# Euroopa Liidu L 164/2014

| | ISSN 1977-0650 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 164 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 57. köide3. juuni 2014 |

ISSN 1977-0650

Euroopa Liidu

Teataja

L 164

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

57. köide3. juuni 2014

---

| Sisukord | | I   Seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIIVID |
| | * | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/63/EL, 15. mai 2014, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta | 1 |
| | | OTSUSED |
| | * | Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 585/2014/EL, 15. mai 2014, koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse kasutuselevõtu kohta (
  1
  ) | 6 |

Sisukord

I   Seadusandlikud aktid

Lehekülg

DIREKTIIVID

*

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/63/EL, 15. mai 2014, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta

1

OTSUSED

*

Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 585/2014/EL, 15. mai 2014, koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse kasutuselevõtu kohta (
  1
  )

1

6

| | | II   Muud kui seadusandlikud aktid |
| --- | --- | --- |
| | | MÄÄRUSED |
| | * | Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 586/2014, 2. juuni 2014, millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses keeluga püüda kala kaitstud elupaikade kohal ning gangui-traaleritega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega selle püügi korral teatavates Prantsusmaa (Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes | 10 |
| | * | Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 587/2014, 2. juuni 2014, millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses teatavates Prantsusmaa (Languedoc-Roussillon ja Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes kaldanootadega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega | 13 |
| | * | Komisjoni määrus (EL) nr 588/2014, 2. juuni 2014, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 III ja IV lisa seoses apelsiniõli, Phlebiopsis gigantea, giberelliinhappe, Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, Spodoptera littoralis' e nukleaarse polühedroosi viiruse, Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, Bacillus firmus I-1582, S-abstsiishappe, L-askorbiinhappe ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse jääkide piirnormidega teatavates toodetes või nende pinnal (
  1
  ) | 16 |
| | * | Komisjoni määrus (EL) nr 589/2014, 2. juuni 2014, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimiseks teatavates toiduainetes ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 252/2012 (
  1
  ) | 18 |
| | | Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 590/2014, 2. juuni 2014, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril | 41 |
| | | OTSUSED |
| | | 2014/310/ÜVJP |
| | * | Poliitika- ja julgeolekukomitee otsus EUCAP Sahel Mali/1/2014, 26. mai 2014, Malis läbiviidava Euroopa Liidu ÜJKP missiooni (EUCAP Sahel Mali) juhi ametisse nimetamise kohta | 43 |
| | | 2014/311/EL |
| | * | Nõukogu otsus, 26. mai 2014, Regioonide Komitee kahe Belgia liikme ja ühe Belgia asendusliikme ametisse nimetamise kohta | 44 |
| | | 2014/312/EL |
| | * | Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega kehtestatakse siseruumi- ning välisvärvidele ja -lakkidele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3429 all)

   (
  1
  ) | 45 |
| | | 2014/313/EL |
| | * | Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega muudetakse otsuseid 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL, 2011/383/EL, 2012/720/EL ja 2012/721/EL, et võtta arvesse muudatusi ainete klassifitseerimisel
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3468 all)

   (
  1
  ) | 74 |
| | | 2014/314/EL |
| | * | Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega kehtestatakse vesikütteseadmetele ELi ökomärgise andmise kriteeriumid
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3452 all)

   (
  1
  ) | 83 |

II   Muud kui seadusandlikud aktid

MÄÄRUSED

*

Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 586/2014, 2. juuni 2014, millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses keeluga püüda kala kaitstud elupaikade kohal ning gangui-traaleritega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega selle püügi korral teatavates Prantsusmaa (Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes

10

*

Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 587/2014, 2. juuni 2014, millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses teatavates Prantsusmaa (Languedoc-Roussillon ja Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes kaldanootadega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega

13

*

Komisjoni määrus (EL) nr 588/2014, 2. juuni 2014, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 III ja IV lisa seoses apelsiniõli, Phlebiopsis gigantea, giberelliinhappe, Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, Spodoptera littoralis' e nukleaarse polühedroosi viiruse, Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, Bacillus firmus I-1582, S-abstsiishappe, L-askorbiinhappe ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse jääkide piirnormidega teatavates toodetes või nende pinnal (
  1
  )

Phlebiopsis gigantea

Paecilomyces fumosoroseus'

Spodoptera littoralis'

Spodoptera exigua

Bacillus firmus

Helicoverpa armigera

1

16

*

Komisjoni määrus (EL) nr 589/2014, 2. juuni 2014, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimiseks teatavates toiduainetes ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 252/2012 (
  1
  )

1

18

Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 590/2014, 2. juuni 2014, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

41

OTSUSED

2014/310/ÜVJP

*

Poliitika- ja julgeolekukomitee otsus EUCAP Sahel Mali/1/2014, 26. mai 2014, Malis läbiviidava Euroopa Liidu ÜJKP missiooni (EUCAP Sahel Mali) juhi ametisse nimetamise kohta

43

2014/311/EL

*

Nõukogu otsus, 26. mai 2014, Regioonide Komitee kahe Belgia liikme ja ühe Belgia asendusliikme ametisse nimetamise kohta

44

2014/312/EL

*

Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega kehtestatakse siseruumi- ning välisvärvidele ja -lakkidele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3429 all)

   (
  1
  )

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3429 all)

1

45

2014/313/EL

*

Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega muudetakse otsuseid 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL, 2011/383/EL, 2012/720/EL ja 2012/721/EL, et võtta arvesse muudatusi ainete klassifitseerimisel
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3468 all)

   (
  1
  )

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3468 all)

1

74

2014/314/EL

*

Komisjoni otsus, 28. mai 2014, millega kehtestatakse vesikütteseadmetele ELi ökomärgise andmise kriteeriumid
  (teatavaks tehtud numbri C(2014) 3452 all)

   (
  1
  )

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3452 all)

1

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

I Seadusandlikud aktid

DIREKTIIVID

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/1

---

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/63/EL,

15. mai 2014,

millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ (3) kohaselt on mesi Apis mellifera mesilaste („mesilased”) toodetud looduslik magus aine. Mesi koosneb põhiliselt erinevatest suhkrutest, peamiselt fruktoosist ja glükoosist ning teistest ainetest, nagu orgaanilised happed, ensüümid ja mee kogumisel saadud tahked osakesed. Direktiiviga 2001/110/EÜ piiratakse inimeste sekkumist, mis võib muuta mee koostist, ja seeläbi tagatakse mee looduslike omaduste säilimine. Eelkõige keelatakse direktiiviga 2001/110/EÜ meele lisada mis tahes toidu koostisosi, sealhulgas toidu lisaained, samuti ei tohi sinna lisada teisi lisandeid peale mee. Ühtlasi ei tohi selle direktiivi kohaselt eemaldada meele iseloomulikke koostisaineid, sealhulgas õietolmu, välja arvatud juhul, kui see on võõraste ainete eemaldamisel vältimatu. Need tingimused on kooskõlas codex alimentarius'e mett käsitlevate standarditega (Codex Stan 12-1981). |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ (3) kohaselt on mesi Apis mellifera mesilaste („mesilased”) toodetud looduslik magus aine. Mesi koosneb põhiliselt erinevatest suhkrutest, peamiselt fruktoosist ja glükoosist ning teistest ainetest, nagu orgaanilised happed, ensüümid ja mee kogumisel saadud tahked osakesed. Direktiiviga 2001/110/EÜ piiratakse inimeste sekkumist, mis võib muuta mee koostist, ja seeläbi tagatakse mee looduslike omaduste säilimine. Eelkõige keelatakse direktiiviga 2001/110/EÜ meele lisada mis tahes toidu koostisosi, sealhulgas toidu lisaained, samuti ei tohi sinna lisada teisi lisandeid peale mee. Ühtlasi ei tohi selle direktiivi kohaselt eemaldada meele iseloomulikke koostisaineid, sealhulgas õietolmu, välja arvatud juhul, kui see on võõraste ainete eemaldamisel vältimatu. Need tingimused on kooskõlas codex alimentarius'e mett käsitlevate standarditega (Codex Stan 12-1981).

| (2) | Direktiivi 2001/110/EÜ kohaselt kuulub õietolm mee koostise kriteeriumide hulka. Olemasolevad tõendid, sealhulgas empiirilised ja teaduslikud andmed, kinnitavad, et õietolm mees tuleneb mesilastest. Õietolmuterad satuvad nektarisse, mida mesilased koguvad. Mesilased muudavad tarusse kogutud nektari, mis sisaldab õietolmuteri, meeks. Olemasolevate andmete kohaselt võib täiendav õietolm sattuda meesse mesilaste karvadelt, taru siseõhust ja kärjekannudest, mis võivad kogemata avaneda, kui toidukäitleja mett välja võtab. Seega võib väita, et õietolm satub tarru mesilaste tegevuse tulemusena ning õietolmu leidub mees looduslikult, sõltumata sellest, kas toidukäitleja võtab mee välja või mitte. Toidukäitlejad ei lisa õietolmu meesse tahtlikult, see on keelatud direktiiviga 2001/110/EÜ. |
| --- | --- |

(2)

Direktiivi 2001/110/EÜ kohaselt kuulub õietolm mee koostise kriteeriumide hulka. Olemasolevad tõendid, sealhulgas empiirilised ja teaduslikud andmed, kinnitavad, et õietolm mees tuleneb mesilastest. Õietolmuterad satuvad nektarisse, mida mesilased koguvad. Mesilased muudavad tarusse kogutud nektari, mis sisaldab õietolmuteri, meeks. Olemasolevate andmete kohaselt võib täiendav õietolm sattuda meesse mesilaste karvadelt, taru siseõhust ja kärjekannudest, mis võivad kogemata avaneda, kui toidukäitleja mett välja võtab. Seega võib väita, et õietolm satub tarru mesilaste tegevuse tulemusena ning õietolmu leidub mees looduslikult, sõltumata sellest, kas toidukäitleja võtab mee välja või mitte. Toidukäitlejad ei lisa õietolmu meesse tahtlikult, see on keelatud direktiiviga 2001/110/EÜ.

| (3) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011 (4) määratletakse „koostisosa” kui toidu tootmisel või valmistamisel kasutatavat mis tahes ainet või toodet, mida valmistoode — ka muudetud kujul — sisaldab. Selline määratlus eeldab aine tahtlikku kasutamist toidu tootmisel või valmistamisel. Võttes arvesse mee looduslikke omadusi ja eriti meele iseloomulike koostisainete looduslikku päritolu, ei peaks mee looduslikku koostisse kuuluvat õietolmu käsitama mee koostisosana määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses. |
| --- | --- |

(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011 (4) määratletakse „koostisosa” kui toidu tootmisel või valmistamisel kasutatavat mis tahes ainet või toodet, mida valmistoode — ka muudetud kujul — sisaldab. Selline määratlus eeldab aine tahtlikku kasutamist toidu tootmisel või valmistamisel. Võttes arvesse mee looduslikke omadusi ja eriti meele iseloomulike koostisainete looduslikku päritolu, ei peaks mee looduslikku koostisse kuuluvat õietolmu käsitama mee koostisosana määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses.

| (4) | Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 (5) kohaldamist mee suhtes, mis sisaldab geneetiliselt muundatud õietolmu, kuna selline mesi on toodetud geneetiliselt muundatud organismidest kõnealuse määruse tähenduses. Kohtuasjas C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok jt vs. Freistaat Bayern otsustas Euroopa Liidu Kohus, et määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamise otsustavaks kriteeriumiks on kõnealuse määruse põhjenduse 16 kohaselt küsimus, kas toidus leidub või ei leidu geneetiliselt muundatud lähteainest saadud ainet. Seetõttu tuleks geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldavat mett lugeda „(osaliselt) GMOst toodetud toiduks” määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 3 lõike 1 punkti c tähenduses. Kui sätestatakse, et õietolm ei ole mee koostisosa, ei mõjuta see seega kohtu järeldust kohtuasjas C-442/09, et geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldava mee suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1829/2003, eriti nõudeid, mis käsitlevad lubade andmist enne turuleviimist, järelevalvet ja vajaduse korral märgistamist. |
| --- | --- |

(4)

Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 (5) kohaldamist mee suhtes, mis sisaldab geneetiliselt muundatud õietolmu, kuna selline mesi on toodetud geneetiliselt muundatud organismidest kõnealuse määruse tähenduses. Kohtuasjas C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok jt vs. Freistaat Bayern otsustas Euroopa Liidu Kohus, et määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamise otsustavaks kriteeriumiks on kõnealuse määruse põhjenduse 16 kohaselt küsimus, kas toidus leidub või ei leidu geneetiliselt muundatud lähteainest saadud ainet. Seetõttu tuleks geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldavat mett lugeda „(osaliselt) GMOst toodetud toiduks” määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 3 lõike 1 punkti c tähenduses. Kui sätestatakse, et õietolm ei ole mee koostisosa, ei mõjuta see seega kohtu järeldust kohtuasjas C-442/09, et geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldava mee suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1829/2003, eriti nõudeid, mis käsitlevad lubade andmist enne turuleviimist, järelevalvet ja vajaduse korral märgistamist.

| (5) | Määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaste märgistamisnõuete alusel ei ole kohustust geneetiliselt muundatud õietolmu esinemist mees märgistusel esitada juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: sellise õietolmu kogus ei ületa 0,9 % mee kogusest ning selle esinemine mees on juhuslik või tehniliselt vältimatu. Tuleks meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ (7) sätestatakse, et liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid vältimaks geneetiliselt muundatud organismide tahtmatut sattumist meesse. |
| --- | --- |

(5)

Määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaste märgistamisnõuete alusel ei ole kohustust geneetiliselt muundatud õietolmu esinemist mees märgistusel esitada juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: sellise õietolmu kogus ei ületa 0,9 % mee kogusest ning selle esinemine mees on juhuslik või tehniliselt vältimatu. Tuleks meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ (7) sätestatakse, et liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid vältimaks geneetiliselt muundatud organismide tahtmatut sattumist meesse.

| (6) | Vastavalt direktiivile 2001/110/EÜ võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada kohustusliku päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest: „Euroopa Ühendusest pärit mee segu”, „väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”, „Euroopa Ühendusest ja väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist sai Euroopa Ühendusest Euroopa Liit, mistõttu tuleb kohandada asjakohaseid märgistusnõudeid ja asendada viide „Euroopa Ühendus” viitega „Euroopa Liit”. |
| --- | --- |

(6)

Vastavalt direktiivile 2001/110/EÜ võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada kohustusliku päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest: „Euroopa Ühendusest pärit mee segu”, „väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”, „Euroopa Ühendusest ja väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist sai Euroopa Ühendusest Euroopa Liit, mistõttu tuleb kohandada asjakohaseid märgistusnõudeid ja asendada viide „Euroopa Ühendus” viitega „Euroopa Liit”.

| (7) | Direktiiviga 2001/110/EÜ on komisjonile antud õigus selle teatavate sätete rakendamiseks, eelkõige õigus võtta nimetatud direktiivi rakendamiseks vajalikke meetmeid, mis käsitlevad kohandamist tehnoloogia arenguga ja direktiivi vastavusse viimist toiduaineid käsitlevate liidu üldiste õigusaktidega. Samuti antakse direktiiviga 2001/110/EÜ komisjonile õigus võtta meetmeid, mille alusel saaks kontrollida, kas mesi vastab kõnealuse direktiivi sätetele. Kõnealuse õiguse ulatus tuleb läbi vaadata. |
| --- | --- |

(7)

Direktiiviga 2001/110/EÜ on komisjonile antud õigus selle teatavate sätete rakendamiseks, eelkõige õigus võtta nimetatud direktiivi rakendamiseks vajalikke meetmeid, mis käsitlevad kohandamist tehnoloogia arenguga ja direktiivi vastavusse viimist toiduaineid käsitlevate liidu üldiste õigusaktidega. Samuti antakse direktiiviga 2001/110/EÜ komisjonile õigus võtta meetmeid, mille alusel saaks kontrollida, kas mesi vastab kõnealuse direktiivi sätetele. Kõnealuse õiguse ulatus tuleb läbi vaadata.

| (8) | Selleks et tagada õiglased kaubandustavad, kaitsta tarbijate huve ja võimaldada asjakohaste analüüsimeetodite kasutuselevõtmist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et sätestada kvantitatiivsed parameetrid, millega määrata kindlaks, milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi ja filtreeritud mee minimaalne õietolmu sisaldus pärast võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. |
| --- | --- |

(8)

Selleks et tagada õiglased kaubandustavad, kaitsta tarbijate huve ja võimaldada asjakohaste analüüsimeetodite kasutuselevõtmist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et sätestada kvantitatiivsed parameetrid, millega määrata kindlaks, milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi ja filtreeritud mee minimaalne õietolmu sisaldus pärast võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

| (9) | Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, (8) mida kohaldatakse toidu ja sööda kõigi tootmis-, töötlemis- ja turustusetappide suhtes liidu ja liikmesriigi tasandil, kohaldatakse toiduaineid käsitlevaid liidu üldisi õigusakte direktiiviga 2001/110/EÜ hõlmatud toodete suhtes vahetult. Seega ei ole komisjonil enam vaja õigust viia kõnealuse direktiivi sätteid vastavusse liidu üldiste õigusaktidega toiduainete kohta. Kõnealused sätted, millega see õigus antakse, tuleks seepärast välja jätta. |
| --- | --- |

(9)

Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, (8) mida kohaldatakse toidu ja sööda kõigi tootmis-, töötlemis- ja turustusetappide suhtes liidu ja liikmesriigi tasandil, kohaldatakse toiduaineid käsitlevaid liidu üldisi õigusakte direktiiviga 2001/110/EÜ hõlmatud toodete suhtes vahetult. Seega ei ole komisjonil enam vaja õigust viia kõnealuse direktiivi sätteid vastavusse liidu üldiste õigusaktidega toiduainete kohta. Kõnealused sätted, millega see õigus antakse, tuleks seepärast välja jätta.

| (10) | Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, (9) tuleb direktiivi 2001/110/EÜ asjaomaseid sätteid kohandada kõnealuse määrusega. |
| --- | --- |

(10)

Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, (9) tuleb direktiivi 2001/110/EÜ asjaomaseid sätteid kohandada kõnealuse määrusega.

| (11) | Liikmesriikidele tuleks direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul järgimiseks vajalike õigus- ja haldusnormide vastuvõtmiseks ette näha 12-kuuline üleminekuperiood. Sel ajavahemikul kohaldatakse jätkuvalt direktiivi 2001/110/EÜ nõudeid ilma käesolevas direktiivis ette nähtud muudatusteta. |
| --- | --- |

(11)

Liikmesriikidele tuleks direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul järgimiseks vajalike õigus- ja haldusnormide vastuvõtmiseks ette näha 12-kuuline üleminekuperiood. Sel ajavahemikul kohaldatakse jätkuvalt direktiivi 2001/110/EÜ nõudeid ilma käesolevas direktiivis ette nähtud muudatusteta.

| (12) | Nende toidukäitlejate huvide arvesse võtmiseks, kes järgivad toodete turule viimisel või märgistamisel nõudeid, mida kohaldatakse enne direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul ülevõtmiseks vastu võetavate siseriiklike õigusnormide jõustumist, tuleb kehtestada asjakohased üleminekumeetmed. Seetõttu peaks olema lubatud tooteid, mis viidi turule või märgistati enne nimetatud sätete kohaldamise alustamist, edasi turustada kuni varude lõppemiseni. |
| --- | --- |

(12)

Nende toidukäitlejate huvide arvesse võtmiseks, kes järgivad toodete turule viimisel või märgistamisel nõudeid, mida kohaldatakse enne direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul ülevõtmiseks vastu võetavate siseriiklike õigusnormide jõustumist, tuleb kehtestada asjakohased üleminekumeetmed. Seetõttu peaks olema lubatud tooteid, mis viidi turule või märgistati enne nimetatud sätete kohaldamise alustamist, edasi turustada kuni varude lõppemiseni.

| (13) | Seepärast tuleks direktiivi 2001/110/EÜ vastavalt muuta. |
| --- | --- |

(13)

Seepärast tuleks direktiivi 2001/110/EÜ vastavalt muuta.

| (14) | Kuna komisjonile õiguste andmisega seonduvad muudatused käsitlevad üksnes komisjoni õigusi, ei pea liikmesriigid neid üle võtma. |
| --- | --- |

(14)

Kuna komisjonile õiguste andmisega seonduvad muudatused käsitlevad üksnes komisjoni õigusi, ei pea liikmesriigid neid üle võtma.

| (15) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on sätestada, et õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana, täpsustada märgistusnõuded juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, ning vaadata läbi komisjonile praeguste õiguste ulatus, ei saa piisavalt saavutada liikmesriigi tasandil, kuid saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, |
| --- | --- |

(15)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on sätestada, et õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana, täpsustada märgistusnõuded juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, ning vaadata läbi komisjonile praeguste õiguste ulatus, ei saa piisavalt saavutada liikmesriigi tasandil, kuid saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Muudatused

Direktiivi 2001/110/EÜ muudetakse järgmiselt.

| 1) | Artikli 2 lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:






  „a) | Etiketile märgitakse päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud.
  Esimesest lõigust olenemata võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest:






  — | „Euroopa Liidust pärit mee segu”; |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Artikli 2 lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:

„a)

Etiketile märgitakse päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud.

Esimesest lõigust olenemata võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest:

—

„Euroopa Liidust pärit mee segu”;

| — | „väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”; |
| --- | --- |

—

„väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”;

| — | „Euroopa Liidust ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”.” |
| --- | --- |

—

„Euroopa Liidust ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”.”

| 2) | Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:






  „5. | Õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 (10) artikli 2 lõike 2 punkti f tähenduses toodete puhul, mis on loetletud käesoleva direktiivi I lisas. |
| --- | --- | --- |

2)

Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:

„5.

Õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 (10) artikli 2 lõike 2 punkti f tähenduses toodete puhul, mis on loetletud käesoleva direktiivi I lisas.

(10)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18).”"

| 3) | Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 4
  1.   Käesoleva direktiivi artikli 9 teise lõigu kohaldamiseks võib komisjon rahvusvahelisi standardeid ja tehnoloogia arengut arvestades võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 882/2004 (11) kooskõlas olevate rakendusaktidega kasutusele analüüsimeetodid, mille alusel saab kontrollida, kas mesi vastab käesoleva direktiivi sätetele. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Kuni selliste analüüsimeetodite vastuvõtmiseni kasutavad liikmesriigid käesoleva direktiivi sätete järgimise kontrollimiseks võimaluse korral rahvusvaheliselt tunnustatud kinnitatud meetodeid, näiteks codex alimentarius'es heaks kiidetud meetodeid.
  2.   Õiglaste kaubandustavade tagamiseks ja tarbijate huvide kaitseks ning asjakohaste analüüsimeetodite sätestamise võimaldamiseks volitatakse komisjoni kooskõlas artikliga 6 vastu võtma delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat direktiivi, sätestades kvantitatiivsed parameetrid järgmiste aspektide kohta:






  a) | milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi, nagu on osutatud artikli 2 lõike 2 punkti b esimeses taandes, ja |
| --- | --- | --- |

3)

Artikkel 4 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 4

1.   Käesoleva direktiivi artikli 9 teise lõigu kohaldamiseks võib komisjon rahvusvahelisi standardeid ja tehnoloogia arengut arvestades võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 882/2004 (11) kooskõlas olevate rakendusaktidega kasutusele analüüsimeetodid, mille alusel saab kontrollida, kas mesi vastab käesoleva direktiivi sätetele. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Kuni selliste analüüsimeetodite vastuvõtmiseni kasutavad liikmesriigid käesoleva direktiivi sätete järgimise kontrollimiseks võimaluse korral rahvusvaheliselt tunnustatud kinnitatud meetodeid, näiteks codex alimentarius'es heaks kiidetud meetodeid.

2.   Õiglaste kaubandustavade tagamiseks ja tarbijate huvide kaitseks ning asjakohaste analüüsimeetodite sätestamise võimaldamiseks volitatakse komisjoni kooskõlas artikliga 6 vastu võtma delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat direktiivi, sätestades kvantitatiivsed parameetrid järgmiste aspektide kohta:

a)

milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi, nagu on osutatud artikli 2 lõike 2 punkti b esimeses taandes, ja

| b) | filtreeritud mees leiduva õietolmu miinimumsisaldus pärast I lisa punkti 2 alapunkti b alapunktis viii osutatud võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist. |
| --- | --- |

b)

filtreeritud mees leiduva õietolmu miinimumsisaldus pärast I lisa punkti 2 alapunkti b alapunktis viii osutatud võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist.

Komisjon näeb kõnealustes delegeeritud õigusaktides ette asjakohase üleminekukorra toodetele, mis lasti turule enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide rakendamise kuupäeva.

(11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).”"

| 4) | Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 6
  1.   Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
  2.   Artikli 4 lõikes 2 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 23. juunist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohata aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
  3.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
  4.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
  5.   Artikli 4 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast kõnealuse õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.” |
| --- | --- |

4)

Artikkel 6 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 6

1.   Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2.   Artikli 4 lõikes 2 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 23. juunist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohata aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

3.   Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

4.   Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

5.   Artikli 4 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast kõnealuse õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”

| 5) | Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 7
  1.   Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (12) artikli 58 lõike 1 alusel asutatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee („komitee”). Komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (13) tähenduses.
  2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
  Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.

  (12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1)."


  (13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”" |
| --- | --- |

5)

Artikkel 7 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 7

1.   Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (12) artikli 58 lõike 1 alusel asutatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee („komitee”). Komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (13) tähenduses.

2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.

(12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1)."

(13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”"

| 6) | II lisa kolmas lõik asendatakse järgmisega:
  „Ilma et see piiraks I lisa punkti 2 alapunkti b alapunkti viii kohaldamist, ei tohi õietolmu ega muid meele iseloomulikke koostisaineid eemaldada, välja arvatud juhul, kui see on võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamisel vältimatu.” |
| --- | --- |

6)

II lisa kolmas lõik asendatakse järgmisega:

„Ilma et see piiraks I lisa punkti 2 alapunkti b alapunkti viii kohaldamist, ei tohi õietolmu ega muid meele iseloomulikke koostisaineid eemaldada, välja arvatud juhul, kui see on võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamisel vältimatu.”

Artikkel 2

Ülevõtmine

1.   Liikmesriigid jõustavad artikli 1 punktide 1, 2 ja 6 ning artikli 3 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad kõnealuste meetmete teksti viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid kohaldavad lõikes 1 osutatud meetmeid alates 24. juunist 2015.

Artikkel 3

Üleminekumeetmed

Tooteid, mis viidi turule või märgistati kooskõlas direktiiviga 2001/110/EÜ enne 24. juunit 2015, tohib edasi turustada kuni varude lõppemiseni.

Artikkel 4

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 5

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 15. mai 2014

Euroopa Parlamendi nimel

president

M. SCHULZ

Nõukogu nimel

eesistuja

D. KOURKOULAS

---

(1)  ELT C 11, 15.1.2013, lk 88.

1

(2)  Euroopa Parlamendi 16. aprilli 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. mai 2014. aasta otsus.

2

Euroopa Liidu Teatajas

(3)  Nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiiv 2001/110/EÜ mee kohta (EÜT L 10, 12.1.2002, lk 47).

3

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18).

4

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1).

5

(6)  EKL 2011, lk I-07419.

6

(7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1).

7

(8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).

8

(9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

9

---

OTSUSED

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/6

---

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 585/2014/EL,

15. mai 2014,

koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse kasutuselevõtu kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

| (1) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/40/EL (3) artikli 3 punkti d kohaselt on koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse ühtlustatud pakkumine prioriteetne meede („eCall'i prioriteetne meede”) spetsifikatsioonide ja standardite väljatöötamise ja kasutamise valdkonnas. |
| --- | --- |

(1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/40/EL (3) artikli 3 punkti d kohaselt on koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse ühtlustatud pakkumine prioriteetne meede („eCall'i prioriteetne meede”) spetsifikatsioonide ja standardite väljatöötamise ja kasutamise valdkonnas.

| (2) | Direktiivi 2010/40/EL artiklite 6 ja 7 alusel võtab komisjon vastu delegeeritud õigusaktid, mis käsitlevad spetsifikatsioone, et tagada ühilduvus, koostalitlusvõime ja pidevus intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtmiseks ja tööks kasutamiseks prioriteetsete meetmete puhul. |
| --- | --- |

(2)

Direktiivi 2010/40/EL artiklite 6 ja 7 alusel võtab komisjon vastu delegeeritud õigusaktid, mis käsitlevad spetsifikatsioone, et tagada ühilduvus, koostalitlusvõime ja pidevus intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtmiseks ja tööks kasutamiseks prioriteetsete meetmete puhul.

| (3) | Komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 305/2013 (4) kehtestatakse spetsifikatsioonid häirekeskuste taristu uuendamiseks, mis on vajalik numbrile 112 tehtavate eCall-kõnede nõuetekohaseks vastuvõtmiseks ja käsitlemiseks, et tagada ELi-ülese eCall-teenuse ühilduvus, koostalitlusvõime ja pidevus. |
| --- | --- |

(3)

Komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 305/2013 (4) kehtestatakse spetsifikatsioonid häirekeskuste taristu uuendamiseks, mis on vajalik numbrile 112 tehtavate eCall-kõnede nõuetekohaseks vastuvõtmiseks ja käsitlemiseks, et tagada ELi-ülese eCall-teenuse ühilduvus, koostalitlusvõime ja pidevus.

| (4) | Direktiivi 2010/40/EL alusel esitab komisjon hiljemalt 12 kuud pärast delegeeritud määruse (EL) nr 305/2013 vastuvõtmist vajaduse korral ja pärast kulude ja tulude analüüsi hõlmava mõjuhinnangu läbiviimist, Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 kohaselt ettepaneku eCall'i prioriteetse meetme kasutusele võtmiseks kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud spetsifikatsioonidega. |
| --- | --- |

(4)

Direktiivi 2010/40/EL alusel esitab komisjon hiljemalt 12 kuud pärast delegeeritud määruse (EL) nr 305/2013 vastuvõtmist vajaduse korral ja pärast kulude ja tulude analüüsi hõlmava mõjuhinnangu läbiviimist, Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 kohaselt ettepaneku eCall'i prioriteetse meetme kasutusele võtmiseks kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud spetsifikatsioonidega.

| (5) | Eeldatakse, et vähendades hädaabiteenistuste reageerimisaega, vähendab koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse kasutusele võtmine nii surmaga lõppevate liiklusõnnetuste arvu liidus kui ka liiklusõnnetuste põhjustatud vigastuste raskust. Koostalitlusvõimeline ELi-ülene eCall-teenus peaks eeldatavasti tooma ühiskonnale kaasa kulude kokkuhoiu, parandades tegutsemist õnnetusjuhtumite korral ning vähendades liiklusummikuid ja sekundaarseid õnnetusi. |
| --- | --- |

(5)

Eeldatakse, et vähendades hädaabiteenistuste reageerimisaega, vähendab koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse kasutusele võtmine nii surmaga lõppevate liiklusõnnetuste arvu liidus kui ka liiklusõnnetuste põhjustatud vigastuste raskust. Koostalitlusvõimeline ELi-ülene eCall-teenus peaks eeldatavasti tooma ühiskonnale kaasa kulude kokkuhoiu, parandades tegutsemist õnnetusjuhtumite korral ning vähendades liiklusummikuid ja sekundaarseid õnnetusi.

| (6) | Selleks et tagada teenuse täielik funktsionaalsus, ühilduvus, koostalitlusvõime, pidevus ja vastavus kogu liidus ning vähendada rakenduskulusid liidu jaoks tervikuna, peaksid kõik liikmesriigid võtma eCall'i prioriteetse meetme kasutusele kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud ühiste spetsifikatsioonidega. See ei tohiks piirata ühegi liikmesriigi õigust võtta kasutusele täiendavaid tehnilisi vahendeid teiste hädaabikõnede käsitlemiseks. |
| --- | --- |

(6)

Selleks et tagada teenuse täielik funktsionaalsus, ühilduvus, koostalitlusvõime, pidevus ja vastavus kogu liidus ning vähendada rakenduskulusid liidu jaoks tervikuna, peaksid kõik liikmesriigid võtma eCall'i prioriteetse meetme kasutusele kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud ühiste spetsifikatsioonidega. See ei tohiks piirata ühegi liikmesriigi õigust võtta kasutusele täiendavaid tehnilisi vahendeid teiste hädaabikõnede käsitlemiseks.

| (7) | Liikmesriigid peaksid tagama, et ELi-ülese eCall-teenuse kaudu edastatavaid andmeid kasutatakse ainult käesoleva otsuse eesmärkidel. |
| --- | --- |

(7)

Liikmesriigid peaksid tagama, et ELi-ülese eCall-teenuse kaudu edastatavaid andmeid kasutatakse ainult käesoleva otsuse eesmärkidel.

| (8) | Kogemused teiste hädaabikõnede süsteemidega on näidanud, et käsitsi algatatud eCall-kõnede hulgas võib olla ka muid abikõnesid. Vajaduse korral peaks liikmesriikidel olema võimalik rakendada kõiki asjakohaseid tehnilisi ja korralduslikke meetmeid kõnealuste abikõnede filtreerimiseks, et tagada üksnes tõeliste hädaabikõnede jõudmine eCall-häirekeskustesse. |
| --- | --- |

(8)

Kogemused teiste hädaabikõnede süsteemidega on näidanud, et käsitsi algatatud eCall-kõnede hulgas võib olla ka muid abikõnesid. Vajaduse korral peaks liikmesriikidel olema võimalik rakendada kõiki asjakohaseid tehnilisi ja korralduslikke meetmeid kõnealuste abikõnede filtreerimiseks, et tagada üksnes tõeliste hädaabikõnede jõudmine eCall-häirekeskustesse.

| (9) | Kuna mitte kõik liidu kodanikud ei ole ELi-ülese eCall-teenuse kasutamisega tuttavad, peaks selle kasutuselevõtule eelnema komisjoni toetatav teadlikkuse suurendamise kampaania, millega selgitatakse kodanikele uue süsteemi kasulikkust, toimimist ja andmekaitsetagatisi. Kampaania peaks toimuma liikmesriikides ning selle eesmärk peaks olema teavitada kasutajaid sellest, kuidas süsteemi õigesti kasutada ja kuidas vältida valehäireid. |
| --- | --- |

(9)

Kuna mitte kõik liidu kodanikud ei ole ELi-ülese eCall-teenuse kasutamisega tuttavad, peaks selle kasutuselevõtule eelnema komisjoni toetatav teadlikkuse suurendamise kampaania, millega selgitatakse kodanikele uue süsteemi kasulikkust, toimimist ja andmekaitsetagatisi. Kampaania peaks toimuma liikmesriikides ning selle eesmärk peaks olema teavitada kasutajaid sellest, kuidas süsteemi õigesti kasutada ja kuidas vältida valehäireid.

| (10) | Vastavalt üksikisikute kaitsmist isikuandmete töötlemisel käsitleva töörühma (artikli 29 alusel asutatud andmekaitse töörühm) poolt 26. septembril 2006 vastu võetud töödokumendis eCall-algatuse mõju kohta andmekaitsele ja eraelu puutumatusele esitatud soovitustele on liikmesriikide ülesanne eCall-häirekeskuste taristu kasutuselevõtmisel tagada, et isikuandmete töötlemine seoses eCall-kõnede käsitlemisega vastaks täielikult isikuandmete kaitse eeskirjadele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ (5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/58/EÜ (6). |
| --- | --- |

(10)

Vastavalt üksikisikute kaitsmist isikuandmete töötlemisel käsitleva töörühma (artikli 29 alusel asutatud andmekaitse töörühm) poolt 26. septembril 2006 vastu võetud töödokumendis eCall-algatuse mõju kohta andmekaitsele ja eraelu puutumatusele esitatud soovitustele on liikmesriikide ülesanne eCall-häirekeskuste taristu kasutuselevõtmisel tagada, et isikuandmete töötlemine seoses eCall-kõnede käsitlemisega vastaks täielikult isikuandmete kaitse eeskirjadele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ (5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/58/EÜ (6).

| (11) | Kuna eCall-kõned on delegeeritud määruse (EL) nr 305/2013 määratluse kohaselt hädaabikõned, peaks nende käsitlemine olema ELi-ülese eCall-teenuse kasutajate jaoks tasuta. |
| --- | --- |

(11)

Kuna eCall-kõned on delegeeritud määruse (EL) nr 305/2013 määratluse kohaselt hädaabikõned, peaks nende käsitlemine olema ELi-ülese eCall-teenuse kasutajate jaoks tasuta.

| (12) | Sõltuvalt hädaabikõnede käsitlemise korraldusest igas liikmesriigis võib hädaabikõnede vastuvõtmise eest esimesena vastutada riigiasutus või asjaomase liikmesriigi poolt tunnustatud eraõiguslik organisatsioon. Eelkõige võidakse eCall-kõnesid käsitleda erinevalt sõltuvalt nende aktiveerimise viisist (käsitsi või automaatselt). |
| --- | --- |

(12)

Sõltuvalt hädaabikõnede käsitlemise korraldusest igas liikmesriigis võib hädaabikõnede vastuvõtmise eest esimesena vastutada riigiasutus või asjaomase liikmesriigi poolt tunnustatud eraõiguslik organisatsioon. Eelkõige võidakse eCall-kõnesid käsitleda erinevalt sõltuvalt nende aktiveerimise viisist (käsitsi või automaatselt).

| (13) | Kooskõlas asjaomase liikmesriigi ametiasutuse poolt kindlaks määratud riigisisese menetlusega võib andmed edastada teenusepartneritele, kes on määratletud kui liikmesriigi ametiasutuste poolt tunnustatud avalik-õiguslikud või eraõiguslikud organisatsioonid, kes osalevad eCall-kõnedega hõlmatud õnnetuste käsitlemisel (sealhulgas teedehaldajad ja abiteenistused), kellele tuleks kohaldada samu eraelu puutumatuse ja andmekaitse eeskirju nagu eCall-häirekeskustele. |
| --- | --- |

(13)

Kooskõlas asjaomase liikmesriigi ametiasutuse poolt kindlaks määratud riigisisese menetlusega võib andmed edastada teenusepartneritele, kes on määratletud kui liikmesriigi ametiasutuste poolt tunnustatud avalik-õiguslikud või eraõiguslikud organisatsioonid, kes osalevad eCall-kõnedega hõlmatud õnnetuste käsitlemisel (sealhulgas teedehaldajad ja abiteenistused), kellele tuleks kohaldada samu eraelu puutumatuse ja andmekaitse eeskirju nagu eCall-häirekeskustele.

| (14) | Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt tagada koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse koordineeritud ja ühesugune kasutuselevõtt ning teenuse täielik funktsionaalsus, ühilduvus, koostalitlusvõime, pidevus ja vastavus kogu Euroopas, ei suuda liikmesriigid ja/või erasektor piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(14)

Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt tagada koostalitlusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse koordineeritud ja ühesugune kasutuselevõtt ning teenuse täielik funktsionaalsus, ühilduvus, koostalitlusvõime, pidevus ja vastavus kogu Euroopas, ei suuda liikmesriigid ja/või erasektor piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

1.   Liikmesriigid võtavad oma territooriumil vähemalt kuus kuud enne Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (mis käsitleb sõidukisisese automaatsete hädaabikõnede süsteemi eCall kasutuselevõtmisega seotud tüübikinnituse nõudeid ning millega muudetakse direktiivi 2007/46/EÜ) kohaldamise alguskuupäeva ja igal juhul hiljemalt 1. oktoobril 2017 kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud spetsifikatsioonidega kasutusele eCall-häirekeskuste taristu, mis on vajalik kõigi eCall-kõnede nõuetekohaseks vastuvõtmiseks ja käsitlemiseks nende territooriumil, jättes vajaduse korral välja hädaolukordadega mitte seotud kõned, et tagada koostalitusvõimelise ELi-ülese eCall-teenuse täielik funktsionaalsus, ühilduvus, koostalitlusvõime, pidevus ja vastavus.

2.   Lõige 1 ei piira iga liikmesriigi õigust korraldada oma päästeteenuseid kõige kulutõhusamal ja riigi vajaduste jaoks kõige asjakohasemal viisil, mis hõlmab võimalust mitte vastu võtta kõnesid, mis ei ole hädaabikõned ning mida ei pea käsitlema eCall-häirekeskustes, eelkõige käsitsi algatatud eCall-kõnede puhul.

Käesolev lõige ja lõige 1 ei piira ühegi liikmesriigi õigust lasta liikmesriigi poolt tunnustatud eraõiguslikel organisatsioonidel võtta vastu ja käsitleda teatud või kõiki eCall-kõnesid kooskõlas delegeeritud määruses (EL) nr 305/2013 sätestatud spetsifikatsioonidega.

3.   Liikmesriigid tagavad, et eCall-teenuse kaudu edastatavaid andmeid kasutatakse üksnes käesoleva otsuse eesmärkide saavutamiseks.

Artikkel 2

Liikmesriigid tagavad, et eCall-kõnesid käsitletakse ELi-ülese eCall-teenuse kasutajate jaoks tasuta.

Artikkel 3

Hiljemalt 24. detsembriks 2015 esitavad liikmesriigid komisjonile aruande käesoleva otsuse rakendamise seisu kohta. Kõnealune aruanne peab hõlmama vähemalt nende pädevate asutuste loetelu, kelle ülesanne on hinnata eCall-häirekeskuste toimingute vastavust delegeeritud määruse (EL) nr 305/2013 artiklis 3 sätestatud nõuetele, eCall-häirekeskuste loetelu ja nende tegevuse geograafilist ulatust, vastavuskatsete kirjeldusi ning eraelu puutumatuse ja andmekaitse eeskirjade kirjeldust.

Artikkel 4

Liikmesriigid tagavad, et eCall-kõnesid saab nende territooriumil teha igalt poolt, tingimusel et kättesaadav on vähemalt üks üldkasutatav traadita mobiilsidevõrk.

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 6

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 15. mai 2014

Euroopa Parlamendi nimel

president

M. SCHULZ

Nõukogu nimel

eesistuja

D. KOURKOULAS

---

(1)  ELT C 341, 21.11.2013, lk 47.

1

(2)  Euroopa Parlamendi 15. aprilli 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. mai 2014. aasta otsus.

2

Euroopa Liidu Teatajas

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta direktiiv 2010/40/EL, mis käsitleb raamistikku intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtmiseks maanteetranspordis ja liideste jaoks teiste transpordiliikidega (ELT L 207, 6.8.2010, lk 1).

3

(4)  Komisjoni 26. novembri 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 305/2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/40/EL seoses koostalitlusvõimelise automaatse hädaabikõne (eCall) ühtlustatud kasutuselevõtuga kogu ELis (ELT L 91, 3.4.2013, lk 1).

4

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31).

5

(6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (EÜT L 201, 31.7.2002, lk 37).

6

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

MÄÄRUSED

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/10

---

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 586/2014,

2. juuni 2014,

millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses keeluga püüda kala kaitstud elupaikade kohal ning gangui-traaleritega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega selle püügi korral teatavates Prantsusmaa (Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid, (1) eriti selle artikli 4 lõiget 5 ning artikli 13 lõikeid 5 ja 10,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikega 1 on keelatud traalnootade, tragide, sein-, paadi-, kalda- või samalaadsete nootadega püük mererohu, eelkõige Posidonia oceanica või muude mereliste seemnetaimede kasvukohtades. |
| --- | --- |

(1)

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikega 1 on keelatud traalnootade, tragide, sein-, paadi-, kalda- või samalaadsete nootadega püük mererohu, eelkõige Posidonia oceanica või muude mereliste seemnetaimede kasvukohtades.

| (2) | Komisjon võib teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikest 1, tingimusel et täidetud on artikli 4 lõikes 5 sätestatud tingimused. |
| --- | --- |

(2)

Komisjon võib teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikest 1, tingimusel et täidetud on artikli 4 lõikes 5 sätestatud tingimused.

| (3) | Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 1 kohaselt on keelatud veetavate püügivahendite kasutamine kaldast kuni kolme meremiili kaugusel või kuni 50 m kaugusel samasügavusjoonest, kui see sügavus saavutatakse kaldale lähemal. |
| --- | --- |

(3)

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 1 kohaselt on keelatud veetavate püügivahendite kasutamine kaldast kuni kolme meremiili kaugusel või kuni 50 m kaugusel samasügavusjoonest, kui see sügavus saavutatakse kaldale lähemal.

| (4) | Liikmesriigi taotluse korral võib komisjon teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõikest 1, tingimusel et täidetud on artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused. |
| --- | --- |

(4)

Liikmesriigi taotluse korral võib komisjon teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõikest 1, tingimusel et täidetud on artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused.

| (5) | Komisjon sai Prantsusmaalt 18. mail 2011 taotluse erandi tegemiseks kõnealuse määruse artikli 4 lõike 1 esimesest lõigust ning artikli 13 lõike 1 esimesest lõigust ja sama artikli lõikest 2 gangui-traalerite kasutamiseks teatavates Prantsusmaa territoriaalvetes asuvates merepiirkondades, mererohu Posidonia oceanica kasvukohtade kohal ja kolm meremiili kaugusel kaldast, olenemata vee sügavusest. |
| --- | --- |

(5)

Komisjon sai Prantsusmaalt 18. mail 2011 taotluse erandi tegemiseks kõnealuse määruse artikli 4 lõike 1 esimesest lõigust ning artikli 13 lõike 1 esimesest lõigust ja sama artikli lõikest 2 gangui-traalerite kasutamiseks teatavates Prantsusmaa territoriaalvetes asuvates merepiirkondades, mererohu Posidonia oceanica kasvukohtade kohal ja kolm meremiili kaugusel kaldast, olenemata vee sügavusest.

| (6) | Prantsusmaa esitas erandite tegemiseks ajakohased teaduslikud ja tehnilised põhjendused. |
| --- | --- |

(6)

Prantsusmaa esitas erandite tegemiseks ajakohased teaduslikud ja tehnilised põhjendused.

| (7) | Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hindas oma täiskogu istungil 11.–15. juulil 2011. aastal Prantsusmaa eranditaotlust ja sellega seotud majandamiskava projekti. |
| --- | --- |

(7)

Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hindas oma täiskogu istungil 11.–15. juulil 2011. aastal Prantsusmaa eranditaotlust ja sellega seotud majandamiskava projekti.

| (8) | Prantsusmaa eranditaotluses on täidetud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikes 5 ning artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused. |
| --- | --- |

(8)

Prantsusmaa eranditaotluses on täidetud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikes 5 ning artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused.

| (9) | Taotlus hõlmab kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõike 5 esimese lõiguga kalapüüki laevadega, mille kogupikkus on kuni 12 meetrit ja mootorivõimsus on kuni 85 kW, kasutades püügil veetavaid põhjavõrke, mida tavaliselt kasutatakse Posidonia kasvukohtadel. |
| --- | --- |

(9)

Taotlus hõlmab kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõike 5 esimese lõiguga kalapüüki laevadega, mille kogupikkus on kuni 12 meetrit ja mootorivõimsus on kuni 85 kW, kasutades püügil veetavaid põhjavõrke, mida tavaliselt kasutatakse Posidonia kasvukohtadel.

| (10) | Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõike 5 esimese lõigu punktides ii ja iii sätestatud nõuetega mõjutab asjaomane püük umbes 27,5 % majandamiskavaga hõlmatud Posidonia oceanica mererohuga kaetud alast ja 9 % Prantsusmaa territoriaalvetes asuvatest mererohuga kaetud aladest. |
| --- | --- |

(10)

Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõike 5 esimese lõigu punktides ii ja iii sätestatud nõuetega mõjutab asjaomane püük umbes 27,5 % majandamiskavaga hõlmatud Posidonia oceanica mererohuga kaetud alast ja 9 % Prantsusmaa territoriaalvetes asuvatest mererohuga kaetud aladest.

| (11) | Kõnealustes merepiirkondades esinevad erilised geograafilised piirangud, sest mandrilava ei ulatu kaugele. |
| --- | --- |

(11)

Kõnealustes merepiirkondades esinevad erilised geograafilised piirangud, sest mandrilava ei ulatu kaugele.

| (12) | Asjaomane püük ei mõjuta märkimisväärselt merekeskkonda. |
| --- | --- |

(12)

Asjaomane püük ei mõjuta märkimisväärselt merekeskkonda.

| (13) | Prantsusmaa taotletud erand mõjutab vaid väheseid laevu (36 laeva). |
| --- | --- |

(13)

Prantsusmaa taotletud erand mõjutab vaid väheseid laevu (36 laeva).

| (14) | Gangui-traaleritega püütakse paljusid eri liike, mille puhul on tegu ökoloogilise nišiga; selle püügi käigus saadud saagi koostist, eriti püütud liikide arvu, muude püügivahendite puhul ei esine. Seetõttu ei ole selleks püügiks võimalik kasutada muid vahendeid. |
| --- | --- |

(14)

Gangui-traaleritega püütakse paljusid eri liike, mille puhul on tegu ökoloogilise nišiga; selle püügi käigus saadud saagi koostist, eriti püütud liikide arvu, muude püügivahendite puhul ei esine. Seetõttu ei ole selleks püügiks võimalik kasutada muid vahendeid.

| (15) | Majandamiskavaga tagatakse, et tulevikus püügikoormust ei suurendata, sest kalapüügiload väljastatakse ainult Prantsusmaa poolt juba eelnevalt püügiloa saanud konkreetsele 36 laevale, mille koguvõimsus on 1 745 kW. |
| --- | --- |

(15)

Majandamiskavaga tagatakse, et tulevikus püügikoormust ei suurendata, sest kalapüügiload väljastatakse ainult Prantsusmaa poolt juba eelnevalt püügiloa saanud konkreetsele 36 laevale, mille koguvõimsus on 1 745 kW.

| (16) | Taotlus hõlmab laevu, millega on kala püütud üle viie aasta ning mis tegutsevad vastavalt majandamiskavale, mille Prantsusmaa võttis vastu 15. aprillil 2014 (2) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikega 2. |
| --- | --- |

(16)

Taotlus hõlmab laevu, millega on kala püütud üle viie aasta ning mis tegutsevad vastavalt majandamiskavale, mille Prantsusmaa võttis vastu 15. aprillil 2014 (2) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikega 2.

| (17) | Kõnealused laevad on lisatud nimekirja, mis on edastatud komisjonile vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 nõuetele. |
| --- | --- |

(17)

Kõnealused laevad on lisatud nimekirja, mis on edastatud komisjonile vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 nõuetele.

| (18) | Asjaomane püük vastab määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4, artikli 8 lõike 1 punkti h ja artikli 9 lõike 3 nõuetele. |
| --- | --- |

(18)

Asjaomane püük vastab määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4, artikli 8 lõike 1 punkti h ja artikli 9 lõike 3 nõuetele.

| (19) | Asjaomase püügi puhul on täidetud nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (3) artiklis 14 sätestatud registreerimisnõuded. |
| --- | --- |

(19)

Asjaomase püügi puhul on täidetud nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (3) artiklis 14 sätestatud registreerimisnõuded.

| (20) | Asjaomane püük ei häiri selliste laevade tegevust, mis kasutavad muid kalapüügivahendeid kui traalid, noodad või teised samalaadsed veetavad võrgud. |
| --- | --- |

(20)

Asjaomane püük ei häiri selliste laevade tegevust, mis kasutavad muid kalapüügivahendeid kui traalid, noodad või teised samalaadsed veetavad võrgud.

| (21) | Gangui-traalerite tegevus on reguleeritud Prantsusmaa majandamiskavaga, millega tagatakse, et määruse (EÜ) nr 1967/2006 III lisas esitatud liikide püük oleks minimaalne. |
| --- | --- |

(21)

Gangui-traalerite tegevus on reguleeritud Prantsusmaa majandamiskavaga, millega tagatakse, et määruse (EÜ) nr 1967/2006 III lisas esitatud liikide püük oleks minimaalne.

| (22) | Gangui-traalerite tegevuse eesmärk ei ole püüda peajalgseid. |
| --- | --- |

(22)

Gangui-traalerite tegevuse eesmärk ei ole püüda peajalgseid.

| (23) | Prantsusmaa majandamiskava hõlmab kalapüügi seire meetmeid, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikes 5 ja artikli 13 lõike 9 kolmandas lõigus. |
| --- | --- |

(23)

Prantsusmaa majandamiskava hõlmab kalapüügi seire meetmeid, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõikes 5 ja artikli 13 lõike 9 kolmandas lõigus.

| (24) | Seetõttu tuleks taotletud erandeid lubada. |
| --- | --- |

(24)

Seetõttu tuleks taotletud erandeid lubada.

| (25) | Prantsusmaa peaks esitama komisjonile aruande ettenähtud ajaks ja kooskõlas Prantsusmaa majandamiskavas kehtestatud seirekavaga. |
| --- | --- |

(25)

Prantsusmaa peaks esitama komisjonile aruande ettenähtud ajaks ja kooskõlas Prantsusmaa majandamiskavas kehtestatud seirekavaga.

| (26) | Tuleks piirata erandi kehtivuse aega, et oleks võimalik kiiresti võtta parandavaid majandamismeetmeid juhul, kui komisjonile esitatud aruandest ilmneb püütava liigi halb kaitsestaatus, samuti võimaldab erandi piiratud kehtivusaeg koguda paremaid teadusandmeid majandamiskava täiustamiseks. |
| --- | --- |

(26)

Tuleks piirata erandi kehtivuse aega, et oleks võimalik kiiresti võtta parandavaid majandamismeetmeid juhul, kui komisjonile esitatud aruandest ilmneb püütava liigi halb kaitsestaatus, samuti võimaldab erandi piiratud kehtivusaeg koguda paremaid teadusandmeid majandamiskava täiustamiseks.

| (27) | Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega, |
| --- | --- |

(27)

Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Erandid

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 lõiget 1 ning artikli 13 lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonna rannikuäärsetes Prantsusmaa territoriaalvetes gangui-traalerite suhtes,

| a) | millel on Prantsusmaa majandamiskavas esitatud registreerimisnumber, |
| --- | --- |

a)

millel on Prantsusmaa majandamiskavas esitatud registreerimisnumber,

| b) | millega on kala püütud üle viie aasta ja mille puhul tulevikus ei suurendata varem kasutatud püügikoormust ning |
| --- | --- |

b)

millega on kala püütud üle viie aasta ja mille puhul tulevikus ei suurendata varem kasutatud püügikoormust ning

| c) | millel on püügiluba ja mis tegutsevad Prantsusmaa poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikele 2 vastu võetud majandamiskava kohaselt. |
| --- | --- |

c)

millel on püügiluba ja mis tegutsevad Prantsusmaa poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikele 2 vastu võetud majandamiskava kohaselt.

Artikkel 2

Seirekava ja aruanne

Prantsusmaa esitab komisjonile kolme aasta jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest aruande, mis on koostatud vastavalt artikli 1 punktis c osutatud majandamiskavas kehtestatud seirekavale.

Artikkel 3

Jõustumine ja kohaldamisaeg

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse kuni 6. juunini 2017.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 2. juuni 2014

Komisjoni nimel

president

José Manuel BARROSO

---

(1)  ELT L 36, 8.2.2007, lk 6.

1

(2)  JORF (Prantsuse Vabariigi Teataja) nr 0101, 30. aprill 2014, lk 7452.

2

(3)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

3

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/13

---

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 587/2014,

2. juuni 2014,

millega tehakse erand nõukogu määrusest (EÜ) nr 1967/2006 seoses teatavates Prantsusmaa (Languedoc-Roussillon ja Provence-Alpes-Côte d'Azur) territoriaalvetes kaldanootadega püügi miinimumkaugusega rannikust ja vee sügavusega

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 5,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 1 kohaselt on keelatud veetavate püügivahendite kasutamine kaldast kuni 3 meremiili kaugusel või kuni 50 m kaugusel samasügavusjoonest, kui see sügavus saavutatakse kaldale lähemal. |
| --- | --- |

(1)

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 1 kohaselt on keelatud veetavate püügivahendite kasutamine kaldast kuni 3 meremiili kaugusel või kuni 50 m kaugusel samasügavusjoonest, kui see sügavus saavutatakse kaldale lähemal.

| (2) | Liikmesriigi taotluse korral võib komisjon teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõikest 1, tingimusel et täidetud on teatavad artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused. |
| --- | --- |

(2)

Liikmesriigi taotluse korral võib komisjon teha erandi määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõikest 1, tingimusel et täidetud on teatavad artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused.

| (3) | Komisjon sai Prantsusmaalt 1. oktoobril 2013 taotluse erandi tegemiseks kõnealuse määruse artikli 13 lõike 1 esimesest lõigust kaldanootade kasutamiseks teatavates Prantsusmaa territoriaalvetes asuvates merepiirkondades, olenemata vee sügavusest. |
| --- | --- |

(3)

Komisjon sai Prantsusmaalt 1. oktoobril 2013 taotluse erandi tegemiseks kõnealuse määruse artikli 13 lõike 1 esimesest lõigust kaldanootade kasutamiseks teatavates Prantsusmaa territoriaalvetes asuvates merepiirkondades, olenemata vee sügavusest.

| (4) | Prantsusmaa esitas erandi tegemiseks ajakohased teaduslikud ja tehnilised põhjendused. |
| --- | --- |

(4)

Prantsusmaa esitas erandi tegemiseks ajakohased teaduslikud ja tehnilised põhjendused.

| (5) | Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hindas oma täiskogu istungil 4.–8. novembril 2013. aastal Prantsusmaa eranditaotlust ja sellega seotud majandamiskava projekti. |
| --- | --- |

(5)

Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hindas oma täiskogu istungil 4.–8. novembril 2013. aastal Prantsusmaa eranditaotlust ja sellega seotud majandamiskava projekti.

| (6) | Prantsusmaa eranditaotluses on täidetud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused. |
| --- | --- |

(6)

Prantsusmaa eranditaotluses on täidetud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõigetes 5 ja 9 sätestatud tingimused.

| (7) | Kõnealustes merepiirkondades esinevad erilised geograafilised piirangud, sest mandrilava ei ulatu kaugele. |
| --- | --- |

(7)

Kõnealustes merepiirkondades esinevad erilised geograafilised piirangud, sest mandrilava ei ulatu kaugele.

| (8) | Asjaomane kaldanootadega püük ei mõjuta märkimisväärselt merekeskkonda. |
| --- | --- |

(8)

Asjaomane kaldanootadega püük ei mõjuta märkimisväärselt merekeskkonda.

| (9) | Prantsusmaa taotletud erand mõjutab vaid väheseid laevu (23 laeva). |
| --- | --- |

(9)

Prantsusmaa taotletud erand mõjutab vaid väheseid laevu (23 laeva).

| (10) | Kaldanootadega püük toimub kaldal madalas vees ja selle käigus püütakse eri liike. Sellise püügi laadi tõttu ei ole võimalik selleks kasutada muid vahendeid. |
| --- | --- |

(10)

Kaldanootadega püük toimub kaldal madalas vees ja selle käigus püütakse eri liike. Sellise püügi laadi tõttu ei ole võimalik selleks kasutada muid vahendeid.

| (11) | Majandamiskavaga tagatakse, et tulevikus püügikoormust ei suurendata, sest kalapüügiload väljastatakse Prantsusmaa poolt juba eelnevalt püügiloa saanud konkreetsele 23 laevale, mille koguvõimsus on 1 225 kW. |
| --- | --- |

(11)

Majandamiskavaga tagatakse, et tulevikus püügikoormust ei suurendata, sest kalapüügiload väljastatakse Prantsusmaa poolt juba eelnevalt püügiloa saanud konkreetsele 23 laevale, mille koguvõimsus on 1 225 kW.

| (12) | Taotlus hõlmab laevu, millega on kala püütud üle viie aasta ning mis tegutsevad vastavalt majandamiskavale, mille Prantsusmaa võttis vastu 15. aprillil 2014 (2) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikega 2. |
| --- | --- |

(12)

Taotlus hõlmab laevu, millega on kala püütud üle viie aasta ning mis tegutsevad vastavalt majandamiskavale, mille Prantsusmaa võttis vastu 15. aprillil 2014 (2) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikega 2.

| (13) | Kõnealused laevad on lisatud nimekirja, mis on edastatud komisjonile vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 nõuetele. |
| --- | --- |

(13)

Kõnealused laevad on lisatud nimekirja, mis on edastatud komisjonile vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 nõuetele.

| (14) | Asjaomane püük vastab määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 tingimustele, sest Prantsusmaa majandamiskavas on sõnaselgelt keelatud kalapüük kaitsealuste elupaikade kohal. |
| --- | --- |

(14)

Asjaomane püük vastab määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 4 tingimustele, sest Prantsusmaa majandamiskavas on sõnaselgelt keelatud kalapüük kaitsealuste elupaikade kohal.

| (15) | Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 8 lõike 1 punktis h sätestatud nõuet ei kohaldata, sest see on seotud traaleritega. |
| --- | --- |

(15)

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 8 lõike 1 punktis h sätestatud nõuet ei kohaldata, sest see on seotud traaleritega.

| (16) | Seoses nõudega järgida artikli 9 lõiget 3, millega kehtestatakse võrgusilma väikseim suurus, märgib komisjon, et Prantsusmaa andis kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 9 lõikega 7 oma majandamiskavas loa teha kõnealustest sätetest erand, arvestades, et asjaomane püük on väga selektiivne, mõjutab merekeskkonda väga vähe ega toimu kaitsealuste elupaikade kohal. |
| --- | --- |

(16)

Seoses nõudega järgida artikli 9 lõiget 3, millega kehtestatakse võrgusilma väikseim suurus, märgib komisjon, et Prantsusmaa andis kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 9 lõikega 7 oma majandamiskavas loa teha kõnealustest sätetest erand, arvestades, et asjaomane püük on väga selektiivne, mõjutab merekeskkonda väga vähe ega toimu kaitsealuste elupaikade kohal.

| (17) | Asjaomase püügi puhul on täidetud nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (3) artiklis 14 sätestatud registreerimisnõuded. |
| --- | --- |

(17)

Asjaomase püügi puhul on täidetud nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (3) artiklis 14 sätestatud registreerimisnõuded.

| (18) | Asjaomane püük ei häiri selliste laevade tegevust, mis kasutavad muid kalapüügivahendeid kui traalid, noodad või teised samalaadsed veetavad võrgud. |
| --- | --- |

(18)

Asjaomane püük ei häiri selliste laevade tegevust, mis kasutavad muid kalapüügivahendeid kui traalid, noodad või teised samalaadsed veetavad võrgud.

| (19) | Kaldanootadega püük on reguleeritud Prantsusmaa majandamiskavaga, millega tagatakse, et määruse (EÜ) nr 1967/2006 III lisas esitatud liikide püük oleks minimaalne. |
| --- | --- |

(19)

Kaldanootadega püük on reguleeritud Prantsusmaa majandamiskavaga, millega tagatakse, et määruse (EÜ) nr 1967/2006 III lisas esitatud liikide püük oleks minimaalne.

| (20) | Kaldanootadega püügi eesmärk ei ole püüda peajalgseid. |
| --- | --- |

(20)

Kaldanootadega püügi eesmärk ei ole püüda peajalgseid.

| (21) | Prantsusmaa majandamiskava hõlmab kalapüügi seire meetmeid, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 kolmandas lõigus. |
| --- | --- |

(21)

Prantsusmaa majandamiskava hõlmab kalapüügi seire meetmeid, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõike 9 kolmandas lõigus.

| (22) | Seetõttu tuleks taotletud erandit lubada. |
| --- | --- |

(22)

Seetõttu tuleks taotletud erandit lubada.

| (23) | Prantsusmaa peaks esitama komisjonile aruande ettenähtud ajaks ja kooskõlas Prantsusmaa majandamiskavas kehtestatud seirekavaga. |
| --- | --- |

(23)

Prantsusmaa peaks esitama komisjonile aruande ettenähtud ajaks ja kooskõlas Prantsusmaa majandamiskavas kehtestatud seirekavaga.

| (24) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (4) artikli 15 lõike 11 kohaselt piiratakse sama määruse artikli 15 lõikes 1 sätestatud lossimiskohustusega liikide kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema saagi kasutamise otstarvet nii, et seda saaki võib kasutada vaid muuks otstarbeks kui otseselt inimtoiduks. |
| --- | --- |

(24)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (4) artikli 15 lõike 11 kohaselt piiratakse sama määruse artikli 15 lõikes 1 sätestatud lossimiskohustusega liikide kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema saagi kasutamise otstarvet nii, et seda saaki võib kasutada vaid muuks otstarbeks kui otseselt inimtoiduks.

| (25) | Prantsusmaa majandamiskavas on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 15 lõikega 3 tehtud sardiinimaimude puhul erand selliste inimtoiduks lossitud mereorganismide miinimumsuurusest, kes on püütud nimetatud kavaga reguleeritud püügi käigus. |
| --- | --- |

(25)

Prantsusmaa majandamiskavas on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 15 lõikega 3 tehtud sardiinimaimude puhul erand selliste inimtoiduks lossitud mereorganismide miinimumsuurusest, kes on püütud nimetatud kavaga reguleeritud püügi käigus.

| (26) | Tuleks piirata erandi kehtivuse aega, et võtta arvesse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohast lossimiskohuse jõustumise ajakava. |
| --- | --- |

(26)

Tuleks piirata erandi kehtivuse aega, et võtta arvesse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohast lossimiskohuse jõustumise ajakava.

| (27) | Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega, |
| --- | --- |

(27)

Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Erand

Määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 13 lõiget 1 ei kohaldata Languedoc-Roussilloni ja Provence-Alpes-Côte d'Azuri rannikuäärsetes Prantsusmaa territoriaalvetes kaldanootade suhtes, mida kasutatakse laevades,

| a) | millel on Prantsusmaa majandamiskavas esitatud registreerimisnumber; |
| --- | --- |

a)

millel on Prantsusmaa majandamiskavas esitatud registreerimisnumber;

| b) | millega on kala püütud üle viie aasta ja mille puhul tulevikus ei suurendata varem kasutatud püügikoormust ning |
| --- | --- |

b)

millega on kala püütud üle viie aasta ja mille puhul tulevikus ei suurendata varem kasutatud püügikoormust ning

| c) | millel on püügiluba ja mis tegutsevad Prantsusmaa poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikele 2 vastu võetud majandamiskava kohaselt. |
| --- | --- |

c)

millel on püügiluba ja mis tegutsevad Prantsusmaa poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 lõikele 2 vastu võetud majandamiskava kohaselt.

Artikkel 2

Seirekava ja aruanne

Prantsusmaa esitab komisjonile ühe aasta jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest aruande, mis on koostatud vastavalt artikli 1 punktis c osutatud majandamiskavas kehtestatud seirekavale.

Artikkel 3

Jõustumine ja kohaldamisaeg

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2014.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 2. juuni 2014

Komisjoni nimel

president

José Manuel BARROSO

---

(1)  ELT L 36, 8.2.2007, lk 6.

1

(2)  JORF (Prantsuse Vabariigi Teataja) nr 0101, 30.4.2014, lk 7452.

2

(3)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

3

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013, 11. detsember 2013, ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

4

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/16

---

KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 588/2014,

2. juuni 2014,

millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 III ja IV lisa seoses apelsiniõli, Phlebiopsis gigantea, giberelliinhappe, Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, Spodoptera littoralis' e nukleaarse polühedroosi viiruse, Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, Bacillus firmus I-1582, S-abstsiishappe, L-askorbiinhappe ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse jääkide piirnormidega teatavates toodetes või nende pinnal

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määrust (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta, (1) ning eriti selle artikli 5 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Giberelliinhappe jääkide piirnormid on sätestatud määruse (EÜ) nr 396/2005 III lisa A osas. Phlebiopsis gigantea, Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, Spodoptera littoralis'e nukleaarse polühedroosi viiruse, Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, Bacillus firmus I-1582, apelsiniõli, S-abstsiishappe, L-askorbiinhappe ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse puhul ei ole konkreetseid jääkide piirnorme sätestatud, samuti ei ole neid aineid kantud määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse, seega kohaldatakse vaikeväärtust 0,01 mg/kg, mis on sätestatud kõnealuse määruse artikli 18 lõike 1 punktis b. |
| --- | --- |

(1)

Giberelliinhappe jääkide piirnormid on sätestatud määruse (EÜ) nr 396/2005 III lisa A osas. Phlebiopsis gigantea, Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, Spodoptera littoralis'e nukleaarse polühedroosi viiruse, Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, Bacillus firmus I-1582, apelsiniõli, S-abstsiishappe, L-askorbiinhappe ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse puhul ei ole konkreetseid jääkide piirnorme sätestatud, samuti ei ole neid aineid kantud määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse, seega kohaldatakse vaikeväärtust 0,01 mg/kg, mis on sätestatud kõnealuse määruse artikli 18 lõike 1 punktis b.

| (2) | Phlebiopsis gigantea, (2)
  Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, (3)
  Spodoptera littoralis'e nukleaarse polühedroosi viiruse, (4)
  Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, (5)
  Bacillus firmus I-1582 (6) ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse (7) puhul tegi Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) järelduse, et need ained ei ole inimestele patogeensed ning nende puhul ei ole vaja teha kvantitatiivset tarbijaohu hindamist. Seda arvestades leiab komisjon, et nende ainete lisamine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse on asjakohane. |
| --- | --- |

(2)

Phlebiopsis gigantea, (2)
  Paecilomyces fumosoroseus'e tüve FE 9901, (3)
  Spodoptera littoralis'e nukleaarse polühedroosi viiruse, (4)
  Spodoptera exigua nukleaarse polühedroosi viiruse, (5)
  Bacillus firmus I-1582 (6) ja Helicoverpa armigera nukleaarse polühedroosi viiruse (7) puhul tegi Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) järelduse, et need ained ei ole inimestele patogeensed ning nende puhul ei ole vaja teha kvantitatiivset tarbijaohu hindamist. Seda arvestades leiab komisjon, et nende ainete lisamine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse on asjakohane.

| (3) | Apelsiniõli (8) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. Apelsiniõli esineb looduslikult taimedes ning seda kasutatakse lõhna- või maitseainena ravimites ja toidus. Seda silmas pidades peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1. |
| --- | --- |

(3)

Apelsiniõli (8) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. Apelsiniõli esineb looduslikult taimedes ning seda kasutatakse lõhna- või maitseainena ravimites ja toidus. Seda silmas pidades peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1.

| (4) | Giberelliinhappe (9) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. Giberelliinhape esineb looduslikult paljudes taimedes. Järelevalveamet ei teinud ettepanekut jääkide piirnormide kohta viinamarjades, kuna katse- ja kontrollproovides sisalduvad jäägid olid alla määramispiiri ning kuna ei ole võimalik eristada väljastpoolt pärinevaid ja taimes loomulikult esinevaid giberelliine. Sellepärast peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1. |
| --- | --- |

(4)

Giberelliinhappe (9) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. Giberelliinhape esineb looduslikult paljudes taimedes. Järelevalveamet ei teinud ettepanekut jääkide piirnormide kohta viinamarjades, kuna katse- ja kontrollproovides sisalduvad jäägid olid alla määramispiiri ning kuna ei ole võimalik eristada väljastpoolt pärinevaid ja taimes loomulikult esinevaid giberelliine. Sellepärast peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1.

| (5) | S-abstsiishappe (10) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. S-abstsiishape esineb looduslikult taimedes. Sellepärast peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1. |
| --- | --- |

(5)

S-abstsiishappe (10) puhul ei saanud toiduohutusamet teha järeldust ohu kohta toidu kaudu omastamisel, kuna teave ei olnud täies ulatuses kättesaadav ja riskijuhtijatel tuleb asjaolusid veel kaaluda. S-abstsiishape esineb looduslikult taimedes. Sellepärast peetakse asjakohaseks lisada kõnealune aine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse ajutiselt kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1.

| (6) | L-askorbiinhappe puhul järeldas (11) toiduohutusamet, et selle lisamine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse on asjakohane. |
| --- | --- |

(6)

L-askorbiinhappe puhul järeldas (11) toiduohutusamet, et selle lisamine määruse (EÜ) nr 396/2005 IV lisasse on asjakohane.

| (7) | Toiduohutusameti teadusliku arvamuse põhjal ja võttes arvesse olulisi tegureid, on jääkide piirnormide asjaomased muudatused kooskõlas määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 5 lõike 1 ja artikli 14 lõike 2 asjakohaste nõuetega. |
| --- | --- |

(7)

Toiduohutusameti teadusliku arvamuse põhjal ja võttes arvesse olulisi tegureid, on jääkide piirnormide asjaomased muudatused kooskõlas määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 5 lõike 1 ja artikli 14 lõike 2 asjakohaste nõuetega.

| (8) | Määrust (EÜ) nr 396/2005 tuleks seepärast vastavalt muuta. |
| --- | --- |

(8)

Määrust (EÜ) nr 396/2005 tuleks seepärast vastavalt muuta.

| (9) | Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega, |
| --- | --- |

(9)

Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

1.   Määruse (EÜ) nr 396/2005 III lisast jäetakse välja giberelliinhapet käsitlev veerg.

2.   IV lisasse lisatakse tähestikulises järjekorras järgmised kanded: „apelsiniõli (12)”, „Phlebiopsis gigantea”, „giberelliinhape (12)”, „Paecilomyces fumosoroseus'e tüvi FE 9901”, „Spodoptera littoralis'e nukleaarne polühedroosi viirus”, „Spodoptera exiguanukleaarne polühedroosi viirus”, „Bacillus firmusI-1582”, „S-abstsiishape (12)”, „L-askorbiinhape”ja „Helicoverpa armigeranukleaarne polühedroosi viirus”.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 2. juuni 2014

Komisjoni nimel

president

José Manuel BARROSO

---

(1)  ELT L 70, 16.3.2005, lk 1.

1

(2)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Phlebiopsis gigantea. EFSA Journal (2013); 11(1):3033. [31 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2013.3033.

2

Phlebiopsis gigantea

EFSA Journal

(3)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Paecilomyces fumosoroseusstrain FE 9901. EFSA Journal (2012); 10(9):2869. [26 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2869.

3

Paecilomyces fumosoroseus

EFSA Journal

(4)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Spodoptera littoralisnucleopolyhedrovirus. EFSA Journal (2012); 10(9):2864. [33 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2864.

4

Spodoptera littoralis

EFSA Journal

(5)  EFSA bioloogiliste ohtude teaduskomisjon (EFSA BIOHAZ Panel), 2013. Scientific Opinion on the maintenance of the list of QPS biological agents intentionally added to food and feed (2013 update). EFSA Journal 2013;11(11):3449, 108 pp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3449.

5

EFSA Journal

(6)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Bacillus firmus I-1582. EFSA Journal 2012;

6

Bacillus firmus

EFSA Journal

(7)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Helicoverpa armigera nucleopolyhedrovirus. EFSA Journal 2012;10(9):2865. [31 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2865.

7

Helicoverpa armigera

EFSA Journal

(8)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance orange oil. EFSA Journal 2013;11(2):3090. [55 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2013.3090.

8

EFSA Journal

(9)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance gibberellic acid. EFSA Journal 2012;10(1):2507. [45 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2507.

9

EFSA Journal

(10)  EFSA, 2013. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance S-abscisic acid. EFSA Journal 2013;11(8):3341, 78 pp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3341.

10

EFSA Journal

(11)  EFSA: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance L-ascorbic acid. EFSA Journal 2013;11(4):3197. [54 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2013.3197.

11

EFSA Journal

(12)  Ained on IV lisasse lisatud ajutiselt kuni nende hindamise lõppemiseni direktiivi 91/414/EMÜ kohaselt ning kuni EFSA põhjendatud arvamuse valmimiseni vastavalt artikli 12 lõikele 1.

12

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/18

---

KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 589/2014,

2. juuni 2014,

millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimiseks teatavates toiduainetes ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 252/2012

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks, (1) eriti selle artikli 11 lõiget 4,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006 (2) on sätestatud mittedioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide (PCBd), dioksiinide ja furaanide ning dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormid teatavates toiduainetes. |
| --- | --- |

(1)

Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006 (2) on sätestatud mittedioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide (PCBd), dioksiinide ja furaanide ning dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormid teatavates toiduainetes.

| (2) | Komisjoni soovituses 2013/711/EL (3) on sätestatud häiretasemed, et hoogustada polüklorodibensoparadioksiinide, polüklorodibensofuraanide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse vähendamist toidus. Selliste häiretasemete abil saavad pädevad asutused ja ettevõtjad tuua välja juhtumid, mille puhul on asjakohane teha kindlaks saasteallikas ja rakendada meetmeid saastamise vähendamiseks või kõrvaldamiseks. |
| --- | --- |

(2)

Komisjoni soovituses 2013/711/EL (3) on sätestatud häiretasemed, et hoogustada polüklorodibensoparadioksiinide, polüklorodibensofuraanide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse vähendamist toidus. Selliste häiretasemete abil saavad pädevad asutused ja ettevõtjad tuua välja juhtumid, mille puhul on asjakohane teha kindlaks saasteallikas ja rakendada meetmeid saastamise vähendamiseks või kõrvaldamiseks.

| (3) | Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta määruses (EL) nr 252/2012 (4) on sätestatud proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse ametlikuks kontrollimiseks. |
| --- | --- |

(3)

Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta määruses (EL) nr 252/2012 (4) on sätestatud proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse ametlikuks kontrollimiseks.

| (4) | Käesoleva määruse sätetes on käsitletud üksnes dioksiinide, dioksiinitaoliste ja mittedioksiinitaoliste PCBde proovide võtmist ja analüüse määruse (EÜ) nr 1881/2006 ja soovituse 2013/711/EL rakendamise eesmärgil. Sellega ei mõjutata proovivõtustrateegiat, -mahtu ega sagedust, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 96/23/EÜ (5) III ja IV lisas. Ka ei mõjuta need sätted komisjoni otsuses 98/179/EÜ (6)sätestatud proovivõtu sihtrühma kriteeriume. |
| --- | --- |

(4)

Käesoleva määruse sätetes on käsitletud üksnes dioksiinide, dioksiinitaoliste ja mittedioksiinitaoliste PCBde proovide võtmist ja analüüse määruse (EÜ) nr 1881/2006 ja soovituse 2013/711/EL rakendamise eesmärgil. Sellega ei mõjutata proovivõtustrateegiat, -mahtu ega sagedust, mis on sätestatud nõukogu direktiivi 96/23/EÜ (5) III ja IV lisas. Ka ei mõjuta need sätted komisjoni otsuses 98/179/EÜ (6)sätestatud proovivõtu sihtrühma kriteeriume.

| (5) | Et leida märkimisväärse polüklorodibensoparadioksiinide ja polüklorodibensofuraanide (PCDD/F) ning dioksiinitaoliste PCBde sisaldusega proove, võiks proove uurida üldtunnustatult valideeritud ning suure tõhususega sõeluuringumeetodiga (eelkõige valides häiretaset ületavaid proove ja tagades piirnorme ületava sisaldusega proovide valimise). Selliste proovide PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus tuleb määrata kinnitava analüüsimeetodiga. Seepärast tuleb kehtestada asjakohased sõeluuringumeetodi nõuded, millega tagatakse, et piirnormile vastavust kinnitavate valenegatiivsete tulemuste osa jääks alla 5 %, ja ranged kinnitava analüüsimeetodi nõuded. Piisava selektiivsusega kinnitavad meetodid võimaldavad määrata sisaldust ka nõrga tausta korral. See on tähtis, et jälgida ajalisi suundumusi, hinnata kokkupuudet ning ümber hinnata piirnorme ja häiretasemeid. |
| --- | --- |

(5)

Et leida märkimisväärse polüklorodibensoparadioksiinide ja polüklorodibensofuraanide (PCDD/F) ning dioksiinitaoliste PCBde sisaldusega proove, võiks proove uurida üldtunnustatult valideeritud ning suure tõhususega sõeluuringumeetodiga (eelkõige valides häiretaset ületavaid proove ja tagades piirnorme ületava sisaldusega proovide valimise). Selliste proovide PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus tuleb määrata kinnitava analüüsimeetodiga. Seepärast tuleb kehtestada asjakohased sõeluuringumeetodi nõuded, millega tagatakse, et piirnormile vastavust kinnitavate valenegatiivsete tulemuste osa jääks alla 5 %, ja ranged kinnitava analüüsimeetodi nõuded. Piisava selektiivsusega kinnitavad meetodid võimaldavad määrata sisaldust ka nõrga tausta korral. See on tähtis, et jälgida ajalisi suundumusi, hinnata kokkupuudet ning ümber hinnata piirnorme ja häiretasemeid.

| (6) | Väga suuremõõduliste kalade puhul on proovivõttu vaja täpsustada, et tagada ühetaoline toimimine kogu liidu ulatuses. |
| --- | --- |

(6)

Väga suuremõõduliste kalade puhul on proovivõttu vaja täpsustada, et tagada ühetaoline toimimine kogu liidu ulatuses.

| (7) | Sama liiki ja samast piirkonnast pärinevates kalades võib dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldus olla sõltuvalt kalade suurusest ja/või vanusest erinev. Ka ei tarvitse olla dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldus kala kõikides osades ühesugune. Seepärast tuleb proovide võtmise ja valmistamise viis täpselt kindlaks määrata, et tagada ühetaoline toimimine kogu Euroopa Liidus. |
| --- | --- |

(7)

Sama liiki ja samast piirkonnast pärinevates kalades võib dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldus olla sõltuvalt kalade suurusest ja/või vanusest erinev. Ka ei tarvitse olla dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldus kala kõikides osades ühesugune. Seepärast tuleb proovide võtmise ja valmistamise viis täpselt kindlaks määrata, et tagada ühetaoline toimimine kogu Euroopa Liidus.

| (8) | On tähtis, et analüüsitulemustest teatataks ja neid tõlgendataks ühtmoodi, et tagada ühtne rakendamine kogu Euroopa Liidus. |
| --- | --- |

(8)

On tähtis, et analüüsitulemustest teatataks ja neid tõlgendataks ühtmoodi, et tagada ühtne rakendamine kogu Euroopa Liidus.

| (9) | Seoses tehnika arenguga on selgunud, et lisaks gaasikromatograafiale-kõrge lahutusvõimega massispektromeetriale (GC-HRMS) on võimalik kasutada piirnormi nõude vastavuse kinnitava meetodina gaasikromatograafiat-tandemmassispektromeetriat (GC-MS/MS). Seetõttu tuleks määrus (EL) nr 252/2012 asendada uue määrusega, milles sätestatakse, et gaasikromatograafia-tandemmassispektromeetria (GC-MS/MS) on asjakohane kinnitav meetod piirnormile vastavuse kontrollimiseks. |
| --- | --- |

(9)

Seoses tehnika arenguga on selgunud, et lisaks gaasikromatograafiale-kõrge lahutusvõimega massispektromeetriale (GC-HRMS) on võimalik kasutada piirnormi nõude vastavuse kinnitava meetodina gaasikromatograafiat-tandemmassispektromeetriat (GC-MS/MS). Seetõttu tuleks määrus (EL) nr 252/2012 asendada uue määrusega, milles sätestatakse, et gaasikromatograafia-tandemmassispektromeetria (GC-MS/MS) on asjakohane kinnitav meetod piirnormile vastavuse kontrollimiseks.

| (10) | Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega, |
| --- | --- |

(10)

Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Käesolevas määruses kasutatakse I lisas sätestatud mõisteid ja lühendeid.

Artikkel 2

Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa 5. jaos loetletud toiduainete polüklorodibensodioksiinide, polüklorodibensofuraanide ning polüklorodibensodioksiinitaoliste ja mittepolüklorodibensodioksiinitaoliste polüklorobifenüülide sisalduse kontrollimiseks tuleb proovid võtta käesoleva määruse II lisas sätestatud viisil.

Artikkel 3

Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa 5. jaos loetletud toiduainete polüklorodibensodioksiinide, polüklorodibensofuraanide ning polüklorodibensodioksiinitaoliste polüklorobifenüülide sisalduse kontrollimiseks tuleb proovid valmistada ja neid analüüsida käesoleva määruse III lisas sätestatud viisil.

Artikkel 4

Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa 5. jaos loetletud toiduainete mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimiseks tuleb teha analüüsid vastavalt käesoleva määruse IV lisas sätestatud analüüsimeetoditele.

Artikkel 5

Määrus (EL) nr 252/2012 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 6

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 2. juuni 2014

Komisjoni nimel

president

José Manuel BARROSO

---

(1)  ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.

1

(2)  Komisjoni 19. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1881/2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes (ELT L 364, 20.12.2006, lk 5).

2

(3)  Komisjoni 3. detsembri 2013. aasta soovitus 2013/711/EL dioksiinide, furaanide ja polüklooritud bifenüülide (PCBde) sisalduse vähendamise kohta söödas ja toiduainetes (ELT L 323, 4.12.2013, lk 37).

3

(4)  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 252/2012, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse ametlikuks kontrollimiseks teatavates toiduainetes ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1883/2006 (ELT L 84, 23.3.2012, lk 1).

4

(5)  Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/23/EÜ, millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ (EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10).

5

(6)  Komisjoni 23. veebruar 1998. aasta otsus 98/179/EÜ, millega kehtestatakse teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seire üksikasjalikud ametliku proovide võtmise eeskirjad (EÜT L 65, 5.3.1998, lk 31).

6

---

I LISA

MÕISTED JA LÜHENDID

I.   MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse komisjoni 14. augusti 2002. aasta otsuse 2002/657/EÜ (millega rakendatakse nõukogu direktiivi 96/23/EÜ analüüsimeetodite tulemuslikkuse ja tulemuste tõlgendamise osas) (1) I lisas sätestatud mõisteid.

Lisaks osutatud mõistetele kasutatakse käesolevas määruses järgmisi mõisteid.

1.1.   „Häiretase”— soovituse 2013/711/EL lisas sätestatud asjaomase aine sisaldus, mille puhul algatatakse uurimine, et teha kindlaks aine allikas juhtudel, kui leitakse, et aine sisaldus on suurenenud.

1.2.   „Sõeluuringumeetodid”— meetodid selliste proovide väljaselgitamiseks, mille PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus ületab piirnormi või häiretaseme. Sõeluuringumeetod peab võimaldama kulutõhusalt töödelda suurt proovide hulka, millega suureneb tarbijate jaoks suurt kokkupuute- ja terviseriski kujutavate uute juhtumite avastamise tõenäosus. Sõeluuringumeetodid peaksid põhinema bioanalüütilistel meetoditel või GC-MS-il. Piirnormi nõude täitmise osas kontrollitakse künnist ületavate proovide tulemusi täieliku kordusanalüüsiga esialgsest proovist, kasutades kinnitavat meetodit.

1.3.   „Kinnitavad meetodid”— meetodid, mis annavad täielikku või täiendavat teavet PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde üheseks määramiseks ja sisalduse kindlakstegemiseks vastavalt piirnormile või vajaduse korral häiretasemele. Selliste meetodite puhul kasutatakse gaasikromatograafiat ja kõrge lahutusvõimega massispektromeetriat (GC-HRMS) või gaasikromatograafiat ja tandem-massispektromeetriat (GC-MS/MS).

1.4.   „Bioanalüütilised meetodid”— bioloogilistele põhimõtetele tuginevad meetodid, mille puhul kasutatakse nt rakupõhiseid, retseptor- ja immuunanalüüse. Sellised meetodid ei anna tulemusi analoogi tasandil, vaid toksilisusekvivalendi (TEQ) väärtuse, (2) mis väljendatakse bioanalüütilistes ekvivalentides (BEQdes), kuna kõik prooviekstraktis leiduvad ühendid, mille reaktsioon ilmneb analüüsis, ei allu TEQ põhimõtte nõuetele.

1.5.   „Bioanalüüsi näiline saagis”— BEQ väärtus, mis arvutatakse tetraklorodibenso-p-dioksiini (TCDD) või PCB 126 kaliibrimiskõvera alusel, mida korrigeeritakse tühiprooviga ja mis jagatakse seejärel kinnitava meetodi abil määratud TEQ väärtusega. Sellega püütakse korrigeerida selliseid tegureid nagu PCDD/Fide ning dioksiinitaoliste ühendite kadu ekstraheerimisel ja puhastamisel, kaasa ekstraheeruvate ühendite mõju, millega tulemus suureneb või väheneb (agonistlik ja antagonistlik toime), kaliibrimiskõvera sobivus ning toksilisusfaktori (TEF) väärtuste ja suhtelise potentsuse (REP) väärtuste lahknevus. Bioanalüüsi näiline saagis arvutatakse sobivate etalonproovide alusel, milles esinduslike analoogide sisaldus ligikaudu vastab ainete sisalduse vahekorrale proovis ning on ligikaudu piirnormile või häiretasemele vastava sisaldusega

1.6.   „Poolkvantitatiivsed meetodid”— meetodid, mis näitavad oletatava määratava aine ligikaudset sisaldust, kuigi numbrilised tulemused ei vasta kvantitatiivse meetodi nõuetele.

1.7.   „Üksikanaloogi sisalduse aktsepteeritav määramispiir”— väikseim analüüdisisaldus, mida saab mõistliku statistilise usaldusväärsusega määrata ning mis vastab määramiskriteeriumidele, mis on sätestatud rahvusvaheliselt tunnustatud standardites, nagu standard EN 16215:2012 „Animal feed — Determination of dioxins and dioxin-like PCBs by GC/HRMS and of indicator PCBs by GC/HRMS” („Loomasööt — dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse määramine gaasikromatograafia/kõrglahutus-massispektromeetria (GC/HRMS) abil ning indikaator-PCBde sisalduse määramine GC/HRMSi abil”) ja/või EPA meetodid 1613 ja 1668 (läbivaadatud).

Üksikanaloogi sisalduse määramispiiri võib sätestada järgmiselt:

| a) | selline prooviekstraktis leiduva analüüdi sisaldus, mis annab kahe mõõdetava iooni jaoks mõõtmistulemuse, mille puhul nõrgema töötlemata andmesignaali signaali ja müra suhe on 3: 1;
  või kui tehnilistel põhjustel signaali ja müra suhte arvutus ei anna usaldusväärset tulemust, |
| --- | --- |

a)

selline prooviekstraktis leiduva analüüdi sisaldus, mis annab kahe mõõdetava iooni jaoks mõõtmistulemuse, mille puhul nõrgema töötlemata andmesignaali signaali ja müra suhe on 3: 1;

või kui tehnilistel põhjustel signaali ja müra suhte arvutus ei anna usaldusväärset tulemust,

| b) | väikseima sisaldusega punkt kaliibrimiskõveral, mille puhul saadakse vastuvõetav (≤ 30 %) ja eesmärgipärane (mõõdetud vähemalt proovide analüüsiseeria alguses ja lõpus) kõrvalekalle keskmisest suhtelisest tulemustegurist, mis on arvutatud iga proovisarja kõikide kaliibrimiskõvera punktide järgi (3). |
| --- | --- |

b)

väikseima sisaldusega punkt kaliibrimiskõveral, mille puhul saadakse vastuvõetav (≤ 30 %) ja eesmärgipärane (mõõdetud vähemalt proovide analüüsiseeria alguses ja lõpus) kõrvalekalle keskmisest suhtelisest tulemustegurist, mis on arvutatud iga proovisarja kõikide kaliibrimiskõvera punktide järgi (3).

1.8.   „Ülemine tõke”— põhimõte, mille kohaselt iga määramata sisaldusega analoogi korral loetakse tulemus võrdseks määramispiiriga.

1.9.   „Alumine tõke”— põhimõte, mille kohaselt iga määramata sisaldusega analoogi korral loetakse tulemus võrdseks nulliga.

1.10.   „Vaheväärtus”— põhimõte, mille kohaselt iga määramata sisaldusega analoogi korral tulemus võetakse võrdseks poolega määramispiiri väärtusest.

1.11.   „Partii”— eristatav toidukogus, mis on tarnitud korraga ning mille puhul ametnik on kindlaks teinud ühised omadused, nagu päritolu, sort, pakkimisviis, pakkija, saatja või märgistused. Kala ja kalandustoodete puhul peab olema võrreldav ka kalade suurus. Kui kalade suurus ja/või kaal ei ole saadetise ulatuses võrreldav, võib saadetist siiski käsitada partiina, kuid kohaldada tuleb spetsiaalset proovivõtumenetlust.

1.12.   „Osapartii”— suure partii kindlaksmääratud osa, millest proovivõtumeetodi kohaselt võetakse proov. Iga osapartii peab olema füüsiliselt eraldatud ja kindlakstehtav.

1.13.   „Osaproov”— partii või osapartii ühest kohast võetud proov.

1.14.   „Lähteproov”— kõikide partiist või osapartiist võetud osaproovide kogum.

1.15.   „Laboriproov”— lähteproovist labori jaoks eraldatud esinduslik kogus/osa.

II.   KASUTATUD LÜHENDID

| BEQ | bioanalüütilised ekvivalendid |
| --- | --- |
| GC | gaasikromatograafia |
| HRMS | kõrglahutus-massispektromeetria |
| LRMS | väikese lahutusvõimega massispektromeetria |
| MS/MS | tandem-massispektromeetria |
| PCBd | polüklooritud bifenüülid |
| PCDDD | polüklorodibenso-p-dioksiinid |
| PCDFid | polüklorodibensofuraanid |
| QC | kvaliteedikontroll |
| REP | suhteline potentsus |
| TEF | toksilisuse ekvivalentfaktor |
| TEQ | toksilisusekvivalent |
| TCDD | tetraklorodibensodioksiin |
| U | laiendatud mõõtemääramatus |

BEQ

bioanalüütilised ekvivalendid

GC

gaasikromatograafia

HRMS

kõrglahutus-massispektromeetria

LRMS

väikese lahutusvõimega massispektromeetria

MS/MS

tandem-massispektromeetria

PCBd

polüklooritud bifenüülid

PCDDD

polüklorodibenso-p-dioksiinid

PCDFid

polüklorodibensofuraanid

QC

kvaliteedikontroll

REP

suhteline potentsus

TEF

toksilisuse ekvivalentfaktor

TEQ

toksilisusekvivalent

TCDD

tetraklorodibensodioksiin

U

laiendatud mõõtemääramatus

---

(1)  Komisjoni 14. augusti 2002. aasta otsus 2002/657/EÜ, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 96/23/EÜ analüüsimeetodite tulemuslikkuse ja tulemuste tõlgendamise osas (ELT L 221, 17.8.2002, lk 8).

(2)  Bioanalüütiliste meetoditega ei saa määrata spetsiifiliselt toksilisusfaktori (TEF) süsteemi kuuluvaid analooge, sest prooviekstrakt võib sisaldada muid sarnase struktuuriga AhR-aktiivseid ühendeid, mis mõjutavad üldist tulemust. Seega ei saa bioanalüütilist tulemust pidada TEQ taseme hinnanguks, pigem on see viide TEQ võimalikule tasemele proovis.

(3)  Määramispiir LOQ arvutatakse väikseima sisalduse järgi, võttes arvesse sisestandardite saagist ja suhtelist proovikogust.

---

II LISA

PROOVIVÕTUMEETODID DIOKSIINIDE (PCDD/PCDF), DIOKSIINITAOLISTE PCBde JA MITTEDIOKSIINITAOLISTE PCBde SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIMISEKS TEATAVATES TOIDUAINETES

I.   REGULEERIMISALA

Proovid dioksiinide (PCDD/PCDF), dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde (edaspidi koos „dioksiinid ja PCBd”) sisalduse ametlikuks kontrollimiseks toiduainetes tuleb võtta käesolevas lisas kirjeldatud meetodite kohaselt. Selliselt võetud lähteproove käsitatakse selle partii või osapartii esinduslike proovidena, millest need on võetud. Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006 (millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes) sätestatud piirnormidele vastavust kontrollitakse laboriproovides määratud sisalduste alusel.

II.   ÜLDSÄTTED

1.   Töötajad

Proove võtab liikmesriigi määratud volitatud isik.

2.   Materjal, millest proovid võetakse

Igast uuritavast partiist või osapartiist võetakse proovid eraldi.

3.   Ettevaatusabinõud

Proovide võtmise ja ettevalmistamise käigus võetakse tarvitusele ettevaatusabinõud, et vältida muutusi, mis võivad mõjutada dioksiinide ja PCBde sisaldust, kahjustada analüüsi tulemusi või muuta lähteproovid mitteesinduslikuks.

4.   Osaproovid

Võimaluse korral võetakse osaproovid kogu partii või osapartii ulatuses eri kohtadest. Kõrvalekaldumine sellest reeglist tuleb märkida käesoleva lisa II punkti alapunktis 8 ette nähtud protokolli.

5.   Lähteproovi valmistamine

Lähteproov saadakse osaproovide ühendamise teel. Lähteproovi mass peab olema vähemalt 1 kg, välja arvatud juhul, kui see ei ole otstarbekas, näiteks kui proov on üksikpakend või kui tootel on väga suur kaubanduslik väärtus.

6.   Paralleelproovid

Eeskirjade täitmise tagamiseks, kaitse- ja vahekohtumenetluse eesmärgil võetakse paralleelproovid ühtlustatud lähteproovist, välja arvatud juhul, kui see on vastuolus liikmesriigi eeskirjades kajastatud toidukäitleja õigustega. Eeskirjade täitmise tagamiseks võetavad laboriproovid peavad olema piisavalt suured, et oleks võimalik vähemalt kordusanalüüse teha.

7.   Proovide pakkimine ja transport

Iga proov asetatakse puhtasse, inertsest materjalist nõusse, milles proov on kaitstud saastumise eest, määratava aine kao eest (määratav aine ei tohi adsorbeeruda nõu siseseina) ja transpordi ajal tekkida võivate kahjustuste eest. Tuleb võtta kõik vajalikud ettevaatusabinõud, et vältida proovi koostise muutumist transpordi või säilitamise ajal.

8.   Proovide pitseerimine ja märgistamine

Iga ametlikuks kasutamiseks võetud proov pitseeritakse proovivõtukohas ja tähistatakse vastavalt liikmesriikide eeskirjadele.

Iga proovivõtt protokollitakse ja protokoll säilitatakse, et oleks võimalik iga partiid üheselt kindlaks teha; protokolli märgitakse proovivõtu aeg ja koht ning muu lisateave, mis võib analüüsi tegijale abiks olla.

III.   PROOVIVÕTUKAVA

Kasutatav proovivõtumeetod peab tagama, et lähteproov oleks kontrollitava (osa)partii esinduslik proov.

1.   Partiide jagamine osapartiideks

Suured partiid tuleb jagada osapartiideks tingimusel, et osapartiid oleks võimalik füüsiliselt eraldada. Suurte mahtkaubasaadetistena turustatavate toodete puhul (nt taimeõlid) kohaldatakse tabelit 1. Muude toodete puhul kohaldatakse tabelit 2. Võttes arvesse seda, et partii mass ei ole alati osapartiide massi täiskordne, võib osapartii mass ületada ettenähtud massi kuni 20 %.

Tabel 1

Mahtkaubasaadetistena turustatavate toodete partiide jagamine osapartiideks

| Partii mass (tonnides) | Osapartiide mass või arv |
| --- | --- |
| ≥ 1 500 | 500 tonni |
| > 300 ja < 1 500 | 3 osapartiid |
| ≥ 50 ja ≤ 300 | 100 tonni |
| < 50 | – |

Partii mass (tonnides)

Osapartiide mass või arv

≥ 1 500

500 tonni

> 300 ja < 1 500

3 osapartiid

≥ 50 ja ≤ 300

100 tonni

< 50

–

Tabel 2

Muude toodete partiide jagamine osapartiideks

| Partii mass (tonnides) | Osapartiide mass või arv |
| --- | --- |
| ≥ 15 | 15–30 tonni |
| < 15 | — |

Partii mass (tonnides)

Osapartiide mass või arv

≥ 15

15–30 tonni

< 15

—

2.   Osaproovide arv

Kõikide osaproovide liitmisel saadud lähteproovi mass peab olema vähemalt 1 kg (vt käesoleva lisa II punkti alapunkt 5).

Partiist või osapartiist võetavate osaproovide miinimumarv on esitatud tabelites 3 ja 4.

Müügipakendita turustatavate vedelate toodete puhul segatakse partii või osapartii vahetult enne proovivõtmist kas käsitsi või mehaaniliselt võimalikult põhjalikult läbi, jälgides et see ei mõjuta toote kvaliteeti. Sellisel juhul eeldatakse, et saasteainete jaotus asjaomases partiis või osapartiis on ühtlane. Seepärast piisab, kui lähteproovi jaoks võetakse partiist või osapartiist kolm osaproovi.

Osaproovid peavad olema ühesuguse massiga. Osaproovi mass peab olema vähemalt 100 grammi.

Kõrvalekaldumine sellest menetlusest tuleb märkida käesoleva lisa II punkti alapunktis 8 ette nähtud protokolli. Kooskõlas otsusega 97/747/EÜ (millega määratakse kindlaks nõukogu direktiiviga 96/23/EÜ ettenähtud proovide võtmise mahud ja sagedused teatavate loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seireks) on kanamunade puhul lähteproovi suurus vähemalt 12 muna (pakendamata ja üksikutest pakenditest koosnevate mahtkaubasaadetise partiide puhul kohaldatakse tabeleid 3 ja 4).

Tabel 3

Partiist või osapartiist võetavate osaproovide miinimumarv

| Partii/osapartii mass või maht (kilogrammides või liitrites) | Võetavate osaproovide miinimumarv |
| --- | --- |
| < 50 | 3 |
| 50–500 | 5 |
| > 500 | 10 |

Partii/osapartii mass või maht (kilogrammides või liitrites)

Võetavate osaproovide miinimumarv

< 50

3

50–500

5

> 500

10

Kui partii või osapartii koosneb üksikutest pakenditest või ühikutest, on lähteproovi saamiseks võetavate pakendite või ühikute arv tabelis 4 esitatud pakendite või ühikute arv.

Tabel 4

Lähteproovi jaoks võetavate pakendite või ühikute (osaproovide) arv, kui partii või osapartii koosneb üksikpakenditest või ühikutest

| Pakendite või ühikute arv partiis/osapartiis | Võetavate pakendite või ühikute arv |
| --- | --- |
| 1–25 | vähemalt 1 pakend või ühik |
| 26–100 | ligikaudu 5 %, kuid vähemalt 2 pakendit või ühikut |
| > 100 | ligikaudu 5 %, kuid mitte rohkem kui 10 pakendit või ühikut |

Pakendite või ühikute arv partiis/osapartiis

Võetavate pakendite või ühikute arv

1–25

vähemalt 1 pakend või ühik

26–100

ligikaudu 5 %, kuid vähemalt 2 pakendit või ühikut

> 100

ligikaudu 5 %, kuid mitte rohkem kui 10 pakendit või ühikut

3.   Võrreldava suuruse ja massiga terveid kalu sisaldavatest partiidest proovide võtmise erinõuded

Kalad on võrreldava suuruse ja massiga, kui suuruse ja massi vahe ei ületa 50 %.

Partiist võetavate osaproovide arv on esitatud tabelis 3. Kõikidest osaproovidest moodustatud lähteproovi mass peab olema vähemalt 1 kg (vt II punkti alapunkt 5).

| — | Kui uuritav partii koosneb väikestest kaladest (ühe kala mass on alla 1 kg), võetakse lähteproovi saamiseks osaproovideks terveid kalu. Kui lähteproovi kaal on üle 3 kg, võib lähteproovi koostamiseks osaproovideks võtta kalade keskmised osad, mis kaaluvad vähemalt 100 grammi. Proovi homogeniseerimiseks kasutatakse üldkogust, mille suhtes kohaldatakse piirnormi.
  Kala keskmine osa on see osa, milles asub kala raskuskese. See asub enamasti seljauime kohal (kui kalal on seljauim) või lõpuseava ja päraku vahelise tüki keskel. |
| --- | --- |

—

Kui uuritav partii koosneb väikestest kaladest (ühe kala mass on alla 1 kg), võetakse lähteproovi saamiseks osaproovideks terveid kalu. Kui lähteproovi kaal on üle 3 kg, võib lähteproovi koostamiseks osaproovideks võtta kalade keskmised osad, mis kaaluvad vähemalt 100 grammi. Proovi homogeniseerimiseks kasutatakse üldkogust, mille suhtes kohaldatakse piirnormi.

Kala keskmine osa on see osa, milles asub kala raskuskese. See asub enamasti seljauime kohal (kui kalal on seljauim) või lõpuseava ja päraku vahelise tüki keskel.

| — | Kui uuritav partii koosneb suurematest kaladest (ühe kala mass on üle 1 kg), võetakse osaproov kala keskmisest osast. Iga osaproov peab kaaluma vähemalt 100 grammi.
  Keskmise suurusega kalade puhul (massiga umbes 1–6 kg) võetakse osaprooviks selgroost kõhuni ulatuv lõik kala keskmises osas.
  Väga suurtest kaladest (massiga üle 6 kg) võetakse osaproov (eestvaates) parempoolsest külgmisest seljalihasest kala keskmises osas. Kui kala keskmisest osast sellise tüki eraldamine tekitaks olulist majanduslikku kahju, peetakse partii suurusest olenemata piisavaks kolme vähemalt 350 g osaproovi võtmist; teise võimalusena võib võtta ühe ja sama kala sabaosa lähedalt lihasmassi ja peaosa lähedalt võrdse koguse lihasmassi, et saada osaproov, mida loetakse terve kala dioksiinisisalduse määramisel esinduslikuks. |
| --- | --- |

—

Kui uuritav partii koosneb suurematest kaladest (ühe kala mass on üle 1 kg), võetakse osaproov kala keskmisest osast. Iga osaproov peab kaaluma vähemalt 100 grammi.

Keskmise suurusega kalade puhul (massiga umbes 1–6 kg) võetakse osaprooviks selgroost kõhuni ulatuv lõik kala keskmises osas.

Väga suurtest kaladest (massiga üle 6 kg) võetakse osaproov (eestvaates) parempoolsest külgmisest seljalihasest kala keskmises osas. Kui kala keskmisest osast sellise tüki eraldamine tekitaks olulist majanduslikku kahju, peetakse partii suurusest olenemata piisavaks kolme vähemalt 350 g osaproovi võtmist; teise võimalusena võib võtta ühe ja sama kala sabaosa lähedalt lihasmassi ja peaosa lähedalt võrdse koguse lihasmassi, et saada osaproov, mida loetakse terve kala dioksiinisisalduse määramisel esinduslikuks.

4.   Proovide võtmine eri suuruse ja/või massiga terveid kalu sisaldavatest partiidest

| — | Proovide võtmise suhtes kohaldatakse III punkti alapunkti 3. |
| --- | --- |

—

Proovide võtmise suhtes kohaldatakse III punkti alapunkti 3.

| — | Kui teatud suurus- või massiklass/-kategooria on ülekaalus (ligikaudu 80 % või rohkem partiist), võetakse proov ülekaalus olevasse suurus- või massiklassi/-kategooriasse kuuluvatest kaladest. Sellist proovi peetakse kogu partii esinduslikuks prooviks. |
| --- | --- |

—

Kui teatud suurus- või massiklass/-kategooria on ülekaalus (ligikaudu 80 % või rohkem partiist), võetakse proov ülekaalus olevasse suurus- või massiklassi/-kategooriasse kuuluvatest kaladest. Sellist proovi peetakse kogu partii esinduslikuks prooviks.

| — | Kui ükski suurus- või massiklass/-kategooria ei ole ülekaalus, tuleb tagada, et proovi jaoks valitud kalad on partii suhtes esinduslikud. Erijuhised sellisteks juhtumiteks on esitatud dokumendis „Guidance on sampling of whole fishes of different size and/or weight” (1) („Juhised eri suuruse ja/või massiga tervetest kaladest proovide võtmiseks”). |
| --- | --- |

—

Kui ükski suurus- või massiklass/-kategooria ei ole ülekaalus, tuleb tagada, et proovi jaoks valitud kalad on partii suhtes esinduslikud. Erijuhised sellisteks juhtumiteks on esitatud dokumendis „Guidance on sampling of whole fishes of different size and/or weight” (1) („Juhised eri suuruse ja/või massiga tervetest kaladest proovide võtmiseks”).

5.   Proovide võtmine jaemüügijärgus

Jaemüügijärgus tuleb võimaluse korral toiduainetest proove võtta kooskõlas käesoleva lisa III punkti alapunkti 2 sätetega.

Kui see ei ole võimalik, võib jaemüügijärgus kasutada alternatiivseid proovivõtumeetodeid tingimusel, et need tagavad uuritava partii või osapartii suhtes piisava esinduslikkuse.

IV.   PARTII VÕI OSAPARTII NÕUETEKOHASUS

1.   MITTEDIOKSIINITAOLISED PCBD

Partii loetakse nõuetele vastavaks, kui analüüsi tulemus ei ületa määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse piirnormi, võttes arvesse mõõtemääramatust.

Partii ei vasta määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormile, kui kordusanalüüsiga kinnitatud (2) analüüsitulemuse ülemine tõke on mõõtemääramatust arvesse võttes ilma kahtluseta kõrgem kui piirnorm. Nõuetele vastavuse hindamisel kasutatakse kahe analüüsi keskmist, võttes arvesse mõõtemääramatust.

Mõõtemääramatust võib arvestada ühel järgmistest viisidest:

| — | arvutatakse laiendatud mõõtemääramatus, kasutades kattetegurit 2, mis tagab ligikaudu 95 %-se usaldusväärsuse. Partii või osapartii ei ole nõuetekohane, kui mõõdetud väärtus, millest lahutatakse U, ületab lubatud normi, |
| --- | --- |

—

arvutatakse laiendatud mõõtemääramatus, kasutades kattetegurit 2, mis tagab ligikaudu 95 %-se usaldusväärsuse. Partii või osapartii ei ole nõuetekohane, kui mõõdetud väärtus, millest lahutatakse U, ületab lubatud normi,

| — | vastavalt komisjoni otsusele 2002/657/EÜ (otsuse I lisa punkt 3.1.2.5 — ained, mille kohta on kehtestatud lubatud piirnormid) määratakse kindlaks otsustuspiir (CCα, decision limit [osutatud otsuse tõlkes „määramispiir”]). Partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus võrdub CCα-ga või on sellest suurem. |
| --- | --- |

—

vastavalt komisjoni otsusele 2002/657/EÜ (otsuse I lisa punkt 3.1.2.5 — ained, mille kohta on kehtestatud lubatud piirnormid) määratakse kindlaks otsustuspiir (CCα, decision limit [osutatud otsuse tõlkes „määramispiir”]). Partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus võrdub CCα-ga või on sellest suurem.

Eespool esitatud eeskirju kohaldatakse ametlikuks kontrollimiseks ette nähtud proovide analüüsitulemuste suhtes. Kaitse või võrdluse eesmärgil tehtavate analüüside puhul kohaldatakse siseriiklikke eeskirju.

2.   DIOKSIINID (PCDD/PCDF) JA DIOKSIINITAOLISED PCBD

Partiid peetakse nõuetele vastavaks, kui ühe analüüsi tulemus,

| — | mis on saadud sõeluuringumeetodiga, mille valenegatiivsete tulemuste määr on alla 5 %, näitab, et sisaldus ei ületa asjaomast määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud dioksiinide (PCDD/PCDF) piirnormi ega dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormi, |
| --- | --- |

—

mis on saadud sõeluuringumeetodiga, mille valenegatiivsete tulemuste määr on alla 5 %, näitab, et sisaldus ei ületa asjaomast määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud dioksiinide (PCDD/PCDF) piirnormi ega dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormi,

| — | mis on saadud kinnitava meetodiga, näitab, et sisaldus ei ületa asjaomast määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud dioksiinide (PCDD/PCDF) piirnormi ega dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormi, kui võetakse arvesse mõõtemääramatust. |
| --- | --- |

—

mis on saadud kinnitava meetodiga, näitab, et sisaldus ei ületa asjaomast määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud dioksiinide (PCDD/PCDF) piirnormi ega dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnormi, kui võetakse arvesse mõõtemääramatust.

Sõeluuringu puhul tuleb määrata kindlaks künnis, mille järgi otsustatakse, kas proov vastab kas dioksiinide (PCDD/PCDF) või dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde summa jaoks kindlaks määratud piirnormile.

Partii ei vasta määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormile, kui kinnitava meetodi abil saadud analüüsitulemuse ülemine tõke, mida kinnitab kordusanalüüs (3), on mõõtemääramatust arvesse võttes ilma kahtluseta kõrgem kui piirnorm. Nõuetele vastavuse hindamisel kasutatakse kahe analüüsi keskmist, arvesse võttes mõõtemääramatust.

Mõõtemääramatust võib arvesse võtta ühel järgmistest viisidest:

| — | arvutatakse laiendatud mõõtemääramatus, kasutades kattetegurit 2, mis tagab ligikaudu 95 %-se usaldusväärsuse. Partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus, millest lahutatakse U, ületab lubatud normi. Kui PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus määratakse eraldi, tuleb PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa hinnangulise laiendatud mõõtemääramatusena kasutada PCDD/Fide tulemuse ja dioksiinitaoliste PCBde tulemuse hinnanguliste laiendatud mõõtemääramatuste summat, |
| --- | --- |

—

arvutatakse laiendatud mõõtemääramatus, kasutades kattetegurit 2, mis tagab ligikaudu 95 %-se usaldusväärsuse. Partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus, millest lahutatakse U, ületab lubatud normi. Kui PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus määratakse eraldi, tuleb PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa hinnangulise laiendatud mõõtemääramatusena kasutada PCDD/Fide tulemuse ja dioksiinitaoliste PCBde tulemuse hinnanguliste laiendatud mõõtemääramatuste summat,

| — | vastavalt otsusele 2002/657/EÜ (otsuse I lisa punkt 3.1.2.5 — ained, mille kohta on kehtestatud lubatud piirnormid) määratakse kindlaks otsustuspiir (CCα); partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus võrdub CCα-ga või on sellest suurem. |
| --- | --- |

—

vastavalt otsusele 2002/657/EÜ (otsuse I lisa punkt 3.1.2.5 — ained, mille kohta on kehtestatud lubatud piirnormid) määratakse kindlaks otsustuspiir (CCα); partii või osapartii ei vasta nõuetele, kui mõõdetud väärtus võrdub CCα-ga või on sellest suurem.

Eespool esitatud eeskirja kohaldatakse ametlikuks kontrollimiseks ettenähtud proovide analüüsitulemuste suhtes. Kaitse või võrdluse eesmärgil tehtavate analüüside puhul kohaldatakse siseriiklikke eeskirju.

V.   HÄIRETASEME ÜLETAMINE

Häiretasemete järgi valitakse proove juhul, kui on vaja kindlaks teha saasteallikas ja võtta meetmeid saastamise vähendamiseks või kõrvaldamiseks. Sõeluuringumeetodiga tehakse kindlaks selliste proovide valimiseks sobivad künnised. Kui saasteallika kindlakstegemiseks ja saastamise vähendamiseks või kõrvaldamiseks on vaja teha suuri jõupingutusi, võib olla asjakohane teha häiretaseme ületamise kontrollimiseks kinnitava meetodiga kordusanalüüs ja võtta arvesse mõõtemääramatust (3).

---

(1)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/dioxins_en.htm

(2)  Kordusanalüüs tuleb teha siis, kui asjaomaste analüütide esimene määramine (kasutades kinnitavat meetodit 13C-märgisega sisestandardiga) ei anna vastavust kinnitavat tulemust. Kordusanalüüs on vajalik, et välistada sisemise ristsaastumise või proovide juhusliku segiajamise võimalust. Juhul kui analüüse tehakse seoses teadaoleva saastumisjuhtumiga, võidakse kinnitav kordusanalüüs tegemata jätta, kui analüüsiks võetud proovid on jälgitavalt seotud kõnealuse saastumisjuhtumiga ning saadud sisaldus on tunduvalt üle piirnormi.

(3)  Häiretasemete kontrollimiseks tehtava kordusanalüüsi suhtes kehtivad samad selgitused ja nõuded, nagu on esitatud joonealuses märkuses (*) piirnormide kohta.

---

III LISA

PROOVI VALMISTAMINE JA TEATAVATES TOIDUAINETES LEIDUVATE DIOKSIINIDE (PCDDd/PCDFid) JA DIOKSIINITAOLISTE PCBde SISALDUSE AMETLIKUKS KONTROLLIMISEKS KASUTATAVATE ANALÜÜSIMEETODITE NÕUDED

1.   KOHALDAMISALA

Käesolevas lisas sätestatud nõudeid kohaldatakse toiduainete analüüsimisel 2,3,7,8-asendatud polüklorodibenso-p-dioksiinide ja polüklorodibensofuraanide (PCDD/Fid) ning dioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide (dioksiinitaolised PCBd) sisalduse ametlikuks kontrollimiseks ja muudel regulatiivsetel eesmärkidel.

PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde esinemist toiduainetes võib kontrollida kahe eri liiki analüüsimeetodiga.

| a) | Sõeluuringumeetodid

  Sõeluuringumeetodite eesmärk on selliste proovide väljaselgitamine, mille PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus ületab piirnormi või häiretaseme. Sõeluuringumeetoditega peaks olema võimalik kulutõhusalt töödelda suurt proovide hulka, et selliste meetodite abil kasvaks tarbijate jaoks suurt kokkupuute- ja terviseriski kujutavate uute juhtumite avastamise tõenäosus. Nende kasutamisel tuleks sihiks seada valenegatiivsete tulemuste vältimine. Sõeluuringumeetodid võivad hõlmata bioanalüütilisi ja GC/MSi meetodeid.
  Sõeluuringumeetoditega võrreldakse analüüsitulemusi künnisega ning saadakse jaatav või eitav vastus selle kohta, kas on ületatud piirnormi või häiretaset. Mittevastavuse kahtlusega proovides leiduvate PCDD/Fide sisaldus ning PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse summa tuleb määrata ja kinnitada kinnitava meetodi abil.
  Lisaks sellele võib sõeluuringumeetoditega saada proovis leiduvate PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse hinnangu. Bioanalüütiliste sõeluuringumeetodite puhul väljendatakse tulemus bioanalüütilistes ekvivalentides (BEQdes), füüsikalis-keemiliste GC-MS-meetodite puhul toksilisusekvivalentides (TEQ). Sõeluuringumeetoditega saadud numbriliste tulemustega saab näidata nõuetekohasust, nõuetele mittevastavust ja häiretaseme ületamist ning need annavad näitajate vahemiku hinnangu kinnitavate meetoditega kontrollimiseks. Need meetodid ei sobi tausttaseme ja tarbitavate annuste hindamiseks, sisalduse ajalise muutumise uurimiseks ning häiretaseme ja piirnormi ümberhindamiseks. |
| --- | --- |

a)

Sõeluuringumeetodid

Sõeluuringumeetodite eesmärk on selliste proovide väljaselgitamine, mille PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldus ületab piirnormi või häiretaseme. Sõeluuringumeetoditega peaks olema võimalik kulutõhusalt töödelda suurt proovide hulka, et selliste meetodite abil kasvaks tarbijate jaoks suurt kokkupuute- ja terviseriski kujutavate uute juhtumite avastamise tõenäosus. Nende kasutamisel tuleks sihiks seada valenegatiivsete tulemuste vältimine. Sõeluuringumeetodid võivad hõlmata bioanalüütilisi ja GC/MSi meetodeid.

Sõeluuringumeetoditega võrreldakse analüüsitulemusi künnisega ning saadakse jaatav või eitav vastus selle kohta, kas on ületatud piirnormi või häiretaset. Mittevastavuse kahtlusega proovides leiduvate PCDD/Fide sisaldus ning PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse summa tuleb määrata ja kinnitada kinnitava meetodi abil.

Lisaks sellele võib sõeluuringumeetoditega saada proovis leiduvate PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse hinnangu. Bioanalüütiliste sõeluuringumeetodite puhul väljendatakse tulemus bioanalüütilistes ekvivalentides (BEQdes), füüsikalis-keemiliste GC-MS-meetodite puhul toksilisusekvivalentides (TEQ). Sõeluuringumeetoditega saadud numbriliste tulemustega saab näidata nõuetekohasust, nõuetele mittevastavust ja häiretaseme ületamist ning need annavad näitajate vahemiku hinnangu kinnitavate meetoditega kontrollimiseks. Need meetodid ei sobi tausttaseme ja tarbitavate annuste hindamiseks, sisalduse ajalise muutumise uurimiseks ning häiretaseme ja piirnormi ümberhindamiseks.

| b) | Kinnitavad meetodid

  Kinnitavate meetoditega on võimalik üheselt määrata PCDD/Fe ja dioksiinitaolisi PCBsid ning leida nende sisaldust proovis ning saada täielik teave analoogide kohta. Seega saab selliste meetoditega kontrollida piirnorme ja häiretasemeid, sealhulgas kinnitada sõeluuringumeetoditega saadud tulemusi. Lisaks võib tulemusi kasutada muudel eesmärkidel, nagu väikese taustsisalduse määramine toiduainete seires, ajaliste suundumuste jälgimine, elanikkonna kokkupuute hindamine ning andmebaasi loomine võimalikuks häiretasemete ja piirnormide ümberhindamiseks. Need meetodid on olulised ka analoogide kombinatsioonide kindlakstegemiseks, et tuvastada võimalik saasteallikas. Nende meetodite puhul kasutatakse GC-HRMSi. Piirnormi nõudele vastavuse või mittevastavuse kinnitamiseks võib kasutada ka GC-MS/MSi. |
| --- | --- |

b)

Kinnitavad meetodid

Kinnitavate meetoditega on võimalik üheselt määrata PCDD/Fe ja dioksiinitaolisi PCBsid ning leida nende sisaldust proovis ning saada täielik teave analoogide kohta. Seega saab selliste meetoditega kontrollida piirnorme ja häiretasemeid, sealhulgas kinnitada sõeluuringumeetoditega saadud tulemusi. Lisaks võib tulemusi kasutada muudel eesmärkidel, nagu väikese taustsisalduse määramine toiduainete seires, ajaliste suundumuste jälgimine, elanikkonna kokkupuute hindamine ning andmebaasi loomine võimalikuks häiretasemete ja piirnormide ümberhindamiseks. Need meetodid on olulised ka analoogide kombinatsioonide kindlakstegemiseks, et tuvastada võimalik saasteallikas. Nende meetodite puhul kasutatakse GC-HRMSi. Piirnormi nõudele vastavuse või mittevastavuse kinnitamiseks võib kasutada ka GC-MS/MSi.

2.   TAUST

Toksilisusekvivalentides (TEQdes) väljendatud sisalduste arvutamiseks korrutatakse üksikute ainete sisaldused asjaomases proovis vastava toksilisuse ekvivalentfaktoriga (TEF), mille on kindlaks määranud Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) ja mis on loetletud käesoleva lisa liites, ja liidetakse seejärel kokku, et saada TEQdes väljendatud dioksiinitaoliste ühendite üldsisaldus.

Sõeluuringu- ja kinnitavaid meetodeid saab kasutada uuritavas materjalis sisalduse kontrollimiseks ainult sel juhul, kui kõnealused meetodid on piisavalt tundlikud, et häiretasemele või piirnormile vastavat sisaldust usaldusväärselt kindlaks teha.

3.   KVALITEEDI TAGAMISE NÕUDED

| — | Igas proovivõtu- ja analüüsijärgus tuleb võtta meetmed ristsaastumise vältimiseks. |
| --- | --- |

—

Igas proovivõtu- ja analüüsijärgus tuleb võtta meetmed ristsaastumise vältimiseks.

| — | Proove tuleb säilitada ja transportida säilitamiseks sobivates klaas-, alumiinium-, polüpropüleen- või polüetüleennõudes, mis ei mõjuta proovide PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust. Paberitolmu jäägid tuleb proovinõust eemaldada. |
| --- | --- |

—

Proove tuleb säilitada ja transportida säilitamiseks sobivates klaas-, alumiinium-, polüpropüleen- või polüetüleennõudes, mis ei mõjuta proovide PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust. Paberitolmu jäägid tuleb proovinõust eemaldada.

| — | Proove tuleb säilitada ja transportida nii, et toiduproovi koostises ei toimuks muutusi. |
| --- | --- |

—

Proove tuleb säilitada ja transportida nii, et toiduproovi koostises ei toimuks muutusi.

| — | Vajaduse korral laboriproov jahvatatakse ja segatakse põhjalikult meetodil, mis tagab täielikult homogeense proovi (näiteks jahvatatakse proov nii peeneks, et see läheks läbi 1 mm suuruste avadega sõela); kui proovi niiskusesisaldus on liiga suur, tuleb seda enne jahvatamist kuivatada. |
| --- | --- |

—

Vajaduse korral laboriproov jahvatatakse ja segatakse põhjalikult meetodil, mis tagab täielikult homogeense proovi (näiteks jahvatatakse proov nii peeneks, et see läheks läbi 1 mm suuruste avadega sõela); kui proovi niiskusesisaldus on liiga suur, tuleb seda enne jahvatamist kuivatada.

| — | Tähtis on kontrollida, et reaktiivid, klaasnõud ja seadmed ei mõjutaks TEQdes või BEQdes väljendatud tulemusi. |
| --- | --- |

—

Tähtis on kontrollida, et reaktiivid, klaasnõud ja seadmed ei mõjutaks TEQdes või BEQdes väljendatud tulemusi.

| — | Tuleb teha tühikatse, mille puhul läbitakse kõik analüüsijärgud ilma proovita. |
| --- | --- |

—

Tuleb teha tühikatse, mille puhul läbitakse kõik analüüsijärgud ilma proovita.

| — | Bioanalüütiliste meetodite puhul on väga tähtis kontrollida, et ükski analüüsil kasutatav klaasnõu ega lahusti ei sisaldaks ühendeid, mis segavad uuritava ühendi avastamist töövahemikus. Klaasnõu tuleb loputada lahustitega ja/või kuumutada temperatuuril, mis sobib PCDD/Fide, dioksiinitaoliste ühendite ja segavate ühendite jääkide eemaldamiseks selle pinnalt. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütiliste meetodite puhul on väga tähtis kontrollida, et ükski analüüsil kasutatav klaasnõu ega lahusti ei sisaldaks ühendeid, mis segavad uuritava ühendi avastamist töövahemikus. Klaasnõu tuleb loputada lahustitega ja/või kuumutada temperatuuril, mis sobib PCDD/Fide, dioksiinitaoliste ühendite ja segavate ühendite jääkide eemaldamiseks selle pinnalt.

| — | Ekstraheeritava proovi suurus peab olema piisav, et see vastaks nõuetele, mida kohaldatakse piisavalt madala tööpiirkonna korral, sh piirnormile ja häiretasemele vastava sisalduse puhul. |
| --- | --- |

—

Ekstraheeritava proovi suurus peab olema piisav, et see vastaks nõuetele, mida kohaldatakse piisavalt madala tööpiirkonna korral, sh piirnormile ja häiretasemele vastava sisalduse puhul.

| — | Uuritavatest toodetest võetud proovide ettevalmistamiseks kasutatavate konkreetsete meetodite puhul tuleb järgida rahvusvaheliselt tunnustatud juhiseid. |
| --- | --- |

—

Uuritavatest toodetest võetud proovide ettevalmistamiseks kasutatavate konkreetsete meetodite puhul tuleb järgida rahvusvaheliselt tunnustatud juhiseid.

| — | Kaladelt tuleb eemaldada nahk, sest piirnormi kohaldatakse nahata lihasmassi suhtes. Kõik lihas- ja rasvkoe jäägid tuleb naha sisepinnalt siiski hoolikalt ja täielikult maha kaapida ning lisada analüüsitava proovi hulka. |
| --- | --- |

—

Kaladelt tuleb eemaldada nahk, sest piirnormi kohaldatakse nahata lihasmassi suhtes. Kõik lihas- ja rasvkoe jäägid tuleb naha sisepinnalt siiski hoolikalt ja täielikult maha kaapida ning lisada analüüsitava proovi hulka.

4.   LABORITE NÕUDED

| — | Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 882/2004 (1) peavad laborid olema ISO juhendi 58 kohaselt tegutseva tunnustatud asutuse poolt akrediteeritud, millega tagatakse, et nad kohaldavad analüüsimisel kvaliteeditagamissüsteemi. Laborid akrediteeritakse standardi EN ISO/IEC 17025 kohaselt. |
| --- | --- |

—

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 882/2004 (1) peavad laborid olema ISO juhendi 58 kohaselt tegutseva tunnustatud asutuse poolt akrediteeritud, millega tagatakse, et nad kohaldavad analüüsimisel kvaliteeditagamissüsteemi. Laborid akrediteeritakse standardi EN ISO/IEC 17025 kohaselt.

| — | Labori pädevust tuleb tõendada pideva eduka osalemisega laboritevahelistes uuringutes, mida korraldatakse PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse määramiseks asjaomastes toiduainetes ja sisaldusvahemikes. |
| --- | --- |

—

Labori pädevust tuleb tõendada pideva eduka osalemisega laboritevahelistes uuringutes, mida korraldatakse PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse määramiseks asjaomastes toiduainetes ja sisaldusvahemikes.

| — | Laborid, kes kasutavad proovide tavakontrolliks sõeluuringumeetodeid, peavad tegema nii kvaliteedi kontrollimisel kui ka saastekahtlusega proovide analüüside kinnitamisel tihedat koostööd kinnitavat meetodit kasutavate laboritega. |
| --- | --- |

—

Laborid, kes kasutavad proovide tavakontrolliks sõeluuringumeetodeid, peavad tegema nii kvaliteedi kontrollimisel kui ka saastekahtlusega proovide analüüside kinnitamisel tihedat koostööd kinnitavat meetodit kasutavate laboritega.

5.   DIOKSIINIDE (PCDD/Fide) JA DIOKSIINITAOLISTE PCBde ANALÜÜSIDE PUHUL ESITATAVAD PÕHINÕUDED

5.1.   Väikese sisaldusega töövahemik ja määramispiirid

| — | PCDD/Fide avastatavad kogused peavad mõne nimetatud ühendi äärmiselt suure toksilisuse tõttu jääma femtogrammide (10– 15g) ülemisse vahemikku. Enamiku PCBde analoogide puhul piisab nanogrammi täpsusega (10– 9g) määramispiirist. Toksilisemate dioksiinitaoliste PCBde analoogide (eriti orto-asendamata analoogide) sisalduse määramiseks peab töövahemiku alumine osa ulatuma pikogrammide (10– 12g) alumiste väärtusteni. |
| --- | --- |

—

PCDD/Fide avastatavad kogused peavad mõne nimetatud ühendi äärmiselt suure toksilisuse tõttu jääma femtogrammide (10– 15g) ülemisse vahemikku. Enamiku PCBde analoogide puhul piisab nanogrammi täpsusega (10– 9g) määramispiirist. Toksilisemate dioksiinitaoliste PCBde analoogide (eriti orto-asendamata analoogide) sisalduse määramiseks peab töövahemiku alumine osa ulatuma pikogrammide (10– 12g) alumiste väärtusteni.

5.2.   Suur selektiivsus (spetsiifilisus)

| — | PCDD/Fisid ja dioksiinitaolisi PCBsid peab olema võimalik eristada paljudest muudest kaasa ekstraheeruvatest ja segada võivatest ühenditest, mille sisaldus võib vaatlusaluste analüütide sisaldusega võrreldes olla mitu suurusjärku suurem. Gaasikromatograafia-massispektromeetria (GC-MS) meetodite puhul peab olema võimalik eristada eri analooge, näiteks toksilisi analooge (nt seitseteist 2,3,7,8-asendatud PCDD/Fi ning kaksteist dioksiinitaolist PCBd) muudest analoogidest. |
| --- | --- |

—

PCDD/Fisid ja dioksiinitaolisi PCBsid peab olema võimalik eristada paljudest muudest kaasa ekstraheeruvatest ja segada võivatest ühenditest, mille sisaldus võib vaatlusaluste analüütide sisaldusega võrreldes olla mitu suurusjärku suurem. Gaasikromatograafia-massispektromeetria (GC-MS) meetodite puhul peab olema võimalik eristada eri analooge, näiteks toksilisi analooge (nt seitseteist 2,3,7,8-asendatud PCDD/Fi ning kaksteist dioksiinitaolist PCBd) muudest analoogidest.

| — | Bioanalüütiliste meetoditega peab olema võimalik määrata uuritavaid ühendeid PCDD/Fide ja/või dioksiinitaoliste PCBde summana. Proove tuleb puhastada, et kõrvaldada ühendid, mis põhjustavad valepositiivseid tulemusi, ja ühendid, mis võivad tulemust vähendada, põhjustades valenegatiivseid tulemusi. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütiliste meetoditega peab olema võimalik määrata uuritavaid ühendeid PCDD/Fide ja/või dioksiinitaoliste PCBde summana. Proove tuleb puhastada, et kõrvaldada ühendid, mis põhjustavad valepositiivseid tulemusi, ja ühendid, mis võivad tulemust vähendada, põhjustades valenegatiivseid tulemusi.

5.3.   Suur mõõtetäpsus (tõesus ja kordustäpsus, bioanalüüsi näiline saagis)

| — | GC-MS-meetodite puhul peab määramine andma pädeva hinnangu aine tegeliku sisalduse kohta proovis. Suur mõõtetäpsus (mõõtetäpsus iseloomustab mõõtmise tulemuse ja tegeliku või etteantud mõõdetava väärtuse kooskõla) on vajalik selleks, et vältida analüüsitulemuse tagasilükkamist kindlaksmääratud TEQ väärtuse vähese usaldusväärsuse tõttu. Mõõtetäpsust väljendatakse tõesuse (sertifitseeritud aine analüüsimisel mõõdetud analüüdi sisalduse keskväärtuse ja selle sertifitseeritud väärtuse lahknevus väljendatuna protsentides) ja kordustäpsusena (RSDR on suhteline standardhälve, mis arvutatakse korratavuse tingimustes saadud tulemuste põhjal). |
| --- | --- |

—

GC-MS-meetodite puhul peab määramine andma pädeva hinnangu aine tegeliku sisalduse kohta proovis. Suur mõõtetäpsus (mõõtetäpsus iseloomustab mõõtmise tulemuse ja tegeliku või etteantud mõõdetava väärtuse kooskõla) on vajalik selleks, et vältida analüüsitulemuse tagasilükkamist kindlaksmääratud TEQ väärtuse vähese usaldusväärsuse tõttu. Mõõtetäpsust väljendatakse tõesuse (sertifitseeritud aine analüüsimisel mõõdetud analüüdi sisalduse keskväärtuse ja selle sertifitseeritud väärtuse lahknevus väljendatuna protsentides) ja kordustäpsusena (RSDR on suhteline standardhälve, mis arvutatakse korratavuse tingimustes saadud tulemuste põhjal).

| — | Bioanalüütiliste meetoditega määratakse bioanalüüsi näiline saagis. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütiliste meetoditega määratakse bioanalüüsi näiline saagis.

5.4.   Valideerimine piirnormi vahemikus ja üldised kvaliteedikontrolli meetmed

| — | Labor tõendab valideerimismenetluse ja/või tavaanalüüsiga meetodi tulemuslikkust piirnormi vahemikus, nt 0,5-, 1- ja 2-kordsel piirnormi sisaldusel, kusjuures kordusanalüüsi variatsioonikordaja peab olema vastuvõetava suurusega. |
| --- | --- |

—

Labor tõendab valideerimismenetluse ja/või tavaanalüüsiga meetodi tulemuslikkust piirnormi vahemikus, nt 0,5-, 1- ja 2-kordsel piirnormi sisaldusel, kusjuures kordusanalüüsi variatsioonikordaja peab olema vastuvõetava suurusega.

| — | Sisemiste kvaliteedikontrolli meetmetena tuleb teha regulaarseid tühi- ja rikastamiskatseid või analüüsida kontrollproove (võimaluse korral tuleb eelistada sertifitseeritud etalonaineid). Tühi- ja rikastamiskatsete ning kontrollproovide analüüsi kohta tuleb koostada kvaliteedikontrolli kaardid, mille alusel kontrollitakse, kas analüüside tulemuslikkus vastab nõuetele. |
| --- | --- |

—

Sisemiste kvaliteedikontrolli meetmetena tuleb teha regulaarseid tühi- ja rikastamiskatseid või analüüsida kontrollproove (võimaluse korral tuleb eelistada sertifitseeritud etalonaineid). Tühi- ja rikastamiskatsete ning kontrollproovide analüüsi kohta tuleb koostada kvaliteedikontrolli kaardid, mille alusel kontrollitakse, kas analüüside tulemuslikkus vastab nõuetele.

5.5.   Määramispiir

| — | Bioanalüütilise sõeluuringumeetodi puhul ei ole määramispiiri tingimata vaja määrata, kuid tuleb tõendada, et meetod võimaldab eristada tühikatsel saavutatud väärtust ja künnist. BEQ väärtuse esitamise korral määratakse kindlaks teatamiskünnis, et tegelda proovidega, mis annavad tulemuse kõnealusest künnisest madalamal tasemel. Tuleb tõendada, et teatamiskünnis erineb menetluse tühiproovide väärtusest vähemalt kolm korda ja tulemus jääb töövahemikust allapoole. Seepärast arvutatakse see proovide alusel, mis sisaldavad uuritavaid ühendeid ligikaudu nõutud miinimumsisaldusega, mitte signaali-müra suhte või tühikatse alusel. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütilise sõeluuringumeetodi puhul ei ole määramispiiri tingimata vaja määrata, kuid tuleb tõendada, et meetod võimaldab eristada tühikatsel saavutatud väärtust ja künnist. BEQ väärtuse esitamise korral määratakse kindlaks teatamiskünnis, et tegelda proovidega, mis annavad tulemuse kõnealusest künnisest madalamal tasemel. Tuleb tõendada, et teatamiskünnis erineb menetluse tühiproovide väärtusest vähemalt kolm korda ja tulemus jääb töövahemikust allapoole. Seepärast arvutatakse see proovide alusel, mis sisaldavad uuritavaid ühendeid ligikaudu nõutud miinimumsisaldusega, mitte signaali-müra suhte või tühikatse alusel.

| — | Kinnitava meetodi puhul peab määramispiir (LOQ) olema ligikaudu üks viiendik piirnormist. |
| --- | --- |

—

Kinnitava meetodi puhul peab määramispiir (LOQ) olema ligikaudu üks viiendik piirnormist.

5.6.   Analüüsikriteeriumid

| — | Kinnitava või sõeluuringumeetodi abil usaldusväärsete tulemuste saamiseks peavad TEQ väärtus ja vastav BEQ väärtus piirnormi või häiretaseme vahemikus vastama järgmistele kriteeriumidele, olenemata sellest, kas sellised väärtused määratakse TEQ koguväärtusena (PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summana) või PCDD/PCDFi ja dioksiinitaoliste PCBde kohta eraldi. | Sõeluuring bioanalüütiliste või füüsikalis-keemiliste meetoditega | Kinnitavad meetodid |
| --- | --- | --- | --- |
| Valenegatiivsete tulemuste määr (2) | < 5 % | |
| Tõesus | | – 20 % kuni + 20 % |
| Korratavus (RSDr) | < 20 % | |
| Laborisisene korratavus (RSDR) | < 25 % | < 15 % |

—

Kinnitava või sõeluuringumeetodi abil usaldusväärsete tulemuste saamiseks peavad TEQ väärtus ja vastav BEQ väärtus piirnormi või häiretaseme vahemikus vastama järgmistele kriteeriumidele, olenemata sellest, kas sellised väärtused määratakse TEQ koguväärtusena (PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summana) või PCDD/PCDFi ja dioksiinitaoliste PCBde kohta eraldi.

Sõeluuring bioanalüütiliste või füüsikalis-keemiliste meetoditega

Kinnitavad meetodid

Valenegatiivsete tulemuste määr (2)

< 5 %

Tõesus

– 20 % kuni + 20 %

Korratavus (RSDr)

< 20 %

Laborisisene korratavus (RSDR)

< 25 %

< 15 %

5.7.   Sõeluuringumeetodi erinõuded

| — | Sõeluuringuks võib kasutada nii GC-MSi meetodit kui ka bioanalüütilisi meetodeid. GC-MSi meetodi suhtes kohaldatakse käesoleva lisa punktis 6 sätestatud nõudeid. Rakupõhise bioanalüütilise meetodi erinõuded on sätestatud käesoleva lisa punktis 7. |
| --- | --- |

—

Sõeluuringuks võib kasutada nii GC-MSi meetodit kui ka bioanalüütilisi meetodeid. GC-MSi meetodi suhtes kohaldatakse käesoleva lisa punktis 6 sätestatud nõudeid. Rakupõhise bioanalüütilise meetodi erinõuded on sätestatud käesoleva lisa punktis 7.

| — | Laborid, kes kasutavad proovide tavakontrolliks sõeluuringumeetodeid, peavad tegema tihedat koostööd kinnitavat meetodit kasutavate laboritega. |
| --- | --- |

—

Laborid, kes kasutavad proovide tavakontrolliks sõeluuringumeetodeid, peavad tegema tihedat koostööd kinnitavat meetodit kasutavate laboritega.

| — | Tavaanalüüside käigus tuleb kontrollida sõeluuringumeetodi tulemuslikkust analüüsi kvaliteedi kontrollimise ja meetodi pideva valideerimise teel. Nõuetele vastavate tulemuste kontrollimiseks peab olema kehtestatud pidev kava. |
| --- | --- |

—

Tavaanalüüside käigus tuleb kontrollida sõeluuringumeetodi tulemuslikkust analüüsi kvaliteedi kontrollimise ja meetodi pideva valideerimise teel. Nõuetele vastavate tulemuste kontrollimiseks peab olema kehtestatud pidev kava.

| — | Kontrollida tuleb raku reaktsiooni võimalikku pärssumist ja tsütotoksilisust
  20 % prooviekstraktidest tuleb kontrollida tavapärase sõeluuringuga, lisades neile või jättes lisamata piirnormile või häiretasemele vastavas koguses 2,3,7,8-TCDDd, et kontrollida, kas prooviekstraktis esinevad segavad ained võivad reaktsiooni pärssida. Rikastatud proovis mõõdetud sisaldust võrreldakse rikastamata ekstrakti sisalduse ja rikastava aine sisalduse summaga. Kui nii mõõdetud sisaldus jääb rohkem kui 25 % arvutatud (summaarsest) sisaldusest väiksemaks, viitab see signaali võimalikule pärssumisele ja asjaomast proovi tuleb uurida kinnitava analüüsiga. Tulemusi kontrollitakse kvaliteedikontrolli kaartide põhjal. |
| --- | --- |

—

Kontrollida tuleb raku reaktsiooni võimalikku pärssumist ja tsütotoksilisust

20 % prooviekstraktidest tuleb kontrollida tavapärase sõeluuringuga, lisades neile või jättes lisamata piirnormile või häiretasemele vastavas koguses 2,3,7,8-TCDDd, et kontrollida, kas prooviekstraktis esinevad segavad ained võivad reaktsiooni pärssida. Rikastatud proovis mõõdetud sisaldust võrreldakse rikastamata ekstrakti sisalduse ja rikastava aine sisalduse summaga. Kui nii mõõdetud sisaldus jääb rohkem kui 25 % arvutatud (summaarsest) sisaldusest väiksemaks, viitab see signaali võimalikule pärssumisele ja asjaomast proovi tuleb uurida kinnitava analüüsiga. Tulemusi kontrollitakse kvaliteedikontrolli kaartide põhjal.

| — | Nõuetele vastavate proovide kvaliteedikontroll
  Ligikaudu 2–10 % nõuetele vastavate proovide tulemustest tuleb olenevalt uuritava proovi materjalist ja labori kogemustest uurida kinnitava meetodiga. |
| --- | --- |

—

Nõuetele vastavate proovide kvaliteedikontroll

Ligikaudu 2–10 % nõuetele vastavate proovide tulemustest tuleb olenevalt uuritava proovi materjalist ja labori kogemustest uurida kinnitava meetodiga.

| — | Valenegatiivsete tulemuste osa arvutamine kvaliteedikontrolli andmete põhjal
  Määratakse, kui suur on valenegatiivsete tulemuste osa, mis on saadud alla- ja ülespoole piirnorme või häiretasemeid jäävate proovide sõeluuringul. Valenegatiivsete vastuste tegelik osa peab jääma alla 5 %.
  Kui proovimaterjali/-materjalide rühma kohta on olemas vähemalt 20 nõuetele vastava proovi kvaliteedikontrolliga kinnitatud tulemused, arvutatakse nende andmete põhjal valenegatiivsete tulemuste osa. Valenegatiivsete tulemuste osa arvutamiseks vajaliku minimaalse 20 tulemuse hulka võib arvata ka laboritevahelistes võrdluskatsetes või seoses saastumisjuhtumiga analüüsitud proovide tulemused, milles määratava aine sisaldus ületab piirnormi näiteks kaks korda. Proovid peavad hõlmama levinumaid analoogide kombinatsioone, mis pärinevad eri allikatest.
  Kuigi sõeluuringu eelistatav eesmärk on teha kindlaks häiretaset ületavad proovid, lähtutakse valenegatiivsete tulemuste osa määramisel piirnormist, võttes arvesse kinnitava meetodi mõõtemääramatust. |
| --- | --- |

—

Valenegatiivsete tulemuste osa arvutamine kvaliteedikontrolli andmete põhjal

Määratakse, kui suur on valenegatiivsete tulemuste osa, mis on saadud alla- ja ülespoole piirnorme või häiretasemeid jäävate proovide sõeluuringul. Valenegatiivsete vastuste tegelik osa peab jääma alla 5 %.

Kui proovimaterjali/-materjalide rühma kohta on olemas vähemalt 20 nõuetele vastava proovi kvaliteedikontrolliga kinnitatud tulemused, arvutatakse nende andmete põhjal valenegatiivsete tulemuste osa. Valenegatiivsete tulemuste osa arvutamiseks vajaliku minimaalse 20 tulemuse hulka võib arvata ka laboritevahelistes võrdluskatsetes või seoses saastumisjuhtumiga analüüsitud proovide tulemused, milles määratava aine sisaldus ületab piirnormi näiteks kaks korda. Proovid peavad hõlmama levinumaid analoogide kombinatsioone, mis pärinevad eri allikatest.

Kuigi sõeluuringu eelistatav eesmärk on teha kindlaks häiretaset ületavad proovid, lähtutakse valenegatiivsete tulemuste osa määramisel piirnormist, võttes arvesse kinnitava meetodi mõõtemääramatust.

| — | Sõeluuringu mittevastavuse kahtlusega proove tuleb alati kontrollida esialgse proovi täieliku kordusanalüüsiga, kasutades kinnitavat meetodit. Neid proove võib kasutada ka valepositiivsete tulemuste osa hindamiseks. Sõeluuringumeetodi puhul on „valepositiivsete tulemuste” määr selliste tulemuste osa, mis tunnistatakse kinnitava analüüsiga nõuetele vastavaks, kuigi varasemal sõeluuringul on proov osutunud nõuetele mittevastavuse kahtlusega prooviks. Sõeluuringumeetodi eeliste hindamisel tuleb valepositiivse tulemuse andnud proovide arvu võrrelda kontrollitud proovide koguarvuga. Saadud osa peab olema piisavalt väike, et sõeluuringumeetodit oleks mõtet kasutada. |
| --- | --- |

—

Sõeluuringu mittevastavuse kahtlusega proove tuleb alati kontrollida esialgse proovi täieliku kordusanalüüsiga, kasutades kinnitavat meetodit. Neid proove võib kasutada ka valepositiivsete tulemuste osa hindamiseks. Sõeluuringumeetodi puhul on „valepositiivsete tulemuste” määr selliste tulemuste osa, mis tunnistatakse kinnitava analüüsiga nõuetele vastavaks, kuigi varasemal sõeluuringul on proov osutunud nõuetele mittevastavuse kahtlusega prooviks. Sõeluuringumeetodi eeliste hindamisel tuleb valepositiivse tulemuse andnud proovide arvu võrrelda kontrollitud proovide koguarvuga. Saadud osa peab olema piisavalt väike, et sõeluuringumeetodit oleks mõtet kasutada.

| — | Bioanalüütilised meetodid peavad vähemalt valideerimistingimustes näitama usaldusväärselt, milline on BEQdes arvutatud ja väljendatud TEQ väärtus. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütilised meetodid peavad vähemalt valideerimistingimustes näitama usaldusväärselt, milline on BEQdes arvutatud ja väljendatud TEQ väärtus.

| — | Ka bioanalüütiliste meetodite puhul peaks korduvuse tingimustes laborisisene RSDr olema tavaliselt väiksem kui korratavus RSDR. |
| --- | --- |

—

Ka bioanalüütiliste meetodite puhul peaks korduvuse tingimustes laborisisene RSDr olema tavaliselt väiksem kui korratavus RSDR.

6.   SÕELUURINGU- VÕI KINNITUSMEETODINA KASUTATAVATE GC-MSi MEETODITE ERINÕUDED

6.1.   WHO-TEQ ülemise tõkke ja alumise tõkke vaheline vastuvõetav lahknevus

| — | Ülemise ja alumise tõkke vaheline lahknevus ei tohi piirnormi ja vajaduse korral häiretaseme ületamise kinnitamisel olla suurem kui 20 %. |
| --- | --- |

—

Ülemise ja alumise tõkke vaheline lahknevus ei tohi piirnormi ja vajaduse korral häiretaseme ületamise kinnitamisel olla suurem kui 20 %.

6.2.   Saagiste kontroll

| — | Analüüsimeetodi valideerimiseks tuleb analüüsimise alguses, näiteks enne ekstraheerimist, lisada 13C-märgistatud 2,3,7,8-kloorasendatud PCDD/Fide sisestandardeid ja 13C-märgistatud dioksiinitaoliste PCBde sisestandardeid. Iga tetra- kuni oktaklooritud PCDD/Fide homoloogilise rühma kohta ning iga dioksiinitaoliste PCBde homoloogilise rühma kohta tuleb lisada vähemalt üks analoog (alternatiivina võib lisada vähemalt ühe analoogi iga massispektromeetriliselt selekteeritud iooni registreerimisfunktsiooni kohta, mida kasutatakse PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrolliks). Kinnitavate meetodite puhul tuleb kasutada kõiki seitsetteist 13C-märgistatud 2,3,7,8-asendatud PCDD/Fide sisestandardit ja kõiki kahtteist 13C-märgistatud dioksiinitaoliste PCBde sisestandardit. |
| --- | --- |

—

Analüüsimeetodi valideerimiseks tuleb analüüsimise alguses, näiteks enne ekstraheerimist, lisada 13C-märgistatud 2,3,7,8-kloorasendatud PCDD/Fide sisestandardeid ja 13C-märgistatud dioksiinitaoliste PCBde sisestandardeid. Iga tetra- kuni oktaklooritud PCDD/Fide homoloogilise rühma kohta ning iga dioksiinitaoliste PCBde homoloogilise rühma kohta tuleb lisada vähemalt üks analoog (alternatiivina võib lisada vähemalt ühe analoogi iga massispektromeetriliselt selekteeritud iooni registreerimisfunktsiooni kohta, mida kasutatakse PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrolliks). Kinnitavate meetodite puhul tuleb kasutada kõiki seitsetteist 13C-märgistatud 2,3,7,8-asendatud PCDD/Fide sisestandardit ja kõiki kahtteist 13C-märgistatud dioksiinitaoliste PCBde sisestandardit.

| — | Suhtelised kalibreerimistegurid tuleb asjakohaseid kalibreerimislahuseid kasutades määrata ka neile analoogidele, mille puhul ei lisata 13C-märgistatud analoogi. |
| --- | --- |

—

Suhtelised kalibreerimistegurid tuleb asjakohaseid kalibreerimislahuseid kasutades määrata ka neile analoogidele, mille puhul ei lisata 13C-märgistatud analoogi.

| — | Taimsete ja loomsete toiduainete puhul, mille rasvasisaldus on väiksem kui 10 %, tuleb sisestandardid lisada enne ekstraheerimist. Loomsete toiduainete puhul, mille rasvasisaldus on suurem kui 10 %, võib sisestandardid lisada kas enne või pärast rasva ekstraheerimist. Ekstraheerimise tõhusus tuleb valideerida sobival viisil olenevalt sellest, millises analüüsijärgus sisestandardid lisatakse ja kas analüüsitulemused esitatakse toote või rasva kohta. |
| --- | --- |

—

Taimsete ja loomsete toiduainete puhul, mille rasvasisaldus on väiksem kui 10 %, tuleb sisestandardid lisada enne ekstraheerimist. Loomsete toiduainete puhul, mille rasvasisaldus on suurem kui 10 %, võib sisestandardid lisada kas enne või pärast rasva ekstraheerimist. Ekstraheerimise tõhusus tuleb valideerida sobival viisil olenevalt sellest, millises analüüsijärgus sisestandardid lisatakse ja kas analüüsitulemused esitatakse toote või rasva kohta.

| — | Enne GC-MSi analüüsi tuleb lisada 1 või 2 saagise (surrogaat)standardit. |
| --- | --- |

—

Enne GC-MSi analüüsi tuleb lisada 1 või 2 saagise (surrogaat)standardit.

| — | Saagist tuleb kontrollida. Kinnitava meetodi puhul peab üksiku sisestandardiga saagis olema vahemikus 60–120 %. Üksikute analoogide, eriti mõnede hepta- ja oktaklooritud dibenso-p-dioksiinide ja dibensofuraanide puhul on väiksemad või suuremad saagised vastuvõetavad üksnes tingimusel, et nende osa TEQ väärtuses ei ületa 10 % TEQ koguväärtusest (PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa puhul). Sõeluuringumeetodite puhul peavad saagised olema vahemikus 30–140 %. |
| --- | --- |

—

Saagist tuleb kontrollida. Kinnitava meetodi puhul peab üksiku sisestandardiga saagis olema vahemikus 60–120 %. Üksikute analoogide, eriti mõnede hepta- ja oktaklooritud dibenso-p-dioksiinide ja dibensofuraanide puhul on väiksemad või suuremad saagised vastuvõetavad üksnes tingimusel, et nende osa TEQ väärtuses ei ületa 10 % TEQ koguväärtusest (PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa puhul). Sõeluuringumeetodite puhul peavad saagised olema vahemikus 30–140 %.

6.3.   Segavate ainete eraldamine

| — | PCDD/Fid eraldatakse segavatest klooritud ühenditest, näiteks mittedioksiinitaolistest PCBdest ja klooritud difenüüleetritest, sobiva kromatograafilise meetodiga (eelistada tuleks florisil-, alumiiniumoksiid- ja/või süsinikkolonne). |
| --- | --- |

—

PCDD/Fid eraldatakse segavatest klooritud ühenditest, näiteks mittedioksiinitaolistest PCBdest ja klooritud difenüüleetritest, sobiva kromatograafilise meetodiga (eelistada tuleks florisil-, alumiiniumoksiid- ja/või süsinikkolonne).

| — | Isomeeride gaasikromatograafiline lahutamine peab olema piisav (1,2,3,4,7,8-HxCDFi ja 1,2,3,6,7,8-HxCDFi piikide kattuvus peab olema < 25 %). |
| --- | --- |

—

Isomeeride gaasikromatograafiline lahutamine peab olema piisav (1,2,3,4,7,8-HxCDFi ja 1,2,3,6,7,8-HxCDFi piikide kattuvus peab olema < 25 %).

6.4.   Kaliibrimine standardkõveraga

| — | Kaliibrimiskõvera vahemik peab hõlmama asjakohast piirnormi või häiretaseme sisaldusvahemikku. |
| --- | --- |

—

Kaliibrimiskõvera vahemik peab hõlmama asjakohast piirnormi või häiretaseme sisaldusvahemikku.

6.5.   Kinnitavate meetodite erikriteeriumid

| — | GC-HRMSi puhul:






  — | HRMSi puhul peab lahutusvõime tüüpiliselt olema vähemalt 10 000 kogu massivahemiku jaoks 10 % oru korral. |
| --- | --- | --- |

—

GC-HRMSi puhul:

—

HRMSi puhul peab lahutusvõime tüüpiliselt olema vähemalt 10 000 kogu massivahemiku jaoks 10 % oru korral.

| — | Selliste täiendavate kindlakstegemise ja määramise kriteeriumide täitmine, nagu kirjeldatud rahvusvaheliselt tunnustatud standardites, nt EN 16215:2012 (Animal feed — Determination of dioxins and dioxin-like PCBs by GC/HRMS and of indicator PCBs by GC/HRMS (Loomasööt — dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde määramine GC-HRMSiga ning indikaator-PCBde määramine GC-HRMSiga)) ja/või läbivaadatud EPA meetodid 1613 ja 1668. |
| --- | --- |

—

Selliste täiendavate kindlakstegemise ja määramise kriteeriumide täitmine, nagu kirjeldatud rahvusvaheliselt tunnustatud standardites, nt EN 16215:2012 (Animal feed — Determination of dioxins and dioxin-like PCBs by GC/HRMS and of indicator PCBs by GC/HRMS (Loomasööt — dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde määramine GC-HRMSiga ning indikaator-PCBde määramine GC-HRMSiga)) ja/või läbivaadatud EPA meetodid 1613 ja 1668.

| — | GC-MS/MSi puhul:






  — | Tuleb jälgida vähemalt 2 spetsiifilist eellasiooni, millest kummalgi on vastav spetsiifiline ülemineku-järglasioon kõikide märgistatud ja märgistamata analüütide jaoks analüüsitavas vahemikus. |
| --- | --- | --- |

—

GC-MS/MSi puhul:

—

Tuleb jälgida vähemalt 2 spetsiifilist eellasiooni, millest kummalgi on vastav spetsiifiline ülemineku-järglasioon kõikide märgistatud ja märgistamata analüütide jaoks analüüsitavas vahemikus.

| — | Valitud üleminekujärglasioonide suhteliste signaalitugevuste suurim lubatud hälve võib olla ± 15 % võrreldes arvutatud või mõõdetud väärtustega (kalibreerimisstandardite keskmine), identsetes MS/MSi tingimustes, eelkõige põrkeenergia ja põrkegaasi rõhu osas, iga analüüdi ülemineku puhul. |
| --- | --- |

—

Valitud üleminekujärglasioonide suhteliste signaalitugevuste suurim lubatud hälve võib olla ± 15 % võrreldes arvutatud või mõõdetud väärtustega (kalibreerimisstandardite keskmine), identsetes MS/MSi tingimustes, eelkõige põrkeenergia ja põrkegaasi rõhu osas, iga analüüdi ülemineku puhul.

| — | Iga kvadrupooli lahutusvõime peab olema võrdne ühikmassilahutusvõimega või sellest parem (ühikmassilahutusvõime: lahutusvõime, mis on piisav kahe ühe massiühiku kaugusel asuva piigi eristamiseks), et minimeerida uuritavate analüütide võimalikke häireid. |
| --- | --- |

—

Iga kvadrupooli lahutusvõime peab olema võrdne ühikmassilahutusvõimega või sellest parem (ühikmassilahutusvõime: lahutusvõime, mis on piisav kahe ühe massiühiku kaugusel asuva piigi eristamiseks), et minimeerida uuritavate analüütide võimalikke häireid.

| — | Selliste täiendavate kriteeriumide täitmine, nagu kirjeldatud rahvusvaheliselt tunnustatud standardites, nt EN 16215:2012 (Animal feed — Determination of dioxins and dioxin-like PCBs by GC/HRMS and of indicator PCBs by GC/HRMS (Loomasööt — dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde määramine GC-HRMSiga ning indikaator-PCBde määramine GC-HRMSiga)) ja/või läbivaadatud EPA meetodid 1613 ja 1668, välja arvatud kohustus kasutada GC-HRMSi. |
| --- | --- |

—

Selliste täiendavate kriteeriumide täitmine, nagu kirjeldatud rahvusvaheliselt tunnustatud standardites, nt EN 16215:2012 (Animal feed — Determination of dioxins and dioxin-like PCBs by GC/HRMS and of indicator PCBs by GC/HRMS (Loomasööt — dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde määramine GC-HRMSiga ning indikaator-PCBde määramine GC-HRMSiga)) ja/või läbivaadatud EPA meetodid 1613 ja 1668, välja arvatud kohustus kasutada GC-HRMSi.

7.   BIOANALÜÜTILISTE MEETODITE ERINÕUDED

Bioanalüütilised meetodid on bioloogilistele põhimõtetele tuginevad meetodid, nagu rakupõhine, retseptor- ja immuunanalüüs. Käesolevas punktis 7 sätestatakse bioanalüütiliste meetodite üldnõuded.

Sõeluuringumeetodiga liigitatakse proov põhimõtteliselt nõuetele vastavaks või nõuetele mittevastavuse kahtlusega prooviks. Selleks võrreldakse arvutatud BEQ väärtust künnisega (vt punkt 7.3). Künnisest allapoole jäävad proovid tunnistatakse nõuetele vastavaks; künnisele vastavad või sellest ülespoole jäävad proovid loetakse mittevastavuse kahtlusega proovideks ning neid on vaja analüüsida kinnitava meetodiga. Praktikas võib kõige sobivamaks künniseks olla BEQ väärtus, mis vastab 2/3 piirnormist, eeldusel, et on tagatud valenegatiivsete tulemuste osa jäämine alla 5 % ja vastuvõetav valepositiivsete tulemuste osa. Kui PCDD/Fide piirnorm ning PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa piirnorm on erinevad, on proovide nõuetele vastavuse kontrollimiseks ilma fraktsioneerimiseta vaja PCDD/Fide jaoks asjakohaseid bioanalüüsi künniseid. Häiretaset ületavate proovide kontrollimisel on sobivaks künniseks asjakohane protsent vastavatest häiretasemetest.

Lisaks võidakse teatud bioanalüütiliste meetodite puhul määrata töövahemikku jäävatele ja teatamiskünnise ületavatele proovidele BEQdes väljendatud soovituslik sisaldus (vt punktid 7.1.1 ja 7.1.6).

7.1.   Analüüsitulemuse hindamine

7.1.1   Üldnõuded

| — | Kui sisaldusi arvutatakse TCDD kaliibrimiskõvera alusel, iseloomustab kõvera alumise ja ülemise osa väärtusi suur varieeruvus (variatsioonikordaja CV suur väärtus). Töövahemik on ala, kus CV on väiksem kui 15 %. Töövahemiku alumine piir (teatamiskünnis) peab olema oluliselt (vähemalt kolm korda) suurem tühikatse tulemusest. Töövahemiku ülemine piir esitatakse tavaliselt väärtusena EC70 (70 % suurimast toimet avaldavast sisaldusest), kuid see on väiksem, kui CV on selles vahemikus üle 15 %. Töövahemik määratakse valideerimise käigus. Ka künnised (punkt 7.3) peavad kindlalt jääma töövahemikku. |
| --- | --- |

—

Kui sisaldusi arvutatakse TCDD kaliibrimiskõvera alusel, iseloomustab kõvera alumise ja ülemise osa väärtusi suur varieeruvus (variatsioonikordaja CV suur väärtus). Töövahemik on ala, kus CV on väiksem kui 15 %. Töövahemiku alumine piir (teatamiskünnis) peab olema oluliselt (vähemalt kolm korda) suurem tühikatse tulemusest. Töövahemiku ülemine piir esitatakse tavaliselt väärtusena EC70 (70 % suurimast toimet avaldavast sisaldusest), kuid see on väiksem, kui CV on selles vahemikus üle 15 %. Töövahemik määratakse valideerimise käigus. Ka künnised (punkt 7.3) peavad kindlalt jääma töövahemikku.

| — | Standardlahuseid ja prooviekstrakte analüüsitakse vähemalt kaks korda. Kordusanalüüsi korral annab analüüsitav standardlahus või kontrollekstrakt, mida analüüsitaks e4–6 üle plaadi jaotatud pesas, tulemuse või sisalduse (võimalik ainult töövahemikus), mis põhineb CV-l, mis on väiksem kui 15 %. |
| --- | --- |

—

Standardlahuseid ja prooviekstrakte analüüsitakse vähemalt kaks korda. Kordusanalüüsi korral annab analüüsitav standardlahus või kontrollekstrakt, mida analüüsitaks e4–6 üle plaadi jaotatud pesas, tulemuse või sisalduse (võimalik ainult töövahemikus), mis põhineb CV-l, mis on väiksem kui 15 %.

7.1.2   Kaliibrimine

7.1.2.1.   Kaliibrimine standardkõveraga

| — | Proovide dioksiinisisaldust võib hinnata, võrreldes analüüsitulemust TCDD (või PCB 126 või PCDD/Fi/dioksiinitaolise PCB standardsegu) kaliibrimiskõveraga, millest arvutatakse ekstrakti ja seejärel proovi BEQ väärtus. |
| --- | --- |

—

Proovide dioksiinisisaldust võib hinnata, võrreldes analüüsitulemust TCDD (või PCB 126 või PCDD/Fi/dioksiinitaolise PCB standardsegu) kaliibrimiskõveraga, millest arvutatakse ekstrakti ja seejärel proovi BEQ väärtus.

| — | Kaliibrimiskõver peab hõlmama 8–12 sisaldust (vähemalt kahe paralleelmõõtmisega), nii et kõvera alumises osas (töövahemikus) oleks piisavalt sisaldusi. Erilist tähelepanu tuleb pöörata regressioonikõvera kvaliteedile töövahemikus. Mittelineaarse regressiooni korral ei ole R2 väärtusest regressiooni sobivuse hindamisel eriti või üldse abi. Parem regressioonikõvera sobivus töövahemikus saavutatakse arvutatud ja mõõdetud sisalduste vahede minimeerimisega (nt ruuthälvete summa minimeerimisega). |
| --- | --- |

—

Kaliibrimiskõver peab hõlmama 8–12 sisaldust (vähemalt kahe paralleelmõõtmisega), nii et kõvera alumises osas (töövahemikus) oleks piisavalt sisaldusi. Erilist tähelepanu tuleb pöörata regressioonikõvera kvaliteedile töövahemikus. Mittelineaarse regressiooni korral ei ole R2 väärtusest regressiooni sobivuse hindamisel eriti või üldse abi. Parem regressioonikõvera sobivus töövahemikus saavutatakse arvutatud ja mõõdetud sisalduste vahede minimeerimisega (nt ruuthälvete summa minimeerimisega).

| — | Seejärel korrigeeritakse proovi ekstrakti hinnangulist dioksiinisisaldust uuritava materjali/lahusti tühikatse alusel arvutatud BEQ väärtuse põhjal (et võtta arvesse kasutatud lahustites ja kemikaalides esinevaid lisandeid) ning näilise saagise põhjal (arvutatakse sellise sobiva etalonproovi BEQ väärtuse alusel, mille esinduslik analoogikombinatsioon vastab umbkaudu piirnormile või häiretasemele). Saagise korrigeerimiseks peab näiline saagis alati olema nõutavas vahemikus (vt punkt 7.1.4). Saagise korrigeerimiseks kasutatavad etalonproovid peavad vastama punktis 7.2 sätestatud nõuetele. |
| --- | --- |

—

Seejärel korrigeeritakse proovi ekstrakti hinnangulist dioksiinisisaldust uuritava materjali/lahusti tühikatse alusel arvutatud BEQ väärtuse põhjal (et võtta arvesse kasutatud lahustites ja kemikaalides esinevaid lisandeid) ning näilise saagise põhjal (arvutatakse sellise sobiva etalonproovi BEQ väärtuse alusel, mille esinduslik analoogikombinatsioon vastab umbkaudu piirnormile või häiretasemele). Saagise korrigeerimiseks peab näiline saagis alati olema nõutavas vahemikus (vt punkt 7.1.4). Saagise korrigeerimiseks kasutatavad etalonproovid peavad vastama punktis 7.2 sätestatud nõuetele.

7.1.2.2.   Kaliibrimine etalonproovide abil

Teise võimalusena võib kasutada vähemalt nelja etalonproovi alusel koostatud kaliibrimiskõverat (vt punkt 7.2: üks uuritava materjali tühikatse ning kolm etalonproovi sisaldusega, mis võrdub 0,5-, 1,0- ja 2,0-kordse piirnormi või häiretaseme sisaldusega), mille puhul ei ole vaja arvestada tühikatse ja saagise parandit. Sellisel juhul võib otse nende proovide alusel arvutada analüüsitulemuse, mis vastab 2/3 piirnormist (vt punkt 7.3), ja kasutada seda künnisena. Häiretaset ületavate proovide kontrollimisel on sobivaks künniseks asjakohane protsent sellistest häiretasemetest.

7.1.3.   PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde eraldi määramine

Ekstraktid võib jagada PCDD/Fisid ja dioksiinitaolisi PCBsid sisaldavateks osadeks, mis võimaldab eraldi määrata PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde TEQ väärtused (BEQdes). Dioksiinitaolisi PCBsid sisaldava osa analüüsimise tulemuste hindamiseks tuleks eelistatavalt kasutada standardiga PCB 126 saadud kaliibrimiskõverat.

7.1.4.   Bioanalüüsi näilised saagised

Bioanalüüsi näiline saagis arvutatakse sobivate etalonproovide alusel, mille esinduslik analoogide kombinatsioon vastab ligikaudu piirnormile või häiretasemele ja seda väljendatakse BEQ väärtuse protsendina TEQ väärtusest. Olenevalt analüüsi liigist ja kasutatud TEFist (3) võib dioksiinitaoliste PCBde TEF- ja REP-kordajate erinevuse tõttu dioksiinitaoliste PCBde näiline saagis olla võrreldes PCDD/Fi saagisega väike. Seepärast peab PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse eraldi määramisel bioanalüüsi näiline saagis olema järgmine: dioksiinitaolistel PCBdel: 20–60 %, PCDD/Fidel: 50–130 % (vahemik kehtib TCDD kaliibrimiskõvera kasutamisel). Dioksiinitaoliste PCBde panus PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summasse sõltub uuritavast materjalist ja proovidest ning kajastub summaarses bioanalüüsi näilises saagises, mis peab olema 30–130 %.

7.1.5.   Saagiste kontroll puhastamisel

Valideerimisel kontrollitakse ühendite kadu puhastamisel. Analoogide seguga rikastatud tühiproov (paralleelkatsete arv n on vähemalt 3) puhastatakse ning saagist ja varieeruvust kontrollitakse kinnitava meetodiga. Saagis peab olema vahemikus 60–120 %, eelkõige selliste analoogide puhul, mis moodustavad eri segude TEQ väärtusest rohkem kui 10 %.

7.1.6.   Teatamiskünnis

BEQ väärtustest teatamisel tuleb teatamiskünnis kindlaks määrata tüüpiliste analoogide kombinatsioonidega asjakohasest materjalist proovide alusel, mitte standardite kaliibrimiskõvera alusel, kuna kõvera alumises osas on täpsus väike. Ekstraheerimise ja puhastamise mõju tuleb arvesse võtta. Teatamiskünnis peab olema tühikatse väärtusest oluliselt (vähemalt kolm korda) suurem.

7.2.   Etalonproovide kasutamine

| — | Etalonproovid peavad esindama uuritava proovi materjali, analoogide kombinatsioone ja PCDD/Fide ning dioksiinitaoliste PCBde sisaldusi vahemikus, mis vastab piirnormile või häiretasemele. |
| --- | --- |

—

Etalonproovid peavad esindama uuritava proovi materjali, analoogide kombinatsioone ja PCDD/Fide ning dioksiinitaoliste PCBde sisaldusi vahemikus, mis vastab piirnormile või häiretasemele.

| — | Igas katseseerias tuleb kasutada tühikatset, eelistatavalt uuritava proovi materjaliga tühikatset ning piirnormile või häiretasemele vastava sisaldusega etalonproovi. Neid proove tuleb ekstraheerida ja analüüsida üheaegselt ja ühesugustes tingimustes. Etalonproovi dioksiinisisaldus peab olema selgelt suurem tühiproovi dioksiinisisaldusest, mis tõendab, et analüüs on tehtud õigesti. Neid proove võib kasutada tühikatset ja saagist arvestava parandi tegemisel. |
| --- | --- |

—

Igas katseseerias tuleb kasutada tühikatset, eelistatavalt uuritava proovi materjaliga tühikatset ning piirnormile või häiretasemele vastava sisaldusega etalonproovi. Neid proove tuleb ekstraheerida ja analüüsida üheaegselt ja ühesugustes tingimustes. Etalonproovi dioksiinisisaldus peab olema selgelt suurem tühiproovi dioksiinisisaldusest, mis tõendab, et analüüs on tehtud õigesti. Neid proove võib kasutada tühikatset ja saagist arvestava parandi tegemisel.

| — | Saagiseparandi leidmiseks valitud etalonproovid peavad olema analüüsitava proovi suhtes esinduslikud, st analoogide kombinatsioonid ei tohi põhjustada sisalduse alahindamist. |
| --- | --- |

—

Saagiseparandi leidmiseks valitud etalonproovid peavad olema analüüsitava proovi suhtes esinduslikud, st analoogide kombinatsioonid ei tohi põhjustada sisalduse alahindamist.

| — | Et tõendada analüüsi nõuetekohast tulemuslikkust huvipakkuvas sisalduste vahemikus piirnormi või häiretaseme kontrollimiseks, võib lisaks kasutada näiteks etalonproove sisaldusega, mis võrdub 0,5- ja 2-kordse piirnormile või häiretasemele vastava sisaldusega. Üheskoos võib neid proove kasutada analüüsitavate proovide BEQ väärtuse arvutamiseks (punkt 7.1.2.2). |
| --- | --- |

—

Et tõendada analüüsi nõuetekohast tulemuslikkust huvipakkuvas sisalduste vahemikus piirnormi või häiretaseme kontrollimiseks, võib lisaks kasutada näiteks etalonproove sisaldusega, mis võrdub 0,5- ja 2-kordse piirnormile või häiretasemele vastava sisaldusega. Üheskoos võib neid proove kasutada analüüsitavate proovide BEQ väärtuse arvutamiseks (punkt 7.1.2.2).

7.3.   Künniste leidmine

Tuleb teha kindlaks BEQdes väljendatud bioanalüütiliste tulemuste ja TEQ väärtustes väljendatud kinnitava meetodi tulemuste vaheline sõltuvus (nt asjakohase proovimaterjaliga tehtud kaliibrimiskatsetega, milles kasutatakse etalonproove, mille rikastustasemed on 0, 0,5-, 1- ja 2-kordne piirnorm ja mida korratakse igal tasemel 6 korda (n = 24)). Selle sõltuvuse alusel saab leida (tühiproovi ja saagise) hinnangulised parandid, kuid neid tuleb igas katseseerias kontrollida, lisades proovimaterjalita tühikatse, proovimaterjaliga tühikatse ja saagiseproovid (punkt 7.2).

Künnised tuleb leida selleks, et otsustada, kas proov vastab piirnormile, või vajaduse korral häiretaseme kontrollimiseks, kusjuures asjaomased piirnormid või häiretasemed on kehtestatud kas PCDD/Fide või dioksiinitaoliste PCBde jaoks või PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa jaoks. Künnis on bioanalüüsi tulemuste (mida on parandatud tühikatse ja saagise arvestamiseks) jaotuse alumine piir, mis vastab 95 % usaldusväärsusega kinnitava meetodi otsustuspiirile (eeldades, et valenegatiivsete tulemuste osa on < 5 % ja RSDR < 25 %). Kinnitava meetodi otsustuspiir on piirnorm, võttes arvesse mõõtemääramatust.

Praktikas võib künnise (BEQdes) arvutada, kasutades üht järgmistest meetoditest (vt joonis 1).

7.3.1.   Künnise määramine 95 % usaldusvahemiku alumise piiri kasutamisega kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiiri puhul

Formula

kus:

| BEQDL | on BEQ, mis vastab kinnitava meetodi otsustuspiirile ja on piirnorm, mille puhul on arvesse võetud mõõtemääramatust |
| --- | --- |
| sy,x | on jääkstandardhälve |
| t α,f=m-2 | on Studenti tegur (α = 5 %, f = vabadusastmete arv, ühepoolse piiranguga) |
| m | kaliibrimispunktide koguarv (indeks j) |
| n | korduste arv igal tasemel |
| xi | proovi sisaldus (TEQdes) kaliibrimispunktis i, nagu määratud kinnitava meetodiga |
| | kõikide kaliibrimisproovide keskmine sisaldus (TEQdes) |

BEQDL

on BEQ, mis vastab kinnitava meetodi otsustuspiirile ja on piirnorm, mille puhul on arvesse võetud mõõtemääramatust

sy,x

on jääkstandardhälve

t α,f=m-2

on Studenti tegur (α = 5 %, f = vabadusastmete arv, ühepoolse piiranguga)

m

kaliibrimispunktide koguarv (indeks j)

n

korduste arv igal tasemel

xi

proovi sisaldus (TEQdes) kaliibrimispunktis i, nagu määratud kinnitava meetodiga

Formula

kõikide kaliibrimisproovide keskmine sisaldus (TEQdes)

| Qxx | = | |
| --- | --- | --- |
| i | = | kaliibrimispunkti i indeks |

Qxx

=

Formula

i

=

kaliibrimispunkti i indeks

7.3.2.   Künnis arvutatakse kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiirile vastava saastega proovide korduval analüüsimisel (n ≥ 6) saadud (tühikatse ja saagise arvestamiseks parandatud) bioanalüütiliste tulemuste põhjal; see on jaotuse alumine piir vastava keskmise BEQ väärtuse korral:

Formula

kus:

| SDR | on bioanalüüsi tulemuste standardhälve BEQDL korral, mõõdetuna laborisisese korratavuse tingimustes |
| --- | --- |

SDR

on bioanalüüsi tulemuste standardhälve BEQDL korral, mõõdetuna laborisisese korratavuse tingimustes

7.3.3.   Arvutamine bioanalüüsi tulemuste keskväärtusena (BEQdes, parandatud tühikatse ja saagise arvestamiseks) sellistest proovidest, mille saastesisaldus vastab 2/3 piirnormist või häiretasemest, tehtud kordusanalüüside (n > 6) alusel. See põhineb tähelepanekul, et kõnealune tase vastab ligikaudu punkti 7.3.1 või 7.3.2 alusel määratud künnisele.

Joonis 1

Image

Künniste arvutamine 95 % usaldusnivoo korral eeldusel, et valenegatiivsete tulemuste osa < 5 % ja RSDR < 25 %:

| 1. | 95 % usaldusvahemiku alumise piiri kasutamisega kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiiri puhul; |
| --- | --- |

1.

95 % usaldusvahemiku alumise piiri kasutamisega kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiiri puhul;

| 2. | kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiirile vastava saastega proovide korduva analüüsimise (n ≥ 6) alusel saadud tulemuste jaotuse (joonisel kellukesekujuline kõver) alumise piiri järgi sellekohase keskmise BEQ väärtuse juures. |
| --- | --- |

2.

kinnitava meetodi jaoks kindlaksmääratud otsustuspiirile vastava saastega proovide korduva analüüsimise (n ≥ 6) alusel saadud tulemuste jaotuse (joonisel kellukesekujuline kõver) alumise piiri järgi sellekohase keskmise BEQ väärtuse juures.

7.3.4.   Künniste piirangud

BEQ-põhised künnised, mis on arvutatud valideerimise käigus saadud RSDR'i alusel, kasutades piiratud arvu proove erinevate materjalide ning analoogide kombinatsiooniga, võivad olla kõrgemad kui TEQ-põhised piirnormile või häiretasemele vastavad sisaldused, kuna valideerimisel saavutatakse suurem kordustäpsus kui tavaolukorras (kus tuleb kontrollida võimalike analoogide kombinatsioonide tundmatut spektrit). Sellisel juhul võetakse künnise arvutamisel aluseks kas RSDR = 25 % või eelistatakse sisaldust 2/3 piirnormist või häiretasemest.

7.4.   Tulemuslikkuse näitajad

| — | Bioanalüütiliste meetodite puhul ei ole võimalik kasutada sisestandardeid, seepärast on väga tähtis teha katseseeriasisese ja katseseeriatevahelise standardhälbe kohta andmete saamiseks korduvuskatsed. Korduvus peab olema alla 20 %, laborisisene korratavus alla 25 %. See peab põhinema arvutatud BEQ väärtustel pärast tühikatse- ja saagiseparandi arvessevõtmist. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütiliste meetodite puhul ei ole võimalik kasutada sisestandardeid, seepärast on väga tähtis teha katseseeriasisese ja katseseeriatevahelise standardhälbe kohta andmete saamiseks korduvuskatsed. Korduvus peab olema alla 20 %, laborisisene korratavus alla 25 %. See peab põhinema arvutatud BEQ väärtustel pärast tühikatse- ja saagiseparandi arvessevõtmist.

| — | Valideerimise käigus tuleb näidata, et analüüs võimaldab eristada tühiproovi ja künnisele vastavat sisaldust, mis võimaldab kindlaks teha, millised proovid jäävad künnisest ülespoole (vt punkt 7.1.2). |
| --- | --- |

—

Valideerimise käigus tuleb näidata, et analüüs võimaldab eristada tühiproovi ja künnisele vastavat sisaldust, mis võimaldab kindlaks teha, millised proovid jäävad künnisest ülespoole (vt punkt 7.1.2).

| — | Määratakse kindlaks uuritavad ühendid, võimalikud segavad tegurid ja tühikatse suurimad lubatud väärtused. |
| --- | --- |

—

Määratakse kindlaks uuritavad ühendid, võimalikud segavad tegurid ja tühikatse suurimad lubatud väärtused.

| — | Ühe prooviekstrakti kolmekordsel määramisel saadud tulemuse (võimalik üksnes töövahemikus) alusel arvutatud standardhälve ei tohi analüüsitulemuses või sisalduses ületada 15 %. |
| --- | --- |

—

Ühe prooviekstrakti kolmekordsel määramisel saadud tulemuse (võimalik üksnes töövahemikus) alusel arvutatud standardhälve ei tohi analüüsitulemuses või sisalduses ületada 15 %.

| — | Bioanalüütilise meetodi tulemuslikkuse hindamiseks kindlal ajavahemikul kasutatakse etalonproovi(de) (tühikatse ning piirnormile ja häiretasemele vastav sisaldus) korrigeerimata tulemusi, mis on väljendatud BEQdes. |
| --- | --- |

—

Bioanalüütilise meetodi tulemuslikkuse hindamiseks kindlal ajavahemikul kasutatakse etalonproovi(de) (tühikatse ning piirnormile ja häiretasemele vastav sisaldus) korrigeerimata tulemusi, mis on väljendatud BEQdes.

| — | Määramismeetodi tühikatsete ja igat tüüpi etalonproovide kohta tuleb koostada kvaliteedikontrolli kaardid ja kontrollida, kas analüüsi tulemuslikkus vastab nõuetele; eelkõige on nõutav teatava miinimumerinevuse olemasolu määramismeetodi tühikatsete ja töövahemiku alumise piiri vahel ning etalonproovide puhul on nõutav laborisisene korratavus. Määramismeetodi tühikatseid tuleb põhjalikult kontrollida, et vältida valenegatiivsete tulemuste saamist pärast tühikatse tulemuste lahutamist. |
| --- | --- |

—

Määramismeetodi tühikatsete ja igat tüüpi etalonproovide kohta tuleb koostada kvaliteedikontrolli kaardid ja kontrollida, kas analüüsi tulemuslikkus vastab nõuetele; eelkõige on nõutav teatava miinimumerinevuse olemasolu määramismeetodi tühikatsete ja töövahemiku alumise piiri vahel ning etalonproovide puhul on nõutav laborisisene korratavus. Määramismeetodi tühikatseid tuleb põhjalikult kontrollida, et vältida valenegatiivsete tulemuste saamist pärast tühikatse tulemuste lahutamist.

| — | Nõuetele mittevastavuse kahtlusega proovide ja 2–10 % nõuetekohaste proovide (vähemalt 20 proovi iga uuritava materjali kohta) kinnitava meetodi tulemused tuleb koondada ning kasutada sõeluuringumeetodi tulemuslikkuse ja BEQ ning TEQ suhte hindamiseks. Neid andmeid võib kasutada tavaproovide suhtes kohaldatavate künniste ümberhindamiseks valideeritud proovimaterjalide jaoks. |
| --- | --- |

—

Nõuetele mittevastavuse kahtlusega proovide ja 2–10 % nõuetekohaste proovide (vähemalt 20 proovi iga uuritava materjali kohta) kinnitava meetodi tulemused tuleb koondada ning kasutada sõeluuringumeetodi tulemuslikkuse ja BEQ ning TEQ suhte hindamiseks. Neid andmeid võib kasutada tavaproovide suhtes kohaldatavate künniste ümberhindamiseks valideeritud proovimaterjalide jaoks.

| — | Meetodi tulemuslikkust võib tõendada ka laboritevahelistes võrdluskatsetes osalemisega. Võrdluskatsete käigus analüüsitud proovid hõlmavad nt kuni kahekordse piirnormini ulatuvat sisalduste vahemikku ja nende tulemusi võib kasutada ka valenegatiivsete tulemuste osa hindamisel, kui labor suudab tõendada oma suutlikkust. Proovid peavad hõlmama levinumaid analoogide kombinatsioone, mis pärinevad eri allikatest. |
| --- | --- |

—

Meetodi tulemuslikkust võib tõendada ka laboritevahelistes võrdluskatsetes osalemisega. Võrdluskatsete käigus analüüsitud proovid hõlmavad nt kuni kahekordse piirnormini ulatuvat sisalduste vahemikku ja nende tulemusi võib kasutada ka valenegatiivsete tulemuste osa hindamisel, kui labor suudab tõendada oma suutlikkust. Proovid peavad hõlmama levinumaid analoogide kombinatsioone, mis pärinevad eri allikatest.

| — | Saastumisjuhtumite korral võidakse künnised ümber hinnata, võttes arvesse asjaomase juhtumi materjali ja analoogide kombinatsioone. |
| --- | --- |

—

Saastumisjuhtumite korral võidakse künnised ümber hinnata, võttes arvesse asjaomase juhtumi materjali ja analoogide kombinatsioone.

8.   TULEMUSTE ESITAMINE

Kinnitavad meetodid

| — | Selleks et tulemuste aruanne sisaldaks võimalikult palju andmeid ja võimaldaks tulemuste tõlgendamist erinõuete kohaselt, peavad analüüsitulemused, kui kasutatud analüüsimeetod seda võimaldab, hõlmama üksikute PCDD/Fi ja dioksiinitaoliste PCB analoogide sisaldust ning olema esitatud alumise ja ülemise tõkke ning vaheväärtusena. |
| --- | --- |

—

Selleks et tulemuste aruanne sisaldaks võimalikult palju andmeid ja võimaldaks tulemuste tõlgendamist erinõuete kohaselt, peavad analüüsitulemused, kui kasutatud analüüsimeetod seda võimaldab, hõlmama üksikute PCDD/Fi ja dioksiinitaoliste PCB analoogide sisaldust ning olema esitatud alumise ja ülemise tõkke ning vaheväärtusena.

| — | Aruandes tuleb esitada ka PCDD/Fide, dioksiinitaoliste PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Proovi lipiidisisaldus määratakse ja esitatakse rasvapõhise piirnormiga toiduproovide puhul, mille eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 % (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul määratakse lipiidide sisaldus vajaduse korral. |
| --- | --- |

—

Aruandes tuleb esitada ka PCDD/Fide, dioksiinitaoliste PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Proovi lipiidisisaldus määratakse ja esitatakse rasvapõhise piirnormiga toiduproovide puhul, mille eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 % (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul määratakse lipiidide sisaldus vajaduse korral.

| — | Üksikute sisestandardite saagised tuleb esitada juhul, kui need jäävad väljapoole punktis 6.2 nimetatud vahemikku, kui on ületatud piirnorm (sellisel juhul ühe korduskatse saagised) ja kui nende teatamist nõutakse. |
| --- | --- |

—

Üksikute sisestandardite saagised tuleb esitada juhul, kui need jäävad väljapoole punktis 6.2 nimetatud vahemikku, kui on ületatud piirnorm (sellisel juhul ühe korduskatse saagised) ja kui nende teatamist nõutakse.

| — | Kuna proovi vastavuse hindamisel tuleb arvestada mõõtemääramatust, tuleb esitada ka see näitaja. Analüüsitulemused tuleb seega eitada kujul x +/– U, kus x on analüüsitulemus ja U on laiendatud mõõtemääramatus, kusjuures arvutamisel kasutatakse kattetegurit 2, mis annab usaldusnivooks ligikaudu 95 %. Kui PCDD/Fid ja dioksiinitaolised PCBd määratakse eraldi, tuleb PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa kohta kasutada PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde eraldi saadud analüüsitulemuste hinnanguliste laiendatud mõõtemääramatuste summat. |
| --- | --- |

—

Kuna proovi vastavuse hindamisel tuleb arvestada mõõtemääramatust, tuleb esitada ka see näitaja. Analüüsitulemused tuleb seega eitada kujul x +/– U, kus x on analüüsitulemus ja U on laiendatud mõõtemääramatus, kusjuures arvutamisel kasutatakse kattetegurit 2, mis annab usaldusnivooks ligikaudu 95 %. Kui PCDD/Fid ja dioksiinitaolised PCBd määratakse eraldi, tuleb PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa kohta kasutada PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde eraldi saadud analüüsitulemuste hinnanguliste laiendatud mõõtemääramatuste summat.

| — | Kui mõõtemääramatust võetakse arvesse CCα kaudu (nagu on kirjeldatud II lisa IV punkti alapunktis 2), tuleb see näitaja esitada. |
| --- | --- |

—

Kui mõõtemääramatust võetakse arvesse CCα kaudu (nagu on kirjeldatud II lisa IV punkti alapunktis 2), tuleb see näitaja esitada.

| — | Tulemused tuleb esitada samades ühikutes ja (vähemalt) sama tüvenumbrite arvuga, nagu on esitatud määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormid. |
| --- | --- |

—

Tulemused tuleb esitada samades ühikutes ja (vähemalt) sama tüvenumbrite arvuga, nagu on esitatud määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormid.

Bioanalüütilised sõeluuringumeetodid

| — | Sõeluuringu tulemus esitatakse järgmisel kujul: nõuetele vastav või nõuetele mittevastavuse kahtlusega („kahtlane”). |
| --- | --- |

—

Sõeluuringu tulemus esitatakse järgmisel kujul: nõuetele vastav või nõuetele mittevastavuse kahtlusega („kahtlane”).

| — | Lisaks sellele võib PCDD/Fide ja/või dioksiinitaoliste PCBde sisalduse esitada bioanalüütilistes ekvivalentides (BEQdes) (mitte TEQdes) (vt III lisa punkt 1). Allapoole teatamispiiri jääva tulemusega proovi tulemus esitatakse kui teatamispiirist allapoole jääv proov. |
| --- | --- |

—

Lisaks sellele võib PCDD/Fide ja/või dioksiinitaoliste PCBde sisalduse esitada bioanalüütilistes ekvivalentides (BEQdes) (mitte TEQdes) (vt III lisa punkt 1). Allapoole teatamispiiri jääva tulemusega proovi tulemus esitatakse kui teatamispiirist allapoole jääv proov.

| — | Aruandes tuleb iga proovimaterjali tüübi kohta esitada piirnorm või häiretase, millel hindamine põhineb. |
| --- | --- |

—

Aruandes tuleb iga proovimaterjali tüübi kohta esitada piirnorm või häiretase, millel hindamine põhineb.

| — | Aruandes esitatakse kasutatud analüüsi liik, peamised analüüsi põhimõtted ja kaliibrimise viis. |
| --- | --- |

—

Aruandes esitatakse kasutatud analüüsi liik, peamised analüüsi põhimõtted ja kaliibrimise viis.

| — | Aruandes esitatakse ka PCDD/Fide, dioksiinitaoliste PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Rasvapõhise piirnormi või rasvapõhise häiretasemega toiduproovide puhul, kui eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 %, määratakse ja esitatakse proovi lipiidisisaldus (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul esitatakse lipiidisisaldus vajaduse korral. |
| --- | --- |

—

Aruandes esitatakse ka PCDD/Fide, dioksiinitaoliste PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Rasvapõhise piirnormi või rasvapõhise häiretasemega toiduproovide puhul, kui eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 %, määratakse ja esitatakse proovi lipiidisisaldus (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul esitatakse lipiidisisaldus vajaduse korral.

| — | Mittevastavuse kahtlusega proovide puhul tuleb aruandesse lisada märkus võetavate meetmete kohta. Suurema sisaldusega proovides tuleb PCDD/Fide sisaldus ning PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa määrata ja kinnitada kinnitava meetodi abil. |
| --- | --- |

—

Mittevastavuse kahtlusega proovide puhul tuleb aruandesse lisada märkus võetavate meetmete kohta. Suurema sisaldusega proovides tuleb PCDD/Fide sisaldus ning PCDD/Fide ja dioksiinitaoliste PCBde summa määrata ja kinnitada kinnitava meetodi abil.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (EÜT L 165, 30.4.2004, lk 1).

(2)  Piirnormide puhul.

(3)  Kehtivad nõuded põhinevad TEFidel, mis on avaldatud artiklis: M. Van den Berg et al, Toxicol Sci 93 (2), 223–241 (2006).

III LISA liide

Inimeste tervist ähvardava ohu hindamisel kasutatavad WHO-TEFid põhinevad 2005. aasta juunis Genfis peetud Maailma Terviseorganisatsiooni — rahvusvahelise kemikaaliohutuse programmi (IPCS) ekspertkohtumise järeldustel (Martin Van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006))

| Analoog | TEFi väärtus | Analoog | TEFi väärtus |
| --- | --- | --- | --- |
| Polüklorodibenso-p-dioksiinid (PCDDd) | Dioksiinitaolised PCBd

  Mitte-orto-PCBd + mono-orto-PCBd |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 | Orto-asendamata PCBd |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0,1 | PCB 77 | 0,0001 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0,1 | PCB 81 | 0,0003 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0,1 | PCB 126 | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0,01 | PCB 169 | 0,03 |
| OCDD | 0,0003 | | |
| Polüklorodibensofuraanid (PCDFid) | Mono-orto-asendatud PCBd |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 | PCB 105 | 0,00003 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 | PCB 114 | 0,00003 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 | PCB 118 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 123 | 0,00003 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 156 | 0,00003 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 | PCB 157 | 0,00003 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 | PCB 167 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 | PCB 189 | 0,00003 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 | | |
| OCDF | 0,0003 | | |
| Kasutatud lühendid: T = tetra; Pe = penta; Hx = heksa; Hp = hepta; O = okta; CDD = klorodibensodioksiin; CDF = klorodibensofuraan; CB = klorobifenüül. |

Analoog

TEFi väärtus

Analoog

TEFi väärtus

Polüklorodibenso-p-dioksiinid (PCDDd)

Dioksiinitaolised PCBd

Mitte-orto-PCBd + mono-orto-PCBd

2,3,7,8-TCDD

1

Orto-asendamata PCBd

1,2,3,7,8-PeCDD

1

1,2,3,4,7,8-HxCDD

0,1

PCB 77

0,0001

1,2,3,6,7,8-HxCDD

0,1

PCB 81

0,0003

1,2,3,7,8,9-HxCDD

0,1

PCB 126

0,1

1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

0,01

PCB 169

0,03

OCDD

0,0003

Polüklorodibensofuraanid (PCDFid)

Mono-orto-asendatud PCBd

2,3,7,8-TCDF

0,1

PCB 105

0,00003

1,2,3,7,8-PeCDF

0,03

PCB 114

0,00003

2,3,4,7,8-PeCDF

0,3

PCB 118

0,00003

1,2,3,4,7,8-HxCDF

0,1

PCB 123

0,00003

1,2,3,6,7,8-HxCDF

0,1

PCB 156

0,00003

1,2,3,7,8,9-HxCDF

0,1

PCB 157

0,00003

2,3,4,6,7,8-HxCDF

0,1

PCB 167

0,00003

1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

0,01

PCB 189

0,00003

1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

0,01

OCDF

0,0003

Kasutatud lühendid: T = tetra; Pe = penta; Hx = heksa; Hp = hepta; O = okta; CDD = klorodibensodioksiin; CDF = klorodibensofuraan; CB = klorobifenüül.

---

IV LISA

PROOVIDE ETTEVALMISTAMINE JA SELLISTE ANALÜÜSIMEETODITE NÕUDED, MIDA KASUTATAKSE MITTEDIOKSIINITAOLISTE PCBde (PCB NR 28, 52, 101, 138, 153, 180) SISALDUSE KONTROLLIMISEKS TEATAVATES TOIDUAINETES

Käesolevas lisas sätestatud nõudeid kohaldatakse toiduainete analüüsimisel mittedioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide (mittedioksiinitaoliste PCBde) sisalduse ametlikuks kontrollimiseks ja muudel regulatiivsetel eesmärkidel.

1.   Kasutatavad määramismeetodid

Gaasikromatograafia ja elektronhaarde detekteerimine (GC-ECD), GC-LRMS, GC-MS/MS, GC-HRMS või samaväärne meetod.

2.   Vaatlusaluste analüütide määramine ja kinnitamine:

| — | Suhteline retentsiooniaeg vastavalt sisestandarditele või etalonstandarditele (lubatud hälve +/– 0,25 %). |
| --- | --- |

—

Suhteline retentsiooniaeg vastavalt sisestandarditele või etalonstandarditele (lubatud hälve +/– 0,25 %).

| — | Tuleb kinnitada kõigi kuue indikaator-PCB (PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 ja PCB 180) gaasikromatograafiline eraldamine segavatest ainetest, eelkõige koos elueeruvatest PCBdest, ennekõike kui proovides leiduvad sisaldused on kehtiva piirnormi piires ning kui tuleb kinnitada nõuetele mittevastavust.
  (Sageli koos elueeruvad analoogid on nt PCB 28/31, PCB 52/69 ja PCB 138/163/164. GC-MS-meetodi puhul tuleb arvesse võtta ka tugevamalt klooritud analoogide fragmentide võimalikku segavat mõju.) |
| --- | --- |

—

Tuleb kinnitada kõigi kuue indikaator-PCB (PCB 28, PCB 52, PCB 101, PCB 138, PCB 153 ja PCB 180) gaasikromatograafiline eraldamine segavatest ainetest, eelkõige koos elueeruvatest PCBdest, ennekõike kui proovides leiduvad sisaldused on kehtiva piirnormi piires ning kui tuleb kinnitada nõuetele mittevastavust.

(Sageli koos elueeruvad analoogid on nt PCB 28/31, PCB 52/69 ja PCB 138/163/164. GC-MS-meetodi puhul tuleb arvesse võtta ka tugevamalt klooritud analoogide fragmentide võimalikku segavat mõju.)

| — | GC-MSi puhul:






  — | tuleb kontrollida vähemalt järgmist:






  — | HRMSi puhul kaht spetsiifilist iooni; |
| --- | --- | --- | --- |

—

GC-MSi puhul:

—

tuleb kontrollida vähemalt järgmist:

—

HRMSi puhul kaht spetsiifilist iooni;

| — | LRMSi puhul kaht spetsiifilist iooni, mille puhul m/z > 200, või kolme spetsiifilist iooni, mille puhul m/z > 100; |
| --- | --- |

—

LRMSi puhul kaht spetsiifilist iooni, mille puhul m/z > 200, või kolme spetsiifilist iooni, mille puhul m/z > 100;

| — | MS-MSi puhul 1 eellasiooni ja 2 järglasiooni. |
| --- | --- |

—

MS-MSi puhul 1 eellasiooni ja 2 järglasiooni.

| — | Valitud massiosade isotoopkoguste suhte suurimad lubatud hälbed:
  valitud massifragmentide isotoopkoguste suhte suhteline hälve teoreetilisest isotoopide kogusest või uuritava iooni (kõige levinum kontrollitav ioon) ja iseloomuliku iooni (iseloomulike ioonide) kaliibrimisstandardist:







  iseloomuliku iooni (iseloomulike ioonide) suhteline intensiivsus võrreldes uuritava iooniga | GC-EI-MS
  (suhteline hälve) | GC-CI-MS, GC-MSn

  (suhteline hälve) |
| --- | --- | --- | --- |
| > 50 % | ± 10 % | ± 20 % |
| > 20 % – 50 % | ± 15 % | ± 25 % |
| > 10 % – 20 % | ± 20 % | ± 30 % |
| ≤ 10 % | ± 50 % (1) | ± 50 % (1) |

—

Valitud massiosade isotoopkoguste suhte suurimad lubatud hälbed:

valitud massifragmentide isotoopkoguste suhte suhteline hälve teoreetilisest isotoopide kogusest või uuritava iooni (kõige levinum kontrollitav ioon) ja iseloomuliku iooni (iseloomulike ioonide) kaliibrimisstandardist:

iseloomuliku iooni (iseloomulike ioonide) suhteline intensiivsus võrreldes uuritava iooniga

GC-EI-MS

(suhteline hälve)

GC-CI-MS, GC-MSn

(suhteline hälve)

> 50 %

± 10 %

± 20 %

> 20 % – 50 %

± 15 %

± 25 %

> 10 % – 20 %

± 20 %

± 30 %

≤ 10 %

± 50 % (1)

± 50 % (1)

| — | GC-ECD puhul:
  tolerantsi ületavate tulemuste kinnitamine kahe GC-kolonniga, millel on eri polaarsusega statsionaarne faas. |
| --- | --- |

—

GC-ECD puhul:

tolerantsi ületavate tulemuste kinnitamine kahe GC-kolonniga, millel on eri polaarsusega statsionaarne faas.

3.   Meetodi tulemuslikkuse tõendamine

Meetodi tulemuslikkuse valideerimine piirnormile vastava sisalduse vahemikus (0,5- kuni 2-kordse piirnormi sisalduse korral); tõendatakse, et korduvanalüüsi variatsioonikordaja on vastuvõetav (vt vahetäpsuse nõuded, punkt 8).

4.   Määramispiir

Tühikatse väärtused ei tohi ületada 30 % piirnormile vastavast saastetasemest (2).

5.   Kvaliteedikontroll

Korrapärased tühikatsed, rikastatud proovide analüüs, kvaliteedikontrolli proovid, osalemine asjaomaste proovimaterjalidega tehtud laboritevahelistes uuringutes.

6.   Saagiste kontroll

| — | Selliste sobivate sisestandardite kasutamine, millel on vaatlusaluste analüütidega võrreldavad füüsikalis-keemilised omadused. |
| --- | --- |

—

Selliste sobivate sisestandardite kasutamine, millel on vaatlusaluste analüütidega võrreldavad füüsikalis-keemilised omadused.

| — | Sisestandardite lisamine:






  — | lisamine toodetele (enne ekstraheerimist ja puhastamist); |
| --- | --- | --- |

—

Sisestandardite lisamine:

—

lisamine toodetele (enne ekstraheerimist ja puhastamist);

| — | neid võib lisada ka ekstraheeritud rasvadele (enne puhastamist), kui piirnorm on avaldatud rasva kaudu. |
| --- | --- |

—

neid võib lisada ka ekstraheeritud rasvadele (enne puhastamist), kui piirnorm on avaldatud rasva kaudu.

| — | Selliste meetodite nõuded, mille puhul kasutatakse kõiki kuut isotoopmärgistatud indikaator-PCB analoogi:






  — | tulemuste korrigeerimine, et võtta arvesse sisestandardite saagiseid; |
| --- | --- | --- |

—

Selliste meetodite nõuded, mille puhul kasutatakse kõiki kuut isotoopmärgistatud indikaator-PCB analoogi:

—

tulemuste korrigeerimine, et võtta arvesse sisestandardite saagiseid;

| — | isotoopmärgistatud sisestandardite üldiselt aktsepteeritavad saagised on 50–120 %; |
| --- | --- |

—

isotoopmärgistatud sisestandardite üldiselt aktsepteeritavad saagised on 50–120 %;

| — | üksikutel analoogidel, mille osatähtsus kuue indikaator-PCB summas on alla 10 %, võivad olla suuremad või väiksemad saagised. |
| --- | --- |

—

üksikutel analoogidel, mille osatähtsus kuue indikaator-PCB summas on alla 10 %, võivad olla suuremad või väiksemad saagised.

| — | Selliste meetodite nõuded, mille puhul ei kasutata kõiki kuut isotoopmärgistatud sisestandardit või kasutatakse muid sisestandardeid:






  — | iga proovi sisestandardi(te) saagise kontroll; |
| --- | --- | --- |

—

Selliste meetodite nõuded, mille puhul ei kasutata kõiki kuut isotoopmärgistatud sisestandardit või kasutatakse muid sisestandardeid:

—

iga proovi sisestandardi(te) saagise kontroll;

| — | sisestandardi(te) aktsepteeritav saagis on 60–120 %; |
| --- | --- |

—

sisestandardi(te) aktsepteeritav saagis on 60–120 %;

| — | tulemuste korrigeerimine, et võtta arvesse sisestandardite saagiseid. |
| --- | --- |

—

tulemuste korrigeerimine, et võtta arvesse sisestandardite saagiseid.

| — | Märgistamata analoogide saagiseid kontrollitakse rikastatud proovide või kvaliteedikontrolli proovidega, mille sisaldused on piirnormi sisaldusvahemikus. Selliste analoogide aktsepteeritavad saagised on 70–120 %. |
| --- | --- |

—

Märgistamata analoogide saagiseid kontrollitakse rikastatud proovide või kvaliteedikontrolli proovidega, mille sisaldused on piirnormi sisaldusvahemikus. Selliste analoogide aktsepteeritavad saagised on 70–120 %.

7.   Laborite nõuded

Vastavalt määrusele (EÜ) nr 882/2004 peavad laborid olema ISO juhendi 58 kohaselt tegutseva tunnustatud asutuse poolt akrediteeritud, millega tagatakse, et laborid kohaldavad analüüsimisel kvaliteeditagamissüsteemi. Laboreid tuleb akrediteerida standardi EN ISO/IEC 17025 kohaselt.

8.   Tulemuslikkuse näitajad. Kuue piirnormi sisaldusele vastava indikaator-PCB summa suhtes kohaldatavad kriteeriumid

| Tõesus | – 30 kuni + 30 % |
| --- | --- |
| Vahetäpsus (RSD %) | ≤ 20 % |
| Ülemise ja alumise tõkke erinevus | ≤ 20 % |

Tõesus

– 30 kuni + 30 %

Vahetäpsus (RSD %)

≤ 20 %

Ülemise ja alumise tõkke erinevus

≤ 20 %

9.   Tulemuste esitamine

| — | Et tulemuste aruanne sisaldaks võimalikult palju andmeid ja võimaldaks tulemuste tõlgendamist erinõuete kohaselt, peavad analüüsitulemused, kui kasutatud analüüsimeetod seda võimaldab, hõlmama individuaalsete PCB analoogide sisaldust ning olema esitatud alumise ja ülemise tõkke ning vaheväärtusena. |
| --- | --- |

—

Et tulemuste aruanne sisaldaks võimalikult palju andmeid ja võimaldaks tulemuste tõlgendamist erinõuete kohaselt, peavad analüüsitulemused, kui kasutatud analüüsimeetod seda võimaldab, hõlmama individuaalsete PCB analoogide sisaldust ning olema esitatud alumise ja ülemise tõkke ning vaheväärtusena.

| — | Aruandesse tuleb märkida ka PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Proovi lipiidisisaldus määratakse ja esitatakse rasvapõhise piirnormiga toiduproovide puhul, mille eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 % (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul määratakse lipiidide sisaldus vajaduse korral. |
| --- | --- |

—

Aruandesse tuleb märkida ka PCBde ja lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetod. Proovi lipiidisisaldus määratakse ja esitatakse rasvapõhise piirnormiga toiduproovide puhul, mille eeldatav rasvasisaldus on vahemikus 0–2 % (kooskõlas kehtivate õigusaktidega); muude proovide puhul määratakse lipiidide sisaldus vajaduse korral.

| — | Üksikute sisestandardite saagised tuleb esitada juhul, kui need jäävad väljapoole punktis 6 nimetatud vahemikku, kui on ületatud piirnormi ja kui nende teatamist nõutakse. |
| --- | --- |

—

Üksikute sisestandardite saagised tuleb esitada juhul, kui need jäävad väljapoole punktis 6 nimetatud vahemikku, kui on ületatud piirnormi ja kui nende teatamist nõutakse.

| — | Kuna proovi nõuetele vastavuse hindamisel tuleb arvestada mõõtemääramatust, tuleb esitada ka see näitaja. Analüüsitulemused tuleb seega eitada kujul x +/– U, kus x on analüüsitulemus ja U on laiendatud mõõtemääramatus, kusjuures arvutamisel kasutatakse kattetegurit 2, mis annab usaldusnivoo ligikaudu 95 %. |
| --- | --- |

—

Kuna proovi nõuetele vastavuse hindamisel tuleb arvestada mõõtemääramatust, tuleb esitada ka see näitaja. Analüüsitulemused tuleb seega eitada kujul x +/– U, kus x on analüüsitulemus ja U on laiendatud mõõtemääramatus, kusjuures arvutamisel kasutatakse kattetegurit 2, mis annab usaldusnivoo ligikaudu 95 %.

| — | Kui mõõtemääramatust võetakse arvesse CCα kohaldamisega (nagu on kirjeldatud II lisa IV punkti alapunktis 1), tuleb see näitaja esitada. |
| --- | --- |

—

Kui mõõtemääramatust võetakse arvesse CCα kohaldamisega (nagu on kirjeldatud II lisa IV punkti alapunktis 1), tuleb see näitaja esitada.

| — | Tulemused tuleb esitada samades ühikutes ja (vähemalt) sama tüvenumbrite arvuga, nagu on esitatud määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormid. |
| --- | --- |

—

Tulemused tuleb esitada samades ühikutes ja (vähemalt) sama tüvenumbrite arvuga, nagu on esitatud määruses (EÜ) nr 1881/2006 sätestatud piirnormid.

---

(1)  Ei soovitata kasutada iseloomulikke ioone, mille suhteline intensiivsus on väiksem kui 10 % võrreldes uuritava iooniga, kuna on olemas piisav arv massifragmente, mille suhteline intensiivsus on üle 10 %.

(2)  On väga soovitatav, et reaktiivi tühikatse tulemus oleks väike võrreldes proovis leiduva saasteaine sisaldusega. Labor on kohustatud kontrollima tühikatse tulemuse muutumist, eriti siis, kui tühikatse tulemus tuleb lahutada.

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/41

---

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 590/2014,

2. juuni 2014,

millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (1),

võttes arvesse komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärust (EL) nr 543/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga, (2) eriti selle artikli 136 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused. |
| --- | --- |

(1)

Rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused.

| (2) | Iga turustuspäeva kindel impordiväärtus on arvutatud rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikli 136 lõike 1 kohaselt, võttes arvesse päevaandmete erinevust. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval, |
| --- | --- |

(2)

Iga turustuspäeva kindel impordiväärtus on arvutatud rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikli 136 lõike 1 kohaselt, võttes arvesse päevaandmete erinevust. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Käesoleva määruse lisas määratakse kindlaks rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikliga 136 ette nähtud kindlad impordiväärtused.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 2. juuni 2014

Komisjoni nimel

presidendi eest

põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor

Jerzy PLEWA

---

(1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

1

(2)  ELT L 157, 15.6.2011, lk 1.

2

---

LISA

Kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

| (eurot 100 kg kohta) |
| --- |
| CN-kood | Kolmanda riigi kood (1) | Kindel impordiväärtus |
| 0702 00 00 | MK | 64,8 |
| TR | 64,5 |
| ZZ | 64,7 |
| 0707 00 05 | AL | 25,2 |
| MK | 40,7 |
| TR | 121,6 |
| ZZ | 62,5 |
| 0709 93 10 | TR | 114,5 |
| ZZ | 114,5 |
| 0805 50 10 | TR | 121,8 |
| ZA | 129,3 |
| ZZ | 125,6 |
| 0808 10 80 | AR | 104,3 |
| BR | 77,8 |
| CL | 99,5 |
| CN | 127,0 |
| NZ | 137,5 |
| US | 161,6 |
| UY | 70,3 |
| ZA | 120,5 |
| ZZ | 112,3 |
| 0809 29 00 | TR | 444,9 |
| ZZ | 444,9 |

(eurot 100 kg kohta)

CN-kood

Kolmanda riigi kood (1)

Kindel impordiväärtus

0702 00 00

MK

64,8

TR

64,5

ZZ

64,7

0707 00 05

AL

25,2

MK

40,7

TR

121,6

ZZ

62,5

0709 93 10

TR

114,5

ZZ

114,5

0805 50 10

TR

121,8

ZA

129,3

ZZ

125,6

0808 10 80

AR

104,3

BR

77,8

CL

99,5

CN

127,0

NZ

137,5

US

161,6

UY

70,3

ZA

120,5

ZZ

112,3

0809 29 00

TR

444,9

ZZ

444,9

---

(1)  Riikide nomenklatuur on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 1833/2006 (ELT L 354, 14.12.2006, lk 19). Kood „ZZ” tähistab „muud päritolu”.

---

OTSUSED

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/43

---

POLIITIKA- JA JULGEOLEKUKOMITEE OTSUS EUCAP SAHEL MALI/1/2014,

26. mai 2014,

Malis läbiviidava Euroopa Liidu ÜJKP missiooni (EUCAP Sahel Mali) juhi ametisse nimetamise kohta

(2014/310/ÜVJP)

POLIITIKA- JA JULGEOLEKUKOMITEE,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 38 kolmandat lõiku,

võttes arvesse nõukogu 15. aprilli 2014. aasta otsust 2014/219/ÜVJP, mis käsitleb Euroopa Liidu ÜJKP missiooni Malis (EUCAP Sahel Mali), (1) eelkõige selle artikli 7 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

| (1) | Poliitika- ja julgeolekukomiteed on otsuse 2014/219/ÜVJP kohaselt volitatud tegema kooskõlas aluslepingu artikliga 38 missiooni EUCAP Sahel Mali poliitiliseks kontrollimiseks ja strateegiliseks juhtimiseks asjakohaseid otsuseid, sealhulgas võtma vastu otsuse missiooni juhi ametisse nimetamise kohta. |
| --- | --- |

(1)

Poliitika- ja julgeolekukomiteed on otsuse 2014/219/ÜVJP kohaselt volitatud tegema kooskõlas aluslepingu artikliga 38 missiooni EUCAP Sahel Mali poliitiliseks kontrollimiseks ja strateegiliseks juhtimiseks asjakohaseid otsuseid, sealhulgas võtma vastu otsuse missiooni juhi ametisse nimetamise kohta.

| (2) | Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja on teinud ettepaneku nimetada Albrecht CONZE missiooni EUCAP Sahel Mali juhiks alates 26. maist 2014 kuni 14. jaanuarini 2015, |
| --- | --- |

(2)

Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja on teinud ettepaneku nimetada Albrecht CONZE missiooni EUCAP Sahel Mali juhiks alates 26. maist 2014 kuni 14. jaanuarini 2015,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Albrecht CONZE nimetatakse Malis läbiviidava Euroopa Liidu ÜJKP missiooni (EUCAP Sahel Mali) juhiks alates 26. maist 2014 kuni 14. jaanuarini 2015.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 26. mai 2014

Poliitika- ja julgeolekukomitee nimel

eesistuja

W. STEVENS

---

(1)  ELT L 113, 16.4.2014, lk 21.

1

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/44

---

NÕUKOGU OTSUS,

26. mai 2014,

Regioonide Komitee kahe Belgia liikme ja ühe Belgia asendusliikme ametisse nimetamise kohta

(2014/311/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 305,

võttes arvesse Belgia valitsuse ettepanekut

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu võttis 22. detsembril 2009 ja 18. jaanuaril 2010 vastu otsused 2009/1014/EL (1) ja 2010/29/EL (2) Regioonide Komitee liikmete ja asendusliikmete ametisse nimetamise kohta ajavahemikuks 26. jaanuarist 2010 kuni 25. jaanuarini 2015. Nõukogu otsusega 2012/736/EL (3) nimetati 26. novembril 2012 Charles PICQUÉ ametiaja lõppemise järel kuni 25. jaanuarini 2015 liikmeks Alain HUTCHINSON ning Charles PICQUÉ nimetati asendusliikmeks. Nõukogu otsusega 2013/68/EL (4) nimetati 28. jaanuaril 2013 Jos CHABERTI ametiaja lõppemise järel kuni 25. jaanuarini 2015 liikmeks Jean-Luc VANRAES. |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu võttis 22. detsembril 2009 ja 18. jaanuaril 2010 vastu otsused 2009/1014/EL (1) ja 2010/29/EL (2) Regioonide Komitee liikmete ja asendusliikmete ametisse nimetamise kohta ajavahemikuks 26. jaanuarist 2010 kuni 25. jaanuarini 2015. Nõukogu otsusega 2012/736/EL (3) nimetati 26. novembril 2012 Charles PICQUÉ ametiaja lõppemise järel kuni 25. jaanuarini 2015 liikmeks Alain HUTCHINSON ning Charles PICQUÉ nimetati asendusliikmeks. Nõukogu otsusega 2013/68/EL (4) nimetati 28. jaanuaril 2013 Jos CHABERTI ametiaja lõppemise järel kuni 25. jaanuarini 2015 liikmeks Jean-Luc VANRAES.

| (2) | Regioonide Komitees on vabanenud kaks liikmekohta Jean-Luc VANRAESI ja Alain HUTCHINSONI ametisse nimetamise otsuse aluseks olnud volituste lõppemise tõttu. Vabanenud on ka üks asendusliikme koht Charles PICQUÉ ametisse nimetamise otsuse aluseks olnud volituste lõppemise tõttu, |
| --- | --- |

(2)

Regioonide Komitees on vabanenud kaks liikmekohta Jean-Luc VANRAESI ja Alain HUTCHINSONI ametisse nimetamise otsuse aluseks olnud volituste lõppemise tõttu. Vabanenud on ka üks asendusliikme koht Charles PICQUÉ ametisse nimetamise otsuse aluseks olnud volituste lõppemise tõttu,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Regioonide Komiteesse nimetatakse alates 26. maist 2014 kuni järelejäänud ametiaja lõpuni 25. jaanuaril 2015 ametisse järgmised isikud:

| a) | liikmetena






  — | Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel, |
| --- | --- | --- |

a)

liikmetena

—

Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel,

| — | Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles, |
| --- | --- |

—

Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles,

ning

| b) | asendusliikmena






  — | Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles. |
| --- | --- | --- |

b)

asendusliikmena

—

Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 26. mai 2014

Nõukogu nimel

eesistuja

Ch. VASILAKOS

---

(1)  ELT L 348, 29.12.2009, lk 22.

1

(2)  ELT L 12, 19.1.2010, lk 11.

2

(3)  ELT L 329, 29.11.2012, lk 18.

3

(4)  ELT L 32, 1.2.2013, lk 16.

4

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/45 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/45

---

KOMISJONI OTSUS,

28. mai 2014,

millega kehtestatakse siseruumi- ning välisvärvidele ja -lakkidele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3429 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2014/312/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 66/2010 ELi ökomärgise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,

olles konsulteerinud Euroopa Liidu ökomärgise komisjoniga

ning arvestades järgmist:

| (1) | Määruse (EÜ) nr 66/2010 kohaselt võib ELi ökomärgise anda kogu olelusringi jooksul keskkonda vähem mõjutavatele toodetele. |
| --- | --- |

(1)

Määruse (EÜ) nr 66/2010 kohaselt võib ELi ökomärgise anda kogu olelusringi jooksul keskkonda vähem mõjutavatele toodetele.

| (2) | Määruses (EÜ) nr 66/2010 on sätestatud, et ELi ökomärgise andmise konkreetsed kriteeriumid kehtestatakse tooterühmade kaupa. |
| --- | --- |

(2)

Määruses (EÜ) nr 66/2010 on sätestatud, et ELi ökomärgise andmise konkreetsed kriteeriumid kehtestatakse tooterühmade kaupa.

| (3) | Selleks et paremini kajastada kõnealuse tooterühma turu praegust olukorda ja võtta arvesse viimaste aastate innovatsiooni, peetakse asjakohaseks muuta toote määratlust ja kehtestada muudetud ökoloogilised kriteeriumid. |
| --- | --- |

(3)

Selleks et paremini kajastada kõnealuse tooterühma turu praegust olukorda ja võtta arvesse viimaste aastate innovatsiooni, peetakse asjakohaseks muuta toote määratlust ja kehtestada muudetud ökoloogilised kriteeriumid.

| (4) | Komisjoni otsustes 2009/543/EÜ (2) ja 2009/544/EÜ (3) on eraldi käsitletud siseruumivärve ja välisvärve. Pädevate asutuste ja märgise taotlejate halduskoormuse vähendamiseks on need ühendatud üheks dokumendiks. Läbivaadatud kriteeriumidega võetakse ühtlasi arvesse ohtlike ainete suhtes kehtivaid uusi nõudeid, mis pärast varasemate otsuste tegemist kehtestati määrusega (EÜ) nr 66/2010. |
| --- | --- |

(4)

Komisjoni otsustes 2009/543/EÜ (2) ja 2009/544/EÜ (3) on eraldi käsitletud siseruumivärve ja välisvärve. Pädevate asutuste ja märgise taotlejate halduskoormuse vähendamiseks on need ühendatud üheks dokumendiks. Läbivaadatud kriteeriumidega võetakse ühtlasi arvesse ohtlike ainete suhtes kehtivaid uusi nõudeid, mis pärast varasemate otsuste tegemist kehtestati määrusega (EÜ) nr 66/2010.

| (5) | Kriteeriumide eesmärk on eelkõige propageerida tooteid, mis olelusringi jooksul mõjutavad keskkonda, on hea kvaliteediga, hästi kasutatavad ja säilivad kaua ning sisaldavad ohtlikke aineid (4) ja lenduvaid orgaanilisi ühendeid üksnes piiratud koguses. Nimetatud omaduste poolest paremate toodete kasutamist tuleks soodustada ökomärgise abil. Seepärast on asjakohane kehtestada ELi ökomärgise kriteeriumid tooterühma „Värvid ja lakid” jaoks. |
| --- | --- |

(5)

Kriteeriumide eesmärk on eelkõige propageerida tooteid, mis olelusringi jooksul mõjutavad keskkonda, on hea kvaliteediga, hästi kasutatavad ja säilivad kaua ning sisaldavad ohtlikke aineid (4) ja lenduvaid orgaanilisi ühendeid üksnes piiratud koguses. Nimetatud omaduste poolest paremate toodete kasutamist tuleks soodustada ökomärgise abil. Seepärast on asjakohane kehtestada ELi ökomärgise kriteeriumid tooterühma „Värvid ja lakid” jaoks.

| (6) | Kui võtta arvesse kõnealuse tooterühma innovatsioonitsüklit, peaksid läbivaadatud kriteeriumid ning asjaomased hindamis- ja kontrollinõuded kehtima neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast. |
| --- | --- |

(6)

Kui võtta arvesse kõnealuse tooterühma innovatsioonitsüklit, peaksid läbivaadatud kriteeriumid ning asjaomased hindamis- ja kontrollinõuded kehtima neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.

| (7) | Otsused 2009/543/EÜ ja 2009/544/EÜ tuleks seepärast asendada käesoleva otsusega. |
| --- | --- |

(7)

Otsused 2009/543/EÜ ja 2009/544/EÜ tuleks seepärast asendada käesoleva otsusega.

| (8) | Siseruumi- ja välisvärvide ning -lakkide tootjatele, kelle toodetele on antud sellekohane ökomärgis vastavalt otsustes 2009/543/EÜ ja 2009/544/EÜ sätestatud kriteeriumidele, tuleks ette näha üleminekuperiood, et neil oleks piisavalt aega viia oma tooted vastavusse läbivaadatud kriteeriumide ja nõuetega. |
| --- | --- |

(8)

Siseruumi- ja välisvärvide ning -lakkide tootjatele, kelle toodetele on antud sellekohane ökomärgis vastavalt otsustes 2009/543/EÜ ja 2009/544/EÜ sätestatud kriteeriumidele, tuleks ette näha üleminekuperiood, et neil oleks piisavalt aega viia oma tooted vastavusse läbivaadatud kriteeriumide ja nõuetega.

| (9) | Käesolevas otsuses ette nähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega, |
| --- | --- |

(9)

Käesolevas otsuses ette nähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

1.   Tooterühma „siseruumi- ja välisvärvid ning -lakid” kuuluvad järgmised sise- ja välistingimustes kasutatavad viimistlusvärvid ja -lakid, puidupeitsid ja samalaadsed tooted, mis on ette nähtud kasutamiseks nii tarbijatele kui ka kutselistele kasutajatele ning mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/42/EÜ (5) reguleerimisalasse.

2.   Tooterühma „siseruumi- ning välisvärvid ning -lakid” kuuluvad põrandapindevahendid ja põrandavärvid; värvitooted, mida turustajad toonivad vastavalt (muu kui kutselise) tarbija või kutselise sisekujundaja tellimusele, toonimissüsteemid, vedeliku või pasta konsistentsiga viimistlusvärvisegud, mis võivad olla eelkonditsioneeritud, toonitud või tootja valmistatud vastavalt tarbija vajadustele, ning puiduvärvid, puidu ja laudise peitsid, müüritise pindevahendid ja metalliviimistlusvahendite krundid, komplekttoodete krunt- ja vahevärvid, nagu on määratletud direktiivi 2004/42/EÜ I lisas.

3.   Tooterühma ei kuulu järgmised tooted:

| a) | konserveerivad pindevahendid; |
| --- | --- |

a)

konserveerivad pindevahendid;

| b) | puidusäilitusvahendid puidu immutamiseks; |
| --- | --- |

b)

puidusäilitusvahendid puidu immutamiseks;

| c) | spetsiaalseks tehniliseks või professionaalseks kasutuseks ette nähtud pindevahendid, sealhulgas eriti vastupidavad pindevahendid; |
| --- | --- |

c)

spetsiaalseks tehniliseks või professionaalseks kasutuseks ette nähtud pindevahendid, sealhulgas eriti vastupidavad pindevahendid;

| d) | pulberpindevahendid; |
| --- | --- |

d)

pulberpindevahendid;

| e) | UV-kõvastuvad värvisüsteemid; |
| --- | --- |

e)

UV-kõvastuvad värvisüsteemid;

| f) | eelkõige sõidukite värvimiseks ette nähtud värvid; |
| --- | --- |

f)

eelkõige sõidukite värvimiseks ette nähtud värvid;

| g) | tooted, mille esmane ülesanne ei ole pinnale kile moodustamine, näiteks õlid ja vahad; |
| --- | --- |

g)

tooted, mille esmane ülesanne ei ole pinnale kile moodustamine, näiteks õlid ja vahad;

| h) | täiteained, nagu on määratletud standardis EN ISO 4618; |
| --- | --- |

h)

täiteained, nagu on määratletud standardis EN ISO 4618;

| i) | teemärgistusvärvid. |
| --- | --- |

i)

teemärgistusvärvid.

Artikkel 2

Käesolevas otsuses kasutatakse järgimisi mõisteid:

1)   „värv”— vedeliku või pulbri kujul tarnitav pigmenteeritud pindevahend, mis moodustab aluspinnale kandmisel kaitsva, dekoratiivse või tehniliste eriomadustega läbipaistmatu kile ja mis pärast pealekandmist kuivab kõvaks, tugevasti alusel püsivaks ja kaitsvaks kattekihiks;

2)   „lakk”— läbipaistev pindevahend, mis moodustab aluspinnale kandmisel kaitsva, dekoratiivse või tehniliste eriomadustega läbipaistva kile ja mis pärast pealekandmist kuivab kõvaks, tugevasti alusel püsivaks ja kaitsvaks kattekihiks;

3)   „viimistlusvärvid ja -lakid”— värvid ja lakid, mis kantakse kohapeal ehitistele ning nende sisseseadele ja sisustusele dekoreerimiseks ja kaitsmiseks;

4)   „lasuurpeits”— pindevahend, mis tekitab dekoratiivse ja puitu ilmastiku eest kaitsva läbipaistva või poolläbipaistva kile, mis lihtsustab hooldamist;

5)   „toonimissüsteem”— meetod värvilise värvi valmistamiseks, mille puhul alusvärv segatakse värvilise toonijaga;

6)   „müüritise pindevahend”— pindevahend, mis moodustab betoonile, (värvitavale) tellismüürile, plokkmüüritisele, krohvile, kaltsiumsilikaatplaadile või fiibertsemendile dekoratiivse ja kaitsva kile;

7)   „siduvad kruntvärvid”— pindevahendid, mis on ette nähtud lahtiste aluspinnaosakeste kinnitamiseks või vett tõrjuvate omaduste andmiseks;

8)   „UV-kõvastuv värvisüsteem”— pindematerjali kõvastumine tehisliku ultraviolettkiirguse toimel;

9)   „pulberpinne”— kaitsev või dekoratiivne kate, mis moodustatakse aluspinnale pulberja pindamisvahendi kandmise ja sulatamisega, et saada ühtlane kile;

10)   „suletud nõus kasutatav säilitusvahend”— toode, mida kasutatakse valmistoote säilitamiseks ladustamisel, et hoida ära mikroorganismidest tingitud riknemine ja tagada toote säilimisaeg;

11)   „kuiva kihi säilitusaine”— toode, mida kasutatakse kile või pinde säilitamiseks, et hoida ära mikroorganismidest tingitud riknemine või vetikate vohamine ja kaitsta materjali või eseme pinna esialgseid omadusi;

12)   „naha tekkimist takistav aine”— pindevahendisse segatav lisand, mis takistab „naha” tekkimist tootmise või ladustamise ajal;

13)   „lenduv orgaaniline ühend” (LOÜ) — iga orgaaniline ühend, mille keemine algab temperatuuril kuni 250 °C standardrõhul 101,3 kPa, nagu on määratletud direktiivis 2004/42/EÜ, ja mis kapillaarkolonnist elueerub enne tetradekaani (C14H30) või koos tetradekaaniga mittepolaarse süsteemi puhul või enne dietüüladipaati (C10H18O4) või koos dietüüladipaadiga polaarse süsteemi puhul;

14)   „pooleldi lenduv orgaaniline ühend” (PLOÜ) — iga orgaaniline ühend, mille keemine algab kõrgemal temperatuuril kui 250 °C ja mis elueerub kapillaarkolonnist (6) retentsioonivahemikus n-tetradekaan (C14H30) kuni n-dokosaan (C22H46) mittepolaarse süsteemi puhul ja dietüüladipaat (C10H18O4) kuni metüülpalmitaat (C17H34O2) polaarse süsteemi puhul;

15)   „valge või heledatooniline värv”— värv, mille kolmikstiimul (Y-väärtus) on > 70 %;

16)   „läikevärv”— värv, mille peegeldusvõime 60° langemisnurga juures on ≥ 60;

17)   „poolläikevärv” (ka poolmattvärv) — värv, mille peegeldusvõime 60° või 85° langemisnurga juures on < 60 ja ≥ 10;

18)   „mattvärv”— värv, mille peegeldusvõime 85° langemisnurga juures on < 10;

19)   „täismattvärv”— värv, mille peegeldusvõime 85° langemisnurga juures on < 5;

20)   „läbipaistev” ja „poolläbipaistev”— kile, mille kontrasti suhtarv on < 98 %, kui märja kile paksus on 120 μ;

21)   „läbipaistmatu”— kile, mille kontrasti suhtarv on > 98 %, kui märja kile paksus on 120 μ.

Artikkel 3

Käesoleva otsuse artiklis 1 määratletud tooterühmale „värvid ja lakid” määruse (EÜ) nr 66/2010 alusel ELi ökomärgise andmise kriteeriumid ning sellega seotud hindamis- ja kontrollinõuded on sätestatud lisas.

Artikkel 4

Lisas sätestatud kriteeriumid ja nendega seotud hindamisnõuded kehtivad neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.

Artikkel 5

Halduseesmärkidel antakse tooterühmale „siseruumi- ja välisvärvid ning -lakid” koodnumber „044”.

Artikkel 6

Otsused 2009/543/EÜ ja 2009/544/EÜ tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 7

1.   Taotlused ELi ökomärgise andmiseks tooterühma „värvid ja lakid” kuuluvale tootele, mis on esitatud kahe kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast, võivad olla koostatud otsuses 2009/543/EÜ või 2009/544/EÜ või käesolevas otsuses sätestatud kriteeriumide alusel. Taotlusi hinnatakse vastavalt kriteeriumidele, mille alusel taotlus on koostatud.

2.   ELi ökomärgise kasutamise lubasid, mis on antud vastavalt otsuses 2009/543/EÜ või 2009/544/EÜ esitatud kriteeriumidele, võib kasutada 12 kuud alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.

Artikkel 8

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 28. mai 2014

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Janez POTOČNIK

---

(1)  ELT L 27, 30.1.2010, lk 1.

1

(2)  Komisjoni otsus 2009/543/EÜ, 13. august 2008, millega kehtestatakse ökoloogilised kriteeriumid välisvärvidele ja -lakkidele ühenduse ökomärgise andmise kohta (ELT L 181, 14.7.2009, lk 27).

2

(3)  Komisjoni otsus 2009/544/EÜ, 13. august 2008, millega kehtestatakse ökoloogilised kriteeriumid sisevärvidele ja -lakkidele ühenduse ökomärgise andmise kohta (ELT L 181, 14.7.2009, lk 39).

3

(4)  Ohtlike ainete ühtse klassifitseerimise ja märgistamise nimekiri, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1272/2008 (CLP-määrus) (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

4

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/42/EÜ, 21. aprill 2004, teatavates värvides, lakkides ja sõidukite taasviimistlustoodetes orgaaniliste lahustite kasutamise tulemusena tekkivate lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste piiramise kohta, millega muudetakse direktiivi 1999/13/EÜ (ELT L 143, 30.4.2004, lk 87).

5

(6)  Nagu on täpsustatud dokumendis FprCEN/TS 16516 punktis 8.2.2.

6

---

LISA

ELI ÖKOMÄRGISE KRITEERIUMID NING HINDAMIS- JA KONTROLLINÕUDED

Värvidele ja lakkidele ELi ökomärgise andmise kriteeriumid

| 1. | Valge pigment ja märgpuhastuskindlus |
| --- | --- |

1.

Valge pigment ja märgpuhastuskindlus

| 2. | Titaandioksiid |
| --- | --- |

2.

Titaandioksiid

| 3. | Kasutustõhusus






  a) | kattevõime |
| --- | --- | --- |

3.

Kasutustõhusus

a)

kattevõime

| b) | veekindlus |
| --- | --- |

b)

veekindlus

| c) | nakkumine |
| --- | --- |

c)

nakkumine

| d) | kulumine |
| --- | --- |

d)

kulumine

| e) | vananemine ilmastiku toimel |
| --- | --- |

e)

vananemine ilmastiku toimel

| f) | veeauru läbilaskvus |
| --- | --- |

f)

veeauru läbilaskvus

| g) | vedelfaasis vee läbilaskvus |
| --- | --- |

g)

vedelfaasis vee läbilaskvus

| h) | seenekindlus |
| --- | --- |

h)

seenekindlus

| i) | pragude katvus |
| --- | --- |

i)

pragude katvus

| j) | leelisekindlus |
| --- | --- |

j)

leelisekindlus

| k) | korrosioonikindlus |
| --- | --- |

k)

korrosioonikindlus

| 4. | Lenduvad ja pooleldi lenduvad orgaanilised ühendid (LOÜ, PLOÜ) |
| --- | --- |

4.

Lenduvad ja pooleldi lenduvad orgaanilised ühendid (LOÜ, PLOÜ)

| 5. | Ohtlike ainete ja segude suhtes kehtivad piirangud






  a) | ohuklasside ja riskilausete suhtes kohaldatavad üldpiirangud |
| --- | --- | --- |

5.

Ohtlike ainete ja segude suhtes kehtivad piirangud

a)

ohuklasside ja riskilausete suhtes kohaldatavad üldpiirangud

| b) | väga ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud |
| --- | --- |

b)

väga ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud

| c) | teatavate ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud |
| --- | --- |

c)

teatavate ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud

| 6. | Tarbijatele esitatav teave |
| --- | --- |

6.

Tarbijatele esitatav teave

| 7. | ELi ökomärgisel esitatav teave |
| --- | --- |

7.

ELi ökomärgisel esitatav teave

Ökomärgise kriteeriumid iseloomustavad värvide ja lakkide turu kõige keskkonnasõbralikumate toodete omadusi. Toote pikaealisuse tagamiseks on vaja rangeid kvaliteedi- ja tulemuslikkusstandardeid, mille abil on võimalik vähendada värvi olelusringi oluliselt lühendavate tegurite mõju. Lisaks on kriteeriumide eesmärk viia miinimumini lenduvate ja pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite kasutamine värvi valmistamiseks.

Kuigi kemikaalide kasutamine ja saasteainete eraldamine on osa tootmisprotsessist, tagatakse ELi ökomärgisega tootel tarbija jaoks, et selliste ainete kasutamist on piiratud niivõrd, kuivõrd see on tehniliselt võimalik ilma kasutuskõlblikkust vähendamata. Lisaks ei tohi lõplik värvi- või lakitoode olla klassifitseeritud toodete märgistamist käsitlevate Euroopa õigusaktide kohaselt ägedalt mürgiseks ega keskkonnaohtlikuks.

Kriteeriumidega püütakse võimaluse korral välistada paljude selliste ainete kasutamine värvides ja lakkides, mis on ohtlikud inimeste tervisele ja keskkonnale, või viia nende kontsentratsioon toodete koostises miinimumini. Ainult juhul, kui aine on vajalik tarbijate jõudlusalaste ootuste või põhjendatud nõuete rahuldamiseks (näiteks värvi säilimine) ning kui ei leidu muid kasutatud ega kontrollitud alternatiive, tehakse ökomärgise andmisel erand sellise aine kasutamise suhtes.

Erandeid hinnatakse ettevaatuspõhimõtte ning teaduslike ja tehniliste tõendite alusel ning eriti rangelt siis, kui ohutum toode on turul kättesaadav.

Tarbijale kõrge kindlustaseme tagamiseks võidakse nõuda piiratud kasutusega ohtlike ainete sisalduse kontrollimist lõpptootes.

Vajaduse korral kehtestatakse ka ranged ainete käitlemise tingimused värvide ja lakkide tootmisel, et vältida töötajate kokkupuudet. Kriteeriumidele vastavuse kontrollimine sõnastatakse selliselt, et tagada kindlustunde kõrge tase tarbija jaoks, näidata taotlejatele praktilisi võimalusi, kuidas saada teavet tarneahelast, ning jätta kõrvale taotlejad, kes tahaksid „tasuta sõita saada”.

Hindamine ja kontroll

| a) | Nõuded
  Iga kriteeriumi juures on esitatud konkreetsed hindamis- ja kontrollinõuded.
  Kui taotlejalt nõutakse kõnealustele kriteeriumidele vastavuse tõendamiseks kinnituste, dokumentide, analüüside, katseprotokollide või muude tõendite esitamist, võivad tõendusmaterjalid pärineda vastavalt vajadusele taotlejalt ja/või tema tarnija(te)lt ja/või nende tarnija(te)lt.
  Muudatuste puhul (näiteks tarnija vahetus, värvi koostise muutmine, tooteseeria laiendamine), mille tulemusel muutub see, kuidas värv või lakk vastab ühele või mitmele kriteeriumile, teavitab loa valdaja pädevat asutust ja tõendab asjaomase kriteeriumi juures täpsustatud viisil, et toode vastab endiselt asjakohastele kriteeriumidele.
  Vajaduse korral võib kasutada ka muid katsemeetodeid kui need, mis on esitatud iga kriteeriumi puhul, tingimusel et katsemeetodit on kirjeldatud ökomärgise taotlemise juhendis ja et taotlust hindav pädev asutus tunnistab meetodite samaväärsust.
  Pädev asutus tunnustab eelistatavalt katseid, mis on akrediteeritud vastavalt standardile ISO 17025, ja kontrolli, mida on teinud asutused, kes on akrediteeritud vastavalt standardile EN 45011 või mõnele muule samaväärsele rahvusvahelisele standardile.
  Vajaduse korral võib pädev asutus nõuda tõendavaid dokumente ja teha sõltumatuid kontrolle. |
| --- | --- |

a)

Nõuded

Iga kriteeriumi juures on esitatud konkreetsed hindamis- ja kontrollinõuded.

Kui taotlejalt nõutakse kõnealustele kriteeriumidele vastavuse tõendamiseks kinnituste, dokumentide, analüüside, katseprotokollide või muude tõendite esitamist, võivad tõendusmaterjalid pärineda vastavalt vajadusele taotlejalt ja/või tema tarnija(te)lt ja/või nende tarnija(te)lt.

Muudatuste puhul (näiteks tarnija vahetus, värvi koostise muutmine, tooteseeria laiendamine), mille tulemusel muutub see, kuidas värv või lakk vastab ühele või mitmele kriteeriumile, teavitab loa valdaja pädevat asutust ja tõendab asjaomase kriteeriumi juures täpsustatud viisil, et toode vastab endiselt asjakohastele kriteeriumidele.

Vajaduse korral võib kasutada ka muid katsemeetodeid kui need, mis on esitatud iga kriteeriumi puhul, tingimusel et katsemeetodit on kirjeldatud ökomärgise taotlemise juhendis ja et taotlust hindav pädev asutus tunnistab meetodite samaväärsust.

Pädev asutus tunnustab eelistatavalt katseid, mis on akrediteeritud vastavalt standardile ISO 17025, ja kontrolli, mida on teinud asutused, kes on akrediteeritud vastavalt standardile EN 45011 või mõnele muule samaväärsele rahvusvahelisele standardile.

Vajaduse korral võib pädev asutus nõuda tõendavaid dokumente ja teha sõltumatuid kontrolle.

| b) | Mõõtmispiirid
  Kui ei ole märgitud teisiti, nõutakse vastavust ökomärgise kriteeriumidele kõigi tahtlikult lisatud ainete ja segude, kõrvalsaaduste ning toorainest pärinevate lisandite puhul, mille sisaldus lõpptoote koostises on suurem kui 0,010 massiprotsenti. |
| --- | --- |

b)

Mõõtmispiirid

Kui ei ole märgitud teisiti, nõutakse vastavust ökomärgise kriteeriumidele kõigi tahtlikult lisatud ainete ja segude, kõrvalsaaduste ning toorainest pärinevate lisandite puhul, mille sisaldus lõpptoote koostises on suurem kui 0,010 massiprotsenti.

| c) | Pädevale asutusele tuleb esitada toote täpne koostis, sealhulgas andmed kõikide kriteeriumides märgitud koostisosade füüsikalise oleku ja otstarbe kohta, samuti mis tahes täiendavate funktsionaalsete koostisosade ja nende kasutatud kontsentratsiooni kohta. Tuleb esitada iga koostisosa keemiline nimetus, CASi number ja klassifikatsioon vastavalt klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitlevale määrusele (EÜ) nr 1272/2008. Tuleb teatada kõik kriteeriumides nimetatud koostisosad, samuti mis tahes täiendavad funktsionaalsed koostisosad ja teada olevad lisandid, mille sisaldus tootes on üle 0,010 %, välja arvatud juhul, kui erandinõude täitmiseks nõutakse väiksemat kontsentratsiooni.
  Kui kriteeriumides on viidatud koostisosadele, hõlmab see aineid ja valmistisi või segusid. Ainete ja segude mõisted on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (1) (REACH-määrus) artiklis 3.
  Ohutuskaardid ja/või CASi numbrid ning klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitleva määruse kohane klassifikatsioon iga koostisaine kohta tuleb esitada pädevale asutusele vastavalt REACH-määrusele. |
| --- | --- |

c)

Pädevale asutusele tuleb esitada toote täpne koostis, sealhulgas andmed kõikide kriteeriumides märgitud koostisosade füüsikalise oleku ja otstarbe kohta, samuti mis tahes täiendavate funktsionaalsete koostisosade ja nende kasutatud kontsentratsiooni kohta. Tuleb esitada iga koostisosa keemiline nimetus, CASi number ja klassifikatsioon vastavalt klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitlevale määrusele (EÜ) nr 1272/2008. Tuleb teatada kõik kriteeriumides nimetatud koostisosad, samuti mis tahes täiendavad funktsionaalsed koostisosad ja teada olevad lisandid, mille sisaldus tootes on üle 0,010 %, välja arvatud juhul, kui erandinõude täitmiseks nõutakse väiksemat kontsentratsiooni.

Kui kriteeriumides on viidatud koostisosadele, hõlmab see aineid ja valmistisi või segusid. Ainete ja segude mõisted on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (1) (REACH-määrus) artiklis 3.

Ohutuskaardid ja/või CASi numbrid ning klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitleva määruse kohane klassifikatsioon iga koostisaine kohta tuleb esitada pädevale asutusele vastavalt REACH-määrusele.

| d) | Kõigi kriteeriumide, välja arvatud 4. kriteeriumi (lenduvad orgaanilised ühendid ja pooleldi lenduvad orgaanilised ühendid) puhul kehtivad piirangud pakendis kasutatud värvi või laki suhtes. Direktiivi 2004/42/EÜ kohaselt on lenduvatele orgaanilistele ühenditele kehtestatud piirnormid seotud kasutusvalmis tootega ja seega tuleb lenduvate orgaaniliste ühendite maksimumsisalduse mõõtmisel või arvutamisel arvestada kõiki soovitatud lisandeid, nagu värvained ja/või vedeldajad. Selle mõõtmiseks või arvutamiseks peavad tooraine tarnijad esitama andmed tahkete ainete sisalduse, lenduvate orgaaniliste ühendite sisalduse ja toote tiheduse kohta. Sama kehtib ka pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite mõõtmise või arvutamise kohta. Pädevad asutused võivad arvutuste kinnitamiseks taotleda pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite kontrollimist. |
| --- | --- |

d)

Kõigi kriteeriumide, välja arvatud 4. kriteeriumi (lenduvad orgaanilised ühendid ja pooleldi lenduvad orgaanilised ühendid) puhul kehtivad piirangud pakendis kasutatud värvi või laki suhtes. Direktiivi 2004/42/EÜ kohaselt on lenduvatele orgaanilistele ühenditele kehtestatud piirnormid seotud kasutusvalmis tootega ja seega tuleb lenduvate orgaaniliste ühendite maksimumsisalduse mõõtmisel või arvutamisel arvestada kõiki soovitatud lisandeid, nagu värvained ja/või vedeldajad. Selle mõõtmiseks või arvutamiseks peavad tooraine tarnijad esitama andmed tahkete ainete sisalduse, lenduvate orgaaniliste ühendite sisalduse ja toote tiheduse kohta. Sama kehtib ka pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite mõõtmise või arvutamise kohta. Pädevad asutused võivad arvutuste kinnitamiseks taotleda pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite kontrollimist.

1. kriteerium. Valge pigment ja märgpuhastuskindlus

1a)   Miinimumnõue valge pigmendi sisalduse suhtes

Siseruumide seinte ja lagede värvis, mille puhul kinnitatakse 1. või 2. klassi märgpuhastuskindlust, peab valge pigmendi (valged anorgaanilised pigmendid murdumisnäitajaga üle 1,8) sisaldus 1 m2 kuiva kihi kohta olema võrdne tabelis 1 esitatuga või sellest väiksem ja läbipaistmatus peab olema 98 %. Toonimissüsteemide puhul kehtib see nõue ainult alusvärvide suhtes.

Tabel 1

Märgpuhastuskindluse ja TiO2-sisalduse vaheline seos siseruumides kasutatavate värvide puhul

| Märgpuhastuskindlus | Siseruumivärvide piirnorm (g/m2) |
| --- | --- |
| 1. klass | 40 |
| 2. klass | 36 |

Märgpuhastuskindlus

Siseruumivärvide piirnorm (g/m2)

1. klass

40

2. klass

36

Kõikide muude värvide (sealhulgas lubivärvid, silikaatvärvid, krundid, roostevastased värvid, fassaadivärvid) puhul ei ole valge pigmendi (valged anorgaanilised pigmendid murdumisnäitajaga üle 1,8) sisaldus suurem kui 36 g/m2 siseruumivärvide ja 38 g/m2 välisvärvide puhul. Kui värv on ette nähtud kasutamiseks nii sise- kui ka välistingimustes, kohaldatakse rangemat piirnormi.

Kui eespool nimetatud tooted kuuluvad b osas nimetatud vabastuse alla, ei tohi valge pigmendi (valged anorgaanilised pigmendid murdumisnäitajaga üle 1,8) sisaldus ületada 25 g/m2 kuiva kihi kohta, mille läbipaistmatus on 98 %.

1b)   Miinimumnõue märgpuhastuskindluse suhtes (üksnes sisevärvid)

Kõigi siseruumide seina- ja laevärvide (viimistlusvärvid) puhul saavutatakse 1. või 2. klassi märgpuhastuskindlus (Wet Scrub Resistance, WSR) vastavalt standarditele EN 13300 ja EN ISO 11998. See nõue kehtib ainult toonimiseks kasutatavate aluste (alusvärvid) suhtes.

Sellest nõudest on vabastatud siseruumide seina- ja laevärvid, mille valge pigmendi (valged anorgaanilised pigmendid murdumisnäitajaga üle 1,8) sisaldus on kuni 25 g/m2 kuiva kihi kohta, mille läbipaistmatus on 98 %.

Ainult 1. ja 2. märgpuhastuskindlusklassi ökomärgisega värvide etiketil või muudes turustamisdokumentides võib kinnitada märgpuhastuskindlust.

Hindamine ja kontroll: nii nõue 1a kui ka nõue 1b peavad olema täidetud. Taotleja peab esitama dokumendid selle kohta, et valgete pigmentide sisaldus vastab sellele kriteeriumile.

Taotleja peab esitama standardi EN 13300 kohase katsearuande standardi EN ISO 11998 meetodil tehtud katsete (puhastatavuse ja puhastuskindluse katse) tulemuste kohta. Laevärvide ja siseruumide seinavärvide puhul tuleb esitada pakendi märgistus, sealhulgas lisatud tekst, millega tõendatakse märgpuhastuskindlust.

2. kriteerium. Titaandioksiidpigment

Kui toode sisaldab üle 3,0 massiprotsendi titaandioksiidi, ei tohi kasutatud titaandioksiidpigmendi tootmisel tekkinud heited ja jäätmed ületada järgmist (2):

sulfaatmeetodi puhul:

| — | SOx, väljendatud SO2-na: 7,0 kg TiO2-pigmendi tonni kohta, |
| --- | --- |

—

SOx, väljendatud SO2-na: 7,0 kg TiO2-pigmendi tonni kohta,

| — | sulfaatjäätmed: 500 kg TiO2-pigmendi tonni kohta, |
| --- | --- |

—

sulfaatjäätmed: 500 kg TiO2-pigmendi tonni kohta,

kloriidmeetodi puhul:

| — | loodusliku rutiilimaagi kasutamise korral 103 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta, |
| --- | --- |

—

loodusliku rutiilimaagi kasutamise korral 103 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta,

| — | sünteetilise rutiilimaagi kasutamise korral: 179 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta, |
| --- | --- |

—

sünteetilise rutiilimaagi kasutamise korral: 179 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta,

| — | räbutoorme kasutamise korral: 329 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta, |
| --- | --- |

—

räbutoorme kasutamise korral: 329 kg kloriidjäätmeid TiO2-pigmendi tonni kohta,

Rohkem kui ühe maagitüübi kasutamise korral kohaldatakse väärtusi, mis on võrdelised kasutatavate maagitüüpide kogustega.

Märkus:

SOx-heidet kohaldatakse üksnes sulfaatprotsessi korral.

Lähtutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu jäätmete raamdirektiivi 2008/98/EÜ (3) artikli 3 kohasest jäätmete mõistest. Kui TiO2 tootja suudab oma tahkete jäätmete kohta tõendada, et tema tegevus vastab jäätmete raamdirektiivi artiklile 5 (kõrvalsaaduste tootmine), vabastatakse need jäätmed piirangutest.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama tõendavad dokumendid, milles värvi valmistamiseks vajalikku toorainet tootev titaandioksiiditootja kinnitab, et ei ole teatavat tooret kasutanud, või kinnituse koos tõendavate dokumentidega selle kohta, et protsessi puhul olid täidetud heite ja jäätmete piirnormid.

3. kriteerium. Kasutustõhusus

Värvide ja lakkide kasutustõhususe tõendamiseks tehakse iga liiki värvide ja/või lakkidega katsed, mis on näidatud tabelis 2.

Tabel 2

Eri värvide ja lakkide kasutustõhususe nõuded

| Näitajad | Värvid ja lakid (alamkategooriad vastavalt direktiivis 2004/42/EÜ esitatud nimetustele) |
| --- | --- |
| Siseruumides kasutatav värv
  (a, b) | Välistingimustes kasutatav värv
  (c) | Liistude ja detailide värv
  (d) | Paks dekoratiivne kattekiht sise- ja välistingimustes
  (l) | Lakk ja puidupeits
  (e, f) | Ühe komponendiga pinna- ja põrandakattevahendid
  (i) | Krunt
  (g) | Alusvärv ja krunt
  (h) |
| 3a) | Kattevõime (ainult valge ja heledatoonilise värvi puhul, sealhulgas toonimissüsteemis kasutatava valge alusvärvi puhul) — ISO 6504/1 |

Näitajad

Värvid ja lakid (alamkategooriad vastavalt direktiivis 2004/42/EÜ esitatud nimetustele)

Siseruumides kasutatav värv

(a, b)

Välistingimustes kasutatav värv

(c)

Liistude ja detailide värv

(d)

Paks dekoratiivne kattekiht sise- ja välistingimustes

(l)

Lakk ja puidupeits

(e, f)

Ühe komponendiga pinna- ja põrandakattevahendid

(i)

Krunt

(g)

Alusvärv ja krunt

(h)

3a)

Kattevõime (ainult valge ja heledatoonilise värvi puhul, sealhulgas toonimissüsteemis kasutatava valge alusvärvi puhul) — ISO 6504/1

8 m2/l

4 m2/l (elastomeere värv)

6 m2/l (müüritise värv)

Välistingimustes kasutatavad tooted 6 m2/l

Siseruumis kasutatavad tooted 8 m2/l

1 m2/l

—

Välistingimustes kasutatavad tooted 6 m2/l

Siseruumis kasutatavad tooted 8 m2/l

6 m2/l (läbipaistvad)

8 m2/l (läbipaistmatud)

6 m2/l (läbipaistvad)

8 m2/l (läbipaistmatud)

| 3b) | Veekindlus — ISO 2812-3 |
| --- | --- |

3b)

Veekindlus — ISO 2812-3

—

—

—

—

Veekindel

Veekindel

—

—

| 3c) | Nakkuvus — EN 24624 |
| --- | --- |

3c)

Nakkuvus — EN 24624

—

—

—

—

Hindepunkte 2

1,5 MPa (müüritisevärv)

1,5 MPa (müüritisevärv)

| 3d) | Kulumine — EN ISO 7784-2 |
| --- | --- |

3d)

Kulumine — EN ISO 7784-2

—

—

—

—

—

Kaalu vähenemine 70 mg

—

—

| 3e) | Vananemine ilmastiku toimel — EN 11507/EN 927-6 |
| --- | --- |

3e)

Vananemine ilmastiku toimel — EN 11507/EN 927-6

—

1 000 h

1 000 h (väljas)

1 000 h (väljas)

1 000 h (väljas)

1 000 h (väljas)

—

—

| 3f) | Veeauru läbilaskvus (4)— EN ISO 7783 |
| --- | --- |

3f)

Veeauru läbilaskvus (4)— EN ISO 7783

—

II klass või parem

—

II klass või parem (väljas)

—

—

—

—

| 3g) | Vedela vee läbilaskvus (4) |
| --- | --- |

3g)

Vedela vee läbilaskvus (4)

—

Sellise väite esitamisel III klass

—

II klass või parem (väljas)

—

—

—

—

— EN 1062-3

Kõik muud tooted II klass või parem

| 3h) | Hallituskindlus (4) — EN 15457 |
| --- | --- |

3h)

Hallituskindlus (4) — EN 15457

—

1. klass või madalam (müüritise- või puiduvärvid)

0-klass (välistingimustes kasutatavad puidutooted)

1. klass või madalam (väljas)

—

—

—

—

| 3h) | Vetikakindlus — EN 15458 (4) |
| --- | --- |

3h)

Vetikakindlus — EN 15458 (4)

—

1. klass või madalam (müüritise- või puiduvärvid)

0-klass (välistingimustes kasutatavad puidutooted)

1. klass või madalam (väljas)

—

—

—

—

| 3i) | Pragude katvus (4) — EN 1062-7 |
| --- | --- |

3i)

Pragude katvus (4) — EN 1062-7

—

A1 (ainult elastomeerne värv)

—

—

—

—

—

—

| 3j) | Leelisekindlus ISO 2812-4 |
| --- | --- |

3j)

Leelisekindlus ISO 2812-4

—

Müüritisevärv

—

—

—

—

Müüritisevärv väljas

Müüritisevärv väljas

| 3k) | Korrosioonikindlus (4) |
| --- | --- |

3k)

Korrosioonikindlus (4)

—

Roostevastane värv

Roostevastane värv

—

—

Roostevastane värv

Roostevastane värv

Roostevastane värv

EN ISO 12944-2 ja 12944-6, ISO 9227, ISO 4628-2 ja 4628-3

Mullitamine: ≥ suurus 3/tihedus 3

Roostetamine: ≥ Ri2

Mullitamine: ≥ suurus 3/tihedus 3

Roostetamine: ≥ Ri2

Mullitamine: ≥ suurus 3/tihedus 3

Roostetamine: ≥ Ri2

Mullitamine: ≥ suurus 3/tihedus 3

Roostetamine: ≥ Ri2

Mullitamine: ≥ suurus 3/tihedus 3

Roostetamine: ≥ Ri2

3a)   Kattevõime

Kattevõimenõuet kohaldatakse valgete ja heledatooniliste värvitoodete suhtes. Kui värv on saadaval mitmes toonis, kehtib kattevõime nõue kõige heledama tooni suhtes.

Ühe liitri valge või heledatoonilise värvi (sealhulgas viimistlusvärvi ja vahevärvi) kattevõime (98 % läbipaistmatusele vastaval varjetasemel) peab olema vähemalt 8 m2 siseruumivärvi ja 6 m2 välisvärvi puhul. Kui toodet turustatakse kasutamiseks nii sise- kui ka välistingimustes, peab kattevõime (98 % läbipaistmatusele vastaval varjetasemel) olema vähemalt 8 m2.

Toonimissüsteemide puhul kehtib see kriteerium ainult valge alusvärvi (alus, mis sisaldab kõige rohkem TiO2) suhtes. Kui valge alusvärv ei vasta sellele nõudele, peab ta sellele vastama pärast standardvärvi RAL 9010 saamiseks vajalikku toonimist.

Toonimissüsteemi kuuluvate värvide puhul peab taotleja soovitama lõppkasutajale toote pakendil ja müügikohas, millist tooni ja/või krunt-/alusvärvi (mis on võimaluse korral varustatud ühenduse ökomärgisega) tuleks enne tumedama tooni pealekandmist aluseks kasutada.

Läbipaistval ja poolläbipaistval krunt- ja alusvärvil peab kattevõime olema vähemalt 6 m2 ning läbipaistmatul krunt- ja alusvärvil vähemalt 8 m2. Ühe liitri eriliste tõkestavate/tihendavate, immutavate/siduvate omadustega ning spetsiaalse nakkuva läbipaistmatu kruntvärvi kattevõime peab olema vähemalt 6 m2.

Teise võimalusena peab 1 kg paksu dekoratiivse pinnakattevahendi (kolmemõõtmelise dekoratiivse mõju saamiseks ette nähtud värv, mis annab väga paksu kattekihi) kattevõime olema 1 m2.

Ühe liitri läbipaistmatu elastomeerse värvi kattevõime peab olema vähemalt 4 m2.

See nõue ei kehti lakkide, lasuurvärvide, läbipaistvate nakkuvate kruntide ega muude läbipaistvate pindevahendite kohta.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande kattevõime määramise kohta meetodiga ISO 6504/1 („Värvid ja lakid — Kattevõime määramine”, 1. osa: Kubelka-Munki meetod valgete ja heledatooniliste värvide jaoks), meetodiga 6504/3 (3. osa: heledatooniliste värvide kontrastsustaseme (läbipaistmatuse) määramine kindlaksmääratud kattevõime puhul) või meetodiga NF T 30 073 (kolmemõõtmelise dekoratiivse mõju saamiseks ette nähtud ja väga paksu kattekihi andvate värvide puhul). Toonitud toodete valmistamiseks kasutatavate aluste puhul, mille vastavust eespool osutatud nõuetele ei ole hinnatud, peab taotleja esitama tõendid, et lõppkasutajal soovitatakse enne toote pealekandmist kasutada kruntvärvi ja/või halli (või muud sobivat tooni) alusvärvi.

3b)   Veekindlus

Kõikidel lakkidel, põrandapindevahenditel ja -värvidel peab ISO 2812-3 meetodil määratuna olema selline veekindlus, et pärast 24-tunnist kokkupuudet ja 16-tunnist taastumist läige või värvus ei muutu.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande katsete kohta vastavalt meetodile ISO 2812-3.

3c)   Nakkumine

Välistingimustes kasutatavad müüritisevärvid peavad standardi EN 24624 (ISO 4624) nakkekatses, kus alusmaterjali kohesioonitugevus on väiksem kui värvi nakketugevus, saama hindeks „läbitud”, muul juhul peab värvi nakketugevus olema üle 1,5 MPa.

Põrandapindevahendid, põrandavärvid, põranda alusvärvid, siseruumides kasutatavad müüritisekrundid ning metalli ja puu alusvärvid peavad standardi EN 2409 kohases nakkekatses saama kuni 2 hindepunkti.

See nõue ei kehti läbipaistvate kruntide kohta.

Taotleja peab hindama krunt- ja/või viimistlusvärvi eraldi või mõlemat koos kasutatuna. Viimistlusvärvi eraldi katsetamise korral tuleb seda pidada nakketugevuse seisukohalt halvimaks võimaluseks.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande katse kohta, mis on tehtud vastavalt meetodile EN ISO 2409 või EN 24624 (ISO 4624).

3d)   Kulumine

Põrandapindevahenditel ja põrandavärvidel peab olema niisugune kulumiskindlus, et pärast meetodi EN ISO 7784-2 kohase katsetustsükli 1 000-kordset läbimist 1 000-grammise koormusega ja CS10 rattaga ei ületa kaalukaotus 70 mg.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande sellele kriteeriumile vastavuse kohta, olles teinud katsed vastavalt meetodile EN ISO 7784-2.

3e)   Ilmastikukindlus (välisvärvide ja -lakkide puhul)

Müüritise viimistlusvärve ning puidu ja metalli viimistlusvahendeid, sealhulgas lakke, katsetatakse kunstlikult loodud ilmastikutingimustes, kasutades muu hulgas UV-luminofoorlampe ja kondensatsiooni või veepihusteid vastavalt meetodile ISO 11507. Selliseid värve katsetakse sellistes tingimustes 1 000 tunni jooksul. Katsetingimused on järgmised: UVA 4 h/60 °C + niiskus 4 h/50 °C.

Alternatiivina võib väljas kasutatavaid puiduviimistlusvahendeid ja puidulakke katsetada 1 000 tunni jooksul QUV kiirendatud ilmastikusimuleerijas, kus toodet katsetatakse tsüklilise UV(A) kiirgusega ja veepiserdusega vastavalt meetodile EN 927-6.

Vastavalt standardile ISO 7724 3 ei tohi ilmastikutingimuste suhtes katsetatavate näidiste värvimuutus olla suurem kui ΔΕ * = 4. See ei kehti lakkide ja aluste kohta.

Läikevärvide ja -lakkide läike vähenemine ilmastikukatses ei tohi olla suurem kui 30 % esialgsest väärtusest, mõõtmised tehakse meetodiga ISO 2813. Seda nõuet ei kohaldata selliste vähe läikivate ega mattide viimistlusvahendite (5) suhtes, mille esialgne läike väärtus 60° langemisnurga all on väiksem kui 60 %.

Müüritise viimistlusvahendite ning puidu ja metalli (vajaduse korral) viimistlusvahendite puhul tuleb pärast ilmastikukindluse katsetamist kontrollida meetodi EN ISO 4628-6 abil ka kriidistumist. Pindevahend peab saama selles katses tulemuseks 1,5 või parema tulemuse (0,5 või 1,0). Standardis on esitatud illustreerivad viiteväärtused.

Müüritise viimistlusvahendite ning puidu ja metalli viimistlusvahendite puhul tuleb pärast ilmastikukindluse katsetamist kontrollida ka järgmisi parameetreid:

| | kestendamine vastavalt standardile ISO 4628-5; kestendamistihedus kuni 2, helveste suurus kuni 2; |
| --- | --- |

kestendamine vastavalt standardile ISO 4628-5; kestendamistihedus kuni 2, helveste suurus kuni 2;

| | pragunemine vastavalt standardile ISO 4628-4; pragude tihedus kuni 2, pragude suurus kuni 3; |
| --- | --- |

pragunemine vastavalt standardile ISO 4628-4; pragude tihedus kuni 2, pragude suurus kuni 3;

| | mullitamine vastavalt standardile ISO 4628-2; mullide tihedus kuni 3, mullide suurus kuni 3. |
| --- | --- |

mullitamine vastavalt standardile ISO 4628-2; mullide tihedus kuni 3, mullide suurus kuni 3.

Katsed tuleb teha toonival alusel.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruanded, et ta on konkreetsete parameetrite katsetamisel kasutanud kas meetodit ISO 11507 või meetodit EN 927-6 või mõlemat. Taotleja peab esitama aruanded, et on katsetamisel kasutanud meetodeid EN ISO 4628-2, 4, 5, 6, ja aruande standardile ISO 7724-3 vastavuse kohta, kui see on asjakohane.

3f)   Veeauru läbilaskvus

Juhul kui on kinnitatud, et välismüüritise- või betoonivärv on n-ö hingav, tuleb värv klassifitseerida EN 1062-1 alusel II klassi (keskmine veeauru läbilaskvus) või paremaks värviks katsemeetodi EN ISO 7783 põhjal.

Võimalike toonimisvärvide suure hulga tõttu kohaldatakse seda kriteeriumi ainult alusvärvide katsetamise suhtes.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande, et on katsetamisel kasutanud meetodit EN ISO 7783 ja klassifitseerimisel meetodit EN 1062-1.

3g)   Vedela vee läbilaskvus

Juhul kui on kinnitatud, et välismüüritise- või betoonivärv on vett hülgav või elastomeerne, tuleb värv klassifitseerida EN 1062-1 alusel III klassi (vähene vedelike läbilaskvus) värviks eelistatavalt katsemeetodi EN 1062-3 põhjal.

Võimalike toonimisvärvide suure hulga tõttu kohaldatakse seda kriteeriumi ainult alusvärvide katsetamise suhtes.

Kõik muud müüritisevärvid klassifitseeritakse vastavalt EN 1062-1-le II (keskmine vedelike läbilaskvus) või kõrgema klassi värvideks katsemeetodi EN 1062-3 põhjal.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruanded, et on katsetamisel kasutanud meetodit EN 1062-3 ja klassifitseerinud vastavalt EN 1062-1-le.

3h)   Hallitus- ja vetikakindlus

Kui on kinnitatud, et müüritise- ja puiduvärvid takistavad hallituse ja vetikate arengut ning vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidimääruses (EL) nr 528/2012 (6) esitatud tooteliigile 7, määratakse vastavalt standarditele EN 15457 ja EN 15458 järgmiste nõuete täidetus.

Müüritisevärvil on hallitusekindluse klass 1 või madalam (1 või 0) (st hallitus katab vähem kui 10 % pinnast) ning vetikakindluse klass 1 või madalam.

Puiduvärvil on hallitusekindluse hinne 0 ja vetikakindluse hinne 0.

Võimalike toonimisvärvide suure hulga tõttu kohaldatakse seda kriteeriumi ainult alusvärvide katsetamise suhtes.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruanded, et on katsetamisel kasutanud standardites EN 15457 ja EN 15458 esitatud meetodeid.

3i)   Pragude katvus

Kui on kinnitatud, et müüritise- (või betooni)värvil on elastomeersed omadused, tuleb see klassifitseerida vähemalt A1-klassi värviks 23 °C juures vastavalt meetodile EN 1062.

Võimalike toonimisvärvide suure hulga tõttu kohaldatakse seda kriteeriumi ainult alusvärvide katsetamise suhtes.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruanded, et on katsetamisel kasutanud meetodit DIN EN 1062-7.

3j)   Leelisekindlus

Pärast 24-tunnilist mõjutamist 10 % NaOH lahusega (meetod ISO 2812-4) ei tohi müüritisevärvile ja -krundile tekkida mingit kahjustust. Tulemust hinnatakse pärast 24-tunnist kuivamist ja taastumist.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama aruande, et on katsetamisel kasutanud meetodit ISO 2812-4.

3k)   Korrosioonikindlus

Simuleeritud korrosioonistressi rakendatakse substraadile, et leida vastavalt standardile EN ISO 12944-2 atmosfääri söövitava toime kategooria või kategooriad katsemeetodiga, mis on täpsustatud standardis EN ISO 12944-6. Terase värvimiseks ette nähtud roostevastast värvi hinnatakse pärast 240-tunnist soolalahusega piserdamist vastavalt standardile ISO 9227. Tulemusi hinnatakse seoses mullitamisega vastavalt standardile ISO 4628-2 ja seoses roostetamisega vastavalt standardile ISO 4628-3. Värv peab saavutama vähemalt mullisuuruse 3 ja mullide tiheduse 3 seoses mullitamisega ning vähemalt Ri2 roostetamise katses.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama katse- ja hindamisaruande, millega tõendab selle kriteeriumi täitmist.

4. kriteerium. Lenduvate ja pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite sisaldus (LOÜ, PLOÜ)

Lenduvate orgaaniliste ühendite (LOÜ) ja pooleldi lenduvate orgaaniliste ühendite (PLOÜ) sisaldus ei tohi ületada tabelis 3 esitatud piirnorme.

LOÜde ja PLOÜde sisaldus määratakse kasutusvalmis tootes ja see hõlmab kõiki lisandeid, nagu värvaineid ja/või vedeldajaid, mida soovitatakse lisada enne pealekandmist.

Tootele, mille LOÜ-sisaldus on kooskõlas tabelis 3 esitatud piirnormiga, võib lisada teksti „Väiksem lenduvate orgaaniliste ühendite sisaldus” ja lisada ökomärgise kõrvale LOÜ-sisalduse (g/l).

Tabel 3

LOÜde ja PLOÜde sisalduse piirnormid

| Toote kirjeldus (koos direktiivi 2004/42/EÜ kohaste alaliikide nimetustega) | LOÜ piirnorm
  (g/l, sh vesi) | PLOÜ piirnorm
  (g/l, sh vesi) |
| --- | --- | --- |
| a. | Matid siseseinad ja laed (läige 60° langemisnurga juures < 25) |

Toote kirjeldus (koos direktiivi 2004/42/EÜ kohaste alaliikide nimetustega)

LOÜ piirnorm

(g/l, sh vesi)

PLOÜ piirnorm

(g/l, sh vesi)

a.

Matid siseseinad ja laed (läige 60° langemisnurga juures < 25)

10

30 (7)/40 (8)

| b. | Läikivad siseseinad ja laed (läige 60° langemisnurga juures > 25) |
| --- | --- |

b.

Läikivad siseseinad ja laed (läige 60° langemisnurga juures > 25)

40

30 (7)/40 (8)

| c. | Mineraalsubstraadist välisseinad |
| --- | --- |

c.

Mineraalsubstraadist välisseinad

25

40

| d. | Puidust ja metallist välis-/siseliistude värvid |
| --- | --- |

d.

Puidust ja metallist välis-/siseliistude värvid

80

50 (7)/60 (8)

| e. | Siseliistude lakid ja puidupeitsid, sh läbipaistmatud puidupeitsid |
| --- | --- |

e.

Siseliistude lakid ja puidupeitsid, sh läbipaistmatud puidupeitsid

65

30

| e. | Välisliistude lakid ja puidupeitsid, sh läbipaistmatud puidupeitsid |
| --- | --- |

e.

Välisliistude lakid ja puidupeitsid, sh läbipaistmatud puidupeitsid

75

60

| f. | Minimaalse kattega puidupeitsid välis- ja sisepindadele |
| --- | --- |

f.

Minimaalse kattega puidupeitsid välis- ja sisepindadele

50

30 (7)/40 (8)

| g. | Krundid |
| --- | --- |

g.

Krundid

15

30 (7)/40 (8)

| h. | Siduvad krundid |
| --- | --- |

h.

Siduvad krundid

15

30 (7)/40 (8)

| i. | Ühe komponendiga pinnakattevahendid |
| --- | --- |

i.

Ühe komponendiga pinnakattevahendid

80

50 (7)/60 (8)

| j. | Kahe komponendiga pinnakattevahendid |
| --- | --- |

j.

Kahe komponendiga pinnakattevahendid

80

50 (7)/60 (8)

| l. | Dekoratiivsed pinnakattevahendid |
| --- | --- |

l.

Dekoratiivsed pinnakattevahendid

80

50 (7)/60 (8)

Roostevastased värvid

80

60

Lenduvate orgaaniliste ühendite sisalduse arvutamisel võetakse aluseks kas koostisosad ja tooraine või kasutatakse standardis ISO 11890-2 esitatud meetodeid, või toodete puhul, milles lenduvate orgaaniliste ühendite sisaldus on alla 1,0 g/l, standardis ISO 17895 esitatud meetodeid. PLOÜ-sisaldus määratakse kindlaks meetodiga ISO 11890-2. Tabelis 4 esitatud märgisaineid kasutatakse alusena PLOÜ gaasikromatograafia tulemuste tõlgendamisel. Toodete suhtes, mida kasutatakse nii sise- kui ka välistingimustes, kohaldatakse kõige karmimaid siseruumivärvide kohta esitatud PLOÜ piirnorme.

Tabel 4

Markerühendid, mida kasutatakse PLOÜ-sisalduse määramisel

| | Polaarsed süsteemid
  (veepõhised pindamisvahendid) | Mittepolaarsed süsteemid
  (lahustipõhised pindamisvahendid) |
| --- | --- | --- |
| PLOÜ | Dietüüladipaat (C10H18O4) kuni metüülpalmitaat (C17H34O2) | n-tetradekaan (C14H30) kuni n-dokosaan (C22H46) |

Polaarsed süsteemid

(veepõhised pindamisvahendid)

Mittepolaarsed süsteemid

(lahustipõhised pindamisvahendid)

PLOÜ

Dietüüladipaat (C10H18O4) kuni metüülpalmitaat (C17H34O2)

n-tetradekaan (C14H30) kuni n-dokosaan (C22H46)

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama kasutusvalmis toote LOÜ-sisalduse kas standardi ISO 11890-2 või ISO 17895 meetoditega määramise katsearuandena, mis näitab vastavust, või vastavuskinnitusena, mis põhineb värvi koostisosade ja toorainete põhjal tehtud arvutustel.

Taotleja peab esitama kasutusvalmis toote PLOÜ-sisalduse kas standardi ISO 11890-2 meetodiga määramise katsearuandena või vastavuskinnitusena, mis põhineb värvi koostisosade ja toorainete põhjal tehtud arvutustel. Katsetamisel tuleks kasutada tabelis 4 esitatud markereid ja kriteeriumide kasutusjuhendit. Pädeva asutuse taotluse korral võidakse taotlejatelt nõuda arvutuste kinnitamist täpsustatud katsemeetodiga.

5. kriteerium. Ohtlike ainete ja segude suhtes kehtivad piirangud

Lõpptoode ei tohi sisaldada ohtlikke aineid ega segusid vastavalt eeskirjadele, mis on esitatud järgmisi valdkondi käsitlevates allkriteeriumides:

| — | ohuklassifikatsioonid ja riskilaused; |
| --- | --- |

—

ohuklassifikatsioonid ja riskilaused;

| — | väga ohtlikud ained; |
| --- | --- |

—

väga ohtlikud ained;

| — | muud konkreetsed loetletud ained. |
| --- | --- |

—

muud konkreetsed loetletud ained.

Taotleja peab tõendama, et lõpptoote koostis vastab üldistele hindamis- ja kontrollinõuetele ning kõigile täiendavatele nõuetele, mis on esitatud liites.

5a)   Ohuklasside ja riskilausete suhtes kohaldatavad üldpiirangud

Lõpptoote koostises, mis hõlmab kõiki tahtlikult lisatud koostisaineid, mille sisaldus segus on suurem kui 0,010 %, ei tohi olla (välja arvatud juhul, kui liites ei ole selge sõnaga sätestatud erandit) aineid ega segusid, mis on klassifitseeritud toksiliseks, keskkonnaohtlikuks, hingamiselundeid või nahka sensibiliseerivaks, kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks vastavalt määrusele (EÜ) nr 1272/2008 või nõukogu direktiivile 67/548/EMÜ, (9) ja mida tõlgendatakse vastavalt ohu- ja riskilausetele, mis on loetletud käesolevate kriteeriumide tabelis 5.

Tabel 5

Ohupiirangute klassifikatsioon ja liigitus kategooriateks

| Äge mürgisus |
| --- |
| 1. ja 2. kategooria | 3. kategooria |
| H300 Allaneelamisel surmav (R28) | H301 Allaneelamisel mürgine (R25) |
| H310 Nahale sattumisel surmav (R27) | H311 Nahale sattumisel mürgine (R24) |
| H330 Sissehingamisel surmav (R23/26) | H331 Sissehingamisel mürgine (R23) |
| H304 Allaneelamisel või hingamisteedesse sattumisel võib olla surmav (R65) | EUH070 Silma sattumisel mürgine (R39/41) |
| |
| Sihtelundit mõjutav mürgisus |
| 1. kategooria | 2. kategooria |
| H370 Kahjustab elundeid (R39/23, R39/24, R39/25, R39/26, R39/27, R39/28) | H371 Võib kahjustada elundeid (R68/20, R68/21, R68/22) |
| H372 Kahjustab elundeid (R48/25, R48/24, R48/23) | H373 Võib kahjustada elundeid (R48/20, R48/21, R48/22) |
| |
| Hingamiselundite või naha sensibiliseerimine |
| 1.A kategooria | 1.B kategooria |
| H317 Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni (R43) | H317 Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni (R43) |
| H334 Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astmasümptomeid või hingamisraskusi (R42) | H334 Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astmasümptomeid või hingamisraskusi (R42) |
| |
| Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine |
| 1.A ja 1.B kategooria | 2. kategooria |
| H340 Võib põhjustada geneetilisi defekte (R46) | H341 Arvatavasti põhjustab geneetilisi defekte (R68) |
| H350 Võib põhjustada vähktõbe (R45) | H351 Arvatavasti põhjustab vähktõbe (R40) |
| H350i Sissehingamisel võib põhjustada vähktõbe (R49) | |
| H360F Võib kahjustada viljakust (R60) | H361f Arvatavasti kahjustab viljakust (R62) |
| H360D Võib kahjustada loodet (R61) | H361d Arvatavasti kahjustab loodet (R63) |
| H360FD Võib kahjustada viljakust. Võib kahjustada loodet (R60, R60/61) | H361fd Arvatavasti kahjustab viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet (R62/63) |
| H360Fd Võib kahjustada viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet (R60/63) | H362 Võib kahjustada rinnaga toidetavat last (R64) |
| H360Df Võib kahjustada loodet. Arvatavasti kahjustab viljakust (R61/62) | |
| |
| Ohtlik veekeskkonnale |
| 1. ja 2. kategooria | 3. ja 4. kategooria |
| H400 Väga mürgine veeorganismidele (R50) | H412 Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime (R52/53) |
| H410 Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime (R50/53) | H413 Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet (R53) |
| H411 Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime (R51/53) | |
| |
| Ohtlik osoonikihile |
| EUH059 Ohtlik osoonikihile (R59) | |

Äge mürgisus

1. ja 2. kategooria

3. kategooria

H300 Allaneelamisel surmav (R28)

H301 Allaneelamisel mürgine (R25)

H310 Nahale sattumisel surmav (R27)

H311 Nahale sattumisel mürgine (R24)

H330 Sissehingamisel surmav (R23/26)

H331 Sissehingamisel mürgine (R23)

H304 Allaneelamisel või hingamisteedesse sattumisel võib olla surmav (R65)

EUH070 Silma sattumisel mürgine (R39/41)

Sihtelundit mõjutav mürgisus

1. kategooria

2. kategooria

H370 Kahjustab elundeid (R39/23, R39/24, R39/25, R39/26, R39/27, R39/28)

H371 Võib kahjustada elundeid (R68/20, R68/21, R68/22)

H372 Kahjustab elundeid (R48/25, R48/24, R48/23)

H373 Võib kahjustada elundeid (R48/20, R48/21, R48/22)

Hingamiselundite või naha sensibiliseerimine

1.A kategooria

1.B kategooria

H317 Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni (R43)

H317 Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni (R43)

H334 Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astmasümptomeid või hingamisraskusi (R42)

H334 Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astmasümptomeid või hingamisraskusi (R42)

Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine

1.A ja 1.B kategooria

2. kategooria

H340 Võib põhjustada geneetilisi defekte (R46)

H341 Arvatavasti põhjustab geneetilisi defekte (R68)

H350 Võib põhjustada vähktõbe (R45)

H351 Arvatavasti põhjustab vähktõbe (R40)

H350i Sissehingamisel võib põhjustada vähktõbe (R49)

H360F Võib kahjustada viljakust (R60)

H361f Arvatavasti kahjustab viljakust (R62)

H360D Võib kahjustada loodet (R61)

H361d Arvatavasti kahjustab loodet (R63)

H360FD Võib kahjustada viljakust. Võib kahjustada loodet (R60, R60/61)

H361fd Arvatavasti kahjustab viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet (R62/63)

H360Fd Võib kahjustada viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet (R60/63)

H362 Võib kahjustada rinnaga toidetavat last (R64)

H360Df Võib kahjustada loodet. Arvatavasti kahjustab viljakust (R61/62)

Ohtlik veekeskkonnale

1. ja 2. kategooria

3. ja 4. kategooria

H400 Väga mürgine veeorganismidele (R50)

H412 Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime (R52/53)

H410 Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime (R50/53)

H413 Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet (R53)

H411 Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime (R51/53)

Ohtlik osoonikihile

EUH059 Ohtlik osoonikihile (R59)

Kõige viimased ELi vastu võetud klassifitseerimiseeskirjad on ülimuslikud loetletud ohuklasside ja riskilausete suhtes. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1272/2008 artiklile 15 peavad taotlejad seega tagama, et klassifitseerimine põhineb kõige uuematel ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist kirjeldavatel eeskirjadel.

Taotlejad peavad vastavuse tõendamiseks arvutama lõpliku värvitoote riskiklassifikatsiooni. See peab olema kooskõlas segude klassifitseerimise meetodiga, mis on esitatud määruses (EÜ) nr 1272/2008 ja seda muutvates õigusaktides. Tabelis 6 on esitatud ohtlike ainete direktiivi 67/548/EMÜ (edaspidi „DSD”) kohase ja määruse (EÜ) nr 1272/2008 (edaspidi „CLP”) kohase segude klassifikatsiooni vastavuse tabel.

Lõpptoode ei tohi olla klassifitseeritud ja märgistatud kui ägedalt mürgine, mürgine sihtelundi suhtes, hingamisteid või nahka sensibiliseeriv, kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline ega keskkonnaohtlik vastavalt määrusele (EÜ) nr 1272/2008 või direktiivile 67/548/EMÜ.

Tabel 6

Lõpptoote klassifikatsioon: CLP ja DSD samaväärsus

| Segu klassifikatsioon CLP järgi | Samaväärne DSD klassifikatsioon |
| --- | --- |
| Äge mürgisus | T või T+ |
| Sihtelundit mõjutav mürkaine | T, T+ või Xn |
| Hingamiselundite või naha sensibiliseerija | — |
| Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine | Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine, 1.–3. kategooria |
| Ohtlik keskkonnale | N (välja arvatud R53 ja R52/53) |

Segu klassifikatsioon CLP järgi

Samaväärne DSD klassifikatsioon

Äge mürgisus

T või T+

Sihtelundit mõjutav mürkaine

T, T+ või Xn

Hingamiselundite või naha sensibiliseerija

—

Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine

Kantserogeenne, mutageenne või reproduktiivtoksiline aine, 1.–3. kategooria

Ohtlik keskkonnale

N (välja arvatud R53 ja R52/53)

5a) i)   Ainerühmade suhtes kohaldatavad erandid

Käesoleva tooterühma puhul on tehtud erandeid teatavate selliste ainerühmade suhtes, mis võivad olla lõpptootes. Kõnealuste eranditega sätestatakse ohuklassid, mille suhtes on tehtud erand iga konkreetse ainerühma puhul, erandiga seotud tingimused ja kohaldatavad kontsentratsiooni piirmäärad. Erandid on esitatud liites ja neid kohaldatakse järgmiste ainerühmade suhtes:

| 1) | värvainetele, sideainetele ja lõpptoodetele lisatud säilitusained:






  a) | suletud nõudes kasutatavad säilitusained; |
| --- | --- | --- |

1)

värvainetele, sideainetele ja lõpptoodetele lisatud säilitusained:

a)

suletud nõudes kasutatavad säilitusained;

| b) | toonimismasinas kasutatavad säilitusained; |
| --- | --- |

b)

toonimismasinas kasutatavad säilitusained;

| c) | kuiva kihi säilitusained; |
| --- | --- |

c)

kuiva kihi säilitusained;

| d) | säilitusaine stabilisaatorid; |
| --- | --- |

d)

säilitusaine stabilisaatorid;

| 2) | kuivatavad ja „naha” tekkimist takistavad ained:






  a) | kuivatavad ained; |
| --- | --- | --- |

2)

kuivatavad ja „naha” tekkimist takistavad ained:

a)

kuivatavad ained;

| b) | „naha” tekkimist takistavad ained; |
| --- | --- |

b)

„naha” tekkimist takistavad ained;

| 3) | korrosioonitõrjeained






  a) | korrosioonitõrjeained; |
| --- | --- | --- |

3)

korrosioonitõrjeained

a)

korrosioonitõrjeained;

| b) | paatina tekke vältimine; |
| --- | --- |

b)

paatina tekke vältimine;

| 4) | pindaktiivsed ained:






  a) | üldotstarbelised pindaktiivsed ained; |
| --- | --- | --- |

4)

pindaktiivsed ained:

a)

üldotstarbelised pindaktiivsed ained;

| b) | alküülfenooletoksülaadid (APEOd); |
| --- | --- |

b)

alküülfenooletoksülaadid (APEOd);

| c) | perfluoritud pindaktiivsed ained; |
| --- | --- |

c)

perfluoritud pindaktiivsed ained;

| 5) | mitmesugused üldkasutatavad funktsionaalained






  a) | silikoonvaigu emulsioon valgetes värvides, värvainetes ja toonimisalustes; |
| --- | --- | --- |

5)

mitmesugused üldkasutatavad funktsionaalained

a)

silikoonvaigu emulsioon valgetes värvides, värvainetes ja toonimisalustes;

| b) | metallid ja nende ühendid; |
| --- | --- |

b)

metallid ja nende ühendid;

| c) | mineraalsed toorained, sealhulgas täiteained; |
| --- | --- |

c)

mineraalsed toorained, sealhulgas täiteained;

| d) | neutralisaatorid; |
| --- | --- |

d)

neutralisaatorid;

| e) | optilised valgendid; |
| --- | --- |

e)

optilised valgendid;

| f) | pigmendid; |
| --- | --- |

f)

pigmendid;

| 6) | mitmesugused eriotstarbelised ained:






  a) | UV-kiirguse eest kaitsvad ja stabiliseerivad ained; |
| --- | --- | --- |

6)

mitmesugused eriotstarbelised ained:

a)

UV-kiirguse eest kaitsvad ja stabiliseerivad ained;

| b) | plastifikaatorid; |
| --- | --- |

b)

plastifikaatorid;

| 7) | jääkained, mida võib leiduda valmistootes:






  a) | formaldehüüd; |
| --- | --- | --- |

7)

jääkained, mida võib leiduda valmistootes:

a)

formaldehüüd;

| b) | lahustid; |
| --- | --- |

b)

lahustid;

| c) | reageerimata monomeerid; |
| --- | --- |

c)

reageerimata monomeerid;

| d) | lenduvad aromaatsed ühendid ja halogeenitud ühendid. |
| --- | --- |

d)

lenduvad aromaatsed ühendid ja halogeenitud ühendid.

5a) ii)   Tootmiskohtade suhtes kohaldatavad erandtingimused

Värvide ja lakkide tootmise kohtade suhtes kohaldatakse lisatingimusi, mis on seotud ainete ägeda mürgisusega või mürgisusega sihtelundi suhtes. Sel juhul peab taotleja esitama tõendid selle kohta, et ta täidab järgmisi nõudeid:

| — | selliste ainete puhul, mis on tunnistatud ägedalt mürgiseks või mürgiseks sihtelundi suhtes, tuleb tõendada, et on täidetud ELi soovituslikud või liikmesriigi töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormid (Occupational Exposure Limit Values, OELVs), kusjuures kohaldatakse norme, mis on rangemad; |
| --- | --- |

—

selliste ainete puhul, mis on tunnistatud ägedalt mürgiseks või mürgiseks sihtelundi suhtes, tuleb tõendada, et on täidetud ELi soovituslikud või liikmesriigi töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormid (Occupational Exposure Limit Values, OELVs), kusjuures kohaldatakse norme, mis on rangemad;

| — | kui sellist viidatavat normi ei ole, peab ökomärgise taotleja näitama, kuidas sissetulevate ainete puhul rakendatavate tervishoiu- ja turvameetmetega viiakse tootmiskohas töötajate kokkupuude selliste ainetega miinimumini; |
| --- | --- |

—

kui sellist viidatavat normi ei ole, peab ökomärgise taotleja näitama, kuidas sissetulevate ainete puhul rakendatavate tervishoiu- ja turvameetmetega viiakse tootmiskohas töötajate kokkupuude selliste ainetega miinimumini;

| — | kui ohtlikuks on tunnistatud kokkupuude aine aerosooli või auruga, tuleb tõendada, et töötajad ei puutu kokku ainega sellisel kujul; |
| --- | --- |

—

kui ohtlikuks on tunnistatud kokkupuude aine aerosooli või auruga, tuleb tõendada, et töötajad ei puutu kokku ainega sellisel kujul;

| — | kui ohtlikuks on tunnistatud kuiv aine, tuleb tõendada, et töötajad ei puutu tootmise ajal kokku ainega sellisel kujul. |
| --- | --- |

—

kui ohtlikuks on tunnistatud kuiv aine, tuleb tõendada, et töötajad ei puutu tootmise ajal kokku ainega sellisel kujul.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab seoses klassifitseerimise ja/või mitteklassifitseerimisega esitama selle kriteeriumi täitmise tõendiks kinnituse:

| — | lõpliku värvi- või lakitoote kohta, toetudes segude klassifitseerimise meetodile, mis on esitatud määruses (EÜ) nr 1272/2008 ja seda muutvates õigusaktides; |
| --- | --- |

—

lõpliku värvi- või lakitoote kohta, toetudes segude klassifitseerimise meetodile, mis on esitatud määruses (EÜ) nr 1272/2008 ja seda muutvates õigusaktides;

| — | värvi- või lakitoote iga koostisaine kohta, mis kuulub punkti 5a alapunktis i osutatud ainerühmadesse ja mille kontsentratsioon on suurem kui 0,010 %. |
| --- | --- |

—

värvi- või lakitoote iga koostisaine kohta, mis kuulub punkti 5a alapunktis i osutatud ainerühmadesse ja mille kontsentratsioon on suurem kui 0,010 %.

Kõnealune kinnitus peab põhinema teabel, mis on kogutud vastavalt liites esitatud nõuetele.

Tuleb nimetada toimeained, mille suhtes võib määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt kohaldada konkreetseid kontsentratsiooni piirmäärasid ja mille sisaldus võib olla allpool piirmäära 0,010 %.

Taotleja peab seoses koostisainete klassifitseerimise ja/või mitteklassifitseerimisega esitama kinnituse toetuseks järgmise tehnilise teabe:

| i) | aine puhul, mis ei ole registreeritud REACH-määruse põhjal või millel ei ole veel ühtlustatud CLP-klassifikatsiooni: REACH-määruse VII lisas esitatud nõuetele vastav teave; |
| --- | --- |

i)

aine puhul, mis ei ole registreeritud REACH-määruse põhjal või millel ei ole veel ühtlustatud CLP-klassifikatsiooni: REACH-määruse VII lisas esitatud nõuetele vastav teave;

| ii) | aine puhul, mis on registreeritud REACH-määruse põhjal ja mis ei vasta CLP-klassifikatsiooni nõuetele: teave, mis põhineb REACH-määruse kohase registreerimise toimikul ja tõendab, et aine ei kuulu klassifitseeritud ainete hulka; |
| --- | --- |

ii)

aine puhul, mis on registreeritud REACH-määruse põhjal ja mis ei vasta CLP-klassifikatsiooni nõuetele: teave, mis põhineb REACH-määruse kohase registreerimise toimikul ja tõendab, et aine ei kuulu klassifitseeritud ainete hulka;

| iii) | ühtlustatud klassifikatsiooni omavate ainete või enda klassifitseeritud aine puhul: ohutuskaart, kui see on olemas. Kui ohutuskaarti ei ole või aine on enda klassifitseeritud, esitatakse aine ohtlikkuse klassifitseerimise seisukohast asjakohane teave vastavalt REACH-määruse II lisale; |
| --- | --- |

iii)

ühtlustatud klassifikatsiooni omavate ainete või enda klassifitseeritud aine puhul: ohutuskaart, kui see on olemas. Kui ohutuskaarti ei ole või aine on enda klassifitseeritud, esitatakse aine ohtlikkuse klassifitseerimise seisukohast asjakohane teave vastavalt REACH-määruse II lisale;

| iv) | segu puhul: ohutuskaart, kui see on olemas. Kui seda ei ole, siis segu klassifikatsiooni arvutus vastavalt määruse (EÜ) nr 1272/2008 eeskirjadele koos segu ohtlikkuse klassifitseerimise seisukohast asjakohase teabega vastavalt REACH-määruse II lisale. |
| --- | --- |

iv)

segu puhul: ohutuskaart, kui see on olemas. Kui seda ei ole, siis segu klassifikatsiooni arvutus vastavalt määruse (EÜ) nr 1272/2008 eeskirjadele koos segu ohtlikkuse klassifitseerimise seisukohast asjakohase teabega vastavalt REACH-määruse II lisale.

Ainet ja segu tuleb iseloomustada vastavalt REACH-määruse II lisa jagudele 10, 11 ja 12 (ohutuskaardi koostamise nõuded). See hõlmab teavet füüsikalise kuju ja koostisosade oleku kohta, sealhulgas toodetud nanomaterjalidest koostisainete nimetamist, mille puhul osakeste suurusjaotusest vähemalt 50 % osakesi on fraktsioon, milles osakese üks või mitu välismõõdet on vahemikus 1–100 nm.

Taotleja peab nimetama ka värvi koostises kasutatud ained ja segud, millele kohaldatakse liites sätestatud erinõudeid erandi tegemiseks. Iga erandiga hõlmatud aine või segu kohta tuleb lisaks esitada teave, mis näitab, kuidas erandi tegemise nõuded on täidetud.

5b)   Väga ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud

Vastavalt määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõikele 7 ei tohi lõpptoode ega selle koostisained või toorained, välja arvatud spetsiaalse erandi kohaldamise korral, sisaldada aineid, mis

| — | vastavad REACH-määruse artikli 57 kriteeriumidele; |
| --- | --- |

—

vastavad REACH-määruse artikli 57 kriteeriumidele;

| — | on määratletud vastavalt REACH-määruse artikli 59 lõikes 1 kirjeldatud korrale, mille kohaselt kehtestatakse väga ohtlike ainete kandidaatide loetelu. |
| --- | --- |

—

on määratletud vastavalt REACH-määruse artikli 59 lõikes 1 kirjeldatud korrale, mille kohaselt kehtestatakse väga ohtlike ainete kandidaatide loetelu.

Erandit ei tehta sellise aine suhtes, mis vastab vähemalt ühele nendest tingimustest ja mille kontsentratsioon värvi- või lakitoote koostises on suurem kui 0,1 massiprotsenti.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama kinnituse sellele kriteeriumile vastavuse kohta ja selle tõenduseks tarnijate allakirjaga vastavuskinnitused. Taotleja peab tõendama, et ta on sissetulevad koostisained läbi vaadanud ning võrrelnud väga ohtlike ainete praeguse loeteluga ja REACH-määruse artiklis 57 esitatud kriteeriumidega.

5c)   Teatavate ohtlike ainete suhtes kohaldatavad piirangud

Lõpptoode ei tohi ohtlikke aineid sisaldada kontsentratsioonis, mis on võrdne liites esitatud konkreetse piirmääraga või sellest suurem. Ainete piiranguid, mis on esitatud liites, kohaldatakse värvide ja lakkide järgmiste koostisosade ja jääkainete suhtes:

| i) | kuiva kihi säilitusained; |
| --- | --- |

i)

kuiva kihi säilitusained;

| ii) | toonimismasinas kasutatavad säilitusained; |
| --- | --- |

ii)

toonimismasinas kasutatavad säilitusained;

| iii) | suletud nõudes kasutatavad säilitusained; |
| --- | --- |

iii)

suletud nõudes kasutatavad säilitusained;

| iv) | säilitusainete stabilisaatorid; |
| --- | --- |

iv)

säilitusainete stabilisaatorid;

| v) | alküülfenooletoksülaatidel (APEO) põhinevad pindaktiivsed ained; |
| --- | --- |

v)

alküülfenooletoksülaatidel (APEO) põhinevad pindaktiivsed ained;

| vi) | perfluoritud pindaktiivsed ained; |
| --- | --- |

vi)

perfluoritud pindaktiivsed ained;

| vii) | metallid ja nende ühendid; |
| --- | --- |

vii)

metallid ja nende ühendid;

| viii) | pigmendid; |
| --- | --- |

viii)

pigmendid;

| ix) | plastifikaatorid; |
| --- | --- |

ix)

plastifikaatorid;

| x) | vaba formaldehüüd. |
| --- | --- |

x)

vaba formaldehüüd.

Hindamine ja kontroll: iga aine ning värvi ja laki erivormi (vajaduse korral) kontrollimise ja katsetamise nõuded on esitatud liites.

6. kriteerium. Tarbijatele esitatav teave

| 6a) | Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmised tekstid:






  — | „Värvikao vähendamiseks hinnake, kui palju värvi te vajate”; |
| --- | --- | --- |

6a)

Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmised tekstid:

—

„Värvikao vähendamiseks hinnake, kui palju värvi te vajate”;

| — | „Kasutamata jäänud värv tuleb koguda taaskasutusse suunamiseks”; |
| --- | --- |

—

„Kasutamata jäänud värv tuleb koguda taaskasutusse suunamiseks”;

| — | „Värvi taaskasutus võib tõhusalt vähendada toote olelusringiga seotud keskkonnamõju”. |
| --- | --- |

—

„Värvi taaskasutus võib tõhusalt vähendada toote olelusringiga seotud keskkonnamõju”.

| 6b) | Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmine üldine teave ja järgmised soovitused:






  — | kuidas hinnata vajalikku värvikogust enne värvi ostmist, et viia miinimumini värvikaod, ning soovituslik kogus (nt 1 m2 seina värvimiseks kulub x liitrit värvi); |
| --- | --- | --- |

6b)

Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmine üldine teave ja järgmised soovitused:

—

kuidas hinnata vajalikku värvikogust enne värvi ostmist, et viia miinimumini värvikaod, ning soovituslik kogus (nt 1 m2 seina värvimiseks kulub x liitrit värvi);

| — | mida teha kasutamata jäänud värviga; võimaluse korral lisatakse veebilink või kontaktandmed, kust tarbija võib leida üksikasjalikumat teavet. |
| --- | --- |

—

mida teha kasutamata jäänud värviga; võimaluse korral lisatakse veebilink või kontaktandmed, kust tarbija võib leida üksikasjalikumat teavet.

| 6c) | Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmine üldine teave ja soovitused värvi kasutamise kohta:






  — | turvameetmed värvija jaoks. See hõlmab põhilisi soovitusi, milliseid isikukaitsevahendeid tuleb kanda. Samuti hõlmab see lisameetmeid, mida tuleks võtta pihusti kasutamisel; |
| --- | --- | --- |

6c)

Pakendil esitatakse või pakendile lisatakse järgmine üldine teave ja soovitused värvi kasutamise kohta:

—

turvameetmed värvija jaoks. See hõlmab põhilisi soovitusi, milliseid isikukaitsevahendeid tuleb kanda. Samuti hõlmab see lisameetmeid, mida tuleks võtta pihusti kasutamisel;

| — | soovitused töövahendite puhastamise ja asjakohase jäätmekäitluse kohta (vee- ja pinnasereostuse vältimiseks). Näiteks tekst, milles teatatakse, et kasutamata jäänud värvi keskkonnaohutuks kõrvaldamiseks on vaja erikäitlust ja seetõttu ei tohiks värvijääke ära visata koos olmejäätmetega või muude kaupade jäätmetega (nt „Järelejäänud värvi ei tohi kallata köögivalamusse või WC-potti ega visata prügikasti”); |
| --- | --- |

—

soovitused töövahendite puhastamise ja asjakohase jäätmekäitluse kohta (vee- ja pinnasereostuse vältimiseks). Näiteks tekst, milles teatatakse, et kasutamata jäänud värvi keskkonnaohutuks kõrvaldamiseks on vaja erikäitlust ja seetõttu ei tohiks värvijääke ära visata koos olmejäätmetega või muude kaupade jäätmetega (nt „Järelejäänud värvi ei tohi kallata köögivalamusse või WC-potti ega visata prügikasti”);

| — | sobivad värvi säilitamise tingimused (enne ja pärast avamist), sealhulgas vajaduse korral ohutusteave. |
| --- | --- |

—

sobivad värvi säilitamise tingimused (enne ja pärast avamist), sealhulgas vajaduse korral ohutusteave.

Hindamine ja kontroll: taotleja peab kinnitama, et toode vastab nõudele, ja esitama pädevale asutusele taotluse osana kasutajateabe näidise(d) ja/või lingi kõnealust teavet sisaldavale tootja veebisaidile. Juhisena tuleb esitada soovitatav värvikogus.

7. kriteerium. ELi ökomärgisel esitatav teave

Valikuline tekstilahter sisaldab vastavalt vajadusele järgmisi tekste:

| — | väiksem ohtlike ainete sisaldus; |
| --- | --- |

—

väiksem ohtlike ainete sisaldus;

| — | väiksem lenduvate orgaanilise ühendite sisaldus: x g/l; |
| --- | --- |

—

väiksem lenduvate orgaanilise ühendite sisaldus: x g/l;

| — | tõhus siseruumides kasutamise korral (kui on täidetud siseruumides kasutamise kriteeriumid) või |
| --- | --- |

—

tõhus siseruumides kasutamise korral (kui on täidetud siseruumides kasutamise kriteeriumid) või

| — | tõhus välistingimustes kasutamise korral (kui on täidetud välistingimustes kasutamise kriteeriumid) või |
| --- | --- |

—

tõhus välistingimustes kasutamise korral (kui on täidetud välistingimustes kasutamise kriteeriumid) või

| — | tõhus nii siseruumides kui ka välistingimustes kasutamise korral (kui on täidetud nii siseruumides kui ka välistingimustes kasutamise kriteeriumid). |
| --- | --- |

—

tõhus nii siseruumides kui ka välistingimustes kasutamise korral (kui on täidetud nii siseruumides kui ka välistingimustes kasutamise kriteeriumid).

Vabatahtliku tekstiväljaga märgise kasutamise juhised on esitatud pealkirja „Ökomärgise logo kasutamise juhised” all järgmisel veebisaidil:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf

Hindamine ja kontroll: taotleja peab esitama ELi ökomärgisega tooteetiketi või pakendi kujunduse näidise koos kinnitusega, et kriteerium on täidetud.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1907/2006, 18. detsember 2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH-määrus) (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

(2)  Vastavalt anorgaaniliste kemikaalide suurtootmise parima võimaliku tehnika viitedokumendile (BREF), august 2007.

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/98/EÜ, 19. november 2008, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3).

(4)  Vajalik ainult värvide turustamise kohta kaebuste esitamise korral.

(5)  EN ISO 2813.

(6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 528/2012, 22. mai 2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT L 167, 27.6.2012, lk 1)

(7)  Siseruumide valged värvid ja lakid.

(8)  Siseruumide toonitud värvid/välisvärvid ja –lakid.

(9)  Nõukogu direktiiv 67/548/EMÜ, 27. juuni 1967, ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 196, 16.8.1967, lk 1).

Liide

OHTLIKE AINETE SUHTES KOHALDATAVATE PIIRANGUTE JA ERANDITE LOETELU

| Ainerühm | Piirangu ja/või erandi ulatus | Kontsentratsiooni piirmäärad (vajaduse korral) | Hindamine ja kontroll |
| --- | --- | --- | --- |
| 1.   Värvainetele, sideainetele ja lõpptoodetele lisatud säilitusained |
| i. | Eeskirjad, mis käsitlevad biotsiidiloa staatust
  Värv tohib sisaldada ainult selliseid säilitusaineid, mis vastavad nõuetele 1a, 1b ja 1c (vajaduse korral) ning mis on lubatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 98/8/EÜ (1) või määrusele (EL) nr 528/2012 ning mille kohta on riskihindamisaruandes esitatud riskid kutselise kasutaja ja/või tavatarbija (muu kui kutselise kasutaja) jaoks. Taotlejad peavad tutvuma kasutada lubatud ainete kõige uuema nimekirjaga.
  Säilitusaineid, mida käsitlev toimik on esitatud hindamiseks, võib kasutada vahepealsel ajal kuni loa andmist või nimekirja kandmata jätmist käsitleva otsuse vastuvõtmiseni. |

Ainerühm

Piirangu ja/või erandi ulatus

Kontsentratsiooni piirmäärad (vajaduse korral)

Hindamine ja kontroll

1.   Värvainetele, sideainetele ja lõpptoodetele lisatud säilitusained

i.

Eeskirjad, mis käsitlevad biotsiidiloa staatust

Värv tohib sisaldada ainult selliseid säilitusaineid, mis vastavad nõuetele 1a, 1b ja 1c (vajaduse korral) ning mis on lubatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 98/8/EÜ (1) või määrusele (EL) nr 528/2012 ning mille kohta on riskihindamisaruandes esitatud riskid kutselise kasutaja ja/või tavatarbija (muu kui kutselise kasutaja) jaoks. Taotlejad peavad tutvuma kasutada lubatud ainete kõige uuema nimekirjaga.

Säilitusaineid, mida käsitlev toimik on esitatud hindamiseks, võib kasutada vahepealsel ajal kuni loa andmist või nimekirja kandmata jätmist käsitleva otsuse vastuvõtmiseni.

| ii. | Suletud nõudes kasutatavate ja kuiva kihi säilitusainete lubatud summaarne kogus kasutusvalmis tootes
  Suletud nõudes kasutatavaid ja kuiva kihi säilitusaineid võib sise- ja välistingimustes kasutamiseks ette nähtud toodetes olla järgmises tabelis esitatud üldkontsentratsiooni piires.


  Säilitusainete lubatud üldkogus värvi- ja lakitoodetes








  Säilitusaine liik | Siseruumides kasutatavad tooted | Välistingimustes kasutatavad tooted |
| --- | --- | --- | --- |
| Suletud nõudes kasutatavad säilitusained | 0,060 % | 0,060 % |
| Kuiva kihi säilitusained | Ei ole lubatud | 0,30 % |
| Tehtud erandid: | | |
| i) | kõrge niiskustasemega aladel kasutatavad värvid |

ii.

Suletud nõudes kasutatavate ja kuiva kihi säilitusainete lubatud summaarne kogus kasutusvalmis tootes

Suletud nõudes kasutatavaid ja kuiva kihi säilitusaineid võib sise- ja välistingimustes kasutamiseks ette nähtud toodetes olla järgmises tabelis esitatud üldkontsentratsiooni piires.

Säilitusainete lubatud üldkogus värvi- ja lakitoodetes

Säilitusaine liik

Siseruumides kasutatavad tooted

Välistingimustes kasutatavad tooted

Suletud nõudes kasutatavad säilitusained

0,060 %

0,060 %

Kuiva kihi säilitusained

Ei ole lubatud

0,30 %

Tehtud erandid:

i)

kõrge niiskustasemega aladel kasutatavad värvid

0,10 %

Puudub

| ii) | IPBC kombinatsioonid kaitsmiseks välistingimustes |
| --- | --- |

ii)

IPBC kombinatsioonid kaitsmiseks välistingimustes

Puudub

0,65 %

Säilitusainete üldkogus

0,060 %

0,360 %

Koos punktis i või ii tehtud eranditega kuiva kihi säilitamiseks

0,160 %

0,710 %

| iii. | Isotiasolinooniühendite lubatud summaarne kogus kasutusvalmis tootes
  Isotiasoliiniühendite summaarne kogus ei ületa värvi- ega lakitoodetes 0,050 % (500 ppm), välja arvatud välistingimustes kasutatavad puiduvärvid ja -lakid, milles see kogus ei tohi olla suurem kui 0,20 %. Järgmiste säilitusainete kasutamise suhtes tehakse erand; neid lubatakse kasutada konkreetse piiranguga nende panusele isotiasolinooniühendite üldsisaldusse lõplikus kasutusvalmis tootes. | 2-metüül-2H-isotiasool-3-oon: 0,0200 % |
| --- | --- | --- |

iii.

Isotiasolinooniühendite lubatud summaarne kogus kasutusvalmis tootes

Isotiasoliiniühendite summaarne kogus ei ületa värvi- ega lakitoodetes 0,050 % (500 ppm), välja arvatud välistingimustes kasutatavad puiduvärvid ja -lakid, milles see kogus ei tohi olla suurem kui 0,20 %. Järgmiste säilitusainete kasutamise suhtes tehakse erand; neid lubatakse kasutada konkreetse piiranguga nende panusele isotiasolinooniühendite üldsisaldusse lõplikus kasutusvalmis tootes.

2-metüül-2H-isotiasool-3-oon: 0,0200 %

| | 1,2-bensisotiasool-2(2H)-oon 0,0500 % |
| --- | --- |

1,2-bensisotiasool-2(2H)-oon 0,0500 %

| | 2-oktüül-2H-isotiasool-3-oon 0,0500 % (välja arvatud välistingimustes kasutatavad puiduvärvid ja -lakid, milles seda võib kasutada suuremas kontsentratsioonis) |
| --- | --- |

2-oktüül-2H-isotiasool-3-oon 0,0500 % (välja arvatud välistingimustes kasutatavad puiduvärvid ja -lakid, milles seda võib kasutada suuremas kontsentratsioonis)

| | 5-kloro-2-metüül-4-isotiasoliin-3-oon/2-metüül-4-isotiasoliin-3-oon: 0,0015 % |
| --- | --- |

5-kloro-2-metüül-4-isotiasoliin-3-oon/2-metüül-4-isotiasoliin-3-oon: 0,0015 %

| a. | Suletud nõudes kasutatavad säilitusained |
| --- | --- |

a.

Suletud nõudes kasutatavad säilitusained

Kohaldamine:

kõik tooted, kui ei ole märgitud teisiti

Ökomärgisega tootes lubatakse erandkorras kasutada suletud nõudes kasutatavaid säilitusaineid, millel on järgmine ohuklassifikatsioon:

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H331 (R23), H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43)

Suletud nõus kasutatava säilitusaine puhul, millele on omistatud selline erandiga hõlmatud klassifikatsioon, peavad olema täidetud ka järgmised erandi tingimused:

| — | summaarne kontsentratsioon ei tohi ületada 0,060 massiprotsenti; |
| --- | --- |

—

summaarne kontsentratsioon ei tohi ületada 0,060 massiprotsenti;

| — | aine klassifikatsiooniga H400 (R50) ja/või H410 (R50/53) ei tohi olla bioakumuleeruv. Bioakumuleerumisvõimetul ainel log Kow on ≤ 3,2 või biokontsentreerumistegur (BCF) on ≤ 100; |
| --- | --- |

—

aine klassifikatsiooniga H400 (R50) ja/või H410 (R50/53) ei tohi olla bioakumuleeruv. Bioakumuleerumisvõimetul ainel log Kow on ≤ 3,2 või biokontsentreerumistegur (BCF) on ≤ 100;

| — | tuleb esitada tõendid, et toode vastab direktiivi 98/8/EÜ ja määruse (EL) nr 528/2012 kohastele loatingimustele; |
| --- | --- |

—

tuleb esitada tõendid, et toode vastab direktiivi 98/8/EÜ ja määruse (EL) nr 528/2012 kohastele loatingimustele;

| — | kui kasutatakse formaldehüüdi vabastavaid säilitusaineid, peavad formaldehüüdisisaldus lõpptootes ja heide lõpptootest vastama ainega seotud piirangule 7a. |
| --- | --- |

—

kui kasutatakse formaldehüüdi vabastavaid säilitusaineid, peavad formaldehüüdisisaldus lõpptootes ja heide lõpptootest vastama ainega seotud piirangule 7a.

Konkreetseid kontsentratsiooni piirmäärasid kohaldatakse järgmiste säilitusainete suhtes:

| i) | tsinkpüritioon; |
| --- | --- |

i)

tsinkpüritioon;

| ii) | N-(3-aminopropüül)-N-dodetsüülpropaan-1,3-diamiin. |
| --- | --- |

ii)

N-(3-aminopropüül)-N-dodetsüülpropaan-1,3-diamiin.

Suletud nõudes kasutatavad säilitusained

Üldsisaldus lõpptootes: 0,060 massiprotsenti

Kontsentratsiooni piirmäär

0,050 %

0,050 %

Kontrollimine:

taotleja ja sideaine tarnija kinnitus koos lõpptootes ja selle sideaines olevate toimeainete CASi numbri ja klassifikatsiooniga.

Lisatakse taotleja arvutus, milline on toimeaine kontsentratsioon lõpptootes.

Vastavalt biotsiidimääruse (EL) nr 528/2012 artikli 58 lõike 3 nõuetele tuleb nimetada kõik toimeained, millest vähemalt 50 % koosneb osakestest, mille üks või mitu välismõõdet on vahemikus 1–100 nm.

| b. | Toonimismasinas kasutatavad säilitusained |
| --- | --- |

b.

Toonimismasinas kasutatavad säilitusained

Erandiga hõlmatud ohuklassifikatsioone ja erandi tingimusi, mis on loetletud 1a all, kohaldatakse ka selliste säilitusainete suhtes, mida kasutatakse värvitoonijate kaitsmiseks toonimismasinas enne segamist põhivärviga.

Toonija kaitsmiseks lisatavate säilitusainete üldsisaldus ei tohi ületada 0,20 massiprotsenti.

Järgmiste säilitusainete suhtes kohaldatakse konkreetseid kontsentratsiooni piirmäärasid, mida arvestatakse toonijas olevate säilitusainete üldsisalduse arvutamisel:

Säilitusainete üldsisaldus toonijas:

0,20 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja ja/või toonija tarnija kinnitus koos lõpptootes ja selle sideaines olevate toimeainete CASi numbri ja klassifikatsiooniga.

Lisatakse taotleja arvutus, milline on toimeaine kontsentratsioon lõplikus toonijatootes.

Vastavalt biotsiidimääruse (EL) nr 528/2012 artikli 58 lõike 3 nõuetele tuleb nimetada kõik toimeained, millest vähemalt 50 % koosneb osakestest, mille üks või mitu välismõõdet on vahemikus 1–100 nm.

| i) | 3-jodo-2-propünüülbutüülkarbamaat (IPBC); |
| --- | --- |

i)

3-jodo-2-propünüülbutüülkarbamaat (IPBC);

0,10 %

| ii) | tsinkpüritioon; |
| --- | --- |

ii)

tsinkpüritioon;

0,050 %

| iii) | N-(3-aminopropüül)-N-dodetsüülpropaan-1,3-diamiin. |
| --- | --- |

iii)

N-(3-aminopropüül)-N-dodetsüülpropaan-1,3-diamiin.

0,050 %

| c. | Kuiva kihi säilitusained |
| --- | --- |

c.

Kuiva kihi säilitusained

Kohaldamine:

välisvärvid, siseruumivärvid teatavate rakenduste jaoks

Kuiva pinna kaitsevahendeid ja nende stabilisaatoreid, millele on omistatud järgmine erandiga hõlmatud ohuklassifikatsioon, võib kasutada välistingimustes kasutamiseks ette nähtud kõikides toodetes, kuid ainult teatavate siseruumides kasutatavate toodete puhul.

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43)

Kuiva kihi säilitusaine puhul, millele on omistatud selline erandiga hõlmatud klassifikatsioon, peavad olema täidetud ka järgmised erandi tingimused:

| — | üldkontsentratsioon ei ületa 0,10 või (kui on asjakohane) 0,30 massiprotsenti; |
| --- | --- |

—

üldkontsentratsioon ei ületa 0,10 või (kui on asjakohane) 0,30 massiprotsenti;

| — | aine klassifikatsiooniga H400 (R50) ja/või H410 (R50/53) ei tohi olla bioakumuleeruv. Bioakumuleerumisvõimetul ainel log Kow on ≤ 3,2 või biokontsentreerumistegur (BCF) on ≤ 100; |
| --- | --- |

—

aine klassifikatsiooniga H400 (R50) ja/või H410 (R50/53) ei tohi olla bioakumuleeruv. Bioakumuleerumisvõimetul ainel log Kow on ≤ 3,2 või biokontsentreerumistegur (BCF) on ≤ 100;

| — | esitatakse tõendid, et säilitusainete jaoks loatingimustes vastavalt biotsiididirektiivile 98/8/EÜ ja biotsiidimäärusele (EL) nr 528/2012 sätestatud tingimused on täidetud. |
| --- | --- |

—

esitatakse tõendid, et säilitusainete jaoks loatingimustes vastavalt biotsiididirektiivile 98/8/EÜ ja biotsiidimäärusele (EL) nr 528/2012 sätestatud tingimused on täidetud.

Suuremat säilitusainete üldsisaldust lubatakse ainult järgmiste kuiva kihi säilitusainete teatavate rakenduste puhul:

3-jodo-2-propünüülbutüülkarbamaat (IPBC) kombinatsioonid

Välisvärvid ja -lakid

Konkreetseid kontsentratsiooni piirmäärasid kohaldatakse järgmiste säilitusainete puhul:

tsinkpüritioon

Kuiva kihi säilitusained

Üldsisaldus lõpptootes:

sisevärvid kasutamiseks niisketes ruumides, sealhulgas köökides ja vannitubades

0,10 massiprotsenti

Kõik välistingimustes kasutatavad värvid

0,30 massiprotsenti

Välisvärvides lubatav üldkogus IPBC kombinatsioonide puhul:

0,650 %

0,050 %

Kontrollimine:

taotleja ja sideaine tarnija kinnitus koos lõpptootes ja selle sideaines olevate toimeainete CASi numbri ja klassifikatsiooniga.

Lisatakse taotleja arvutus, milline on toimeaine kontsentratsioon lõpptootes.

Vastavalt biotsiidimääruse (EL) nr 528/2012 artikli 58 lõike 3 nõuetele tuleb nimetada kõik toimeained, millest vähemalt 50 % koosneb osakestest, mille üks või mitu välismõõdet on vahemikus 1–100 nm.

| d. | Säilitusaine stabilisaator |
| --- | --- |

d.

Säilitusaine stabilisaator

Tsinkoksiidile on tehtud erand kasutamiseks stabiliseerijana selliste kuiva kihi säilitusaine kombinatsioonide puhul, milles on tsinkpüritiooni või 1,2-bensisotiasool-3-(2H)-ooni (BIT).

0,050 %

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijate kinnitused.

2.   Kuivatavad ja „naha” tekkimist takistavad ained

| a. | Sikatiivid |
| --- | --- |

a.

Sikatiivid

Kohaldamine:

kõik tooted, kui ei ole märgitud teisiti.

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H301 (R24), H317 (R43), H373 (H48/20–22), H412 (R52/53), H413 (R53)

Alküüdvärvides olevate koobaltsikatiivide kohta, millele on lisaks omistatud klassifikatsioon H400 (R50) ja H410, on tehtud erand valge ja heledatoonilise värvi puhul kuni sisalduse järgmise piirmäärani:

Sikatiivide üldsisaldus

0,10 massiprotsenti

Koobaltsikatiivi sisalduse piirmäär

0,050 %

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| b. | „Naha” tekkimist takistavad vahendid |
| --- | --- |

b.

„Naha” tekkimist takistavad vahendid

Kohaldamine:

kõik värvitooted

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H412 (R52/53), H413 (R53), H317 (R43)

0,40 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

3.   Korrosioonitõrjeained

| a. | Korrosioonitõrjepigmendid |
| --- | --- |

a.

Korrosioonitõrjepigmendid

Kohaldamine:

vajaduse korral

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53)

Kohaldatavad kontsentratsiooni piirmäärad:

| i) | värvidirektiiv 2004/42/EÜ, klassid d, i, j |
| --- | --- |

i)

värvidirektiiv 2004/42/EÜ, klassid d, i, j

8,0 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse ohutuskaart.

| ii) | kõik muud tooted |
| --- | --- |

ii)

kõik muud tooted

2,0 massiprotsenti

| b. | Paatina tekke vältimine |
| --- | --- |

b.

Paatina tekke vältimine

Kohaldamine:

vajaduse korral

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H412 (R52/53), H413 (R53)

0,50 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

4.   Pindaktiivsed ained

| a. | Üldotstarbelised pindaktiivsed ained |
| --- | --- |

a.

Üldotstarbelised pindaktiivsed ained

Kohaldamine:

kõikides toodetes kasutatavad pindaktiivsed ained

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53)

Kasutusvalmis lõpptoote kohta kehtivad järgmised üldsisalduse väärtused:

| — | valged ja heledatoonilised tooted |
| --- | --- |

—

valged ja heledatoonilised tooted

| — | kõik muud värvid |
| --- | --- |

—

kõik muud värvid

Erandit kohaldatakse sellise pindaktiivse aine koostise kohta, mida tarnitakse värvi tootjale. Konkreetseid piiranguid kohaldatakse alküülfenooletoksülaatide (APEOd) ja perfluoritud pindaktiivsete ainete suhtes.

Pindaktiivsete ainete üldkogus kasutusvalmis tootes:

1,0 massiprotsenti

3,0 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja, tooraine tarnijad ja/või pindaktiivsete ainete tarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse kasutatavate pindaktiivsete ainete CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| b. | Alküülfenooletoksülaadid (APEOd) |
| --- | --- |

b.

Alküülfenooletoksülaadid (APEOd)

Kohaldamine:

kõikides toodetes kasutatavad pindaktiivsed ained.

Alküülfenooletoksülaate (APEOd) ega nende derivaate ei tohi kasutada värvide ega lakkide koostises.

Puudub

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, et APEOsid ei ole kasutatud; tõendusmaterjalina esitatakse kasutatud pindpinevate ainete CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| c. | Perfluoritud pindaktiivsed ained |
| --- | --- |

c.

Perfluoritud pindaktiivsed ained

Kohaldamine:

teatavates toodetes kasutatavad pindaktiivsed ained.

Keelatud on kasutada pika ahelaga perfluoritud pindaktiivseid aineid, mis kuuluvad OECD järgmise määratluse alla:

| i) | perfluorokarboksüülhapped süsinikuahela pikkusega ≥ C8, sealhulgas perfluorooktaanhape (PFOA); |
| --- | --- |

i)

perfluorokarboksüülhapped süsinikuahela pikkusega ≥ C8, sealhulgas perfluorooktaanhape (PFOA);

| ii) | perfluoroalküülsulfonaadid süsinikuahela pikkusega ≥ C6, sealhulgas perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS) ja perfluorooktaansulfonaat (PFOS), ning |
| --- | --- |

ii)

perfluoroalküülsulfonaadid süsinikuahela pikkusega ≥ C6, sealhulgas perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS) ja perfluorooktaansulfonaat (PFOS), ning

| iii) | sugulasühendid, mis võivad laguneda punktides i ja ii nimetatud aineteks; selliseid aineid ei tohi olla pindaktiivsete ainete hulgas ega jäägina värvi- või lakitootes. |
| --- | --- |

iii)

sugulasühendid, mis võivad laguneda punktides i ja ii nimetatud aineteks; selliseid aineid ei tohi olla pindaktiivsete ainete hulgas ega jäägina värvi- või lakitootes.

Perfluoritud pindaktiivseid aineid, mida ei hõlma alapunkti i, ii või iii määratlused, võib kasutada üksnes värvis, mis peab olema veekindel või vett tõrjuv (vt vastavalt kasutamistõhususe kriteeriumid 3b ja 3g) ja kattevõime peab olema suurem kui 8 m2/l (vt kasutamistõhususe kriteerium 3a).

Puudub

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse kasutatud pindpinevate ainete CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

5.   Mitmesugused üldkasutatavad konkreetse funktsiooniga ained

| a. | Silikoonvaigu emulsioon valgetes värvides, värvainetes ja toonimisalustes |
| --- | --- |

a.

Silikoonvaigu emulsioon valgetes värvides, värvainetes ja toonimisalustes

Kohaldamine:

kõik värvitooted

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H412 (R52/53), H413 (R53)

2,0 massiprotsenti;

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| b. | Metallid ja nende ühendid |
| --- | --- |

b.

Metallid ja nende ühendid

Kohaldamine:

kõik tooted

Järgmisi metalle või nende ühendeid ei tohi tootes või toote koostisainete hulgas olla rohkem kindlaksmääratud piirmäärast:

kaadmium, plii, kroom(VI), elavhõbe, arseen, baarium, seleen, antimon ja koobalt.

Kohaldatakse järgmisi erandeid:

| — | pigmentides sisalduv baarium, antimon ja koobalt (vt piirang 5f); |
| --- | --- |

—

pigmentides sisalduv baarium, antimon ja koobalt (vt piirang 5f);

| — | sikatiivides sisalduv koobalt (vt piirang 2a). |
| --- | --- |

—

sikatiivides sisalduv koobalt (vt piirang 2a).

Piirmäär iga loetelus oleva metalli puhul on 0,010 %.

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijate kinnitused.

| c. | Mineraalsed toorained, sealhulgas täiteained |
| --- | --- |

c.

Mineraalsed toorained, sealhulgas täiteained

Kohaldamine:

kõik värvitooted

Mineraalsete toorainete, sealhulgas kristalse ränidioksiidi ja seda sisaldavate leukofülliitmineraalide puhul tehakse erand H373 (R48/20) suhtes.

Mineraalseid tooraineid, mis sisaldavad piirangus 5b osutatud metalle, võib kasutada, kui laboratoorsed uuringud on näidanud, et metall on seotud kristallvõres ja on lahustumatu (vt kohaldatav katsemeetod).

Selle põhjal on tehtud erand järgmiste täiteainete suhtes:

nefeliinsüeniit, mis sisaldab baariumi.

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

Taotleja, kes soovib kasutada sideaineid, mis sisaldavad metalle, mille suhtes kohaldatakse piirangut, esitab aruanded katsete kohta, mis on tehtud vastavalt ettenähtud standardile.

Katsemeetod:

DIN 53770-1 või samaväärne

| d. | Neutraliseerijad |
| --- | --- |

d.

Neutraliseerijad

Kohaldamine:

kõik tooted, mille kohta ei ole öeldud teisiti.

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H311 (R24), H331 (R23), H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53)

Kohaldatakse järgmisi kontsentratsiooni piirmäärasid:

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| — | lakid ja põrandavärvid |
| --- | --- |

—

lakid ja põrandavärvid

1,0 massiprotsenti

| — | kõik muud värvid |
| --- | --- |

—

kõik muud värvid

0,50 massiprotsenti

| e. | Optilised valgendid |
| --- | --- |

e.

Optilised valgendid

Kohaldamine:

kõik värvitooted

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H413 (R53)

0,10 massiprotsenti;

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| f. | Pigmendid |
| --- | --- |

f.

Pigmendid

Kohaldamine:

kõik tooted

Metallisisaldusega pigmente kasutatakse ainult siis, kui laboratoorsete uuringutega on näidatud, et metalli sisaldav kromofoor on seotud kristallvõresse ja on lahustumatu.

Järgmiste metallisisaldusega pigmentide kasutamise suhtes on tehtud erand (katseid ei ole vaja teha):

| — | baariumsulfaat; |
| --- | --- |

—

baariumsulfaat;

| — | antimonnikkel lahustumatus TiO2-võres; |
| --- | --- |

—

antimonnikkel lahustumatus TiO2-võres;

| — | sinine koobaltaluminaatspinell; |
| --- | --- |

—

sinine koobaltaluminaatspinell;

| — | sinakas-roheline koobaltkromiitspinell. |
| --- | --- |

—

sinakas-roheline koobaltkromiitspinell.

Puudub

Kontrollimine:

katsetulemused, mis näitavad, et pigmentkromofoor on seotud kristallvõresse ja on lahustumatu.

Katsemeetod:

DIN 53770-1 või samaväärne

6.   Mitmesugused eriotstarbelised ained

| a. | UV-protektorid ja -stabilisaatorid välisvärvide jaoks |
| --- | --- |

a.

UV-protektorid ja -stabilisaatorid välisvärvide jaoks

Kohaldamine:

välisvärvid

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H317 (R43), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H413 (R53),

0,60 massiprotsenti;

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| b. | Värvide ja lakkide plastifikaatorid |
| --- | --- |

b.

Värvide ja lakkide plastifikaatorid

Kohaldamine:

kui on lisatud värvi koostisesse

Plastifikaatorina ei tohi tahtlikult lisada järgmisi ftalaate:

| | DEHP (bis-(2-etüülheksüül)-ftalaat) |
| --- | --- |

DEHP (bis-(2-etüülheksüül)-ftalaat)

| | BBP (butüülbensüülftalaat) |
| --- | --- |

BBP (butüülbensüülftalaat)

| | DBP (dibutüülftalaat) |
| --- | --- |

DBP (dibutüülftalaat)

| | DMEP (bis-(2-metoksüetüül)-ftalaat) |
| --- | --- |

DMEP (bis-(2-metoksüetüül)-ftalaat)

| | DIBP (diisobutüülftalaat) |
| --- | --- |

DIBP (diisobutüülftalaat)

| | DIHP (di-C6-8-hargalküülftalaadid) |
| --- | --- |

DIHP (di-C6-8-hargalküülftalaadid)

| | DHNUP (di-C7-11-hargalküülftalaadid) |
| --- | --- |

DHNUP (di-C7-11-hargalküülftalaadid)

| | DHP (di-n-heksüülftalaat) |
| --- | --- |

DHP (di-n-heksüülftalaat)

Iga üksiku ftalaadi sisalduse piirväärtus:

0,010 %

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

7.   Jääkained, mida võib leiduda valmistootes

| a. | Formaldehüüd |
| --- | --- |

a.

Formaldehüüd

Kohaldamine:

kõik tooted

Vaba formaldehüüdi ei ole lubatud tahtlikult toodetele lisada. Lõppsaadust tuleb uurida, et määrata selles vaba formaldehüüdi sisaldus. Määramiseks valimi võtmisel tuleb arvestada partii suurust.

Kohaldatakse järgmist üldsisalduse piirmäära:

Kontrollimine:

vaba formaldehüüdi sisaldus määratakse valge või läbipaistva toonimisaluse jaoks, mille teoreetiline formaldehüüdisisaldus on eeldatavalt suurim. Määratakse ka sisaldus toonimispigmendis, mille teoreetiline formaldehüüdisisaldus on eeldatavalt suurim.

Katsemeetod:

0,0010 % piirnormist:

suletud nõus oleva kontsentratsiooni määramine Merckoquanti meetodiga. Kui kõnealuse meetodiga ei saada selget tulemust, kasutatakse suletud nõus oleva kontsentratsiooni määramiseks kõrgefektiivset vedelikkromatograafiat (HPLC).

0,010 % piirnormist:

| 1) | kõik värvid: suletud nõus olev formaldehüüdi kontsentratsioon määratakse analüüsiga, kasutades meetodit VdL-RL 03 või kõrgefektiivset vedelikkromatograafiat (HPLC),
  ning |
| --- | --- |

1)

kõik värvid: suletud nõus olev formaldehüüdi kontsentratsioon määratakse analüüsiga, kasutades meetodit VdL-RL 03 või kõrgefektiivset vedelikkromatograafiat (HPLC),

ning

| 2) | siseruumide värvid ja lakid: määramine analüüsiga vastavalt standardile ISO 16000-3. Heide ei tohi ületada 0,25 ppm pärast esmakordset pealekandmist ja peab olema alla 0,05 ppm pärast esmakordsest pealekandmisest 24 tunni möödumist. |
| --- | --- |

2)

siseruumide värvid ja lakid: määramine analüüsiga vastavalt standardile ISO 16000-3. Heide ei tohi ületada 0,25 ppm pärast esmakordset pealekandmist ja peab olema alla 0,05 ppm pärast esmakordsest pealekandmisest 24 tunni möödumist.

Sellest nõudest tehakse järgmisi erandeid:

| i) | kui teatavat tüüpi värvi või laki kaitsmiseks on vaja suletud nõus kasutada säilitusainet, mis on formaldehüüdi doonor, ja kui säilitusainena kasutatakse isotiasolinooni derivaatide asemel formaldehüüdi doonorit; |
| --- | --- |

i)

kui teatavat tüüpi värvi või laki kaitsmiseks on vaja suletud nõus kasutada säilitusainet, mis on formaldehüüdi doonor, ja kui säilitusainena kasutatakse isotiasolinooni derivaatide asemel formaldehüüdi doonorit;

0,0010 %

| ii) | kui polümeeridispersioon (sideaine) sisaldab formaldehüüdijääke ja toimib suletud nõus kasutatava säilitusaine asemel formaldehüüdi doonorina.
  Sel juhul ei tohi üldsisaldus olla suurem järgmisest piirmäärast: |
| --- | --- |

ii)

kui polümeeridispersioon (sideaine) sisaldab formaldehüüdijääke ja toimib suletud nõus kasutatava säilitusaine asemel formaldehüüdi doonorina.

Sel juhul ei tohi üldsisaldus olla suurem järgmisest piirmäärast:

0,010 %

| b. | Lahustid |
| --- | --- |

b.

Lahustid

Kohaldamine:

kõik tooted

Erandiga hõlmatud klassifikatsioonid: H304 (R65)

2,0 massiprotsenti;

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| c. | Reageerimata monomeerid |
| --- | --- |

c.

Reageerimata monomeerid

Kohaldamine:

polümeersideainesüsteemid

Sideainest pärit reageerimata monomeere, sealhulgas akrüülhapet, võib valmistootes olla summaarse sisalduse piires.

0,050 massiprotsenti

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

| d | Lenduvad aromaatsed süsivesinikud ja halogeenitud lahustid |
| --- | --- |

d

Lenduvad aromaatsed süsivesinikud ja halogeenitud lahustid

Kohaldamine:

kõik tooted

Lenduvaid aromaatseid süsivesinikke ega halogeenitud lahusteid ei tohi lõpptootes olla

Jääkide piirmäär on 0,01 %

Kontrollimine:

taotleja ja tema toorainetarnijad esitavad kinnituse, et neid ei ole kasutatud, tõendusmaterjalina esitatakse CASi numbrid ja klassifikatsioonid.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/8/EÜ, 16. veebruar 1998, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1).

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/74 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/74

---

KOMISJONI OTSUS,

28. mai 2014,

millega muudetakse otsuseid 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL, 2011/383/EL, 2012/720/EL ja 2012/721/EL, et võtta arvesse muudatusi ainete klassifitseerimisel

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3468 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2014/313/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 66/2010 ELi ökomärgise kohta, (1) eriti selle artikli 8 lõiget 2,

olles nõu pidanud Euroopa Liidu ökomärgise komisjoniga

ning arvestades järgmist:

| (1) | Määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõike 6 kohaselt ei või ELi ökomärgist anda kaupadele, mis sisaldavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (2) tähenduses mürgiseks, keskkonnale ohtlikuks, kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks klassifitseeritud aineid, valmistisi või segusid, ega kaupadele, mis sisaldavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (3) artiklis 57 osutatud aineid. Määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõike 7 kohaselt võib komisjon kõnealuseid aineid sisaldavate konkreetsete tootekategooriate puhul juhul, kui nende ainete asendamine või alternatiivse materjali või alternatiivse disaini kasutamine ei ole tehniliselt teostatav, või toodete puhul, mille üldine keskkonnatoime on muude sama kategooria toodetega võrreldes märgatavalt tugevam, võtta meetmeid kõnealuse määruse artikli 6 lõikes 6 sätestatud korrast erandite tegemiseks. |
| --- | --- |

(1)

Määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõike 6 kohaselt ei või ELi ökomärgist anda kaupadele, mis sisaldavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (2) tähenduses mürgiseks, keskkonnale ohtlikuks, kantserogeenseks, mutageenseks või reproduktiivtoksiliseks klassifitseeritud aineid, valmistisi või segusid, ega kaupadele, mis sisaldavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (3) artiklis 57 osutatud aineid. Määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõike 7 kohaselt võib komisjon kõnealuseid aineid sisaldavate konkreetsete tootekategooriate puhul juhul, kui nende ainete asendamine või alternatiivse materjali või alternatiivse disaini kasutamine ei ole tehniliselt teostatav, või toodete puhul, mille üldine keskkonnatoime on muude sama kategooria toodetega võrreldes märgatavalt tugevam, võtta meetmeid kõnealuse määruse artikli 6 lõikes 6 sätestatud korrast erandite tegemiseks.

| (2) | Komisjoni otsustega 2011/263/EL, (4) 2011/264/EL, (5) 2011/382/EL, (6) 2011/383/EL, (7) 2012/720/EL (8) ja 2012/721/EL (9) on kehtestatud Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid nõudepesumasinates, pesumasinates ja käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele. Pärast kõnealuste otsuste vastuvõtmist muudeti määrust (EÜ) nr 1272/2008 komisjoni määrusega (EL) nr 286/2011 (10). Määruse (EÜ) nr 1272/2008 muudatusi hakati ainete suhtes kohaldama alates 1. detsembrist 2012 ja segude suhtes hakatakse neid kohaldama alates 1. juunist 2015. Määrusega (EL) nr 286/2011 lisati uued veekeskkonnale pikaajaliste ohtude klassifitseerimise kriteeriumid veekeskkonda ohustava kroonilise mürgisuse ning biolagunevuse andmete põhjal. Uute kriteeriumide põhjal on enamik kergesti lagunevad pindaktiivsed ained, mida praegu kasutatakse detergentides ja puhastusvahendites, klassifitseeritud kroonilise ohu 3. kategooriasse (H412) ja mõnel juhul, eelkõige käsinõudepesuvahendite puhul, kroonilise ohu 2. kategooriasse (H411) ning seega on neid keelatud kasutada ELi ökomärgisega toodetes. Seetõttu on keeruline saavutada olukorda, kus kõikidest liidu turul kättesaadavatest detergentidest ja puhastusvahenditest 10–20 % moodustavad sellised nõudepesumasinates, pesumasinates ja käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilistele kriteeriumidele vastavad tooted, mille keskkonnatoime on parim kogu nende olelusringi vältel, kuna puuduvad tõendid alternatiivsete pindaktiivsete ainete olemasolu kohta. Hindamist ja kontrolli käsitlevat teksti on ajakohastatud, et näha taotlejatele ette suunised uutele nõuetele vastavuse tõendamiseks. |
| --- | --- |

(2)

Komisjoni otsustega 2011/263/EL, (4) 2011/264/EL, (5) 2011/382/EL, (6) 2011/383/EL, (7) 2012/720/EL (8) ja 2012/721/EL (9) on kehtestatud Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid nõudepesumasinates, pesumasinates ja käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele. Pärast kõnealuste otsuste vastuvõtmist muudeti määrust (EÜ) nr 1272/2008 komisjoni määrusega (EL) nr 286/2011 (10). Määruse (EÜ) nr 1272/2008 muudatusi hakati ainete suhtes kohaldama alates 1. detsembrist 2012 ja segude suhtes hakatakse neid kohaldama alates 1. juunist 2015. Määrusega (EL) nr 286/2011 lisati uued veekeskkonnale pikaajaliste ohtude klassifitseerimise kriteeriumid veekeskkonda ohustava kroonilise mürgisuse ning biolagunevuse andmete põhjal. Uute kriteeriumide põhjal on enamik kergesti lagunevad pindaktiivsed ained, mida praegu kasutatakse detergentides ja puhastusvahendites, klassifitseeritud kroonilise ohu 3. kategooriasse (H412) ja mõnel juhul, eelkõige käsinõudepesuvahendite puhul, kroonilise ohu 2. kategooriasse (H411) ning seega on neid keelatud kasutada ELi ökomärgisega toodetes. Seetõttu on keeruline saavutada olukorda, kus kõikidest liidu turul kättesaadavatest detergentidest ja puhastusvahenditest 10–20 % moodustavad sellised nõudepesumasinates, pesumasinates ja käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilistele kriteeriumidele vastavad tooted, mille keskkonnatoime on parim kogu nende olelusringi vältel, kuna puuduvad tõendid alternatiivsete pindaktiivsete ainete olemasolu kohta. Hindamist ja kontrolli käsitlevat teksti on ajakohastatud, et näha taotlejatele ette suunised uutele nõuetele vastavuse tõendamiseks.

| (3) | Uute klassifitseerimiskriteeriumide kehtestamise tagajärjed ei olnud teada sel ajal, kui vaadati läbi otsustes 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL ja 2011/383/EL sätestatud kriteeriume ELi ökomärgise andmiseks nõudepesumasinas kasutatavatele detergentidele, pesupesemisel kasutatavatele detergentidele, käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele ning töötati välja kriteeriume ELi ökomärgise andmiseks tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele, samuti kriteeriume pindaktiivsete ainete suhtes erandite tegemiseks, mis on sätestatud otsustes 2012/720/EL ja 2012/721/EL. |
| --- | --- |

(3)

Uute klassifitseerimiskriteeriumide kehtestamise tagajärjed ei olnud teada sel ajal, kui vaadati läbi otsustes 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL ja 2011/383/EL sätestatud kriteeriume ELi ökomärgise andmiseks nõudepesumasinas kasutatavatele detergentidele, pesupesemisel kasutatavatele detergentidele, käsinõudepesuvahendites kasutatavatele detergentidele, universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele ning töötati välja kriteeriume ELi ökomärgise andmiseks tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele ning tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele, samuti kriteeriume pindaktiivsete ainete suhtes erandite tegemiseks, mis on sätestatud otsustes 2012/720/EL ja 2012/721/EL.

| (4) | Käesolevat muudatust kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 1. detsembrist 2012, et tagada ELi ökomärgise kriteeriumide kehtivuse järjepidevus nõudepesumasinas kasutatavate detergentide, pesumasinas kasutatavate detergentide, käsinõudepesuvahendite, universaalpuhastusvahendite ja sanitaarpuhastusvahendite, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahendite ning tööstuslike ja asutustes kasutatavate pesupesemisvahendite suhtes. |
| --- | --- |

(4)

Käesolevat muudatust kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 1. detsembrist 2012, et tagada ELi ökomärgise kriteeriumide kehtivuse järjepidevus nõudepesumasinas kasutatavate detergentide, pesumasinas kasutatavate detergentide, käsinõudepesuvahendite, universaalpuhastusvahendite ja sanitaarpuhastusvahendite, tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahendite ning tööstuslike ja asutustes kasutatavate pesupesemisvahendite suhtes.

| (5) | Seetõttu tuleks otsuseid 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL, 2011/383/EL, 2012/720/EL ja 2012/721/EL vastavalt muuta. |
| --- | --- |

(5)

Seetõttu tuleks otsuseid 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/382/EL, 2011/383/EL, 2012/720/EL ja 2012/721/EL vastavalt muuta.

| (6) | Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega, |
| --- | --- |

(6)

Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Komisjoni otsuse 2011/263/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse I lisale.

Artikkel 2

Komisjoni otsuse 2011/264/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse II lisale.

Artikkel 3

Komisjoni otsuse 2011/382/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse III lisale.

Artikkel 4

Komisjoni otsuse 2011/383/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse IV lisale.

Artikkel 5

Komisjoni otsuse 2012/720/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse V lisale.

Artikkel 6

Komisjoni otsuse 2012/721/EL lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse VI lisale.

Artikkel 7

Käesolevat otsust kohaldatakse ainete suhtes alates 1. detsembrist 2012.

Artikkel 8

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 28. mai 2014

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Janez POTOČNIK

---

(1)  ELT L 27, 30.1.2010, lk 1.

1

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1272/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

2

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1907/2006, 18. detsember 2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

3

(4)  Komisjoni otsus 2011/263/EL, 28. aprill 2011, millega kehtestatakse nõudepesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 111, 30.4.2011, lk 22).

4

(5)  Komisjoni otsus 2011/264/EL, 28. aprill 2011, millega kehtestatakse pesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 111, 30.4.2011, lk 34).

5

(6)  Komisjoni otsus 2011/382/EL, 24. juuni 2011, millega kehtestatakse käsinõudepesuvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 169, 29.6.2011, lk 40).

6

(7)  Komisjoni otsus 2011/383/EL, 28. juuni 2011, millega kehtestatakse universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 169, 29.6.2011, lk 52).

7

(8)  Komisjoni otsus 2012/720/EL, 14. november 2012, millega kehtestatakse tööstuslike ja asutustes kasutatavate automaatsete nõudepesumasinate pesuvahenditele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 326, 24.11.2012, lk 25).

8

(9)  Komisjoni otsus 2012/721/EL, 14. november 2012, millega kehtestatakse tööstuslikele ja asutustes kasutatavatele pesupesemisvahenditele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 326, 24.11.2012, lk 38).

9

(10)  Komisjoni määrus (EL) nr 286/2011, 10. märts 2011, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT L 83, 30.3.2011, lk 1).

10

---

I LISA

Otsuse 2011/263/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 2. kriteeriumi punkti b viiendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega< 25 % lõpptootes | H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1) | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2) | H410: Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R50-53 |
| H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R51-53 |
| H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Lõhnaained | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Ensüümid (3) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |

1)

2. kriteeriumi punkti b viiendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega< 25 % lõpptootes

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1)

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2)

H410: Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R50-53

H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R51-53

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Lõhnaained

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Ensüümid (3)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

| 2) | 2. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

2. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Seda erandit kohaldatakse tingimusel, et aine on kiiresti lagunev ja lagunev anaeroobsetes tingimustes.

(2)  Nimetatud 2. kriteeriumi punktis e. Seda erandit kasutatakse siis, kui biotsiidi võimalikku bioakumulatsiooni iseloomustav log Pow (oktanooli-vee jaotuskoefitsient) väärtus on < 3,0 või kui tema katseliselt määratud bioakumulatsiooni tegur on ≤ 100.

(3)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(4)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

II LISA

Otsuse 2011/264/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 4. kriteeriumi punkti b viiendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes | H 400: Väga mürgine veeorganismidele | R 50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1) | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2) | H410: Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R50-53 |
| H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R51-53 |
| H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Lõhnaained | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Ensüümid (3) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| Pleegitamisel kasutatavad katalüsaatorid (3) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |
| Optilised valgendid (üksnes tugevatoimelised detergendid) | H413: Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet | R53 |

1)

4. kriteeriumi punkti b viiendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes

H 400: Väga mürgine veeorganismidele

R 50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1)

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2)

H410: Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R50-53

H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R51-53

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Lõhnaained

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Ensüümid (3)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

Pleegitamisel kasutatavad katalüsaatorid (3)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

Optilised valgendid (üksnes tugevatoimelised detergendid)

H413: Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet

R53

| 2) | 4. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

4. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Seda erandit kohaldatakse tingimusel, et aine on kiiresti lagunev ja lagunev anaeroobsetes tingimustes.

(2)  Nimetatud 4. kriteeriumi punktis e. Seda erandit kasutatakse siis, kui biotsiidide võimalikku bioakumulatsiooni iseloomustav log Pow (oktanooli-vee jaotuskoefitsient) väärtus on < 3,0 või kui tema katseliselt määratud bioakumulatsiooni tegur on ≤ 100.

(3)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(4)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

III LISA

Otsuse 2011/382/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 3. kriteeriumi punkti c neljandas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1) | H 400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (2) | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 2,5 % lõpptootes (2) | H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R51-53 |
| Lõhnaained | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Ensüümid (3) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |

1)

3. kriteeriumi punkti c neljandas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1)

H 400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (2)

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 2,5 % lõpptootes (2)

H411: Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R51-53

Lõhnaained

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Ensüümid (3)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

| 2) | 3. kriteeriumi punkti c lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 ja/või H411 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

3. kriteeriumi punkti c lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 ja/või H411 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Protsendimäär tuleb jagada määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt kehtestatud korrutusteguriga.

(2)  Seda erandit kohaldatakse tingimusel, et aine on kiiresti lagunev ja lagunev anaeroobsetes tingimustes.

(3)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(4)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

IV LISA

Otsuse 2011/383/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 3. kriteeriumi punkti c neljandas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1) | H 400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (2) | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Lõhnaained | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Ensüümid (3) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |

1)

3. kriteeriumi punkti c neljandas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1)

H 400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (2)

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Lõhnaained

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Ensüümid (3)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

| 2) | 3. kriteeriumi punkti c lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

3. kriteeriumi punkti c lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Protsendimäär tuleb jagada määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt kehtestatud korrutusteguriga.

(2)  Seda erandit kohaldatakse tingimusel, et aine on kiiresti lagunev ja lagunev anaeroobsetes tingimustes.

(3)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(4)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

V LISA

Otsuse 2012/720/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 3. kriteeriumi punkti b kuuendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 15 % lõpptootes | H 400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (1)

  (ainult vedelikud, mille pH on 2–12 ja toimeaine massiprotsent kuni 0,1) | H331: Sissehingamisel mürgine | R23 |
| H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| Ensüümid (2) | H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (3) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |

1)

3. kriteeriumi punkti b kuuendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 15 % lõpptootes

H 400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (1)

(ainult vedelikud, mille pH on 2–12 ja toimeaine massiprotsent kuni 0,1)

H331: Sissehingamisel mürgine

R23

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Ensüümid (2)

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (3)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

| 2) | 3. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

3. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Erandit kasutatakse ainult 3. kriteeriumi punkti b puhul. Biotsiidid peavad vastama 3. kriteeriumi punktis d esitatud nõuetele.

(2)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(3)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

VI LISA

Otsuse 2012/721/EL lisa muudetakse järgmiselt.

| 1) | 4. kriteeriumi punkti b kuuendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:







  „Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 20 % lõpptootes | H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| --- | --- | --- | --- |
| Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1) | H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52-53 |
| Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2)

  (ainult vedelikud, mille pH on 2–12 ja toimeaine massiprotsent kuni 0,1) | H331: Sissehingamisel mürgine | R23 |
| H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| Ensüümid (3) | H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi | R42 |
| H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni | R43 |
| Pleegitamisel kasutatavad katalüsaatorid (3) | H400: Väga mürgine veeorganismidele | R50 |
| NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4) | H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |

1)

4. kriteeriumi punkti b kuuendas lõigus asendatakse erandite tabel järgmise tabeliga:

„Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 20 % lõpptootes

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Pindaktiivsed ained kogusisaldusega < 25 % lõpptootes (1)

H412: Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52-53

Üksnes säilivuse tagamiseks kasutatavad biotsiidid (2)

(ainult vedelikud, mille pH on 2–12 ja toimeaine massiprotsent kuni 0,1)

H331: Sissehingamisel mürgine

R23

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

Ensüümid (3)

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

H334: Sissehingamisel võib põhjustada allergia- või astma sümptomeid või hingamisraskusi

R42

H317: Võib põhjustada allergilist nahareaktsiooni

R43

Pleegitamisel kasutatavad katalüsaatorid (3)

H400: Väga mürgine veeorganismidele

R50

NTA (trinaatriumnitrilotriatsetaat) lisandina MGDAs (metüülglütsiindiatsetaat) ja GLDAs (dikarboksümetüülglutamiinhape) (4)

H351: Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

| 2) | 4. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:
  „Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.” |
| --- | --- |

2)

4. kriteeriumi punkti b lisatakse lõigu „Hindamine ja kontroll” teksti järgmine lõik:

„Selliste erandiga hõlmatud pindaktiivsete ainete puhul, mis vastavad ohuklassi H412 kriteeriumidele, esitab taotleja dokumendid nende lagunevuse kohta, viidates DID-loendile. Kui pindaktiivne aine ei ole kantud DID-loendisse, tuleb viidata kirjandusel või muudel allikatel või asjakohaste katsete tulemustel põhinevale teabele, nagu on kirjeldatud I liites.”

---

(1)  Seda erandit kohaldatakse tingimusel, et pindaktiivne aine vastab 3. kriteeriumi punkti a nõuetele ja on lagunev anaeroobsetes tingimustes.

(2)  Erandit kohaldatakse ainult 4. kriteeriumi punkti b puhul. Biotsiidide puhul tuleb järgida 4. kriteeriumi punkti e.

(3)  Sealhulgas valmististes sisalduvad stabilisaatorid ja muud lisaained.

(4)  Sisaldus toormaterjalis alla 1,0 % juhul, kui kogusisaldus lõpptootes on alla 0,10 %.”

---

| 3.6.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 164/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.6.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 164/83

---

KOMISJONI OTSUS,

28. mai 2014,

millega kehtestatakse vesikütteseadmetele ELi ökomärgise andmise kriteeriumid

(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3452 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2014/314/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 66/2010 (1) ELi ökomärgise kohta, eriti selle artikli 8 lõiget 2,

olles nõu pidanud Euroopa Liidu ökomärgise komisjoniga

ning arvestades järgmist:

| (1) | Määruse (EÜ) nr 66/2010 kohaselt võib ELi ökomärgise anda toodetele, mille mõju keskkonnale kogu olelusringi jooksul on väike. |
| --- | --- |

(1)

Määruse (EÜ) nr 66/2010 kohaselt võib ELi ökomärgise anda toodetele, mille mõju keskkonnale kogu olelusringi jooksul on väike.

| (2) | Määruses (EÜ) nr 66/2010 on sätestatud, et ELi ökomärgise konkreetsed kriteeriumid kehtestatakse tooterühmade kaupa. |
| --- | --- |

(2)

Määruses (EÜ) nr 66/2010 on sätestatud, et ELi ökomärgise konkreetsed kriteeriumid kehtestatakse tooterühmade kaupa.

| (3) | Komisjon on koostanud esialgse aruande, milles käsitletakse liidus tavakasutuses olevate vesikütteseadmete tooterühma tehnilisi, keskkonna-, majanduslikke ja õiguslikke tahke, ja on teinud aruande kommenteerimiseks üldsusele kättesaadavaks. Aruande aluseks olev uurimus (edaspidi „uurimus”) tehti koostöös liidu ja kolmandate riikide sidusrühmade ja huvitatud isikutega. |
| --- | --- |

(3)

Komisjon on koostanud esialgse aruande, milles käsitletakse liidus tavakasutuses olevate vesikütteseadmete tooterühma tehnilisi, keskkonna-, majanduslikke ja õiguslikke tahke, ja on teinud aruande kommenteerimiseks üldsusele kättesaadavaks. Aruande aluseks olev uurimus (edaspidi „uurimus”) tehti koostöös liidu ja kolmandate riikide sidusrühmade ja huvitatud isikutega.

| (4) | Esialgses aruandes esitatud uurimustulemused näitavad, et vesikütteseadmete keskkonnamõju kõige olulisem tahk on nende kasutamisetapi energiatarbimine. Seetõttu tuleb soodustada energiatõhusate ja kasvuhoonegaase vähe tekitavate ning keskkonnasõbralike ja tarbijale ohutute vesikütteseadmete kasutamist. |
| --- | --- |

(4)

Esialgses aruandes esitatud uurimustulemused näitavad, et vesikütteseadmete keskkonnamõju kõige olulisem tahk on nende kasutamisetapi energiatarbimine. Seetõttu tuleb soodustada energiatõhusate ja kasvuhoonegaase vähe tekitavate ning keskkonnasõbralike ja tarbijale ohutute vesikütteseadmete kasutamist.

| (5) | Seepärast on asjakohane kehtestada vesikütteseadmete tooterühmale ELi ökomärgise kriteeriumid. |
| --- | --- |

(5)

Seepärast on asjakohane kehtestada vesikütteseadmete tooterühmale ELi ökomärgise kriteeriumid.

| (6) | Kõnealused kriteeriumid ning asjaomased hindamis- ja kontrollinõuded peaksid kehtima neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast. |
| --- | --- |

(6)

Kõnealused kriteeriumid ning asjaomased hindamis- ja kontrollinõuded peaksid kehtima neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.

| (7) | Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega, |
| --- | --- |

(7)

Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 16 alusel loodud komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

1.   Vesikütteseadmete tooterühma kuuluvad tooted hõlmavad tooteid, mida kasutatakse soojuse tootmiseks vesiküttesüsteemis, milles sooja vett viiakse veepumpade jõul kiirguritesse soovitud sisetemperatuuri saavutamiseks ja hoidmiseks kinnises ruumis, nagu hoones, korteris või toas. Soojusgeneraator toodab soojust ühel järgmisel viisil:

| a) | gaas-, vedel- või tahkekütuse põletamine; |
| --- | --- |

a)

gaas-, vedel- või tahkekütuse põletamine;

| b) | gaasilise, vedela või tahke biokütuse põletamine; |
| --- | --- |

b)

gaasilise, vedela või tahke biokütuse põletamine;

| c) | elekterküttekeha läbiva elektrivoolu soojuslik toime; |
| --- | --- |

c)

elekterküttekeha läbiva elektrivoolu soojuslik toime;

| d) | ümbritsevast õhust, veest, maapinnast ja/või jäätmetest ammutatud soojuse kasutamine; |
| --- | --- |

d)

ümbritsevast õhust, veest, maapinnast ja/või jäätmetest ammutatud soojuse kasutamine;

| e) | koostootmine, s.o ühes protsessis samaaegne soojus- ja elektrienergia tootmine; |
| --- | --- |

e)

koostootmine, s.o ühes protsessis samaaegne soojus- ja elektrienergia tootmine;

| f) | päikeseenergiast (lisaenergiaallikas). |
| --- | --- |

f)

päikeseenergiast (lisaenergiaallikas).

2.   Vesikütteseadmete maksimaalne väljundvõimsus peab olema 400 kW.

3.   Sellesse tooterühma kuuluvad ka veesoojendid-kütteseadmed, kui nende esmane ülesanne on ruumi soojendamine.

4.   Kõnealusest tooterühmast on välja jäetud järgmised tooted:

| a) | kütteseadmed, mille esmane ülesanne on joogi- või olmevee soojendamine; |
| --- | --- |

a)

kütteseadmed, mille esmane ülesanne on joogi- või olmevee soojendamine;

| b) | kütteseadmed gaasilise soojuskandja, nagu auru või õhu soojendamiseks ja tarnimiseks; |
| --- | --- |

b)

kütteseadmed gaasilise soojuskandja, nagu auru või õhu soojendamiseks ja tarnimiseks;

| c) | koostootmise-kütteseadmed suurima elektrivõimsusega vähemalt 50 kW; |
| --- | --- |

c)

koostootmise-kütteseadmed suurima elektrivõimsusega vähemalt 50 kW;

| d) | kütteseadmed, milles on ühendatud kaudne soojendamine vesiküttesüsteemiga ja otsene soojendamine soojuse kiirgamise kaudu seadme asukoharuumi või -alasse. |
| --- | --- |

d)

kütteseadmed, milles on ühendatud kaudne soojendamine vesiküttesüsteemiga ja otsene soojendamine soojuse kiirgamise kaudu seadme asukoharuumi või -alasse.

Artikkel 2

Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1)   „kütteseade”— kas ruumi kütmiseks ettenähtud seade või veesoojendi-kütteseade;

2)   „ruumi kütmiseks ettenähtud seade”—

| a) | seade, mis vesiküttesüsteemiga toodab soojust soovitud sisetemperatuuri saavutamiseks ja selle hoidmiseks kinnises ruumis, näiteks hoones, korteris või toas, ning |
| --- | --- |

a)

seade, mis vesiküttesüsteemiga toodab soojust soovitud sisetemperatuuri saavutamiseks ja selle hoidmiseks kinnises ruumis, näiteks hoones, korteris või toas, ning

| b) | seade, millel on üks või mitu soojusgeneraatorit; |
| --- | --- |

b)

seade, millel on üks või mitu soojusgeneraatorit;

3)   „veesoojendi-kütteseade”— vesikütteseade, mis on ette nähtud nii ruumi kütmiseks kui ka ühtlasi soojuse tootmiseks etteantud temperatuuril, etteantud koguses, etteantud vooluhulgaga ja etteantud ajavahemikel sooja joogi- ja olmevee tarnimiseks ning mis on ühendatud välise joogi- ja olmeveevarustusega;

4)   „kütteseadme, temperatuuriregulaatori ja päikeseenergiaseadme komplekt”— lõpptarbijale ettenähtud seadmekomplekt, milles on üks või mitu kütteseadet, üks või mitu temperatuuriregulaatorit ja/või üks või mitu päikeseenergiaseadet;

5)   „veesoojendi-kütteseadme, temperatuuriregulaatori ja päikeseenergiaseadme komplekt”— lõpptarbijale ettenähtud seadmekomplekt, milles on üks või mitu veesoojendit-kütteseadet, üks või mitu temperatuuriregulaatorit ja/või üks või mitu päikeseenergiaseadet;

6)   „päikeseenergiaseade”— päikeseenergiaseadmestik, päikesekollektor, päikese-kuumaveesalvesti või kollektori ahelas töötav pump, mis lastakse turule eraldi;

7)   „vesiküttesüsteem”— küttesüsteem, milles vesi on soojuskandja hoone või selle osa kütmiseks kasutatava keskselt toodetud soojuse viimiseks kiirguritesse;

8)   „soojusgeneraator”— see osa kütteseadmest, milles toodetakse soojust ühel järgmisel viisil:

| a) | fossiilkütuste ja/või biokütuste põletamine; |
| --- | --- |

a)

fossiilkütuste ja/või biokütuste põletamine;

| b) | elekterküttekeha läbiva elektrivoolu soojuslik toime; |
| --- | --- |

b)

elekterküttekeha läbiva elektrivoolu soojuslik toime;

| c) | ümbritsevast õhust, veest, maapinnast ja/või jäätmetest ammutatud soojuse kasutamine; |
| --- | --- |

c)

ümbritsevast õhust, veest, maapinnast ja/või jäätmetest ammutatud soojuse kasutamine;

9)   „gaaskütteseade”— kütteseade või veesoojendi-kütteseade, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust gaasilisest fossiilsest kütusest või biomassist saadud gaaskütusest;

10)   „vedelkütteseade”— kütteseade või veesoojendi-kütteseade, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust fossiilkütusest või biomassist saadud vedelkütusest;

11)   „tahkekütteseade”— kütteseade või veesoojendi-kütteseade, milles on soojusgeneraator, millega toodetakse soojust tahkest fossiilkütusest või biomassist saadud tahkekütusest;

12)   „katel”— kütteseade, milles toodetakse soojust fossiil- ja/või biokütusest ja/või elekterküttekeha läbiva elektrivoolu soojuslikul toimel;

13)   „gaasikatel”— katel, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust fossiilkütusest või biomassist saadud gaaskütusest;

14)   „vedelkütusekatel”— katel, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust fossiilkütusest või biomassist saadud vedelkütusest;

15)   „tahkekütusekatel”— katel, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust fossiilkütusest või biomassist saadud tahkekütusest;

16)   „tahke biokütuse katel”— katel, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust biomassist saadud tahkekütusest;

17)   „elektrikatel”— katel, milles toodetakse soojust üksnes elekterküttekehaga elektrivoolu soojuslikul toimel;

18)   „veesoojendi-elektrikatel”— veesoojendi-katel, milles toodetakse soojust üksnes elekterküttekehaga elektrivoolu soojuslikul toimel;

19)   „soojuspumbaga kütteseade”— ümbritsevast õhust, veest, maapinnast ja/või jäätmetest ammutatud soojust ruumi kütmiseks kasutav seade; soojuspumbaga kütteseadmel võib olla üks või mitu lisakütteseadet, milleks on kas elekterküttekeha või fossiil- ja/või biokütusel töötav kütteseade;

20)   „soojuspumbaga veesoojendi-kütteseade”— soojuspumbaga kütteseade, mis on ette nähtud nii ruumi kütmiseks kui ka soojuse tootmiseks etteantud temperatuuriga, etteantud koguses, etteantud vooluhulgaga ja etteantud ajavahemikel sooja joogi- või olmevee tarnimiseks ning mis on ühendatud välise joogivee- või olmeveevarustusega;

21)   „kütuse jõul töötav soojuspumbaga kütteseade”— soojuspumbaga kütteseade, milles on üks või mitu soojusgeneraatorit, millega toodetakse soojust fossiilkütusest või biomassist saadud gaas- või vedelkütusest;

22)   „elektri jõul töötav soojuspumbaga kütteseade”— soojuspumbaga kütteseade, milles on üks või mitu elektri jõul töötavat soojusgeneraatorit;

23)   „koostootmise-kütteseade”— kütteseade, millega ühe ja sama protsessi käigus toodetakse üheaegselt soojust ja elektrienergiat;

24)   „temperatuuriregulaator”— seade, mis võimaldab lõppkasutajal seadistada sisetemperatuuri teatavateks ajavahemikeks ja edastada asjaomaseid andmeid, nagu tegelik sise- ja/või välistemperatuur, vastavale kütteseadme seadisele, näiteks juhtpaneelile, aidates sellega reguleerida sisetemperatuuri;

25)   „kütmise sesoonne energiatõhusus (η
  s)”— arvutuslikul soojendamishooajal ruumi soojendamiseks tarbitava, kütteseadme toodetava soojuse ja selle soojustarbe rahuldamiseks seadme aastas tarbitava energia suhe [ %];

26)   „vee soojendamise kasutegur (η
  wh)”— veesoojendist-kütteseadmest saadava joogi- või olmevee soojendamiseks kasutatava kasuliku energia ja selle saamiseks kasutatava energia suhe [ %];

27)   „nimisoojusvõimsus”— kütteseadme esitatud soojusvõimsus [kW] standardsetel nimitingimustel ruumi kütmisel ja (vajaduse korral) vee soojendamisel; soojuspumbaga kütteseadmete ja soojuspumbaga veesoojendite-kütteseadmete nimisoojusvõimsuse määramise standardsed nimitingimused on arvutuslikud võrdlustingimused, mis on sätestatud komisjoni määruses (EL) nr 813/2013 (2);

28)   „standardsed nimitingimused”— kütteseadmete töötingimused keskmistel kliimatingimustel nimisoojusvõimsuse, kütmise sesoonse energiatõhususe, vee soojendamise kasuteguri, müravõimsustaseme, lämmastikoksiidide (NOx) heite, vingugaasi (CO) heite, gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite ja tolmuheite määramiseks;

29)   „keskmised kliimatingimused”— Strasbourgi linnale iseloomulikud temperatuuritingimused;

30)   „kütmishooajal tekkiv heide”—

| — | automaatse etteandmisega tahkekütusekateldel nimisoojusvõimsusel tekkiva heite ja võimsusel 30 % nimisoojusvõimsusest tekkiva heite kaalutud keskmine [mg/m3]; |
| --- | --- |

—

automaatse etteandmisega tahkekütusekateldel nimisoojusvõimsusel tekkiva heite ja võimsusel 30 % nimisoojusvõimsusest tekkiva heite kaalutud keskmine [mg/m3];

| — | käsietteandmisega tahkekütusekateldel, mis saavad töötada pidevalt võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest, nimisoojusvõimsusel tekkiva heite ja võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest tekkiva heite kaalutud keskmine [mg/m3]; |
| --- | --- |

—

käsietteandmisega tahkekütusekateldel, mis saavad töötada pidevalt võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest, nimisoojusvõimsusel tekkiva heite ja võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest tekkiva heite kaalutud keskmine [mg/m3];

| — | käsietteandmisega tahkekütusekateldel, mis ei saa töötada pidevalt võimsusel kuni 50 % soojusvõimsusest, nimisoojusvõimsusel tekkiv heide [mg/m3]; |
| --- | --- |

—

käsietteandmisega tahkekütusekateldel, mis ei saa töötada pidevalt võimsusel kuni 50 % soojusvõimsusest, nimisoojusvõimsusel tekkiv heide [mg/m3];

| — | koostootmise-tahkekütuse-kütteseadmetel nimisoojusvõimsusel tekkiv heide [mg/m3]; |
| --- | --- |

—

koostootmise-tahkekütuse-kütteseadmetel nimisoojusvõimsusel tekkiv heide [mg/m3];

31)   „globaalse soojenemise potentsiaal”— globaalset soojenemist põhjustav potentsiaal, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 842/2006 (3) artikli 2 punktis 4;

32)   „Nm3”— kuupmeeter normaaltingimustel (rõhul 101,325 kPa ja temperatuuril 273,15 K).

Artikkel 3

Käesoleva otsuse artiklis 1 määratletud vesikütteseadmete tooterühma kuuluvale tootele Euroopa Liidu ökomärgise andmise kriteeriumid ning sellega seotud hindamis- ja kontrollimisnõuded on sätestatud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 4

Vesikütteseadmete tooterühma kuuluvate seadmete nõuded ning lisas sätestatud asjaomased hindamis- ja kontrollimisnõuded kehtivad neli aastat alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.

Artikkel 5

Haldusotstarbel omistatakse vesikütteseadmete tooterühmale kood 045.

Artikkel 6

1.   Tooterühma „elektriga või gaasiga töötavad soojuspumbad või gaasiga töötavad absorbtsioon-soojuspumbad” kuuluvatele soojuspumpadele, millega soojendatakse vesiküttesüsteemi vett, ELi ökomärgise andmise taotlused, mis esitatakse kahe kuu jooksul käesoleva alates otsuse vastuvõtmise päevast, võivad olla koostatud komisjoni otsuses 2007/742/EÜ (4) või käesolevas otsuses sätestatud kriteeriumide alusel. Taotlusi hinnatakse vastavalt kriteeriumidele, mille alusel need on koostatud.

2.   ELi ökomärgise litsentse, mis on otsuses 2007/742/EÜ sätestatud kriteeriumide alusel antud soojuspumpadele, millega soojendatakse vesiküttesüsteemi vett, võib kasutada 12 kuud käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast alates.

Artikkel 7

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 28. mai 2014

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Janez POTOČNIK

---

(1)  ELT L 27, 30.1.2010, lk 1.

1

(2)  Komisjoni 2. augusti 2013. aasta määrus (EL) nr 813/2013, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ seoses kütteseadmete ja veesoojendite-kütteseadmete ökodisaini nõuetega (ELT L 239, 6.9.2013, lk 136).

2

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta määrus (EÜ) 842/2006 teatavate fluoritud kasvuhoonegaaside kohta (ELT L 161, 14.6.2006, lk 1).

3

(4)  Komisjoni 9. novembri 2007. aasta otsus 2007/742/EÜ, millega kehtestatakse elektriga või gaasiga töötavatele soojuspumpadele või gaasiga töötavatele absorbtsioon-soojuspumpadele ühenduse ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 301, 20.11.2007, lk 14).

4

---

LISA

ELI ÖKOMÄRGISE ANDMISE KRITEERIUMID JA HINDAMISNÕUDED

Vesikütteseadmetele ELi ökomärgise andmise kriteeriumid sätestatakse eraldi kõikide järgmiste näitajate ja asjaolude kohta.

| 1. | Minimaalne energiatõhusus






  a) | minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus; |
| --- | --- | --- |

1.

Minimaalne energiatõhusus

a)

minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus;

| b) | minimaalne vee soojendamise energiatõhusus. |
| --- | --- |

b)

minimaalne vee soojendamise energiatõhusus.

| 2. | Kasvuhoonegaaside heite piirnormid |
| --- | --- |

2.

Kasvuhoonegaaside heite piirnormid

| 3. | Külmutusagens ja teisene külmutusagens |
| --- | --- |

3.

Külmutusagens ja teisene külmutusagens

| 4. | Lämmastikoksiidide (NOx) heite piirnormid |
| --- | --- |

4.

Lämmastikoksiidide (NOx) heite piirnormid

| 5. | Vingugaasiheite piirnormid |
| --- | --- |

5.

Vingugaasiheite piirnormid

| 6. | Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnormid |
| --- | --- |

6.

Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnormid

| 7. | Tolmuheite piirnormid |
| --- | --- |

7.

Tolmuheite piirnormid

| 8. | Mürataseme piirnormid |
| --- | --- |

8.

Mürataseme piirnormid

| 9. | Ohtlikud ained ja segud |
| --- | --- |

9.

Ohtlikud ained ja segud

| 10. | Ained, mis on loetletud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (1) artikli 59 lõikele 1 |
| --- | --- |

10.

Ained, mis on loetletud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (1) artikli 59 lõikele 1

| 11. | Plastosad |
| --- | --- |

11.

Plastosad

| 12. | Jätkusuutlikkust arvestav tootekavand |
| --- | --- |

12.

Jätkusuutlikkust arvestav tootekavand

| 13. | Paigaldamisjuhised ja kasutajateave |
| --- | --- |

13.

Paigaldamisjuhised ja kasutajateave

| 14. | ELi ökomärgisel esitatav teave. |
| --- | --- |

14.

ELi ökomärgisel esitatav teave.

Tabelis 1 on esitatud kriteeriumide kohaldamise teave soojusgeneraatori liikide kaupa. Kütteseadmekomplekt peab vastama kõikidele komplektis kasutatud tehniliste lahenduste kohta kehtivatele nõuetele. Teatavate kriteeriumide korral, mille puhul kütteseadmekomplektile vastab eri lahendus, tuleb kriteeriume kohaldada komplekti kui terviku suhtes.

Iga kriteeriumi juures on esitatud konkreetsed hindamis- ja kontrollimisnõuded.

Kui taotlejalt nõutakse asjaomastele kriteeriumidele vastavuse tõendamiseks kinnituste, dokumentide, analüüside, katsearuannete või muude tõendite esitamist, võivad need pärineda taotlejalt või tema tarnijalt või mõlemalt.

Võimaluse korral tehakse katsed Euroopa standardi EN ISO 17025 või samaväärsetele nõuetele vastavates laborites.

Kui ei ole teisiti märgitud, tuleb iga kriteeriumi katsemeetoditena kasutada asjaomase standardi katsemeetodeid, nagu on osutatud tabelites 2 ja 3 (nagu on asjakohane). Vajaduse korral võib kasutada ka muid katsemeetodeid peale nende, mis on esitatud vastava kriteeriumi jaoks, kui taotlust hindav pädev asutus on nende samaväärsust kinnitanud. Tabelis 4 on esitatud kütmishooajal tekkiva heite arvutamise metoodika.

Vajaduse korral võivad pädevad asutused nõuda lisadokumente ja teha sõltumatuid kontrollimisi.

Tabel 1

Kriteeriumide kohaldatavus vastavalt soojusgeneraatori liigile

| Soojusgeneraatori liik
  Kriteeriumid | Gaasikatlaga kütteseadmed | Vedelkütusekatlaga kütteseadmed | Tahkekütusekatlaga kütteseade | Elektrikatlaga kütteseadmed | Kütuse jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed | Elektri jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed | Koostootmise-kütteseadmed |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1a | — Minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus |

Soojusgeneraatori liik

Kriteeriumid

Gaasikatlaga kütteseadmed

Vedelkütusekatlaga kütteseadmed

Tahkekütusekatlaga kütteseade

Elektrikatlaga kütteseadmed

Kütuse jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed

Elektri jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed

Koostootmise-kütteseadmed

1a

— Minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus

x

x

x

x

x

x

x

| 1b | — Minimaalne vee soojendamise kasutegur (ainult veesoojendite-kütteseadmete puhul) |
| --- | --- |

1b

— Minimaalne vee soojendamise kasutegur (ainult veesoojendite-kütteseadmete puhul)

x

x

x

x

x

x

| 2 | — Kasvuhoonegaaside heite piirnorm |
| --- | --- |

2

— Kasvuhoonegaaside heite piirnorm

x

x

x

x

x

x

x

| 3 | — Külmutusagens ja teisene külmutusagens |
| --- | --- |

3

— Külmutusagens ja teisene külmutusagens

x

x

| 4 | — Lämmastikoksiidide (NOx) heite piirnorm |
| --- | --- |

4

— Lämmastikoksiidide (NOx) heite piirnorm

x

x

x

x

x

| 5 | — Vingugaasi (CO) heite piirnorm |
| --- | --- |

5

— Vingugaasi (CO) heite piirnorm

x

x

x

x

x

| 6 | — Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnorm |
| --- | --- |

6

— Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnorm

x

| 7 | — Tolmuheite piirnorm |
| --- | --- |

7

— Tolmuheite piirnorm

x

x

x

| 8 | — Mürataseme piirnorm |
| --- | --- |

8

— Mürataseme piirnorm

x

x

x

| 9 | — Ohtlikud ained ja materjalid |
| --- | --- |

9

— Ohtlikud ained ja materjalid

x

x

x

x

x

x

x

| 10 | — Ained, mis on loetletud vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 59 lõikele 1 |
| --- | --- |

10

— Ained, mis on loetletud vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 59 lõikele 1

x

x

x

x

x

x

x

| 11 | — Plastosad |
| --- | --- |

11

— Plastosad

x

x

x

x

x

x

x

| 12 | — Jätkusuutlikkust arvestav tootekavand |
| --- | --- |

12

— Jätkusuutlikkust arvestav tootekavand

x

x

x

x

x

x

x

| 13 | — Paigaldamisjuhised ja kasutajateave |
| --- | --- |

13

— Paigaldamisjuhised ja kasutajateave

x

x

x

x

x

x

x

| 14 | — ELi ökomärgisel esitatav teave |
| --- | --- |

14

— ELi ökomärgisel esitatav teave

x

x

x

x

x

x

x

Tabel 2

Katsemeetodite asjakohased standardid

| Number | Pealkiri |
| --- | --- |
| Gaasikatlad |
| EN 676 | Automaatsed sundtõmbega gaaskütusepõletid |
| EN 15502-1 | Gaasikatlad — 1. osa. Üldnõuded ja katsed |
| Vedelkütusekatlad |
| EN 267 | Automaatsed sundtõmbega vedelkütusepõletid |
| EN 303–1 | Katlad — 1. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus |
| EN 303–2 | Katlad — 2. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Peenpihustuspõletiga katelde erinõuded |
| EN 303–4 | Katlad — 4. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Kuni 70 kW võimsusega ja töörõhuga 3 baari töötavate sundtõmbepõletitega katelde erinõuded. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus |
| EN 304 | Katlad — Peenpihustuspõletitega katelde katsetamisnõuded |
| Tahkekütusekatlaga kütteseade |
| EN 303–5 | Katlad — 5. osa. Käsitsi ja automaatse etteandmisega tahkekütusekatlad nimisoojusvõimsusega kuni 500 kW. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus |
| EN 14918 | Tahked biokütused — Kütteväärtuse määramine |
| Elektrikatlaga kütteseade |
| EN 60335-2–35 | Majapidamis- ja muude taoliste seadmete ohutus — Osa 2–35. Veekiirkeetjate erinõuded |
| Kütuse jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed |
| EN 12309 seeria | Gaasküttega absorptsiooni ja adsorptsiooni kliima- ja/või soojuspumbaseadmed kasuliku soojusvõimsusega kuni 70 kW |
| DIN 4702, 8. osa | Keskküttekatlad. Standardse kasuteguri ja standardse kiirgusvõime määramine |
| Elektri jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed |
| EN 14511 seeria | Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektri jõul töötavate kompressoritega soojuspumbad ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks |
| EN 14825 | Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektriliste kompressoritega soojuspumbad ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks — Iseloomustavate suuruste ja nende nimiväärtuste mõõtmine konkreetsele temperatuurile vastava võimsustarbe tingimustes ja sesoonsete näitajate määramine |
| Koostootmise-kütteseadmed |
| EN 50465 | Gaasiseadmed — Gaasküttega kütuseelemendid — Gaasküttega kütuseelement nimisoojusvõimsusega kuni 70 kW (2) |
| ISO 3046-1 | Kolbsisepõlemismootorid — Näitajad — 1. osa. Võimsuse ning kütuse- ja määrdekulu andmed ja katsemeetodid — Üldotstarbeliste mootorite lisanõuded |

Number

Pealkiri

Gaasikatlad

EN 676

Automaatsed sundtõmbega gaaskütusepõletid

EN 15502-1

Gaasikatlad — 1. osa. Üldnõuded ja katsed

Vedelkütusekatlad

EN 267

Automaatsed sundtõmbega vedelkütusepõletid

EN 303–1

Katlad — 1. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus

EN 303–2

Katlad — 2. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Peenpihustuspõletiga katelde erinõuded

EN 303–4

Katlad — 4. osa. Sundtõmbepõletitega katlad. Kuni 70 kW võimsusega ja töörõhuga 3 baari töötavate sundtõmbepõletitega katelde erinõuded. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus

EN 304

Katlad — Peenpihustuspõletitega katelde katsetamisnõuded

Tahkekütusekatlaga kütteseade

EN 303–5

Katlad — 5. osa. Käsitsi ja automaatse etteandmisega tahkekütusekatlad nimisoojusvõimsusega kuni 500 kW. Terminoloogia, üldnõuded, katsed ja märgistus

EN 14918

Tahked biokütused — Kütteväärtuse määramine

Elektrikatlaga kütteseade

EN 60335-2–35

Majapidamis- ja muude taoliste seadmete ohutus — Osa 2–35. Veekiirkeetjate erinõuded

Kütuse jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed

EN 12309 seeria

Gaasküttega absorptsiooni ja adsorptsiooni kliima- ja/või soojuspumbaseadmed kasuliku soojusvõimsusega kuni 70 kW

DIN 4702, 8. osa

Keskküttekatlad. Standardse kasuteguri ja standardse kiirgusvõime määramine

Elektri jõul töötavad soojuspumbaga kütteseadmed

EN 14511 seeria

Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektri jõul töötavate kompressoritega soojuspumbad ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks

EN 14825

Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektriliste kompressoritega soojuspumbad ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks — Iseloomustavate suuruste ja nende nimiväärtuste mõõtmine konkreetsele temperatuurile vastava võimsustarbe tingimustes ja sesoonsete näitajate määramine

Koostootmise-kütteseadmed

EN 50465

Gaasiseadmed — Gaasküttega kütuseelemendid — Gaasküttega kütuseelement nimisoojusvõimsusega kuni 70 kW (2)

ISO 3046-1

Kolbsisepõlemismootorid — Näitajad — 1. osa. Võimsuse ning kütuse- ja määrdekulu andmed ja katsemeetodid — Üldotstarbeliste mootorite lisanõuded

Tabel 3

Õhusaasteainete heite katsemeetodite täiendavad asjakohased standardid

| Number | Pealkiri |
| --- | --- |
| Lämmastikoksiidi heide |
| EN 14792 | Paikse allika heide — Lämmastikoksiidide (NOx) massikontsentratsiooni määramine — Võrdlusmeetod: kemoluminestsents |
| Vingugaasiheide |
| EN 15058 | Paikse allika heide — Vingugaasi (CO) massikontsentratsiooni määramine — Võrdlusmeetod: mittelahutav infrapunaspektromeetria |
| Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heide |
| EN 12619 | Paikse allika heide — Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite massikontsentratsiooni määramine põlemisgaasides väikese kontsentratsiooni korral — Pideva leegiga ionisatsioonidetektori meetod |
| Tolmuheide |
| EN 13284-1 | Paikse allika heide — Tolmu massikontsentratsiooni määramine väikese kontsentratsiooni korral — 1. osa: Manuaalne gravimeetriline meetod |
| Müra |
| EN ISO 3744 | Akustika — Müraallikate müravõimsus- ja müraenergiataseme määramine mürarõhu kaudu — Rakenduslik mõõtmismeetod peegeltasapinna kohal olevas põhiliselt vabas väljas (ISO 3744:2010) |
| EN ISO 3746 | Akustika — Müraallikate müravõimsus- ja müraenergiataseme määramine mürarõhu abil — Meetod, mille puhul mõõtmised tehakse peegeltasapinna kohal oleval mähispinnal (ISO 3746:2010) |
| EN 12102 | Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektriliste kompressoritega soojuspumbad ja õhukuivatid ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks — Õhumüra mõõtmine — Müravõimsustaseme määramine |

Number

Pealkiri

Lämmastikoksiidi heide

EN 14792

Paikse allika heide — Lämmastikoksiidide (NOx) massikontsentratsiooni määramine — Võrdlusmeetod: kemoluminestsents

Vingugaasiheide

EN 15058

Paikse allika heide — Vingugaasi (CO) massikontsentratsiooni määramine — Võrdlusmeetod: mittelahutav infrapunaspektromeetria

Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heide

EN 12619

Paikse allika heide — Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite massikontsentratsiooni määramine põlemisgaasides väikese kontsentratsiooni korral — Pideva leegiga ionisatsioonidetektori meetod

Tolmuheide

EN 13284-1

Paikse allika heide — Tolmu massikontsentratsiooni määramine väikese kontsentratsiooni korral — 1. osa: Manuaalne gravimeetriline meetod

Müra

EN ISO 3744

Akustika — Müraallikate müravõimsus- ja müraenergiataseme määramine mürarõhu kaudu — Rakenduslik mõõtmismeetod peegeltasapinna kohal olevas põhiliselt vabas väljas (ISO 3744:2010)

EN ISO 3746

Akustika — Müraallikate müravõimsus- ja müraenergiataseme määramine mürarõhu abil — Meetod, mille puhul mõõtmised tehakse peegeltasapinna kohal oleval mähispinnal (ISO 3746:2010)

EN 12102

Kliimaseadmed, vedelikujahutajad ning elektriliste kompressoritega soojuspumbad ja õhukuivatid ruumide soojendamiseks ja jahutamiseks — Õhumüra mõõtmine — Müravõimsustaseme määramine

Tabel 4

Kütmishooajal tekkiva heite arvutamise metoodika

| Tahkekütusekatla liik | Valem |
| --- | --- |
| Käsietteandmisega tahkekütusekatlad, mis saavad töötada pidevalt võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest, ning automaatse etteandmisega tahkekütusekatlad | |
| Käsietteandmisega tahkekütusekatlad, mis ei saa töötada pidevalt võimsusel 50 % või kuni 50 % nimisoojusvõimsusest, ning koostootmise-tahkekütusekatlad | |
| Siin: | Es
  — kütmishooajal tekkiv heide; |

Tahkekütusekatla liik

Valem

Käsietteandmisega tahkekütusekatlad, mis saavad töötada pidevalt võimsusel 50 % nimisoojusvõimsusest, ning automaatse etteandmisega tahkekütusekatlad

Formula

Käsietteandmisega tahkekütusekatlad, mis ei saa töötada pidevalt võimsusel 50 % või kuni 50 % nimisoojusvõimsusest, ning koostootmise-tahkekütusekatlad

Formula

Siin:

Es
  — kütmishooajal tekkiv heide;

| | Es,p
  — vastavalt tolmu-, gaasiliste orgaaniliste ühendite, vingugaasi- ja lämmastikoksiidide heide, mis on mõõdetud võimsusel kas 30 % või 50 % nimisoojusvõimsusest, nagu on asjakohane; |
| --- | --- |

Es,p
  — vastavalt tolmu-, gaasiliste orgaaniliste ühendite, vingugaasi- ja lämmastikoksiidide heide, mis on mõõdetud võimsusel kas 30 % või 50 % nimisoojusvõimsusest, nagu on asjakohane;

| | Es,r
  — vastavalt tolmu-, orgaaniliste gaasiliste ühendite, vingugaasi- ja lämmastikoksiidide heide, mõõdetuna nimisoojusvõimsusel. |
| --- | --- |

Es,r
  — vastavalt tolmu-, orgaaniliste gaasiliste ühendite, vingugaasi- ja lämmastikoksiidide heide, mõõdetuna nimisoojusvõimsusel.

1. kriteerium. Minimaalne energiatõhusus

a)   Minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus

Vesikütteseadmete kütmise sesoonne energiatõhusus η
  s ei tohi olla väiksem tabelis 5 esitatud väärtusest.

Tabel 5

Kütmise sesoonse energiatõhususe miinimumnõuded soojusgeneraatoriliikide kaupa

| Soojusgeneraatori liik | Minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus |
| --- | --- |
| Kõik kütteseadmed, v.a biokütusekatlad | η
  s ≥ 98 % |
| Tahkekütusekatlaga kütteseade | η
  s ≥ 79 % |

Soojusgeneraatori liik

Minimaalne kütmise sesoonne energiatõhusus

Kõik kütteseadmed, v.a biokütusekatlad

η
  s ≥ 98 %

Tahkekütusekatlaga kütteseade

η
  s ≥ 79 %

| i) | Kütmise sesoonne energiatõhusus leitakse vastavalt määruse (EL) nr 813/2013 III lisa sätetele ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 811/2013 (3) VII lisa sätetele ning vajaduse korral vastavalt ühtlustatud standarditele, mille viitenumbrid on sel eesmärgil avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, või muude usaldusväärsete, täpsete ja korratavate tänapäevaste üldtunnustatud meetoditega, mis on kooskõlas määruse (EL) nr 813/2013 III lisas sätestatud näitajatega. |
| --- | --- |

i)

Kütmise sesoonne energiatõhusus leitakse vastavalt määruse (EL) nr 813/2013 III lisa sätetele ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 811/2013 (3) VII lisa sätetele ning vajaduse korral vastavalt ühtlustatud standarditele, mille viitenumbrid on sel eesmärgil avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, või muude usaldusväärsete, täpsete ja korratavate tänapäevaste üldtunnustatud meetoditega, mis on kooskõlas määruse (EL) nr 813/2013 III lisas sätestatud näitajatega.

| ii) | Tahkekütusekatelde η
  s leitakse punktis i kirjeldatud viisil, võttes arvesse järgmisi lisanõudeid:






  a) | näitaja η
  s arvutamine põhineb niiske kütuse (nagu kütus kohale saabub) ülemisel kütteväärtusel GCV
  ar, mille puhul võetakse arvesse niiske kütuse parandit ning põlemisel vesinikust tekkivast veest saadavat varjatud energiat. Standardis EN 303–5 sätestatud põhimõtteid kohaldatakse näitaja η
  s leidmiseks ning seejuures kasutatakse niiske kütuse (nagu kütus kohale saabub) ülemist kütteväärtust GCV
  ar, mitte alumist kütteväärtust NCV
  ar; |
| --- | --- | --- |

ii)

Tahkekütusekatelde η
  s leitakse punktis i kirjeldatud viisil, võttes arvesse järgmisi lisanõudeid:

a)

näitaja η
  s arvutamine põhineb niiske kütuse (nagu kütus kohale saabub) ülemisel kütteväärtusel GCV
  ar, mille puhul võetakse arvesse niiske kütuse parandit ning põlemisel vesinikust tekkivast veest saadavat varjatud energiat. Standardis EN 303–5 sätestatud põhimõtteid kohaldatakse näitaja η
  s leidmiseks ning seejuures kasutatakse niiske kütuse (nagu kütus kohale saabub) ülemist kütteväärtust GCV
  ar, mitte alumist kütteväärtust NCV
  ar;

| b) | tahke biokütuse kütteväärtuse määramisel järgitakse standardi EN 14918 nõudeid; |
| --- | --- |

b)

tahke biokütuse kütteväärtuse määramisel järgitakse standardi EN 14918 nõudeid;

| c) | niiske kütuse ülemine kütteväärtus konstantsel ruumalal GCVar,V leitakse järgmiselt:
  GCVar,V = GCVdry,V × (100 – m)/100 [MJ/kg]
  Siin: | m on niiske kütuse niiskusesisaldus massiprotsentides; |
| --- | --- | --- |

c)

niiske kütuse ülemine kütteväärtus konstantsel ruumalal GCVar,V leitakse järgmiselt:

GCVar,V = GCVdry,V × (100 – m)/100 [MJ/kg]

Siin:

m on niiske kütuse niiskusesisaldus massiprotsentides;

| | GCVdry,V on kuiva kütuse ülemine kütteväärtus (mis niiskust ei sisalda) konstantsel ruumalal; |
| --- | --- |

GCVdry,V on kuiva kütuse ülemine kütteväärtus (mis niiskust ei sisalda) konstantsel ruumalal;

| d) | kuiva kütuse ülemine kütteväärtus konstantsel ruumalal GCVdry,V leitakse järgmiselt:
  GCVdry,V = NCVdry,P + 0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry) [MJ/kg]
  Siin: | NCVdry,p on kuiva kütuse (sealhulgas tuha) alumine kütteväärtus konstantsel rõhul; |
| --- | --- | --- |

d)

kuiva kütuse ülemine kütteväärtus konstantsel ruumalal GCVdry,V leitakse järgmiselt:

GCVdry,V = NCVdry,P + 0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry) [MJ/kg]

Siin:

NCVdry,p on kuiva kütuse (sealhulgas tuha) alumine kütteväärtus konstantsel rõhul;

| | Hdry on kuiva kütuse vesinikusisaldus massiprotsentides; |
| --- | --- |

Hdry on kuiva kütuse vesinikusisaldus massiprotsentides;

| | Odry on kuiva kütuse hapnikusisaldus massiprotsentides; |
| --- | --- |

Odry on kuiva kütuse hapnikusisaldus massiprotsentides;

| | Ndry on kuiva kütuse lämmastikusisaldus massiprotsentides; |
| --- | --- |

Ndry on kuiva kütuse lämmastikusisaldus massiprotsentides;

| e) | kuiva kütuse alumine kütteväärtus konstantsel rõhul NCVdry,P leitakse järgmiselt:
  NCVdry,P = NCVar,P × 100/(100 – m) + 2,443 × m/(100 – m) [MJ/kg]
  Siin:

  NCV
  ar.P on niiske kütuse alumine kütteväärtus konstantsel rõhul. |
| --- | --- |

e)

kuiva kütuse alumine kütteväärtus konstantsel rõhul NCVdry,P leitakse järgmiselt:

NCVdry,P = NCVar,P × 100/(100 – m) + 2,443 × m/(100 – m) [MJ/kg]

Siin:

NCV
  ar.P on niiske kütuse alumine kütteväärtus konstantsel rõhul.

| f) | Märgime, et valemitest c, d ja e saab avaldada GCVar,V suuruse NCVar,P kaudu järgmiselt:
  GCVar,V = NCVar,P + [0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry)] × (100 – m)/100 + 0,02443 × m [MJ/kg] |
| --- | --- |

f)

Märgime, et valemitest c, d ja e saab avaldada GCVar,V suuruse NCVar,P kaudu järgmiselt:

GCVar,V = NCVar,P + [0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry)] × (100 – m)/100 + 0,02443 × m [MJ/kg]

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab kinnitama toote vastavust sellele kriteeriumile ja esitama asjaomastes EN-standardites vastava toote kohta (vt tabel 2) sätestatud katsejuhendi (sealhulgas ka mittestatsionaarsed meetodid) järgi tehtud katsete tulemused. Kütmise sesoonse energiatõhususe mõõtmised ja arvutused tuleb teha seadmekomplektide kütmise sesoonse energiatõhususe metoodika järgi ning punktis i osutatud viisil. Tahkekütusekatelde kütmise sesoonne energiatõhusus arvutatakse punktis ii esitatud juhiste järgi.

b)   Minimaalne vee soojendamise kasutegur

| i) | Veesoojendite-kütteseadmete ning ühte või mitut veesoojendit-kütteseadet sisaldavate kütteseadmekomplektide vee soojendamise energiatõhusus η
  wh ei tohi olla väiksem kui 65 %. See kriteerium ei kehti tahkekütusekatelde kohta. |
| --- | --- |

i)

Veesoojendite-kütteseadmete ning ühte või mitut veesoojendit-kütteseadet sisaldavate kütteseadmekomplektide vee soojendamise energiatõhusus η
  wh ei tohi olla väiksem kui 65 %. See kriteerium ei kehti tahkekütusekatelde kohta.

| ii) | Vee soojendamise energiatõhusus leitakse määruse (EL) nr 813/2013 III lisa ja määruse (EL) nr 811/2013 VII lisa sätete kohaselt. |
| --- | --- |

ii)

Vee soojendamise energiatõhusus leitakse määruse (EL) nr 813/2013 III lisa ja määruse (EL) nr 811/2013 VII lisa sätete kohaselt.

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab kinnitama toote vastavust sellele kriteeriumile ja esitama asjaomastes EN-standardites vastava toote kohta (vt tabel 2) sätestatud katsejuhendi (sealhulgas ka mittestatsionaarsed meetodid) järgi tehtud katsete tulemused. Mõõtmised ja arvutused tuleb teha komplektide veesoojendamise kasuteguri metoodika järgi punktis ii osutatud viisil.

2. kriteerium. Kasvuhoonegaaside heite piirnormid

Vesikütteseadme heide (väljendatud süsihappegaasi ekvivalentgrammides kWh soojuse kohta), mis on arvutatud tabelis 7 esitatud üldise ekvivalentse soojendamismõju valemite (TEWI valemid) järgi ei tohi ületada tabelis 6 esitatud väärtusi.

Tabel 6

Soojusgeneraatorite kasvuhoonegaaside heite piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | Kasvuhoonegaaside heite piirnorm |
| --- | --- |
| Kõik kütteseadmed, v.a soojuspumbad | 200 CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta |
| Soojuspumbaga kütteseadmed | 150 CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta |

Soojusgeneraatori liik

Kasvuhoonegaaside heite piirnorm

Kõik kütteseadmed, v.a soojuspumbad

200 CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta

Soojuspumbaga kütteseadmed

150 CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta

Kasvuhoonegaaside heide arvutatakse tabelis 7 esitatud TEWI valemite järgi (valemid tuleb valida vastavalt soojusgeneraatori liigile). Igas TEWI valemis võib olla kaks osa, millest üks iseloomustab kütteseadme tõhusust (mis on avaldatud kütmise sesoonse energiatõhususe η
  s kaudu) ja kütuse nn süsihappegaasiintensiivsust (mida väljendatakse näitaja β abil) ning teine osa (mida kasutatakse ainult soojuspumbaga kütteseadmete puhul) iseloomustab kasvuhoonegaaside heidet, mis tuleneb külmutusagensi pihkumisest. Külmutusagensi pihkumisest tekkinud kasvuhoonegaaside heide sõltub külmutusagensi globaalse soojenemise potentsiaalist (GWP
  100) ja külmutusagensi pihkumisest kasutamisjärgus (mida iseloomustab aastane pihkumismäär ER protsentides külmutusagensi kogumassist) ning tööea lõpus (α, protsentides külmutusagensi kogumassist)

Tabel 7

Soojusgeneraatorite TEWI valemid

| Soojusgeneraatori liik | TEWI valem (CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta) |
| --- | --- |
| Katlad | |
| Soojuspumbaga kütteseadmed | |
| Koostootmise-kütteseadmed | |
| Kütteseadmekomplektid | |

Soojusgeneraatori liik

TEWI valem (CO2 ekvivalentgrammi soojuse kWh kohta)

Katlad

Formula

Soojuspumbaga kütteseadmed

Formula

Koostootmise-kütteseadmed

Formula

Kütteseadmekomplektid

Formula

Tabelis 7 esitatud TEWI valemites kasutatud suurusi on selgitatud tabelis 8.

Tabel 8

TEWI valemites kasutatud põhisuurused

| Suurus | Suuruse kirjeldus | Ühikud | Konstantne suurus või katseliselt määratav suurus |
| --- | --- | --- | --- |
| βelec | Elektriseadme kasvuhoonegaaside heite intensiivsus | [CO2 ekvivalentgrammi kWhelec kohta] | 384 |
| βfuel | Kütteseadmes põletatava kütuse kasvuhoonegaaside heite intensiivsus | [CO2 ekvivalentgrammi kWh kohta] | Vt tabel 9 |
| ηs | Kütmise sesoonne energiatõhusus | [-] | Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse (1. kriteerium) |
| ηs,B | Katla osale vastav kütmise sesoonne energiatõhusus keskmistel kliimatingimustel | [-] | Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse; see vastab sellise komplekti kütmise sesoonsele energiatõhususele, millest on välja jäetud täiendav soojuspump (nagu osutatud komplekti tootekirjelduses) |
| ηs,HP | Soojuspumba osale vastav kütmise sesoonne energiatõhusus keskmistel kliimatingimustel | [-] | Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse; see vastab täiendava soojuspumba kütmise sesoonsele energiatõhususele (nagu osutatud komplekti tootekirjelduses) |
| ηthermal | Soojuslik kasutegur | [-] | Vt tabel 10 |
| ηel | Elektriline kasutegur | [-] | Vt tabel 10 |
| δ | Kahe väärtusega suurus | [-] | = 0 elektri jõul töötava soojuspumbaga kütteseadmete korral
  = 1 kütuse jõul töötava soojuspumbaga kütteseadmete korral |
| GWP100 | Globaalse soojendamise potentsiaal (mõjuga üle 100 aasta) | [CO2 ekvivalentgrammi külmutusagensi massi kohta g, 100 aasta jooksul] | Väärtuse teatab taotleja vastavalt 3. kriteeriumile |
| m | Külmutusagensi mass | [g] | Teatab taotleja |
| ER | Külmutusagensi kadu aastas | [%/aasta] | Kasutatakse väärtust ER = 3,5 %/aasta |
| n | Tööiga | [aasta] | Kasutatakse väärtust n = 15 |
| α | Külmutusagensi kadu tööea lõpus (kasutuselt kõrvaldamisel) | [%] | Kasutatakse väärtust α = 35 % |
| P | Arvutuslik võimsus | [kW] | Teatab taotleja |
| h | Täiskoormusel töötamise tundide arv | [tund/aasta] | 2 000 |
| sHP | Soojuspumba osale vastav võimsus kogusoojusvõimsusest | [-] | = (16 – THP
  )/26,
  kus THP
  on temperatuur [°C], mille korral (esmase) soojuspumba kasutegur võrdub esmase katla kasuteguriga Eeldatakse, et sellest temperatuurist madalamal temperatuuril täidab katel soojusvajaduse, sellest kõrgemal temperatuuril täidab soojusvajaduse soojuspump |

Suurus

Suuruse kirjeldus

Ühikud

Konstantne suurus või katseliselt määratav suurus

βelec

Elektriseadme kasvuhoonegaaside heite intensiivsus

[CO2 ekvivalentgrammi kWhelec kohta]

384

βfuel

Kütteseadmes põletatava kütuse kasvuhoonegaaside heite intensiivsus

[CO2 ekvivalentgrammi kWh kohta]

Vt tabel 9

ηs

Kütmise sesoonne energiatõhusus

[-]

Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse (1. kriteerium)

ηs,B

Katla osale vastav kütmise sesoonne energiatõhusus keskmistel kliimatingimustel

[-]

Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse; see vastab sellise komplekti kütmise sesoonsele energiatõhususele, millest on välja jäetud täiendav soojuspump (nagu osutatud komplekti tootekirjelduses)

ηs,HP

Soojuspumba osale vastav kütmise sesoonne energiatõhusus keskmistel kliimatingimustel

[-]

Taotleja määrab katseliselt ja teatab suuruse väärtuse; see vastab täiendava soojuspumba kütmise sesoonsele energiatõhususele (nagu osutatud komplekti tootekirjelduses)

ηthermal

Soojuslik kasutegur

[-]

Vt tabel 10

ηel

Elektriline kasutegur

[-]

Vt tabel 10

δ

Kahe väärtusega suurus

[-]

= 0 elektri jõul töötava soojuspumbaga kütteseadmete korral

= 1 kütuse jõul töötava soojuspumbaga kütteseadmete korral

GWP100

Globaalse soojendamise potentsiaal (mõjuga üle 100 aasta)

[CO2 ekvivalentgrammi külmutusagensi massi kohta g, 100 aasta jooksul]

Väärtuse teatab taotleja vastavalt 3. kriteeriumile

m

Külmutusagensi mass

[g]

Teatab taotleja

ER

Külmutusagensi kadu aastas

[%/aasta]

Kasutatakse väärtust ER = 3,5 %/aasta

n

Tööiga

[aasta]

Kasutatakse väärtust n = 15

α

Külmutusagensi kadu tööea lõpus (kasutuselt kõrvaldamisel)

[%]

Kasutatakse väärtust α = 35 %

P

Arvutuslik võimsus

[kW]

Teatab taotleja

h

Täiskoormusel töötamise tundide arv

[tund/aasta]

2 000

sHP

Soojuspumba osale vastav võimsus kogusoojusvõimsusest

[-]

= (16 – THP
  )/26,

kus THP
  on temperatuur [°C], mille korral (esmase) soojuspumba kasutegur võrdub esmase katla kasuteguriga Eeldatakse, et sellest temperatuurist madalamal temperatuuril täidab katel soojusvajaduse, sellest kõrgemal temperatuuril täidab soojusvajaduse soojuspump

Tabelis 9 selgitatakse, kuidas valida suuruse βfuel väärtusi TEWI valemitesse vastavalt kütteseadmes kasutatavale kütusele. Kui katel töötab sellise kütusega, mida tabelis ei ole, tuleb valida lähim kütus vastavalt kütuse päritolule (fossiil- või biokütus) ja kujule (gaas-, vedel- või tahkekütus).

Tabel 9

TEWI valemites kasutatavad suuruse βfuel (kasvuhoonegaaside heite intensiivsus) väärtused

| Kütteseadmes kasutatav kütus | Kasvuhoonegaaside heite intensiivsus | Väärtus [CO2 ekvivalentgrammi kWh kohta] |
| --- | --- | --- |
| Gaasilised fossiilkütused | βfuel = βgas | 202 |
| Vedelad fossiilkütused | βfuel = βοil | 292 |
| Tahked fossiilkütused | βfuel = βcoal | 392 |
| Gaasiline biomass | βfuel = βbio-gas | 98 |
| Vedel biomass | βfuel = βbio-oil | 149 |
| Küttepuud | βfuel = βbio-log | 19 |
| Puiduhake | βfuel = βbio-chip | 16 |
| Puidugraanulid | βfuel = βbio-pellet | 39 |
| Fossiilkütuste ja biomassi segu | βfuel = kaalutud keskmine, mis arvutatakse kui asjaomaste kütuste sisalduse ja sellele vastavate heite intensiivsustegurite korrutiste summa | Σ (Fuel X % × βfuel
  X) + (Fuel Y % × βfuel
  Y) + ... (Fuel N % × βfuel
  N) |

Kütteseadmes kasutatav kütus

Kasvuhoonegaaside heite intensiivsus

Väärtus [CO2 ekvivalentgrammi kWh kohta]

Gaasilised fossiilkütused

βfuel = βgas

202

Vedelad fossiilkütused

βfuel = βοil

292

Tahked fossiilkütused

βfuel = βcoal

392

Gaasiline biomass

βfuel = βbio-gas

98

Vedel biomass

βfuel = βbio-oil

149

Küttepuud

βfuel = βbio-log

19

Puiduhake

βfuel = βbio-chip

16

Puidugraanulid

βfuel = βbio-pellet

39

Fossiilkütuste ja biomassi segu

βfuel = kaalutud keskmine, mis arvutatakse kui asjaomaste kütuste sisalduse ja sellele vastavate heite intensiivsustegurite korrutiste summa

Σ (Fuel X % × βfuel
  X) + (Fuel Y % × βfuel
  Y) + ... (Fuel N % × βfuel
  N)

Tabelis 10 kirjeldatakse, kuidas valida suurusi η
  thermal ja η
  el TEWI valemites kasutamiseks koostootmise-kütteseadmete puhul.

Tabel 10

TEWI valemites koostootmise-kütteseadmete puhul kasutatavad suurused ηthermal
  ja ηel

| Suurus | Valem |
| --- | --- |
| ηthermal | |
| ηel | Koostootmise-kütteseadmete puhul, millel ei ole lisakütteseadmeid |
| Lisakütteseadmetega koostootmise-kütteseadmete puhul |
| Siin:

  ηs
  on kütmise sesoonne energiatõhusus, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013;

  ηel
  on elektriline kasutegur, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013;

  ηel,CHP100+Sup0
  on aktiveerimata lisakütteseadmega koostootmise-kütteseadme elektriline kasutegur nimisoojusvõimsusel, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013

  ηel,CHP100+Sup100
  on aktiveeritud lisakütteseadmega koostootmise-kütteseadme elektriline kasutegur nimisoojusvõimsusel, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013 |

Suurus

Valem

ηthermal

Formula

ηel

Koostootmise-kütteseadmete puhul, millel ei ole lisakütteseadmeid

Formula

Lisakütteseadmetega koostootmise-kütteseadmete puhul

Formula

Siin:

ηs
  on kütmise sesoonne energiatõhusus, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013;

ηel
  on elektriline kasutegur, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013;

ηel,CHP100+Sup0
  on aktiveerimata lisakütteseadmega koostootmise-kütteseadme elektriline kasutegur nimisoojusvõimsusel, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013

ηel,CHP100+Sup100
  on aktiveeritud lisakütteseadmega koostootmise-kütteseadme elektriline kasutegur nimisoojusvõimsusel, nagu on määratletud määruses (EL) nr 813/2013

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid. Taotleja peab teatama TEWI valemite järgi arvutatud kasvuhoonegaaside heite koguse ja täpsed suuruste väärtused, mida kasutati valemites kasvuhoonegaaside heite arvutamiseks.

3. kriteerium. Külmutusagens ja teisene külmutusagens

Külmutusagens

Saja aasta jooksul toimuva globaalse soojenemise potentsiaal (GWP100) ei tohi külmutusagensil olla suurem kui 2 000. GWP100 väärtustena tuleb kasutada määruse (EÜ) nr 842/2006 I lisas esitatud väärtusi. GWP100 väärtuste jaoks tuleb võrdlusväärtusena kasutada komisjoni määruse (EL) nr 206/2012 (4) I lisa jaotise 1 punktis 7 esitatud väärtusi.

Teisene külmutusagens

Teisest külmutusagensit kasutavate kütteseadmete ehitus ei tohi põhineda sellistel teisestel külmutusagensitel, töövedelikel ega lisaainetel, mis on liigitatud keskkonnaohtlikuks või tervist ohustavaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (5) ja nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ (6) tähenduses ning paigaldusjuhistes peab olema selgelt kirjas, et teisese külmutusagensina ei tohi kasutada keskkonnaohtlikke ega tervist ohustavaid aineid.

Hindamine ja kontrollimine

Külmutusagens

Taotlusele tuleb lisada tootes kasutatavate külmutusagensite nimetused koos nende GWP100-väärtustega, mis on toodud määruses (EÜ) nr 842/2006. Külmutusagensite GWP100-väärtused arvutatakse kui ühe kilogrammi gaasi 100 aasta jooksul soojenemist põhjustava potentsiaali ja ühe kilogrammi süsinikdioksiidi 100 aasta jooksul soojenemist põhjustava potentsiaali suhe. GWP100 väärtuste jaoks tuleb võrdlusväärtusena kasutada määruse (EL) nr 206/2012 I lisa jaotise 1 punktis 7 esitatud väärtusi.

Ainult teises(t)e külmutusagensi(te) puhul

Taotlusele tuleb lisada kasutatud teises(t)e külmutusagensi(te) nimetused.

4. kriteerium. Lämmastikoksiidide (NOx) heite piirnormid

Lämmastikoksiidide (NOx) sisaldus heitgaasis ei tohi ületada tabelis 11 esitatud piirnorme (ei kehti elektrikütteseadmete kohta). NOx-heide tuleb leida kui lämmastikoksiidi ja lämmastikdioksiidi heite summa järgmistel töötingimustel:

| — | gaas- ja vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel; |
| --- | --- |

—

gaas- ja vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel;

| — | tahkekütusel töötavad kütteseadmed: nagu kütmishooajal tekkiva heite puhul vastavalt tabelile 4. |
| --- | --- |

—

tahkekütusel töötavad kütteseadmed: nagu kütmishooajal tekkiva heite puhul vastavalt tabelile 4.

Ühikuks valitakse vastavalt vajadusele mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) või mg/Nm3.

Tabel 11

Soojusgeneraatorite NOx-heite piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | NOx-heite piirnorm |
| --- | --- |
| Gaasikütteseadmed | Sisepõlemismootoriga: 170 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)
  Välispõlemismootoriga: 36 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) |
| Vedelkütusel töötavad kütteseadmed | Sisepõlemismootoriga: 380 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)
  Välispõlemismootoriga: 100 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) |
| Tahkekütusel töötavad kütteseadmed | 150 mg/Nm3, kui O2 on 10 % |

Soojusgeneraatori liik

NOx-heite piirnorm

Gaasikütteseadmed

Sisepõlemismootoriga: 170 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Välispõlemismootoriga: 36 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Vedelkütusel töötavad kütteseadmed

Sisepõlemismootoriga: 380 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Välispõlemismootoriga: 100 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Tahkekütusel töötavad kütteseadmed

150 mg/Nm3, kui O2 on 10 %

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid.

Lämmastikoksiidide (NOx) heide heitgaasis leitakse standardsete heiteväärtuste abil tabelis 2 või tabelis 3 (nagu asjakohane) esitatud standardite järgi.

5. kriteerium. Vingugaasi (CO) heite piirnormid

Vingugaasi (CO) sisaldus heitgaasis ei tohi ületada tabelis 12 esitatud piirnorme (ei kehti elektrikütteseadmete kohta). vingugaasi heide leitakse järgmistel töötingimustel:

| — | gaas- ja vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel; |
| --- | --- |

—

gaas- ja vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel;

| — | tahkekütusel töötavad kütteseadmed: nagu kütmishooajal tekkiva heite puhul vastavalt tabelile 4. |
| --- | --- |

—

tahkekütusel töötavad kütteseadmed: nagu kütmishooajal tekkiva heite puhul vastavalt tabelile 4.

Ühikuks valitakse vastavalt vajadusele mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) või mg/Nm3.

Tabel 12

Soojusgeneraatorite vingugaasi heite piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | Vingugaasi heite piirnorm |
| --- | --- |
| Gaasikütteseadmed | Sisepõlemismootoriga: 150 mg/Nm3 O2 sisaldusel 5 %
  Välispõlemismootoriga: 25 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) |
| Vedelkütusel töötavad kütteseadmed | Sisepõlemismootoriga: 200 mg/Nm3 O2 sisaldusel 5 %
  Välispõlemismootoriga: 50 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi) |
| Tahkekütusel töötavad kütteseadmed | Automaatse etteandmisega: 175 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 %
  Käsitsi etteandmisega: 250 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 % |

Soojusgeneraatori liik

Vingugaasi heite piirnorm

Gaasikütteseadmed

Sisepõlemismootoriga: 150 mg/Nm3 O2 sisaldusel 5 %

Välispõlemismootoriga: 25 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Vedelkütusel töötavad kütteseadmed

Sisepõlemismootoriga: 200 mg/Nm3 O2 sisaldusel 5 %

Välispõlemismootoriga: 50 mg/kWh (sisendenergia väljendatud ülemise kütteväärtuse järgi)

Tahkekütusel töötavad kütteseadmed

Automaatse etteandmisega: 175 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 %

Käsitsi etteandmisega: 250 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 %

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid.

Vingugaasi (CO) heide heitgaasis leitakse standardsete heiteväärtuste abil tabelis 2 või tabelis 3 (nagu asjakohane) esitatud standardite järgi.

6. kriteerium. Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnormid

Gaasilisi orgaanilisi süsinikuühendeid ei tohi olla heitgaasis rohkem piirnormidest, mis on esitatud tabelis 13. Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heide määratakse analoogselt kütmishooajal tekkiva heitega vastavalt tabelile 4. Ühikuna kasutatakse mg/Nm3.

Tabel 13

Soojusgeneraatorite gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnorm |
| --- | --- |
| Tahkekütusekatlaga kütteseadmed | 7 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 % |

Soojusgeneraatori liik

Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heite piirnorm

Tahkekütusekatlaga kütteseadmed

7 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 %

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid.

Gaasiliste orgaaniliste süsinikuühendite heide heitgaasis leitakse standardsete heiteväärtuste abil tabelis 2 või tabelis 3 (nagu asjakohane) esitatud standardite järgi.

7. kriteerium. Tolmuheite piirnormid

Heitgaasi tolmusisaldus ei tohi ületada tabelis 14 esitatud piirnorme. Tolmuheide leitakse järgmistel töötingimustel:

| — | vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel; |
| --- | --- |

—

vedelkütusel töötavad kütteseadmed: standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel;

| — | tahkekütusel töötavad kütteseadmed: analoogselt kütmishooajal tekkiva heitega vastavalt tabelile 4. |
| --- | --- |

—

tahkekütusel töötavad kütteseadmed: analoogselt kütmishooajal tekkiva heitega vastavalt tabelile 4.

Ühikuna kasutatakse mg/Nm3.

Tabel 14

Soojusgeneraatorite tolmuheite piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | Tolmuheite piirnorm |
| --- | --- |
| Vedelkütusel töötavad kütteseadmed | Sisepõlemismootoriga: 1 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 5 %
  Välispõlemismootoriga: piiramata |
| Tahkekütusel töötavad kütteseadmed | 20 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 % |

Soojusgeneraatori liik

Tolmuheite piirnorm

Vedelkütusel töötavad kütteseadmed

Sisepõlemismootoriga: 1 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 5 %

Välispõlemismootoriga: piiramata

Tahkekütusel töötavad kütteseadmed

20 mg/Nm3, kui O2 sisaldus on 10 %

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid.

Tolmuheide heitgaasis leitakse standardsete heiteväärtuste abil tabelis 2 või tabelis 3 (nagu asjakohane) esitatud standardite järgi.

8. kriteerium. Mürataseme piirnormid

Müratase ei tohi ületada tabelis 15 esitatud piirnorme. Mürataset mõõdetakse standardsetel nimitingimustel ja nimisoojusvõimsusel. Ühik on vastavalt vajadusele dBA või dBC.

Tabel 15

Soojusgeneraatorite mürataseme piirnormid

| Soojusgeneraatori liik | Mõõtmine | Mürataseme piirnorm |
| --- | --- | --- |
| Soojuspumbaga kütteseadmed, millel on välispõlemismootor ja elektri jõul töötav soojuspump | A-kaalutud müravõimsustaseme piirnorm (L
  WAd,
  lim
  ) | 17 + 36 × log(PN + 10) dBA |
| Sisepõlemismootoriga soojuspumbaga kütteseadmed | A-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PAd,
  lim
  ) | 30 + 20 × log (0,4 × PN + 15) dBA |
| C-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PCd,
  lim
  ) | LPAd,
  lim + 20 dBC |
| Sisepõlemismootoriga koostootmise-kütteseadmed | A-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PAd,
  lim
  ) | 30 + 20 × log (PE + 15) dBA |
| C-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PCd,
  lim
  ) | LPAd,
  lim + 20 dBC |

Soojusgeneraatori liik

Mõõtmine

Mürataseme piirnorm

Soojuspumbaga kütteseadmed, millel on välispõlemismootor ja elektri jõul töötav soojuspump

A-kaalutud müravõimsustaseme piirnorm (L
  WAd,
  lim
  )

17 + 36 × log(PN + 10) dBA

Sisepõlemismootoriga soojuspumbaga kütteseadmed

A-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PAd,
  lim
  )

30 + 20 × log (0,4 × PN + 15) dBA

C-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PCd,
  lim
  )

LPAd,
  lim + 20 dBC

Sisepõlemismootoriga koostootmise-kütteseadmed

A-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PAd,
  lim
  )

30 + 20 × log (PE + 15) dBA

C-kaalutud mürarõhutaseme piirnorm (L
  PCd,
  lim
  )

LPAd,
  lim + 20 dBC

Märkus: PN on siin nimisoojusvõimsus (täiskoormus) või esitatud soojusvõimsus; PE on elektrivõimsus.

Hindamine ja kontrollimine

Pädevale asutusele tuleb esitada tootja allkirjaga tõend, milles kinnitatakse sellele kriteeriumile vastavust, ja asjaomased dokumendid.

Katsetused tuleb teha välispõlemismootoriga ja elektri jõul töötava soojuspumbaga kütteseadme korral vastavalt standardile EN 12102 ning sisepõlemismootoriga soojuspumbaga kütteseadme ja sisepõlemismootoriga koostootmise-kütteseadme korral vastavalt standardile EN ISO 3744 või EN ISO 3746. Katsearuanne lisatakse taotlusele.

9. kriteerium. Ohtlikud ained ja segud

Vastavalt määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõikele 6 ei tohi toode ega ükski selle osa sisaldada aineid, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1907/2006 artiklis 57, ega aineid või segusid, mis vastavad tabelis 16 esitatud ohuklassidesse või -kategooriatesse liigitamise kriteeriumidele määruse (EÜ) nr 1272/2008 või direktiivi 67/548/EMÜ kohaselt.

Tabel 16

Ohu- ja riskilausete loetelu

| Ohulause (7) | Riskilause (8) |
| --- | --- |
| H300 Allaneelamisel surmav | R28 |
| H301 Allaneelamisel mürgine | R25 |
| H304 Allaneelamisel või hingamisteedesse sattumisel võib olla surmav | R65 |
| H310 Nahale sattumisel surmav | R27 |
| H311 Nahale sattumisel mürgine | R24 |
| H330 Sissehingamisel surmav | R23/26 |
| H331 Sissehingamisel mürgine | R23 |
| H340 Võib põhjustada geneetilisi defekte | R46 |
| H341 Arvatavasti põhjustab geneetilisi defekte | R68 |
| H350 Võib põhjustada vähktõbe | R45 |
| H350i Sissehingamisel võib põhjustada vähktõbe | R49 |
| H351 Arvatavasti põhjustab vähktõbe | R40 |
| H360F Võib kahjustada viljakust | R60 |
| H360D Võib kahjustada loodet | R61 |
| H360FD Võib kahjustada viljakust. Võib kahjustada loodet | R60/61/60–61 |
| H360Fd Võib kahjustada viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet | R60/63 |
| H360Df Võib kahjustada loodet. Arvatavasti kahjustab viljakust | R61/62 |
| H361f Arvatavasti kahjustab viljakust | R62 |
| H361d Arvatavasti kahjustab loodet | R63 |
| H361fd Arvatavasti kahjustab viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet | R62–63 |
| H362 Võib kahjustada rinnaga toidetavat last | R64 |
| H370 Kahjustab elundeid | R39/23/24/25/26/27/28 |
| H371 Võib kahjustada elundeid | R68/20/21/22 |
| H372 Kahjustab elundeid pikaajalise või korduva kokkupuute korral | R48/25/24/23 |
| H373 Võib kahjustada elundeid pikaajalise või korduva kokkupuute korral | R48/20/21/22 |
| H400 Väga mürgine veeorganismidele | R50/50–53 |
| H410 Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R50–53 |
| H411 Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime | R51–53 |
| H412 Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime | R52–53 |
| H413 Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet | R53 |
| EUH059 Ohtlik osoonikihile | R59 |
| EUH029 Kokkupuutel veega eraldub mürgine gaas | R29 |
| EUH031 Kokkupuutel hapetega eraldub mürgine gaas | R31 |
| EUH032 Kokkupuutel hapetega eraldub väga mürgine gaas | R32 |
| EUH070 Silma sattumisel mürgine | R39–41 |

Ohulause (7)

Riskilause (8)

H300 Allaneelamisel surmav

R28

H301 Allaneelamisel mürgine

R25

H304 Allaneelamisel või hingamisteedesse sattumisel võib olla surmav

R65

H310 Nahale sattumisel surmav

R27

H311 Nahale sattumisel mürgine

R24

H330 Sissehingamisel surmav

R23/26

H331 Sissehingamisel mürgine

R23

H340 Võib põhjustada geneetilisi defekte

R46

H341 Arvatavasti põhjustab geneetilisi defekte

R68

H350 Võib põhjustada vähktõbe

R45

H350i Sissehingamisel võib põhjustada vähktõbe

R49

H351 Arvatavasti põhjustab vähktõbe

R40

H360F Võib kahjustada viljakust

R60

H360D Võib kahjustada loodet

R61

H360FD Võib kahjustada viljakust. Võib kahjustada loodet

R60/61/60–61

H360Fd Võib kahjustada viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet

R60/63

H360Df Võib kahjustada loodet. Arvatavasti kahjustab viljakust

R61/62

H361f Arvatavasti kahjustab viljakust

R62

H361d Arvatavasti kahjustab loodet

R63

H361fd Arvatavasti kahjustab viljakust. Arvatavasti kahjustab loodet

R62–63

H362 Võib kahjustada rinnaga toidetavat last

R64

H370 Kahjustab elundeid

R39/23/24/25/26/27/28

H371 Võib kahjustada elundeid

R68/20/21/22

H372 Kahjustab elundeid pikaajalise või korduva kokkupuute korral

R48/25/24/23

H373 Võib kahjustada elundeid pikaajalise või korduva kokkupuute korral

R48/20/21/22

H400 Väga mürgine veeorganismidele

R50/50–53

H410 Väga mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R50–53

H411 Mürgine veeorganismidele, pikaajaline toime

R51–53

H412 Ohtlik veeorganismidele, pikaajaline toime

R52–53

H413 Võib avaldada veeorganismidele pikaajalist kahjulikku toimet

R53

EUH059 Ohtlik osoonikihile

R59

EUH029 Kokkupuutel veega eraldub mürgine gaas

R29

EUH031 Kokkupuutel hapetega eraldub mürgine gaas

R31

EUH032 Kokkupuutel hapetega eraldub väga mürgine gaas

R32

EUH070 Silma sattumisel mürgine

R39–41

Eespool toodud nõudest on vabastatud lõpptoote ained ja segud, mille omadused muutuvad töötlemisel nii, et kindlakstehtud ohtu enam ei ole.

Sisalduse piirnormid ainete või segude puhul, mis vastavad ohukriteeriumidele, mille järgi toimub klassifitseerimine tabeli 16 ohuklassidesse ja -kategooriatesse, ning ainete puhul, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 57 punktis a, b või c esitatud kriteeriumidele, ei tohi ületada üldisi ega konkreetseid sisalduse piirnorme, mis on kindlaks määratud vastavalt määruse (EÜ) nr 1272/2008 artiklile 10. Kui on kindlaks määratud konkreetne sisalduse piirnorm, kohaldatakse seda üldpiirnormi asemel.

Määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 57 punktides d, e või f nimetatud kriteeriumidele vastavate ainete sisalduse piirnorm ei tohi olla suurem kui 0,1 massiprotsenti.

Tabelis 17 loetletud ained ja segud on vabastatud määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõikes 6 sätestatud keelust.

Tabel 17

Erandid määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõikes 6 sätestatud keelust

| Ained ja tooted, mille kohta erand kehtib | Erandid |
| --- | --- |
| Tooted, mille mass on alla 25 g | Kõik ohu- ja riskilaused. |
| Liittoodete homogeensed osad, mille mass on alla 25 g | Kõik ohu- ja riskilaused. |
| Nikkel roostevabas terases | H351/372 ja R40/48/23 |

Ained ja tooted, mille kohta erand kehtib

Erandid

Tooted, mille mass on alla 25 g

Kõik ohu- ja riskilaused.

Liittoodete homogeensed osad, mille mass on alla 25 g

Kõik ohu- ja riskilaused.

Nikkel roostevabas terases

H351/372 ja R40/48/23

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab esitama iga üle 25 g kaaluva ja/või homogeense osa kohta kinnituse sellele kriteeriumile vastavuse kohta ja asjakohased dokumendid, nagu tarnijate allkirjastatud kinnitused ainete kriteeriumidele vastavuse kohta ning asjakohaste ainete või segude ohutuskaartide koopiad vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 II lisale. Segude ja ainete sisalduse piirnormid esitatakse määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 31 kohaselt ohutuskaartidel.

10. kriteerium. Ained, mis on loetletud vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 59 lõikele 1

Väga kõrge riskiteguriga ainena määratletud ning määruse (EÜ) nr 1907/2006 artiklis 59 osutatud loetelus nimetatud ainete kontsentratsioon ei tohi segus, tootes ega liittoote homogeenses osas olla suurem kui 0,1 massiprotsenti ning määruse (EÜ) nr 66/2010 artikli 6 lõike 6 kohase keelu suhtes ei tohi teha erandit. Määruse (EÜ) nr 1272/2008 artikli 10 kohaselt kindlaks määratud sisalduse piirnorme kohaldatakse juhul, kui sisaldus on väiksem kui 0,1 massiprotsenti.

Hindamine ja kontrollimine

Väga kõrge riskiteguriga aineks tunnistatud ja määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 59 kohaselt kandidaatainete loetellu kantud ainete loetelu on veebisaidil

http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.asp

Viide loetelule tehakse taotluse esitamise kuupäevaga.

Taotleja peab kinnitama vastavust sellele kriteeriumile ja esitama asjakohased dokumendid, nt ainete tarnijate allkirjastatud kinnitused ning määruse (EÜ) nr 1907/2006 II lisa kohased ainete või segude ohutuskaartide koopiad. Segude ja ainete sisalduse piirnormid esitatakse määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 31 kohaselt ohutuskaartidel.

11. kriteerium. Plastosad

Kui tootmisprotsessis kasutatakse plastifikaatorit, peab see vastama kriteeriumide 9 ja 10 kohastele ohtlike ainete nõuetele.

Plasttoodete osad ja liittoodete homogeensed osad kaaluga vähemalt 25 g ei tohi kloori sisaldada üle 50 massiprotsendi.

Plastosad kaaluga vähemalt 50 g tuleb märgistada kooskõlas Euroopa standardi EN ISO 11469 nõuetele, et tagada tööea lõppemisel nende nõuetekohane taaskasutamine, ringlussevõtmine või kasutuselt kõrvaldamine.

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab kinnitama vastavust sellele kriteeriumile ja esitama asjakohased dokumendid, nagu materjalitarnijate allkirjastatud kinnitused ning asjaomased ainete või segude ohutuskaartide koopiad. Taotleja peab teatama, milliseid plastifikaatoreid on tootes kasutatud. Taotleja peab teatama plastosade suurima kloorisisalduse. Samuti tuleb pädevale asutusele esitada plastitarnijate allkirjastatud kinnitus kriteeriumidele vastavuse kohta ning asjaomaste materjalide ja ainete ohutuskaartide koopiad. Taotleja peab teatama, kui on eesmärgipäraselt lisatud aineid, näiteks leegiaeglustajaid.

12. kriteerium. Jätkusuutlikkust arvestav tootekavand

Toode peab olema kavandatud nii, et hooldustehnikutel oleks selle asendatavaid osi kerge vahetada. Tootele lisatud teabelehel tuleb üheselt mõistetavalt esitada teave selle kohta, millised osad on asendatavad. Samuti peab taotleja tagama, et vähemalt kümme aastat pärast toote ostmist oleksid saadaval kas originaalvaruosad või nendega võrdväärsed varuosad.

Toote garantiitingimustega peab olema tagatud toote parandamine või asendamine vähemalt viis aastat pärast toote ostmist.

Taotleja peab kohustuma toote tasuta tagasi võtma pärast toote tööea lõppemist ning tagama selle nõuetekohase ringlussevõtu või selle materjalide ringlussevõtu ning selle taaskasutuseks või ümbertöötlemiseks sobimatute osade nõuetekohase kasutuselt kõrvaldamise. Tooteteabes tuleb esitada teave, kuidas on korraldatud toote tagasivõtmine.

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab kinnitama vastavust sellele kriteeriumile ja esitama asjaomased dokumendid, sealhulgas toote teabelehe ja garantiitingimused.

13. kriteerium. Paigaldamisjuhised ja kasutajateave

Tootele tuleb lisada paigaldamisjuhised ja kasutajateave, milles on esitatud kõik tehnilised andmed, et toodet õigesti paigaldada, ning juhised, kuidas toodet õigesti ja keskkonnasõbralikult kasutada ja hooldada. Kasutajateave peab sisaldama (pakendil või tootega kaasasolevas dokumentatsioonis) järgmist trükitud või elektroonilist teave:

| a) | kinnitus, et tootele on antud ELi ökomärgis, ning lühike asjakohane kirjeldus selle kohta, mida see tähendab, lisaks ELi ökomärgise logoga seoses esitatud üldteabele; |
| --- | --- |

a)

kinnitus, et tootele on antud ELi ökomärgis, ning lühike asjakohane kirjeldus selle kohta, mida see tähendab, lisaks ELi ökomärgise logoga seoses esitatud üldteabele;

| b) | teave, mille järgi valida kütteseadet vastavalt hoonet iseloomustavatele näitajatele ja hoone suurusele; |
| --- | --- |

b)

teave, mille järgi valida kütteseadet vastavalt hoonet iseloomustavatele näitajatele ja hoone suurusele;

| c) | kütteseadme energiatarbimine; |
| --- | --- |

c)

kütteseadme energiatarbimine;

| d) | täpsed paigaldusjuhised, sealhulgas






  i) | teave, et kütteseadme paigaldajad peavad olema vastava väljaõppega; |
| --- | --- | --- |

d)

täpsed paigaldusjuhised, sealhulgas

i)

teave, et kütteseadme paigaldajad peavad olema vastava väljaõppega;

| ii) | kütteseadme koostamise, paigaldamise ja hooldamise korral võetavad ettevaatusmeetmed; |
| --- | --- |

ii)

kütteseadme koostamise, paigaldamise ja hooldamise korral võetavad ettevaatusmeetmed;

| iii) | kütteseadme seadistamise juhised (küttekõver), et seadet peale paigaldamist õigesti seadistada; |
| --- | --- |

iii)

kütteseadme seadistamise juhised (küttekõver), et seadet peale paigaldamist õigesti seadistada;

| iv) | vajaduse korral andmed selle kohta, milline peab olema suitsugaasisaaste seadme töötamisel ja kuidas seadet tuleb seadistada selle saavutamiseks. Juhistes tuleb esitada järgmine teave:






  — | kütteseade tuleb seadistada mõõteseadmete abil, mõõtes CO-, O2- või CO2- ja NOx-i sisaldust, temperatuuri ja tahmasisaldust selle tagamiseks, et ei ületata 2., 4., 5., 6. ja 7. kriteeriumi piirnorme; |
| --- | --- | --- |

iv)

vajaduse korral andmed selle kohta, milline peab olema suitsugaasisaaste seadme töötamisel ja kuidas seadet tuleb seadistada selle saavutamiseks. Juhistes tuleb esitada järgmine teave:

—

kütteseade tuleb seadistada mõõteseadmete abil, mõõtes CO-, O2- või CO2- ja NOx-i sisaldust, temperatuuri ja tahmasisaldust selle tagamiseks, et ei ületata 2., 4., 5., 6. ja 7. kriteeriumi piirnorme;

| — | mõõteseadmete jaoks tuleb teha avad samadesse kohtadesse, nagu laborikatsete puhul; |
| --- | --- |

—

mõõteseadmete jaoks tuleb teha avad samadesse kohtadesse, nagu laborikatsete puhul;

| — | mõõtmistulemused tuleb salvestada või jäädvustada tabeli või kõverana, mille üks koopia tuleb anda lõppkasutajale; |
| --- | --- |

—

mõõtmistulemused tuleb salvestada või jäädvustada tabeli või kõverana, mille üks koopia tuleb anda lõppkasutajale;

| v) | madalatemperatuuriliste suitsugaaside tehnoloogia kasutamise korral tuleb anda juhised, et süsteemis tuleb kasutada korrosiooni aeglustavaid võtteid; |
| --- | --- |

v)

madalatemperatuuriliste suitsugaaside tehnoloogia kasutamise korral tuleb anda juhised, et süsteemis tuleb kasutada korrosiooni aeglustavaid võtteid;

| vi) | kondensatsioonikatelde korral tuleb anda juhised, et korstnat tuleb kaitsta happelise kondensaadi eest; |
| --- | --- |

vi)

kondensatsioonikatelde korral tuleb anda juhised, et korstnat tuleb kaitsta happelise kondensaadi eest;

| vii) | teave, kelle poole võib paigaldaja pöörduda paigaldamise kohta juhiste saamiseks; |
| --- | --- |

vii)

teave, kelle poole võib paigaldaja pöörduda paigaldamise kohta juhiste saamiseks;

| e) | hooldustehnikute tööjuhised; |
| --- | --- |

e)

hooldustehnikute tööjuhised;

| f) | kasutajateave, sealhulgas:






  i) | juhised pädevate paigaldajate ja hooldustehnikute leidmiseks; |
| --- | --- | --- |

f)

kasutajateave, sealhulgas:

i)

juhised pädevate paigaldajate ja hooldustehnikute leidmiseks;

| ii) | soovitused kütteseadme kasutamise ja hooldamise kohta, sh milliseid kütuseid kasutada, kuidas kütust hoida parima kütmistulemise saavutamiseks, millist korrapärast hooldust teha; |
| --- | --- |

ii)

soovitused kütteseadme kasutamise ja hooldamise kohta, sh milliseid kütuseid kasutada, kuidas kütust hoida parima kütmistulemise saavutamiseks, millist korrapärast hooldust teha;

| iii) | juhised, kuidas mõistliku kasutamisega vähendada kütteseadme keskkonnamõju, eelkõige teave, kuidas kütteseadet kasutada nii, et minimeerida energiatarbimist; |
| --- | --- |

iii)

juhised, kuidas mõistliku kasutamisega vähendada kütteseadme keskkonnamõju, eelkõige teave, kuidas kütteseadet kasutada nii, et minimeerida energiatarbimist;

| iv) | vajaduse korral teave selle kohta, kuidas mõõtmistulemusi mõista ja kuidas paremaid tulemusi saavutada. |
| --- | --- |

iv)

vajaduse korral teave selle kohta, kuidas mõõtmistulemusi mõista ja kuidas paremaid tulemusi saavutada.

| v) | teave selle kohta, milliseid osi on võimalik asendada; |
| --- | --- |

v)

teave selle kohta, milliseid osi on võimalik asendada;

| g) | soovitused toote utiliseerimiseks tööea lõppemisel. |
| --- | --- |

g)

soovitused toote utiliseerimiseks tööea lõppemisel.

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab kinnitama toote vastavust sellele kriteeriumile ja lisaks taotlusele esitama pädevale asutusele kasutajateabe näidise(d) ja/või lingi kõnealust teavet sisaldavale tootja veebisaidile.

14. kriteerium. ELi ökomärgisel esitatav teave

Vabatahtlik tekstiväljaga märgis peab sisaldama järgmist teavet:

| — | suurem energiatõhusus; |
| --- | --- |

—

suurem energiatõhusus;

| — | kasvuhoonegaaside heite vähendamine; |
| --- | --- |

—

kasvuhoonegaaside heite vähendamine;

| — | õhku paisatava heite vähendamine |
| --- | --- |

—

õhku paisatava heite vähendamine

Tekstiväljaga vabatahtliku märgise kasutamise suunised on kättesaadavad veebisaidi jaotises „Guidelines for the use of the EU Ecolabel logo” (ELi ökomärgise logo kasutamise suunised):

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/pdf/logo%20guidelines.pdf

Hindamine ja kontrollimine

Taotleja peab esitama trükise näidise, millel on ökomärgis, ja kinnitama vastavust sellele kriteeriumile.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93, komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

(2)  Ajakohastatud standardi versioon hõlmab eeldatavasti ka koostootmisseadmeid (vt standardi kavand prEN 50465:2011. Gaasiseadmed. Soojuse ja elektri koostootmise seadmed nimisoojusvõimsusega kuni 70 kW).

(3)  Komisjoni 18. veebruari 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 811/2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/30/EL seoses kütteseadmete, veesoojendite-kütteseadmete, kütteseadmest, temperatuuriregulaatorist ja päikeseenergiaseadmest koosnevate komplektide ning veesoojendist-kütteseadmest, temperatuuriregulaatorist ja päikeseenergiaseadmest koosnevate komplektide energiamärgistusega (ELT L 239, 6.9.2013, lk 1).

(4)  Komisjoni 6. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 206/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ seoses kodumajapidamises kasutatavate kliimaseadmete ja olmeventilaatorite ökodisaini nõuetega (ELT L 72, 10.3.2012, lk 7).

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

(6)  Nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiiv 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 196, 16.8.1967, lk 1).

(7)  Nagu on sätestatud määruses (EÜ) nr 1272/2008.

(8)  Vastavalt direktiivile 67/548/EMÜ.

---