppen vid rumsuppvärmning,

| | E
  s,pär utsläppen av partiklar, gasformigt organiskt kol, kolmonoxid och kväveoxider, uppmätta vid 30 % eller 50 % av nominell avgiven värmeeffekt, beroende på vad som gäller. |
| --- | --- |

E
  s,pär utsläppen av partiklar, gasformigt organiskt kol, kolmonoxid och kväveoxider, uppmätta vid 30 % eller 50 % av nominell avgiven värmeeffekt, beroende på vad som gäller.

| | E
  s,rär utsläppen av partiklar, gasformigt organiskt kol, kolmonoxid och kväveoxider, uppmätta vid nominell avgiven värmeeffekt. |
| --- | --- |

E
  s,rär utsläppen av partiklar, gasformigt organiskt kol, kolmonoxid och kväveoxider, uppmätta vid nominell avgiven värmeeffekt.

Kriterium 1 – Lägsta energieffektivitet

a)   – Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning

Vattenvärmarens årstidsbetingade energieffektivitet vid rumsuppvärmning η
  s får inte understiga de värden som anges i tabell 5.

Tabell 5

Minimikrav för årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning för olika typer av värmekällor

| Typ av värmekälla | Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning |
| --- | --- |
| Alla värmare utom sådana med panna för fasta biobränslen | η
  s ≥ 98 % |
| Värmare med panna för fasta biobränslen | η
  s ≥ 79 % |

Typ av värmekälla

Lägsta årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning

Alla värmare utom sådana med panna för fasta biobränslen

η
  s ≥ 98 %

Värmare med panna för fasta biobränslen

η
  s ≥ 79 %

| i) | Den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning ska beräknas i enlighet med förfarandena i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013 och i bilaga VII till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 811/2013 (3) samt, i tillämpliga fall, de harmoniserade standarder vars referensbeteckningar har offentliggjorts för detta ändamål i Europeiska unionens officiella tidning, eller andra tillförlitliga, noggranna och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt erkända, moderna metoder och som är förenliga med kraven och de tekniska parametrarna i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013. |
| --- | --- |

i)

Den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning ska beräknas i enlighet med förfarandena i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013 och i bilaga VII till kommissionens delegerade förordning (EU) nr 811/2013 (3) samt, i tillämpliga fall, de harmoniserade standarder vars referensbeteckningar har offentliggjorts för detta ändamål i Europeiska unionens officiella tidning, eller andra tillförlitliga, noggranna och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt erkända, moderna metoder och som är förenliga med kraven och de tekniska parametrarna i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013.

| ii) | För värmare med fastbränslepanna ska η
  s beräknas med hjälp av de förfaranden som avses i punkt i, med beaktande av följande tilläggskrav:






  a) | Beräkningen av η
  s ska baseras på det kalorimetriska värmevärdet hos det fuktiga bränslet (i levererad form) GCVar, vilket korrigerar för bränslets vattenhalt men inkluderar den latenta värmeenergin i det väte som oxideras till vatten vid förbränningen. Principerna i standarden EN 303–5 ska tillämpas vid uppskattningen av η
  s, medan GCVar – i stället för det effektiva värmevärdet hos det fuktiga bränslet (i levererad form) NCVar – ska användas vid beräkningen av η
  s. |
| --- | --- | --- |

ii)

För värmare med fastbränslepanna ska η
  s beräknas med hjälp av de förfaranden som avses i punkt i, med beaktande av följande tilläggskrav:

a)

Beräkningen av η
  s ska baseras på det kalorimetriska värmevärdet hos det fuktiga bränslet (i levererad form) GCVar, vilket korrigerar för bränslets vattenhalt men inkluderar den latenta värmeenergin i det väte som oxideras till vatten vid förbränningen. Principerna i standarden EN 303–5 ska tillämpas vid uppskattningen av η
  s, medan GCVar – i stället för det effektiva värmevärdet hos det fuktiga bränslet (i levererad form) NCVar – ska användas vid beräkningen av η
  s.

| b) | Vid bestämning av värmevärdet hos fasta biobränslen ska principerna i standarden EN 14918 tillämpas. |
| --- | --- |

b)

Vid bestämning av värmevärdet hos fasta biobränslen ska principerna i standarden EN 14918 tillämpas.

| c) | Det kalorimetriska värmevärdet hos det fuktiga bränslet vid konstant volym GCVar,V beräknas med formeln
  GCVar,V = GCVdry,V × (100 – m) / 100 [MJ/kg]
  där | m är vattenhalten i det fuktiga bränslet (viktprocent) |
| --- | --- | --- |

c)

Det kalorimetriska värmevärdet hos det fuktiga bränslet vid konstant volym GCVar,V beräknas med formeln

GCVar,V = GCVdry,V × (100 – m) / 100 [MJ/kg]

där

m är vattenhalten i det fuktiga bränslet (viktprocent)

| | GCVdry,V är det kalorimetriska värmevärdet hos det torra bränslet (vattenfritt) vid konstant volym |
| --- | --- |

GCVdry,V är det kalorimetriska värmevärdet hos det torra bränslet (vattenfritt) vid konstant volym

| d) | Det kalorimetriska värmevärdet hos det torra bränslet vid konstant volym GCVdry,V beräknas med formeln
  GCVdry,V = NCVdry,P + 0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry) [MJ/kg]
  där | NCVdry,P är det effektiva värmevärdet hos det torra bränslet (inkl. aska) vid konstant tryck |
| --- | --- | --- |

d)

Det kalorimetriska värmevärdet hos det torra bränslet vid konstant volym GCVdry,V beräknas med formeln

GCVdry,V = NCVdry,P + 0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry) [MJ/kg]

där

NCVdry,P är det effektiva värmevärdet hos det torra bränslet (inkl. aska) vid konstant tryck

| | Hdry är det torra bränslets vätehalt (viktprocent) |
| --- | --- |

Hdry är det torra bränslets vätehalt (viktprocent)

| | Odry är det torra bränslets syrehalt (viktprocent) |
| --- | --- |

Odry är det torra bränslets syrehalt (viktprocent)

| | Ndry är det torra bränslets kvävehalt (viktprocent) |
| --- | --- |

Ndry är det torra bränslets kvävehalt (viktprocent)

| e) | Det effektiva värmevärdet hos det torra bränslet vid konstant tryck NCVdry,P beräknas med formeln
  NCVdry,P = NCVar,P × 100 / (100 – m) + 2,443 × m / (100 – m) [MJ/kg]
  där
  NCVar,P är det effektiva värmevärdet hos det fuktiga bränslet vid konstant tryck |
| --- | --- |

e)

Det effektiva värmevärdet hos det torra bränslet vid konstant tryck NCVdry,P beräknas med formeln

NCVdry,P = NCVar,P × 100 / (100 – m) + 2,443 × m / (100 – m) [MJ/kg]

där

NCVar,P är det effektiva värmevärdet hos det fuktiga bränslet vid konstant tryck

| f) | Det bör påpekas att om man kombinerar c, d och e kan GCVar,V beräknas från NCVar,P med formeln
  GCVar,V = NCVar,P + [0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry)] × (100 – m) / 100 + 0,02443 × m [MJ/kg] |
| --- | --- |

f)

Det bör påpekas att om man kombinerar c, d och e kan GCVar,V beräknas från NCVar,P med formeln

GCVar,V = NCVar,P + [0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry)] × (100 – m) / 100 + 0,02443 × m [MJ/kg]

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska intyga att produkten uppfyller detta kriterium och tillhandahålla resultat från tester som utförts i enlighet med det testförfarande som anges i EN-standarderna (inbegripet övergångsmetoder där så är tillämpligt) för produkttypen i fråga (se tabell 2). Mätningar och beräkningar av årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning ska utföras med de metoder för årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning som gäller paket, och enligt de förfaranden som avses i punkt i. För värmare med fastbränslepanna ska den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning beräknas i enlighet med punkt ii.

b)   – Lägsta energieffektivitet vid uppvärmning av vatten

| i) | Energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten η
  wh för rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning eller paket med rumsvärmare som innehåller en eller flera rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning får inte understiga 65 %. Detta kriterium ska inte tillämpas på värmare med fastbränslepanna. |
| --- | --- |

i)

Energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten η
  wh för rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning eller paket med rumsvärmare som innehåller en eller flera rumsvärmare med inbyggd tappvarmvattenberedning får inte understiga 65 %. Detta kriterium ska inte tillämpas på värmare med fastbränslepanna.

| ii) | Energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten ska beräknas i enlighet med förfarandena i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013 och bilaga VII till förordning (EU) nr 811/2013. |
| --- | --- |

ii)

Energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten ska beräknas i enlighet med förfarandena i bilaga III till förordning (EU) nr 813/2013 och bilaga VII till förordning (EU) nr 811/2013.

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska intyga att produkten uppfyller detta kriterium och tillhandahålla resultat från tester som utförts i enlighet med det testförfarande som anges i EN-standarderna (inbegripet övergångsmetoder där så är tillämpligt) för produkttypen i fråga (se tabell 2). Mätningar och beräkningar ska utföras med de metoder för energieffektivitet vid uppvärmning av vatten som gäller paket, och enligt de förfaranden som avses i punkt ii.

Kriterium 2 – Utsläppsgränsvärden för växthusgaser

Vattenvärmarnas utsläpp av växthusgaser, uttryckt i gram CO2-ekvivalenter per kWh producerad värme och beräknat med hjälp av de formler för TEWI (Total Equivalent Warming Impact) som anges i tabell 7, får inte överstiga värdena i tabell 6.

Tabell 6

Utsläppsgränsvärden för växthusgaser för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Utsläppsgränsvärden för växthusgaser |
| --- | --- |
| Alla värmare, utom värmare med värmepump | 200 g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme |
| Värmare med värmepump | 150 g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme |

Typ av värmekälla

Utsläppsgränsvärden för växthusgaser

Alla värmare, utom värmare med värmepump

200 g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme

Värmare med värmepump

150 g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme

Utsläppen av växthusgaser ska beräknas med TEWI-formlerna i tabell 7 (valet av formel beror på vilken typ av värmekälla som används). Varje TEWI-formel kan bestå av två delar, en del som beror enbart på värmarens effektivitet (uttryckt i årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning, η
  s) och bränslets koldioxidintensitet (parametern β), och en andra del (bara för värmare med värmepump) som är kopplad till utsläppen av växthusgaser till följd av läckage av köldmedium. Utsläppen av växthusgaser på grund av läckage av köldmedium beror på köldmediets globala uppvärmningspotential (GWP100) och på läckaget av köldmedium under användningsfasen (uttryckt som årligt läckage, ER, i procent av köldmediets totala vikt, per år) och när produkten är uttjänt (uttryckt i procent av köldmediets totala vikt, α).

Tabell 7

TEWI-formler för olika typer av värmekällor

| Typ av värmekälla | TEWI-formel (g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme) |
| --- | --- |
| Värmare med panna | |
| Värmare med värmepump | |
| Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning | |
| Paket med rumsvärmare | |

Typ av värmekälla

TEWI-formel (g CO2-ekvivalenter/kWh producerad värme)

Värmare med panna

Formula

Värmare med värmepump

Formula

Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning

Formula

Paket med rumsvärmare

Formula

De viktigaste parametrarna i TEWI-formlerna i tabell 7 förklaras i tabell 8.

Tabell 8

De viktigaste parametrarna i TEWI-formlerna

| Parameter | Beskrivning av parametern | Enheter | Konstant värde/test för att erhålla parametervärde |
| --- | --- | --- | --- |
| βelec | Utsläpp av växthusgaser för el | [g CO2-ekvivalenter/kWhelec] | 384 |
| βfuel | Utsläpp av växthusgaser för det bränsle som värmaren förbrukar | [g CO2-ekvivalenter/kWh] | Se tabell 9 |
| ηs | Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning | [-] | Ska testas och anges av sökanden (kriterium 1) |
| ηs,B | Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning för värmaren med panna vid genomsnittliga klimatförhållanden | [-] | Ska testas och anges av sökanden. Värdet motsvarar den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning för paketet minus kompletterande värmepump, enligt vad som anges i produktinformationsbladet för paketet. |
| ηs,HP | Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning för värmaren med värmepump vid genomsnittliga klimatförhållanden | [-] | Ska testas och anges av sökanden. Värdet motsvarar den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning för den kompletterande värmepumpen, enligt vad som anges i produktinformationsbladet för paketet. |
| ηthermal | Termisk verkningsgrad | [-] | Se tabell 10 |
| ηel | Eleffektivitet | [-] | Se tabell 10 |
| δ | Proxy | [-] | = 0 för eldrivna värmare med värmepump
  = 1 för bränsleeldade värmare med värmepump |
| GWP100 | Global uppvärmningspotential (effekt över en 100-årsperiod) | [g CO2-ekvivalenter/g köldmedium, över en 100-årsperiod] | Anges av sökanden enligt kriterium 3 |
| m | Köldmediets vikt | [g] | Anges av sökanden |
| ER | Förlust av köldmedium per år | [%/år] | Värdet ER = 3,5 %/år ska användas. |
| n | Livslängd | [år] | Värdet n = 15 ska användas. |
| α | Förlust av köldmedium när produkten är uttjänt (förlust vid bortskaffandet) | [%] | Värdet α = 35 % ska användas. |
| P | Dimensionerande effekt | [kW] | Anges av sökanden |
| h | Drifttimmar vid full belastning | [h/år] | 2000 |
| sHP | Andel av den totala värmeproduktionen som härrör från värmaren med värmepump | [-] | = (16 – T
  HP)/26
  där T
  HP är den temperatur (°C) vid vilken den primära effektiviteten hos värmepumpen är lika stor som den primära effektiviteten hos pannan. Det antas att pannan tillgodoser värmebehovet under denna temperatur och att värmepumpen tillgodoser behovet över temperaturen. |

Parameter

Beskrivning av parametern

Enheter

Konstant värde/test för att erhålla parametervärde

βelec

Utsläpp av växthusgaser för el

[g CO2-ekvivalenter/kWhelec]

384

βfuel

Utsläpp av växthusgaser för det bränsle som värmaren förbrukar

[g CO2-ekvivalenter/kWh]

Se tabell 9

ηs

Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning

[-]

Ska testas och anges av sökanden (kriterium 1)

ηs,B

Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning för värmaren med panna vid genomsnittliga klimatförhållanden

[-]

Ska testas och anges av sökanden. Värdet motsvarar den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning för paketet minus kompletterande värmepump, enligt vad som anges i produktinformationsbladet för paketet.

ηs,HP

Årstidsbetingad energieffektivitet vid rumsuppvärmning för värmaren med värmepump vid genomsnittliga klimatförhållanden

[-]

Ska testas och anges av sökanden. Värdet motsvarar den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning för den kompletterande värmepumpen, enligt vad som anges i produktinformationsbladet för paketet.

ηthermal

Termisk verkningsgrad

[-]

Se tabell 10

ηel

Eleffektivitet

[-]

Se tabell 10

δ

Proxy

[-]

= 0 för eldrivna värmare med värmepump

= 1 för bränsleeldade värmare med värmepump

GWP100

Global uppvärmningspotential (effekt över en 100-årsperiod)

[g CO2-ekvivalenter/g köldmedium, över en 100-årsperiod]

Anges av sökanden enligt kriterium 3

m

Köldmediets vikt

[g]

Anges av sökanden

ER

Förlust av köldmedium per år

[%/år]

Värdet ER = 3,5 %/år ska användas.

n

Livslängd

[år]

Värdet n = 15 ska användas.

α

Förlust av köldmedium när produkten är uttjänt (förlust vid bortskaffandet)

[%]

Värdet α = 35 % ska användas.

P

Dimensionerande effekt

[kW]

Anges av sökanden

h

Drifttimmar vid full belastning

[h/år]

2000

sHP

Andel av den totala värmeproduktionen som härrör från värmaren med värmepump

[-]

= (16 – T
  HP)/26

där T
  HP är den temperatur (°C) vid vilken den primära effektiviteten hos värmepumpen är lika stor som den primära effektiviteten hos pannan. Det antas att pannan tillgodoser värmebehovet under denna temperatur och att värmepumpen tillgodoser behovet över temperaturen.

I tabell 9 anges hur parametern βfuel i TEWI-formlerna ska bedömas beroende på vilket bränsle som värmaren använder. Om pannan är anpassad till ett bränsle som inte finns med i tabellen, väljs den typ av bränsle som uppvisar störst likheter, sett till det använda bränslets ursprung (fossilt/biomassa) och form (gas, vätska eller fast form).

Tabell 9

Parametern βfuel (utsläpp av växthusgaser) i TEWI-formlerna

| Bränsle som används av värmaren | Utsläpp av växthusgaser | Värde (g CO2-ekvivalenter/kWh) |
| --- | --- | --- |
| Gasformiga fossila bränslen | βfuel = βgas | 202 |
| Flytande fossila bränslen | βfuel = βοil | 292 |
| Fasta fossila bränslen | βfuel = βcoal | 392 |
| Gasformiga biobränslen | βfuel = βbio-gas | 98 |
| Flytande biobränslen | βfuel = βbio-oil | 149 |
| Ved | βfuel = βbio-log | 19 |
| Träflis | βfuel = βbio-chip | 16 |
| Träpellets | βfuel = βbio-pellet | 39 |
| Blandningar av fossila bränslen och biobränslen | βfuel = viktat genomsnitt beräknat som summan av viktfraktionerna för de enskilda bränslena multiplicerat med respektive parameter för utsläpp av växthusgaser | Σ (bränsle X % × βfuel
  X) + (bränsle Y % × βfuel
  Y) + ... (bränsle N % × βfuel
  N) |

Bränsle som används av värmaren

Utsläpp av växthusgaser

Värde (g CO2-ekvivalenter/kWh)

Gasformiga fossila bränslen

βfuel = βgas

202

Flytande fossila bränslen

βfuel = βοil

292

Fasta fossila bränslen

βfuel = βcoal

392

Gasformiga biobränslen

βfuel = βbio-gas

98

Flytande biobränslen

βfuel = βbio-oil

149

Ved

βfuel = βbio-log

19

Träflis

βfuel = βbio-chip

16

Träpellets

βfuel = βbio-pellet

39

Blandningar av fossila bränslen och biobränslen

βfuel = viktat genomsnitt beräknat som summan av viktfraktionerna för de enskilda bränslena multiplicerat med respektive parameter för utsläpp av växthusgaser

Σ (bränsle X % × βfuel
  X) + (bränsle Y % × βfuel
  Y) + ... (bränsle N % × βfuel
  N)

Tabell 10 förklarar parametrarna η
  thermal och η
  el i TEWI-formeln för kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning.

Tabell 10

Parametrarna ηthermal
  och ηel
  i TEWI-formeln för kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning

| Parameter | Uttrycks som |
| --- | --- |
| ηthermal | |
| ηel | För kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning som inte är utrustade med extra värmare |
| För kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning som är utrustade med extra värmare |
| där

  ηs
  är den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad säsongsbunden energieffektivitet för rumsuppvärmning)

  ηel
  är eleffektiviteten, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013

  ηel,CHP100+Sup0
  är eleffektiviteten vid nominell avgiven värmeeffekt för ett kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med frånkopplad extra värmare, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad kraftvärmepanna med frånkopplad extra värmegenerator)

  ηel,CHP100+Sup100
  är eleffektiviteten vid nominell avgiven värmeeffekt för ett kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med extra värmare aktiverad, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad kraftvärmepanna med extra värmegenerator aktiverad) |

Parameter

Uttrycks som

ηthermal

Formula

ηel

För kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning som inte är utrustade med extra värmare

Formula

För kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning som är utrustade med extra värmare

Formula

där

ηs
  är den årstidsbetingade energieffektiviteten vid rumsuppvärmning, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad säsongsbunden energieffektivitet för rumsuppvärmning)

ηel
  är eleffektiviteten, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013

ηel,CHP100+Sup0
  är eleffektiviteten vid nominell avgiven värmeeffekt för ett kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med frånkopplad extra värmare, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad kraftvärmepanna med frånkopplad extra värmegenerator)

ηel,CHP100+Sup100
  är eleffektiviteten vid nominell avgiven värmeeffekt för ett kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning med extra värmare aktiverad, enligt definitionen i förordning (EU) nr 813/2013 (där kallad kraftvärmepanna med extra värmegenerator aktiverad)

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation. Sökanden ska ange de beräknade utsläppen av växthusgaser enligt de föreslagna TEWI-formlerna och specificera alla parametrar som använts för att beräkna utsläppen.

Kriterium 3 – Köldmedium och köldbärare

Köldmedium

Köldmediets globala uppvärmningspotential över en 100-årsperiod (GWP100) får inte överstiga 2000. GWP100-värdena ska vara de som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 842/2006. GWP100-värdena ska tas från de källor som anges i punkt 1.7 i bilaga I till kommissionens förordning (EU) nr 206/2012 (4).

Köldbärare

Rumsvärmare som använder köldbärare får inte ha en utformning som är baserad på sådana köldbärare, saltlösningar eller tillsatser som klassificeras som miljöfarliga eller som utgör en hälsofara i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (5) och rådets direktiv 67/548/EEG (6), och det ska tydligt framgå av installationsanvisningarna att ämnen som klassificeras som miljöfarliga eller som utgör en hälsofara inte får användas som köldbärare.

Bedömning och kontroll:

Köldmedium

Namnet på det eller de köldmedier som används i produkten ska anges i ansökan, tillsammans med deras GWP100-värden enligt förordning (EG) nr 842/2006. Ett köldmediums GWP100-värde ska beräknas som uppvärmningspotentialen under en 100-årsperiod för 1 kg av gasen i fråga i förhållande till 1 kg CO2. Referenskällorna för GWP100-värdena ska vara de som anges i punkt 1.7 i bilaga I till förordning (EU) nr 206/2012.

Köldbärare

För köldbärare gäller bara att namnet på den eller de köldbärare som används ska framgå av ansökan.

Kriterium 4 – Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx)

Koncentrationen av kväveoxider (NOx) i rökgaserna får inte överstiga gränsvärdena i tabell 11 (gäller inte för elektriska värmare). NOx-utsläppen ska beräknas som summan av kvävemonoxid och kvävedioxid. Mätningarna ska göras vid följande driftsförhållanden:

| — | Värmare som drivs med gasformiga eller flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med gasformiga eller flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt.

| — | Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4.

Värdena ska anges i mg/kWh GCV tillförd energi eller i mg/Nm3, beroende på omständigheterna.

Tabell 11

Utsläppsgränsvärden för kväveoxider (NOx) för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Utsläppsgränsvärde för NOx |
| --- | --- |
| Gasvärmare | Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 170 mg/kWh GCV tillförd energi
  Med yttre förbränning: 36 mg/kWh GCV tillförd energi |
| Värmare för flytande bränsle | Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 380 mg/kWh GCV tillförd energi
  Med yttre förbränning: 100 mg/kWh GCV tillförd energi |
| Värmare för fasta bränslen | 150 mg/Nm3 vid 10 % O2 |

Typ av värmekälla

Utsläppsgränsvärde för NOx

Gasvärmare

Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 170 mg/kWh GCV tillförd energi

Med yttre förbränning: 36 mg/kWh GCV tillförd energi

Värmare för flytande bränsle

Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 380 mg/kWh GCV tillförd energi

Med yttre förbränning: 100 mg/kWh GCV tillförd energi

Värmare för fasta bränslen

150 mg/Nm3 vid 10 % O2

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation.

NOx-utsläppen i rökgaserna ska bestämmas som standardutsläppsfaktorer enligt relevanta standarder i tabell 2 och tabell 3 (i tillämpliga fall).

Kriterium 5 – Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid (CO)

Koncentrationen av kolmonoxid (CO) i rökgaserna får inte överstiga gränsvärdena i tabell 12 (gäller inte för elektriska värmare). Utsläppen av kolmonoxid ska mätas vid följande driftsförhållanden:

| — | Värmare som drivs med gasformiga eller flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med gasformiga eller flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt.

| — | Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4.

Värdena ska anges i mg/kWh GCV tillförd energi eller i mg/Nm3, beroende på omständigheterna.

Tabell 12

Utsläppsgränsvärden för kolmonoxid för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Utsläppsgränsvärde för kolmonoxid |
| --- | --- |
| Gasvärmare | Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 150 mg/Nm3 vid 5 % O2

  Med yttre förbränning: 25 mg/kWh GCV tillförd energi |
| Värmare för flytande bränsle | Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 200 mg/Nm3 vid 5 % O2

  Med yttre förbränning: 50 mg/kWh GCV tillförd energi |
| Värmare för fasta bränslen | Självmatande: 175 mg/Nm3 vid 10 % O2

  Manuellt matade: 250 mg/Nm3 vid 10 % O2 |

Typ av värmekälla

Utsläppsgränsvärde för kolmonoxid

Gasvärmare

Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 150 mg/Nm3 vid 5 % O2

Med yttre förbränning: 25 mg/kWh GCV tillförd energi

Värmare för flytande bränsle

Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 200 mg/Nm3 vid 5 % O2

Med yttre förbränning: 50 mg/kWh GCV tillförd energi

Värmare för fasta bränslen

Självmatande: 175 mg/Nm3 vid 10 % O2

Manuellt matade: 250 mg/Nm3 vid 10 % O2

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation.

CO-utsläppen i rökgaserna ska bestämmas som standardutsläppsfaktorer enligt relevanta standarder i tabell 2 och tabell 3 (i tillämpliga fall).

Kriterium 6 – Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol (OGC)

Koncentrationen av gasformigt organiskt kol (OGC) (dvs. kol som är bundet i organiska föreningar) i rökgaserna får inte överstiga gränsvärdena i tabell 13 (gäller bara för värmare med fastbränslepanna). Utsläppen av gasformigt organiskt kol ska mätas som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4. Värdena ska anges i mg/Nm3.

Tabell 13

Utsläppsgränsvärden för gasformigt organiskt kol för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Utsläppsgränsvärde för gasformigt organiskt kol |
| --- | --- |
| Värmare med fastbränslepanna | 7 mg/Nm3 vid 10 % O2 |

Typ av värmekälla

Utsläppsgränsvärde för gasformigt organiskt kol

Värmare med fastbränslepanna

7 mg/Nm3 vid 10 % O2

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation.

Utsläppen av gasformigt organiskt kol i rökgaserna ska bestämmas som standardutsläppsfaktorer enligt relevanta standarder i tabell 2 och tabell 3 (i tillämpliga fall).

Kriterium 7 – Utsläppsgränsvärden för partiklar (PM)

Koncentrationen av partiklar i rökgaserna får inte överstiga gränsvärdena i tabell 14. Utsläppen av partiklar ska mätas vid följande driftsförhållanden:

| — | Värmare som drivs med flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med flytande bränslen: vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt.

| — | Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4. |
| --- | --- |

—

Värmare som drivs med fasta bränslen: som årstidsbetingade utsläpp vid rumsuppvärmning enligt tabell 4.

Värdena ska anges i mg/Nm3.

Tabell 14

Utsläppsgränsvärden för partiklar för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Utsläppsgränsvärde för partiklar |
| --- | --- |
| Värmare för flytande bränsle | Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 1 mg/Nm3 vid 5 % O2

  Med yttre förbränning: inget gränsvärde |
| Värmare för fasta bränslen | 20 mg/Nm3 vid 10 % O2 |

Typ av värmekälla

Utsläppsgränsvärde för partiklar

Värmare för flytande bränsle

Utrustade med förbränningsmotor med inre förbränning: 1 mg/Nm3 vid 5 % O2

Med yttre förbränning: inget gränsvärde

Värmare för fasta bränslen

20 mg/Nm3 vid 10 % O2

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation.

Utsläppen av partiklar i rökgaserna ska bestämmas som standardutsläppsfaktorer enligt relevanta standarder i tabell 2 och tabell 3 (i tillämpliga fall).

Kriterium 8 – Gränsvärden för buller

Bullernivån får inte överskrida de gränsvärden som anges i tabell 15. Bullernivån ska mätas vid standardförhållanden och nominell avgiven värmeeffekt. Värdena ska anges i dB(A) eller dB(C), beroende på omständigheterna.

Tabell 15

Gränsvärden för buller för olika värmekällor

| Typ av värmekälla | Mätning | Gränsvärde för buller |
| --- | --- | --- |
| Värmare med värmepump med yttre förbränning och eldrivna värmepumpar | Gränsvärde för A-viktad ljudeffektnivå (LWAd,
  lim) | 17 + 36 × log(PN + 10) dB(A) |
| Värmare med värmepump utrustad med förbränningsmotor med inre förbränning | Gränsvärde för A-viktad ljudtrycksnivå (LPAd,
  lim) | 30 + 20 × log (0,4 × PN + 15) dB(A) |
| Gränsvärde för C-viktad ljudtrycksnivå (LPCd,
  lim) | LPAd,
  lim + 20 dB(C) |
| Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning utrustat med förbränningsmotor med inre förbränning | Gränsvärde för A-viktad ljudtrycksnivå (LPAd,
  lim) | 30 + 20 × log (PE + 15) dB(A) |
| Gränsvärde för C-viktad ljudtrycksnivå (LPCd,
  lim) | LPAd,
  lim + 20 dB(C) |

Typ av värmekälla

Mätning

Gränsvärde för buller

Värmare med värmepump med yttre förbränning och eldrivna värmepumpar

Gränsvärde för A-viktad ljudeffektnivå (LWAd,
  lim)

17 + 36 × log(PN + 10) dB(A)

Värmare med värmepump utrustad med förbränningsmotor med inre förbränning

Gränsvärde för A-viktad ljudtrycksnivå (LPAd,
  lim)

30 + 20 × log (0,4 × PN + 15) dB(A)

Gränsvärde för C-viktad ljudtrycksnivå (LPCd,
  lim)

LPAd,
  lim + 20 dB(C)

Kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning utrustat med förbränningsmotor med inre förbränning

Gränsvärde för A-viktad ljudtrycksnivå (LPAd,
  lim)

30 + 20 × log (PE + 15) dB(A)

Gränsvärde för C-viktad ljudtrycksnivå (LPCd,
  lim)

LPAd,
  lim + 20 dB(C)

Anmärkning: PN är den nominella (full belastning) eller uppgivna värmeeffekten; PE är den elektriska effekten.

Bedömning och kontroll:

Ett av tillverkaren undertecknat intyg som visar att detta kriterium är uppfyllt ska lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen, tillsammans med relevant dokumentation.

Testerna ska genomföras i enlighet med EN 12102 för värmare med värmepump med yttre förbränning och eldrivna värmepumpar, och i enlighet med EN ISO 3744 eller EN ISO 3746 för rumsvärmare med värmepump och kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning utrustade med förbränningsmotorer med inre förbränning. Testrapporten ska lämnas in tillsammans med ansökan.

Kriterium 9 – Farliga ämnen och blandningar

I enlighet med artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010 får inte produkten, eller någon artikel av denna, innehålla något av de ämnen som avses i artikel 57 i förordning (EG) nr 1907/2006 eller ämnen eller blandningar som uppfyller kriterierna för att klassificeras i någon av faroklasserna eller farokategorierna i tabell 16 i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 eller direktiv 67/548/EEG.

Tabell 16

Förteckning över faroangivelser och riskfraser:

| Faroangivelse (7) | Riskfras (8) |
| --- | --- |
| H300 Dödligt vid förtäring | R28 |
| H301 Giftigt vid förtäring | R25 |
| H304 Kan vara dödligt vid förtäring om det kommer ner i luftvägarna | R65 |
| H310 Dödligt vid hudkontakt | R27 |
| H311 Giftigt vid hudkontakt | R24 |
| H330 Dödligt vid inandning | R23/26 |
| H331 Giftigt vid inandning | R23 |
| H340 Kan orsaka genetiska defekter | R46 |
| H341 Misstänks kunna orsaka genetiska defekter | R68 |
| H350 Kan orsaka cancer | R45 |
| H350i Kan orsaka cancer vid inandning | R49 |
| H351 Misstänks kunna orsaka cancer | R40 |
| H360F Kan skada fertiliteten | R60 |
| H360D Kan skada det ofödda barnet | R61 |
| H360FD Kan skada fertiliteten. Kan skada det ofödda barnet | R60/61/60–61 |
| H360Fd Kan skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet | R60/63 |
| H360Df Kan skada det ofödda barnet. Misstänks kunna skada fertiliteten | R61/62 |
| H361f Misstänks kunna skada fertiliteten | R62 |
| H361d Misstänks kunna skada det ofödda barnet | R63 |
| H361fd Misstänks kunna skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet | R62–63 |
| H362 Kan skada spädbarn som ammas | R64 |
| H370 Orsakar organskador | R39/23/24/25/26/27/28 |
| H371 Kan orsaka organskador | R68/20/21/22 |
| H372 Orsakar organskador genom lång eller upprepad exponering | R48/25/24/23 |
| H373 Kan orsaka organskador genom lång eller upprepad exponering | R48/20/21/22 |
| H400 Mycket giftigt för vattenlevande organismer | R50/50–53 |
| H410 Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R50–53 |
| H411 Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter | R51–53 |
| H412 Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer | R52–53 |
| H413 Kan ge skadliga långtidseffekter på vattenlevande organismer | R53 |
| EUH059 Farligt för ozonskiktet | R59 |
| EUH029 Utvecklar giftig gas vid kontakt med vatten | R29 |
| EUH031 Utvecklar giftig gas vid kontakt med syra | R31 |
| EUH032 Utvecklar mycket giftig gas vid kontakt med syra | R32 |
| EUH070 Giftigt vid kontakt med ögonen | R39–41 |

Faroangivelse (7)

Riskfras (8)

H300 Dödligt vid förtäring

R28

H301 Giftigt vid förtäring

R25

H304 Kan vara dödligt vid förtäring om det kommer ner i luftvägarna

R65

H310 Dödligt vid hudkontakt

R27

H311 Giftigt vid hudkontakt

R24

H330 Dödligt vid inandning

R23/26

H331 Giftigt vid inandning

R23

H340 Kan orsaka genetiska defekter

R46

H341 Misstänks kunna orsaka genetiska defekter

R68

H350 Kan orsaka cancer

R45

H350i Kan orsaka cancer vid inandning

R49

H351 Misstänks kunna orsaka cancer

R40

H360F Kan skada fertiliteten

R60

H360D Kan skada det ofödda barnet

R61

H360FD Kan skada fertiliteten. Kan skada det ofödda barnet

R60/61/60–61

H360Fd Kan skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet

R60/63

H360Df Kan skada det ofödda barnet. Misstänks kunna skada fertiliteten

R61/62

H361f Misstänks kunna skada fertiliteten

R62

H361d Misstänks kunna skada det ofödda barnet

R63

H361fd Misstänks kunna skada fertiliteten. Misstänks kunna skada det ofödda barnet

R62–63

H362 Kan skada spädbarn som ammas

R64

H370 Orsakar organskador

R39/23/24/25/26/27/28

H371 Kan orsaka organskador

R68/20/21/22

H372 Orsakar organskador genom lång eller upprepad exponering

R48/25/24/23

H373 Kan orsaka organskador genom lång eller upprepad exponering

R48/20/21/22

H400 Mycket giftigt för vattenlevande organismer

R50/50–53

H410 Mycket giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R50–53

H411 Giftigt för vattenlevande organismer med långtidseffekter

R51–53

H412 Skadliga långtidseffekter för vattenlevande organismer

R52–53

H413 Kan ge skadliga långtidseffekter på vattenlevande organismer

R53

EUH059 Farligt för ozonskiktet

R59

EUH029 Utvecklar giftig gas vid kontakt med vatten

R29

EUH031 Utvecklar giftig gas vid kontakt med syra

R31

EUH032 Utvecklar mycket giftig gas vid kontakt med syra

R32

EUH070 Giftigt vid kontakt med ögonen

R39–41

Användning i slutprodukten av ämnen eller blandningar vars egenskaper ändras vid bearbetning på ett sätt som gör att en konstaterad fara inte längre föreligger, omfattas inte av ovanstående krav.

Koncentrationsgränserna för ämnen eller blandningar som uppfyller kriteriet för att klassificeras i de faroklasser eller farokategorier som anges i tabell 16 och för ämnen som uppfyller kriterierna i artikel 57 a, b eller c i förordning (EG) nr 1907/2006 får inte överskrida de allmänna eller särskilda koncentrationsgränser som fastställs i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr 1272/2008. Om särskilda koncentrationsgränser fastställts ska de gälla framför de allmänna koncentrationsgränserna.

Koncentrationsgränserna för ämnen som uppfyller kriterierna i artikel 57 d, e eller f i förordning (EG) nr 1907/2006 får inte överskrida 0,1 viktprocent.

De ämnen och blandningar som förtecknas i tabell 17 är särskilt undantagna från förbudet i artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010.

Tabell 17

Undantag från förbudet i artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010

| Undantagna ämnen, delar och artiklar | Undantag |
| --- | --- |
| Artiklar som väger under 25 g | Alla faroangivelser och riskfraser |
| Homogena delar av komplexa artiklar som väger under 25 g | Alla faroangivelser och riskfraser |
| Nickel i rostfritt stål | H351/372 och R40/48/23 |

Undantagna ämnen, delar och artiklar

Undantag

Artiklar som väger under 25 g

Alla faroangivelser och riskfraser

Homogena delar av komplexa artiklar som väger under 25 g

Alla faroangivelser och riskfraser

Nickel i rostfritt stål

H351/372 och R40/48/23

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska för varje artikel och/eller homogen del av komplexa artiklar som väger mer än 25 g lämna ett intyg om överensstämmelse med detta kriterium, tillsammans med tillhörande dokumentation, till exempel intyg om överensstämmelse som undertecknats av leverantörer av ämnen samt kopior på relevanta säkerhetsdatablad för ämnen eller blandningar, i enlighet med bilaga II till förordning (EG) nr 1907/2006. Koncentrationsgränserna för ämnen och blandningar ska anges i säkerhetsdatabladen i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1907/2006.

Kriterium 10 – Ämnen förtecknade i enlighet med artikel 59.1 i förordning (EG) nr 1907/2006

Inga undantag från det förbud som anges i artikel 6.6 i förordning (EG) nr 66/2010 får medges för ämnen identifierade som ämnen som inger mycket stora betänkligheter och som ingår i den förteckning som avses i artikel 59 i förordning (EG) nr 1907/2006, och som ingår i blandningar, i en artikel eller i en homogen del av en sammansatt artikel i koncentrationer högre än 0,1 viktprocent. Särskilda koncentrationsgränser fastställda i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr 1272/2008 ska gälla om koncentrationen är lägre än 0,1 viktprocent.

Bedömning och kontroll:

Förteckningen över ämnen som inger mycket stora betänkligheter och som finns upptagna i kandidatförteckningen i enlighet med artikel 59 i förordning (EG) nr 1907/2006 återfinns här:

http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.as

Uppgifter ska hämtas ur förteckningen på ansökningsdagen.

Sökanden ska, för ämnen och blandningar, lämna ett intyg om överensstämmelse med detta kriterium, tillsammans med tillhörande dokumentation, till exempel intyg om överensstämmelse som undertecknats av leverantörer av ämnen samt kopior på relevanta säkerhetsdatablad i enlighet med bilaga II till förordning (EG) nr 1907/2006. Koncentrationsgränserna för ämnen och blandningar ska anges i säkerhetsdatabladen i enlighet med artikel 31 i förordning (EG) nr 1907/2006.

Kriterium 11 – Plastdelar

Om mjukgörare används i tillverkningsprocessen måste de uppfylla kraven för farliga ämnen enligt kriterierna 9 och 10.

Plastdelar i artiklar eller homogena delar av komplexa artiklar som väger minst 25 g får inte innehålla mer än 50 viktprocent klor.

Plastdelar som väger minst 50 g ska märkas i enlighet med kraven i den europeiska standarden EN ISO 11469 för att säkerställa att de återvinns i fråga om material eller på annat sätt, eller bortskaffas på lämpligt sätt när de är uttjänta.

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska lämna ett intyg om överensstämmelse med detta kriterium, tillsammans med tillhörande dokumentation, till exempel intyg om överensstämmelse som undertecknats av leverantörer av ämnen, samt kopior på relevanta säkerhetsdatablad. Sökanden ska lämna uppgifter om de mjukgörare som används i produkten. Sökanden ska ange den maximala klorhalten i plastdelar. Ett intyg om överensstämmelse undertecknat av plastleverantörerna samt kopior av relevanta säkerhetsdatablad för material och ämnen ska också lämnas till det behöriga organ som ansvarar för miljömärkningen. Sökanden ska lämna uppgifter om de avsiktligt tillsatta ämnen som används som flamskyddsmedel.

Kriterium 12 – Produktdesign för hållbarhet

Produkten ska vara utformad på ett sådant sätt att dess utbytbara komponenter enkelt kan bytas ut av servicepersonal. Det informationsblad som åtföljer produkten ska tydligt ange vilka delar som kan bytas ut. Sökanden ska också se till att det finns originalreservdelar eller motsvarande i minst tio år efter inköpsdatum.

Reparation eller byte av produkten ska täckas av garantin i minst fem år.

Sökanden ska förbinda sig att utan kostnad ta tillbaka produkten då den är uttjänt och se till att den återvinns i fråga om material eller på annat sätt. Icke återvinningsbara produktdelar ska bortskaffas på ett miljömässigt godtagbart sätt. Produktinformationen ska innehålla närmare uppgifter om det produktåtertagningssystem som tillämpas.

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska intyga att detta kriterium är uppfyllt och tillhandahålla relevant dokumentation, bl.a. ett eller flera provexemplar av informationsbladet för produkten och gällande garantivillkor.

Kriterium 13 – Installationsanvisningar och användarinformation

Produkten ska åtföljas av relevanta installationsanvisningar och användarinformation. Detta material ska innehålla all teknisk information som krävs för en korrekt installation och det ska innehålla råd om hur man använder produkten på ett lämpligt och miljövänligt sätt samt om underhållet av produkten. Den ska ha följande tryckta information (på förpackningen eller i den dokumentation som åtföljer produkten) eller i elektronisk form:

| a) | Information om att produkten har tilldelats EU:s miljömärke. Förutom den allmänna information som återfinns vid EU-miljömärket ska det finnas en kortfattad och specifik förklaring av vad miljömärket innebär. |
| --- | --- |

a)

Information om att produkten har tilldelats EU:s miljömärke. Förutom den allmänna information som återfinns vid EU-miljömärket ska det finnas en kortfattad och specifik förklaring av vad miljömärket innebär.

| b) | Allmän information om lämpliga dimensioner på värmare för byggnader med olika egenskaper/storlek. |
| --- | --- |

b)

Allmän information om lämpliga dimensioner på värmare för byggnader med olika egenskaper/storlek.

| c) | Information om värmarens energiförbrukning. |
| --- | --- |

c)

Information om värmarens energiförbrukning.

| d) | Lämpliga installationsanvisningar som inbegriper






  i) | instruktioner om att värmaren ska installeras av utbildade installatörer, |
| --- | --- | --- |

d)

Lämpliga installationsanvisningar som inbegriper

i)

instruktioner om att värmaren ska installeras av utbildade installatörer,

| ii) | påpekanden om särskilda försiktighetsåtgärder som ska vidtas då värmaren monteras eller installeras, |
| --- | --- |

ii)

påpekanden om särskilda försiktighetsåtgärder som ska vidtas då värmaren monteras eller installeras,

| iii) | instruktioner om att värmarens kontrollinställningar (uppvärmningskurvan) ska justeras på lämpligt sätt efter installation, |
| --- | --- |

iii)

instruktioner om att värmarens kontrollinställningar (uppvärmningskurvan) ska justeras på lämpligt sätt efter installation,

| iv) | i förekommande fall, uppgifter om vilka utsläppsvärden för luftföroreningar som rökgaserna ska ha i användningsfasen och hur värmaren bör ställas in för att uppnå detta. Instruktionerna ska särskilt ange att






  — | värmaren ska ställas in med hjälp av mätinstrument för CO, O2 eller CO2, NOx, temperatur och sot för att se till att inga av gränsvärdena för kriterierna 2, 4, 5, 6 och 7 överskrids, |
| --- | --- | --- |

iv)

i förekommande fall, uppgifter om vilka utsläppsvärden för luftföroreningar som rökgaserna ska ha i användningsfasen och hur värmaren bör ställas in för att uppnå detta. Instruktionerna ska särskilt ange att

—

värmaren ska ställas in med hjälp av mätinstrument för CO, O2 eller CO2, NOx, temperatur och sot för att se till att inga av gränsvärdena för kriterierna 2, 4, 5, 6 och 7 överskrids,

| — | hålen för mätinstrumenten ska göras på samma ställen som vid laboratorietester, |
| --- | --- |

—

hålen för mätinstrumenten ska göras på samma ställen som vid laboratorietester,

| — | mätvärden ska registreras i ett särskilt formulär eller diagram, och slutanvändaren ska spara en kopia av detta, |
| --- | --- |

—

mätvärden ska registreras i ett särskilt formulär eller diagram, och slutanvändaren ska spara en kopia av detta,

| v) | för teknik med låga rökgastemperaturer ska instruktionerna ange att systemet ska vara korrosionsskyddat, |
| --- | --- |

v)

för teknik med låga rökgastemperaturer ska instruktionerna ange att systemet ska vara korrosionsskyddat,

| vi) | för kondensationspannor ska instruktionerna ange att skorstenen ska skyddas mot kondensat med lågt pH, |
| --- | --- |

vi)

för kondensationspannor ska instruktionerna ange att skorstenen ska skyddas mot kondensat med lågt pH,

| vii) | Information om vem installatören kan vända sig till för råd om installationen. |
| --- | --- |

vii)

Information om vem installatören kan vända sig till för råd om installationen.

| e) | Bruksanvisningar för servicepersonal. |
| --- | --- |

e)

Bruksanvisningar för servicepersonal.

| f) | Användarinformation, i form av bl.a.






  i) | hänvisningar till behöriga installatörer och servicepersonal, |
| --- | --- | --- |

f)

Användarinformation, i form av bl.a.

i)

hänvisningar till behöriga installatörer och servicepersonal,

| ii) | rekommendationer om korrekt användning och underhåll av värmaren, inbegripet vilka bränslen som ska användas, hur dessa ska lagras för optimal förbränning och ett schema för det regelbundna underhållet, |
| --- | --- |

ii)

rekommendationer om korrekt användning och underhåll av värmaren, inbegripet vilka bränslen som ska användas, hur dessa ska lagras för optimal förbränning och ett schema för det regelbundna underhållet,

| iii) | råd om hur rationell användning kan minimera värmarens miljöeffekter, särskilt användningsråd för att minimera energiförbrukningen, |
| --- | --- |

iii)

råd om hur rationell användning kan minimera värmarens miljöeffekter, särskilt användningsråd för att minimera energiförbrukningen,

| iv) | i tillämpliga fall, information om hur mätresultat ska tolkas och hur de kan förbättras, |
| --- | --- |

iv)

i tillämpliga fall, information om hur mätresultat ska tolkas och hur de kan förbättras,

| v) | information om vilka delar som kan bytas ut, |
| --- | --- |

v)

information om vilka delar som kan bytas ut,

| g) | rekommendationer om lämpligt bortskaffande när produkten är uttjänt. |
| --- | --- |

g)

rekommendationer om lämpligt bortskaffande när produkten är uttjänt.

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska i ansökan intyga att produkten uppfyller detta kriterium och tillhandahålla det behöriga organet ett eller flera provexemplar av användarinformationen eller en länk till tillverkarens webbplats med denna information.

Kriterium 14 – Information på EU-miljömärket

Märket får innehålla den frivilliga tilläggstexten:

| — | Högre energieffektivitet. |
| --- | --- |

—

Högre energieffektivitet.

| — | Lägre utsläpp av växthusgaser. |
| --- | --- |

—

Lägre utsläpp av växthusgaser.

| — | Lägre utsläpp till luft. |
| --- | --- |

—

Lägre utsläpp till luft.

Riktlinjerna för användningen av märket med tilläggstext finns i Guidelines for the use of the EU Ecolabel logo på

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/pdf/logo%20guidelines.pdf

Bedömning och kontroll:

Sökanden ska lämna in ett prov på trycksaken som visar märkningen, samt ett intyg om att detta kriterium är uppfyllt.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

(2)  En uppdaterad version av standarden förväntas omfatta även kraftvärmeaggregat för rumsuppvärmning (se Draft prEN 50465:2011 Gas appliances – Combined Heat and Power appliance of nominal heat input inferior or equal to 70 kW).

(3)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 811/2013 av den 18 februari 2013 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU avseende energimärkning av pannor och värmepumpar för rumsuppvärmning, pannor och värmepumpar med inbyggd tappvarmvattenberedning, paket med pannor och värmepumpar för rumsuppvärmning, temperaturregulator och solvärmeutrustning samt paket med pannor eller värmepumpar med inbyggd tappvarmvattenberedning, temperaturregulator och solvärmeutrustning (EUT L 239, 6.9.2013, s. 1).

(4)  Kommissionens förordning (EU) nr 206/2012 av den 6 mars 2012 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG med avseende på krav på ekodesign för luftkonditioneringsapparater och komfortfläktar (EUT L 72, 10.3.2012, s. 7).

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

(6)  Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT 196, 16.8.1967, s. 1).

(7)  I enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008.

(8)  I enlighet med direktiv 67/548/EEG.

---