# Europeiska unionens L 34/2016

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 34 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 59 årgången10 februari 2016 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 34

Svensk utgåva

Lagstiftning

59 årgången10 februari 2016

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2016/151 av den 1 oktober 2014 om det statliga stöd SA.31550 (2012/C) (f.d. 2012/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Nürburgring
  [delgivet med nr C(2014) 3634]

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2016/152 av den 1 oktober 2014 om det statliga stöd nr SA.27339 (12/C) (f.d. 11/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Zweibrückens flygplats och flygbolag som använder flygplatsen
  [delgivet med nr C(2014) 5063]

   (
  1
  ) | 68 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2016/153 av den 2 juli 2015 om de åtgärder SA.31883 – 2015/N, 2011/C som Österrike har vidtagit och planerar att vidta för Österreichische Volksbanken-AG och Volksbanken-sammanslutningen och om ändring av beslut 2013/298/EU
  [delgivet med nr C(2015) 4635]

   (
  1
  ) | 132 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2016/154 av den 22 juli 2015 om statligt stöd SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) Omklassificering till kapital av skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar för att förnya det franska högspänningsnätet som Frankrike har genomfört till förmån för EDF
  [delgivet med nr C(2015) 4959]

   (
  1
  ) | 152 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

BESLUT

*

Kommissionens beslut (EU) 2016/151 av den 1 oktober 2014 om det statliga stöd SA.31550 (2012/C) (f.d. 2012/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Nürburgring
  [delgivet med nr C(2014) 3634]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 3634]

1

1

*

Kommissionens beslut (EU) 2016/152 av den 1 oktober 2014 om det statliga stöd nr SA.27339 (12/C) (f.d. 11/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Zweibrückens flygplats och flygbolag som använder flygplatsen
  [delgivet med nr C(2014) 5063]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 5063]

1

68

*

Kommissionens beslut (EU) 2016/153 av den 2 juli 2015 om de åtgärder SA.31883 – 2015/N, 2011/C som Österrike har vidtagit och planerar att vidta för Österreichische Volksbanken-AG och Volksbanken-sammanslutningen och om ändring av beslut 2013/298/EU
  [delgivet med nr C(2015) 4635]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2015) 4635]

1

132

*

Kommissionens beslut (EU) 2016/154 av den 22 juli 2015 om statligt stöd SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) Omklassificering till kapital av skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar för att förnya det franska högspänningsnätet som Frankrike har genomfört till förmån för EDF
  [delgivet med nr C(2015) 4959]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2015) 4959]

1

152

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

BESLUT

| 10.2.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 34/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.2.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 34/1

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2016/151

av den 1 oktober 2014

om det statliga stöd SA.31550 (2012/C) (f.d. 2012/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Nürburgring

[delgivet med nr C(2014) 3634]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2, första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och med beaktande av dessa synpunkter,

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

1.1   DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (1) | Mellan 2002 och 2012 genomförde Tyskland en rad stödåtgärder till förmån för den tyska tävlingsbanan Nürburgring, däribland stödåtgärder för uppförandet av en fritidspark, av hotell och restauranger samt för anordnandet av formel 1-tävlingar. Komplexet Nürburgring ägdes av de statligt ägda företagen Nürburgring GmbH (nedan kallat NG), Motorsport Resort Nürburgring GmbH (nedan kallat MSR) och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH (nedan kallat CMHN). |
| --- | --- |

(1)

Mellan 2002 och 2012 genomförde Tyskland en rad stödåtgärder till förmån för den tyska tävlingsbanan Nürburgring, däribland stödåtgärder för uppförandet av en fritidspark, av hotell och restauranger samt för anordnandet av formel 1-tävlingar. Komplexet Nürburgring ägdes av de statligt ägda företagen Nürburgring GmbH (nedan kallat NG), Motorsport Resort Nürburgring GmbH (nedan kallat MSR) och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH (nedan kallat CMHN).

NG

MSR

CMHN

| (2) | I juli 2010 lämnade Eifelpark GmbH (nedan kallat Eifelpark), ägare till en fritidspark i den tyska regionen Eifel, information till kommissionen om påstått statligt stöd i samband med finansieringen av fritidsanläggningarna vid tävlingsbanan Nürburgring i samband med projektet ”Nürburgring 2009”. I april 2011 erhöll kommissionen ett ytterligare klagomål från den tyska motorsportföreningen ”Ja zum Nürburgring e.V.” om statligt stöd. Föreningen uttryckte sin oro över att projektet ”Nürburgring 2009” – vilket påstods gå med förlust – äventyrade den egentliga verksamheten vid tävlingsbanan. |
| --- | --- |

(2)

I juli 2010 lämnade Eifelpark GmbH (nedan kallat Eifelpark), ägare till en fritidspark i den tyska regionen Eifel, information till kommissionen om påstått statligt stöd i samband med finansieringen av fritidsanläggningarna vid tävlingsbanan Nürburgring i samband med projektet ”Nürburgring 2009”. I april 2011 erhöll kommissionen ett ytterligare klagomål från den tyska motorsportföreningen ”Ja zum Nürburgring e.V.” om statligt stöd. Föreningen uttryckte sin oro över att projektet ”Nürburgring 2009” – vilket påstods gå med förlust – äventyrade den egentliga verksamheten vid tävlingsbanan.

Eifelpark

| (3) | Genom en skrivelse av den 21 mars 2012 (nedan kallat beslutet av den 21 mars 2012
  ) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att på grund av de i avsnitt 2 i förevarande beslut beskrivna stödåtgärderna 1–17 inleda ett förfarande enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) (nedan kallat det formella granskningsförfarandet) (2). Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödåtgärderna i fråga. |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 21 mars 2012 (nedan kallat beslutet av den 21 mars 2012
  ) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att på grund av de i avsnitt 2 i förevarande beslut beskrivna stödåtgärderna 1–17 inleda ett förfarande enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) (nedan kallat det formella granskningsförfarandet) (2). Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödåtgärderna i fråga.

beslutet av den 21 mars 2012

det formella granskningsförfarandet

2

Europeiska unionens officiella tidning

3

| (4) | Den 15 maj 2012 beviljade Tyskland ytterligare stödåtgärder (åtgärderna 18 och 19), vilka beskrivs i avsnitt 2, och anmälde dem till kommissionen den 25 maj 2012. Genom en skrivelse av den 7 augusti 2012 (nedan kallat beslutet av den 7 augusti 2012
  ) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att utvidga granskningsförfarandet till de nya stödåtgärderna (4). Kommissionens beslut att utvidga förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (5). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på de ytterligare stödåtgärderna. |
| --- | --- |

(4)

Den 15 maj 2012 beviljade Tyskland ytterligare stödåtgärder (åtgärderna 18 och 19), vilka beskrivs i avsnitt 2, och anmälde dem till kommissionen den 25 maj 2012. Genom en skrivelse av den 7 augusti 2012 (nedan kallat beslutet av den 7 augusti 2012
  ) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att utvidga granskningsförfarandet till de nya stödåtgärderna (4). Kommissionens beslut att utvidga förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (5). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på de ytterligare stödåtgärderna.

beslutet av den 7 augusti 2012

4

Europeiska unionens officiella tidning

5

| (5) | Kommissionen erhöll synpunkter från Tyskland den 23 april 2012, den 15 juni 2012, den 18 juli 2012, den 20 juli 2012, den 17 augusti 2012, den 7 september 2012 och den 18 januari 2013. Mellan den 9 augusti 2012 och den 18 oktober 2012 inkom synpunkter från nio berörda parter till kommissionen på beslutet av den 21 mars 2012. Den 18 oktober 2012 och den 23 oktober 2012 vidarebefordrade kommissionen parternas synpunkter till Tyskland. Tyskland svarade den 15 november 2012. Mellan den 5 november 2012 och den 30 november 2012 inkom synpunkter från tre berörda parter till kommissionen på beslutet av den 7 augusti 2012. Den 3 december 2012 vidarebefordrade kommissionen parternas synpunkter till Tyskland. Tyskland svarade den 2 januari 2013. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen erhöll synpunkter från Tyskland den 23 april 2012, den 15 juni 2012, den 18 juli 2012, den 20 juli 2012, den 17 augusti 2012, den 7 september 2012 och den 18 januari 2013. Mellan den 9 augusti 2012 och den 18 oktober 2012 inkom synpunkter från nio berörda parter till kommissionen på beslutet av den 21 mars 2012. Den 18 oktober 2012 och den 23 oktober 2012 vidarebefordrade kommissionen parternas synpunkter till Tyskland. Tyskland svarade den 15 november 2012. Mellan den 5 november 2012 och den 30 november 2012 inkom synpunkter från tre berörda parter till kommissionen på beslutet av den 7 augusti 2012. Den 3 december 2012 vidarebefordrade kommissionen parternas synpunkter till Tyskland. Tyskland svarade den 2 januari 2013.

| (6) | Den 29 januari 2013, den 4 juni 2014 och den 5 juni 2014 begärde kommissionen att Tyskland skulle lämna ytterligare information. Tyskland svarade den 15 april 2013, den 4 juni 2014 respektive den 6 juni 2014. |
| --- | --- |

(6)

Den 29 januari 2013, den 4 juni 2014 och den 5 juni 2014 begärde kommissionen att Tyskland skulle lämna ytterligare information. Tyskland svarade den 15 april 2013, den 4 juni 2014 respektive den 6 juni 2014.

1.2   INSOLVENSFÖRFARANDE OCH FÖRSÄLJNING AV TILLGÅNGARNA

| (7) | Den 24 juli 2012 beslutade tingsrätten Bad Neuenahr-Ahrweiler om tillfällig egen förvaltning av tillgångarna från de bolag som äger Nürburgring (NR, MSR och CMHN). Tingsrätten inledde slutligen insolvensförfarandet i form av egen förvaltning av tillgångarna den 1 november 2012. Sedan dess drivs NG, MSR och CMHN av den egna förvaltaren eller den som leder saneringen och av företrädaren (båda betecknas nedan som konkursförvaltarna). Ingen av dessa är bundna av instruktioner från ägarna. NG, MSR och CMHN har behållit revisionsfirman KPMG AG (nedan kallad KPMG) som den enda finansiella rådgivaren i insolvensförfarandet, vilken på deras uppdrag har organiserat försäljningen av deras tillgångar och var ansvarig för all kontakt med intresserade anbudsgivare. |
| --- | --- |

(7)

Den 24 juli 2012 beslutade tingsrätten Bad Neuenahr-Ahrweiler om tillfällig egen förvaltning av tillgångarna från de bolag som äger Nürburgring (NR, MSR och CMHN). Tingsrätten inledde slutligen insolvensförfarandet i form av egen förvaltning av tillgångarna den 1 november 2012. Sedan dess drivs NG, MSR och CMHN av den egna förvaltaren eller den som leder saneringen och av företrädaren (båda betecknas nedan som konkursförvaltarna). Ingen av dessa är bundna av instruktioner från ägarna. NG, MSR och CMHN har behållit revisionsfirman KPMG AG (nedan kallad KPMG) som den enda finansiella rådgivaren i insolvensförfarandet, vilken på deras uppdrag har organiserat försäljningen av deras tillgångar och var ansvarig för all kontakt med intresserade anbudsgivare.

KPMG

| (8) | Sedan oktober 2012 har kommissionen diskuterat de problem som skulle kunna uppkomma vid försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN i stödrättsligt hänseende med Tyskland och konkursförvaltarna. |
| --- | --- |

(8)

Sedan oktober 2012 har kommissionen diskuterat de problem som skulle kunna uppkomma vid försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN i stödrättsligt hänseende med Tyskland och konkursförvaltarna.

| (9) | Sedan den 1 november 2012 drivs hela komplexet av Nürburgring Betriebsgesellschaft mbH (nedan kallat NBG), ett helägt dotterbolag till NG som konkursförvaltarna har grundat. NBG har ersatt det tidigare Betriebsgesellschaft Nürburgring Automotive GmbH (nedan kallat NAG) (6). |
| --- | --- |

(9)

Sedan den 1 november 2012 drivs hela komplexet av Nürburgring Betriebsgesellschaft mbH (nedan kallat NBG), ett helägt dotterbolag till NG som konkursförvaltarna har grundat. NBG har ersatt det tidigare Betriebsgesellschaft Nürburgring Automotive GmbH (nedan kallat NAG) (6).

NBG

NAG

6

| (10) | Mot bakgrund av konkursen från NG, MSR och CMHN har konkursförvaltarna från och med maj 2013 påbörjat försäljningen av deras tillgångar. Den 15 maj 2013 inleddes ett anbudsförfarande för att sälja tillgångarna. Genom två skrivelser av den 23 maj 2013 översände kommissionens avdelningar ett yttrande till Tyskland och konkursförvaltarna om de olika möjligheterna för att sälja tillgångarna som var förenliga med bestämmelserna om statligt stöd (7). |
| --- | --- |

(10)

Mot bakgrund av konkursen från NG, MSR och CMHN har konkursförvaltarna från och med maj 2013 påbörjat försäljningen av deras tillgångar. Den 15 maj 2013 inleddes ett anbudsförfarande för att sälja tillgångarna. Genom två skrivelser av den 23 maj 2013 översände kommissionens avdelningar ett yttrande till Tyskland och konkursförvaltarna om de olika möjligheterna för att sälja tillgångarna som var förenliga med bestämmelserna om statligt stöd (7).

7

| (11) | Vad gäller försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN lämnade Tyskland information den 10 april 2013, den 15 april 2013, den 30 april 2013, den 9 oktober 2013, den 27 februari 2014 och – i samband med kommissionens begäran om information av den 13 mars 2014, den 23 maj 2014, den 4 juli 2014 och den 7 juli 2014 – den 23 april 2014, den 26 maj 2014 och den 10 juli 2014. Den 18 oktober 2012, den 7 mars 2013, den 11 oktober 2013 och den 26 februari 2014 fördes diskussioner i Bryssel mellan kommissionen, Tyskland och konkursförvaltarna. Kommissionen mottog dessutom ytterligare synpunkter från berörda parter. |
| --- | --- |

(11)

Vad gäller försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN lämnade Tyskland information den 10 april 2013, den 15 april 2013, den 30 april 2013, den 9 oktober 2013, den 27 februari 2014 och – i samband med kommissionens begäran om information av den 13 mars 2014, den 23 maj 2014, den 4 juli 2014 och den 7 juli 2014 – den 23 april 2014, den 26 maj 2014 och den 10 juli 2014. Den 18 oktober 2012, den 7 mars 2013, den 11 oktober 2013 och den 26 februari 2014 fördes diskussioner i Bryssel mellan kommissionen, Tyskland och konkursförvaltarna. Kommissionen mottog dessutom ytterligare synpunkter från berörda parter.

| (12) | Den 23 december 2013 ingav ”Ja zum Nürburgring e.V.” (nedan kallad klagande 1) (8) och den 2 januari 2014 den tyska bilistföreningen ADAC e.V., som hade deltagit i anbudsförfarandet (nedan kallad klagande 2) skrivelser, i vilka de gjorde gällande att konkursförvaltarnas pågående försäljning av tillgångarna från Nürburgring stred mot bestämmelserna om statligt stöd. Den 4 februari 2014 krävde klagande 1 att kommissionen skulle stoppa försäljningsprocessen och ingav ny information. Efter en skrivelse från kommissionen av den 13 januari 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de krav som de båda klagandena gjort gällande den 10 februari 2014. Klagande 1 lämnade ytterligare upplysningar den 8 juli 2014, vilka Tyskland tog ställning till den 14 juli 2014. |
| --- | --- |

(12)

Den 23 december 2013 ingav ”Ja zum Nürburgring e.V.” (nedan kallad klagande 1) (8) och den 2 januari 2014 den tyska bilistföreningen ADAC e.V., som hade deltagit i anbudsförfarandet (nedan kallad klagande 2) skrivelser, i vilka de gjorde gällande att konkursförvaltarnas pågående försäljning av tillgångarna från Nürburgring stred mot bestämmelserna om statligt stöd. Den 4 februari 2014 krävde klagande 1 att kommissionen skulle stoppa försäljningsprocessen och ingav ny information. Efter en skrivelse från kommissionen av den 13 januari 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de krav som de båda klagandena gjort gällande den 10 februari 2014. Klagande 1 lämnade ytterligare upplysningar den 8 juli 2014, vilka Tyskland tog ställning till den 14 juli 2014.

klagande 1

8

klagande 2

| (13) | Den 10 april 2014 inkom [anbudsgivare 3], Inc. (nedan kallad klagande 3 eller [anbudsgivare 3]) som hade deltagit i anbudsförfarandet, med klagomål till kommissionen beträffande försäljningsförfarandet. Den 17 april 2014 inkom herr Meyrick Cox (nedan kallad klagande 4), som tillhörde det anbudsgivande konsortiet [anbudsgivare 2] (nedan kallad [anbudsgivare 2], som bestod av [anbudsgivare 2] European Capital Partners LLP, herr Meyrick Cox, herr Marcus Graf von Oeynhausen-Sierstorpff och Wadell & Reed, Inc.), med klagomål till kommissionen beträffande försäljningsförfarandet. Dessa klagomål vidarebefordrades till Tyskland den 16 april 2014 respektive den 17 april 2014. Den 25 april 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de klagomål som klagande 4 inkommit med. Den 5 maj 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de klagomål som klagande 3 inkommit med. Den 19 maj 2014 inkom klagande 3 med ytterligare argument. Den 22 maj 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på dessa ytterligare argument. Klagande 3 lämnade ytterligare information den 23 maj 2014, varpå Tyskland lämnade synpunkter den 10 juli 2014. Vad gäller de ytterligare upplysningarna från den 16 juni 2014 och den 7 juli 2014 tog Tyskland ställning den 11 juli 2014. Den 29 juli, den 20 augusti, den 8 september och den 12 september 2014 lämnade Tyskland ytterligare information, i vilken även synpunkterna från klagandena 3 och 4 av den 21 augusti, den 3 september och den 12 september 2014 behandlades. Vidare genomfördes två möten mellan kommissionens avdelningar och representanter för Tyskland, konkursförvaltarna och KPMG i Bryssel den 22 juli respektive den 5 september 2014. |
| --- | --- |

(13)

Den 10 april 2014 inkom [anbudsgivare 3], Inc. (nedan kallad klagande 3 eller [anbudsgivare 3]) som hade deltagit i anbudsförfarandet, med klagomål till kommissionen beträffande försäljningsförfarandet. Den 17 april 2014 inkom herr Meyrick Cox (nedan kallad klagande 4), som tillhörde det anbudsgivande konsortiet [anbudsgivare 2] (nedan kallad [anbudsgivare 2], som bestod av [anbudsgivare 2] European Capital Partners LLP, herr Meyrick Cox, herr Marcus Graf von Oeynhausen-Sierstorpff och Wadell & Reed, Inc.), med klagomål till kommissionen beträffande försäljningsförfarandet. Dessa klagomål vidarebefordrades till Tyskland den 16 april 2014 respektive den 17 april 2014. Den 25 april 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de klagomål som klagande 4 inkommit med. Den 5 maj 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på de klagomål som klagande 3 inkommit med. Den 19 maj 2014 inkom klagande 3 med ytterligare argument. Den 22 maj 2014 lämnade Tyskland sina synpunkter på dessa ytterligare argument. Klagande 3 lämnade ytterligare information den 23 maj 2014, varpå Tyskland lämnade synpunkter den 10 juli 2014. Vad gäller de ytterligare upplysningarna från den 16 juni 2014 och den 7 juli 2014 tog Tyskland ställning den 11 juli 2014. Den 29 juli, den 20 augusti, den 8 september och den 12 september 2014 lämnade Tyskland ytterligare information, i vilken även synpunkterna från klagandena 3 och 4 av den 21 augusti, den 3 september och den 12 september 2014 behandlades. Vidare genomfördes två möten mellan kommissionens avdelningar och representanter för Tyskland, konkursförvaltarna och KPMG i Bryssel den 22 juli respektive den 5 september 2014.

klagande 3

anbudsgivare 3

klagande 4

[anbudsgivare 2]

| (14) | Eftersom det formella granskningsförfarandet vid ett negativt beslut från kommissionen kan avslutas med återkrav av med den inre marknaden oförenligt stöd, har Tyskland begärt att kommissionen ska bekräfta att ett återkrav mot NG, MSR och CMHN inte skulle gälla för förvärvaren av tillgångarna eller dennes i egenskap av operativt bolag handlande dotterbolag och att återbetalningsskyldigheten inte skulle hindra NBG:s drift av Nürburgring under säsongen 2014, efter vilken detta bolag ska avvecklas. |
| --- | --- |

(14)

Eftersom det formella granskningsförfarandet vid ett negativt beslut från kommissionen kan avslutas med återkrav av med den inre marknaden oförenligt stöd, har Tyskland begärt att kommissionen ska bekräfta att ett återkrav mot NG, MSR och CMHN inte skulle gälla för förvärvaren av tillgångarna eller dennes i egenskap av operativt bolag handlande dotterbolag och att återbetalningsskyldigheten inte skulle hindra NBG:s drift av Nürburgring under säsongen 2014, efter vilken detta bolag ska avvecklas.

2.   BESKRIVNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

BESKRIVNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

2.1   STÖDGIVAREN

| (15) | Stöd har beviljats av fem olika organ: 1) delstaten Rheinland-Pfalz (9) (nedan kallad delstaten), 2) delstatens offentligt ägda bank Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH (nedan kallad ISB), 3) Rheinland-Pfälzische Gesellschaft för Immobilien und Projektmanagement GmbH (nedan kallat RIM), ett helägt dotterbolag till ISB, 4) distriktet Ahrweiler och 5) NG (10). |
| --- | --- |

(15)

Stöd har beviljats av fem olika organ: 1) delstaten Rheinland-Pfalz (9) (nedan kallad delstaten), 2) delstatens offentligt ägda bank Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH (nedan kallad ISB), 3) Rheinland-Pfälzische Gesellschaft för Immobilien und Projektmanagement GmbH (nedan kallat RIM), ett helägt dotterbolag till ISB, 4) distriktet Ahrweiler och 5) NG (10).

9

delstaten

ISB

RIM

10

2.2   DE PÅSTÅDDA STÖDMOTTAGARNA

| (16) | Fram till och med den 30 april 2010 var NG ägare och drev komplexet Nürburgring (11). |
| --- | --- |

(16)

Fram till och med den 30 april 2010 var NG ägare och drev komplexet Nürburgring (11).

11

| (17) | Den 1 maj 2010 genomfördes en omstrukturering av ägandeförhållandena och driften av komplexet Nürburgring. NG kvarstod som ägare till tävlingsbanan och fritidsparken samt förvärvade genom ett innehav på 93,3 % i MSR (12), indirekt äganderätt till hotell och restaurangverksamheten och blev till 93,3 % indirekt ägare till CMHN (13) (MSR och CMHN kvarstod som direkta ägare till hotell- och restaurangverksamheten). Driften av tävlingsbanan, fritidsparken samt hotell- och restaurangverksamheten överläts genom ett arrendeavtal till NAG (14), se åtgärd 10 (15). |
| --- | --- |

(17)

Den 1 maj 2010 genomfördes en omstrukturering av ägandeförhållandena och driften av komplexet Nürburgring. NG kvarstod som ägare till tävlingsbanan och fritidsparken samt förvärvade genom ett innehav på 93,3 % i MSR (12), indirekt äganderätt till hotell och restaurangverksamheten och blev till 93,3 % indirekt ägare till CMHN (13) (MSR och CMHN kvarstod som direkta ägare till hotell- och restaurangverksamheten). Driften av tävlingsbanan, fritidsparken samt hotell- och restaurangverksamheten överläts genom ett arrendeavtal till NAG (14), se åtgärd 10 (15).

12

13

14

15

| (18) | Såsom redan nämnts är stödmottagarna NG, MSR och CMHN föremål för ett insolvensförfarande. Ytterligare stödmottagare som är föremål för ett insolvensförfarande är IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH (nedan kallad IPC) (16), Weber Projektierungs- und Realisierungs GmbH (nedan kalla Weber) (17) och Cash Settlement and Ticketing GmbH (nedan kallad CST) (18). |
| --- | --- |

(18)

Såsom redan nämnts är stödmottagarna NG, MSR och CMHN föremål för ett insolvensförfarande. Ytterligare stödmottagare som är föremål för ett insolvensförfarande är IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH (nedan kallad IPC) (16), Weber Projektierungs- und Realisierungs GmbH (nedan kalla Weber) (17) och Cash Settlement and Ticketing GmbH (nedan kallad CST) (18).

IPC

16

Weber

17

CST

18

| (19) | De stödmottagare som fortsätter sin verksamhet och inte är föremål för ett insolvensförfarande är Mediinvest GmbH, vilket numera har ändrat namn till Return Projektmanagement GmbH (nedan kallad Mediinvest) (19), Geisler & Trimmel General Contractor GmbH (nedan kallad Geisler & Trimmel) (20), NAG och Fahrsicherheitszentrum am Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad FSZ) (21). De stödmottagare som har upphört att existera är Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad EWN) (22), Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad MAN) (23), Test & Training International GmbH (nedan kallad TTI) (24), Bike World Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN1) (25), BikeWorld Nürburgring Besitz (nedan kallad BWNB), BikeWorld Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN2), Camp 4 Fun GmbH & Co. KG (nedan kallad Camp4Fun) (26) och MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH (nedan kallad MIB) (27). |
| --- | --- |

(19)

De stödmottagare som fortsätter sin verksamhet och inte är föremål för ett insolvensförfarande är Mediinvest GmbH, vilket numera har ändrat namn till Return Projektmanagement GmbH (nedan kallad Mediinvest) (19), Geisler & Trimmel General Contractor GmbH (nedan kallad Geisler & Trimmel) (20), NAG och Fahrsicherheitszentrum am Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad FSZ) (21). De stödmottagare som har upphört att existera är Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad EWN) (22), Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG (nedan kallad MAN) (23), Test & Training International GmbH (nedan kallad TTI) (24), Bike World Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN1) (25), BikeWorld Nürburgring Besitz (nedan kallad BWNB), BikeWorld Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN2), Camp 4 Fun GmbH & Co. KG (nedan kallad Camp4Fun) (26) och MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH (nedan kallad MIB) (27).

Mediinvest

19

Geisler & Trimmel

20

FSZ

21

EWN

22

MAN

23

TTI

24

BWN1

25

BWNB

BWN2

Camp4Fun

26

MIB

27

2.3   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDER

| (20) | Föremål för granskningsförfarandet är finansieringen av uppförandet och driften av anläggningarna vid tävlingsbanan och turistanläggningarna innan projektet ”Nürburgring 2009”, uppförandet av alla dessa anläggningar i samband med projektet ”Nürburgring 2009” och anordnandet av formel 1-tävlingar. Genom projektet ”Nürburgring 2009” skulle tävlingsbanan stärkas med olika attraktioner för att öka dess attraktivitet året om. Projektet ”Nürburgring 2009” omfattade ett delområde I (huvudsakligen läktare och underhållningsanläggningar) och ett delområde II (huvudsakligen hotellanläggningar) (28). |
| --- | --- |

(20)

Föremål för granskningsförfarandet är finansieringen av uppförandet och driften av anläggningarna vid tävlingsbanan och turistanläggningarna innan projektet ”Nürburgring 2009”, uppförandet av alla dessa anläggningar i samband med projektet ”Nürburgring 2009” och anordnandet av formel 1-tävlingar. Genom projektet ”Nürburgring 2009” skulle tävlingsbanan stärkas med olika attraktioner för att öka dess attraktivitet året om. Projektet ”Nürburgring 2009” omfattade ett delområde I (huvudsakligen läktare och underhållningsanläggningar) och ett delområde II (huvudsakligen hotellanläggningar) (28).

28

a)   Åtgärder till vilka det hänvisas i beslutet av den 21 mars 2012

Åtgärder till vilka det hänvisas i beslutet av den 21 mars 2012

| (21) | Åtgärd 1 (tillhandahållande av kapital från delstaten och distriktet Ahrweiler till NG i form av inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital): Delstaten beviljade NG kapital i form av inbetalningar i kapitalreserven (29) på 2 179 000 euro (30) den 1 maj 2002 och på 22 839 241 euro (31) den 21 december 2004. Vidare ökade delstaten och provinsen Ahrweiler NG:s egna kapital med 4 887 000 euro (32) den 31 augusti 2004 och med 10 000 000 euro den 4 september 2007. Sammanlagt tillförde delstaten och distriktet Ahrweiler kapital till NG motsvarande 39 905 241 euro under perioden 2002–2007. |
| --- | --- |

(21)

Åtgärd 1 (tillhandahållande av kapital från delstaten och distriktet Ahrweiler till NG i form av inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital): Delstaten beviljade NG kapital i form av inbetalningar i kapitalreserven (29) på 2 179 000 euro (30) den 1 maj 2002 och på 22 839 241 euro (31) den 21 december 2004. Vidare ökade delstaten och provinsen Ahrweiler NG:s egna kapital med 4 887 000 euro (32) den 31 augusti 2004 och med 10 000 000 euro den 4 september 2007. Sammanlagt tillförde delstaten och distriktet Ahrweiler kapital till NG motsvarande 39 905 241 euro under perioden 2002–2007.

29

30

31

32

| (22) | Åtgärd 2 (delägarlån från NG till bolagets dotterbolag innan projektet ”Nürburgring 2009” inleddes): Oberoende av projektet ”Nürburgring 2009” beviljade NG sina dotterbolag de delägarlån som anges i tabellerna 1–4 på sammanlagt 11 176 953,14 euro. En räntesats på 6 % avtalades. Någon säkerhet ställdes inte.

  Tabell 1


  Delägarlån från NG till EWN, FSZ, MAN, TTI och Camp4Fun









  Mottagare | Ingående av avtal | Belopp (i euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| EWN (*1) | 1.1.2006 | 4 853 553,04 | 6 |
| EWN | 30.6.2006 | 350 000 | 6 |
| EWN | 22.12.2006 | 350 000 | 6 |
| EWN | 4.7.2007 | 450 000 | 6 |
| EWN | 17.3.2009 | 182 313,24 | 6 |
| EWN | 29.4.2009 | 9 303,74 | 6 |
| FSZ (*2) | 12.4.2002 | [...] (*5) | 6 |
| FSZ | 21.3.2003 | [...] | 6 |
| FSZ | 4.3.2008 | [...] | 6 |
| MAN (*3) | 10.12.2002 | 100 000 | 6 |
| TTI | 15.8.2002 | 25 000 | 6 |
| Camp4Fun (*4) | 26.5.2009 | 100 000 | 6 |
| Camp4Fun | 22.7.2009 | 100 000 | 6 |
| Camp4Fun | 2.11.2009 | 50 000 | 6 |
| Camp4Fun | 2.11.2009 | 50 000 | 6 |
| Camp4Fun | 18.12.2009 | 150 000 | 6 |
| TOTALT | | [...] | |

(22)

Åtgärd 2 (delägarlån från NG till bolagets dotterbolag innan projektet ”Nürburgring 2009” inleddes): Oberoende av projektet ”Nürburgring 2009” beviljade NG sina dotterbolag de delägarlån som anges i tabellerna 1–4 på sammanlagt 11 176 953,14 euro. En räntesats på 6 % avtalades. Någon säkerhet ställdes inte.

Tabell 1

Tabell 1

Delägarlån från NG till EWN, FSZ, MAN, TTI och Camp4Fun

Delägarlån från NG till EWN, FSZ, MAN, TTI och Camp4Fun

Mottagare

Ingående av avtal

Belopp (i euro)

Räntesats (%)

EWN (*1)

*1

1.1.2006

4 853 553,04

6

EWN

30.6.2006

350 000

6

EWN

22.12.2006

350 000

6

EWN

4.7.2007

450 000

6

EWN

17.3.2009

182 313,24

6

EWN

29.4.2009

9 303,74

6

FSZ (*2)

*2

12.4.2002

[...] (*5)

*5

6

FSZ

21.3.2003

[...]

6

FSZ

4.3.2008

[...]

6

MAN (*3)

*3

10.12.2002

100 000

6

TTI

15.8.2002

25 000

6

Camp4Fun (*4)

*4

26.5.2009

100 000

6

Camp4Fun

22.7.2009

100 000

6

Camp4Fun

2.11.2009

50 000

6

Camp4Fun

2.11.2009

50 000

6

Camp4Fun

18.12.2009

150 000

6

TOTALT

TOTALT

[...]

[...]

Tabell 2

Tabell 2

Lån som NG beviljade BWNB innan bolaget ändrade namn

Lån som NG beviljade BWNB innan bolaget ändrade namn

| Ingående av avtal | Belopp (i euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- |
| 17.10.2003 | 300 000,00 | 6 |
| 4.2.2004 | 100 000,00 | 6 |
| 27.10.2004 | 100 000,00 | 6 |
| Totalt | 500 000,00 | |

Ingående av avtal

Belopp (i euro)

Räntesats (%)

17.10.2003

300 000,00

6

4.2.2004

100 000,00

6

27.10.2004

100 000,00

6

Totalt

500 000,00

Tabell 3

Tabell 3

Lån som NG beviljade BWN1 innan bolaget fusionerade med BWNB

Lån som NG beviljade BWN1 innan bolaget fusionerade med BWNB

| Ingående av avtal | Belopp (i euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- |
| 4.2.2004 | 100 000,00 | 6 |
| 12.3.2004 | 200 000,00 | 6 |
| 27.4.2004 | 200 000,00 | 6 |
| 24.11.2004 | 110 000,00 | 6 |
| 5.1.2005 | 200 000,00 | 6 |
| 7.1.2005 | 150 000,00 | 6 |
| 19.1.2005 | 100 000,00 | 6 |
| 22.2.2005 | 75 000,00 | 6 |
| 28.2.2005 | 75 000,00 | 6 |
| 21.4.2005 | 150 000,00 | 6 |
| 13.6.2005 | 100 000,00 | 6 |
| 30.6.2005 | 50 000,00 | 6 |
| 18.7.2005 | 50 000,00 | 6 |
| 22.7.2005 | 100 000,00 | 6 |
| Totalt | 1 660 000,00 | |

Ingående av avtal

Belopp (i euro)

Räntesats (%)

4.2.2004

100 000,00

6

12.3.2004

200 000,00

6

27.4.2004

200 000,00

6

24.11.2004

110 000,00

6

5.1.2005

200 000,00

6

7.1.2005

150 000,00

6

19.1.2005

100 000,00

6

22.2.2005

75 000,00

6

28.2.2005

75 000,00

6

21.4.2005

150 000,00

6

13.6.2005

100 000,00

6

30.6.2005

50 000,00

6

18.7.2005

50 000,00

6

22.7.2005

100 000,00

6

Totalt

1 660 000,00

Tabell 4

Tabell 4

Lån som NG beviljade BWN2 innan bolaget fusionerade med BWNB och BWNB ändrade namn

Lån som NG beviljade BWN2 innan bolaget fusionerade med BWNB och BWNB ändrade namn

| Ingående av avtal | Belopp (i euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- |
| 20.9.2005 | 200 000,00 | 6 |
| 4.10.2005 | 50 000,00 | 6 |
| 2.11.2005 | 100 000,00 | 6 |
| 1.12.2005 | 50 000,00 | 6 |
| 2.1.2006 | 200 000,00 | 6 |
| 20.1.2006 | 200 000,00 | 6 |
| 28.2.2006 | 50 000,00 | 6 |
| 30.6.2006 | 20 000,00 | 6 |
| 15.8.2006 | 100 000,00 | 6 |
| 6.9.2006 | 130 000,00 | 6 |
| 15.1.2007 | 150 000,00 | 6 |
| 27.2.2007 | 100 000,00 | 6 |
| 4.4.2007 | 250 000,00 | 6 |
| Totalt | 1 600 000,00 | 6 |

Ingående av avtal

Belopp (i euro)

Räntesats (%)

20.9.2005

200 000,00

6

4.10.2005

50 000,00

6

2.11.2005

100 000,00

6

1.12.2005

50 000,00

6

2.1.2006

200 000,00

6

20.1.2006

200 000,00

6

28.2.2006

50 000,00

6

30.6.2006

20 000,00

6

15.8.2006

100 000,00

6

6.9.2006

130 000,00

6

15.1.2007

150 000,00

6

27.2.2007

100 000,00

6

4.4.2007

250 000,00

6

Totalt

1 600 000,00

6

| (23) | Åtgärd 3 (lån som delstaten har tillhandahållit NG genom likviditetspoolen): Denna åtgärd omfattar lån som delstaten har beviljat NG ur sin så kallade likviditetspool (33). I samband med formel 1-tävlingarna och projektet ”Nürburgring 2009” (34) har NG sedan år 2003 respektive år 2008 deltagit i delstatens likviditetspool (35). ISB deltar även i likviditetspoolen. Likviditetspoolen har som syfte att optimera likviditeten inom delstatens olika holdingbolag, stiftelser och offentliga företag. De olika företagen och stiftelserna deltar i likviditetspoolen på grundval av ett avtal mellan det aktuella företaget/den aktuella stiftelsen och delstatens finansministerium. För det fallet att efterfrågan på likviditet inom poolen överstiger tillgängliga medel, finansieras denna likviditetslucka kortfristigt på kapitalmarknaden. Mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010 beviljade delstaten NG lån på sammanlagt 399 805 370 euro (inbegripet det lån på 53 443 493 euro, som delstaten hade beviljat NG under perioden 30 juni 2003 till och med den 30 juni 2009 för formel 1-tävlingar och lånet på 170 miljoner euro, som delstaten hade beviljat NG under perioden 23 juni 2008 till och med den 30 juni 2010 för projektet ”Nürburgring 2009”) (36). Stödmottagare är NG. Närmare uppgifter finns i tabell 5.

  Tabell 5


  Lån till NG som betalades ur delstatens likviditetspool
   (*6)










  XXX | Utbetalat belopp (euro) | Syfte | Återbetalning av lånen (euro) | genomsnittlig ränta/år (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.6.2003 | 7 000 000 | formel 1-avgift | | 2,40 |
| 4.8.2003 | | | – 1 000 000 |
| 19.9.2003 | | | – 1 000 000 |
| 28.10.2003 | | | – 1 000 000 |
| 1.1.2004 | 1 361 877 | Ränta för delägarlån | | 2,06 |
| 30.6.2004 | 6 016 931 | formel 1-avgift | |
| 18.2.2005 | | | – 1 400 000 | 2,10 |
| 27.5.2005 | 2 000 000 | formel 1-avgift | |
| 8.5.2006 | 10 000 000 | formel 1-avgift | | 2,88 |
| 9.5.2006 | | | – 8 000 000 |
| 23.6.2006 | | | – 2 000 000 |
| 23.7.2007 | 13 000 000 | formel 1-avgift | |
| 23.6.2008 | 4 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | | 3,87 |
| 21.7.2008 | 6 500 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 22.8.2008 | 2 500 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 26.8.2008 | 6 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 23.9.2008 | 80 000 000 | Upprättandet av den kontanta depositionen | |
| 25.9.2008 | 6 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 13.10.2008 | 10 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 19.11.2008 | 10 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 8.12.2008 | | | – 80 000 000 |
| 19.1.2009 | 10 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | | 0,68 |
| 5.3.2009 | 95 000 000 | Upprättandet av den kontanta depositionen | |
| 26.3.2009 | 15 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 16.4.2009 | 10 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 5.5.2009 | 15 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 22.5.2009 | 15 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 29.6.2009 | 10 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 30.6.2009 | 15 426 562 | formel 1-avgift | |
| 13.7.2009 | | | – 95 000 000 |
| 24.7.2009 | 20 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 2.10.2009 | 15 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 24.3.2010 | 6 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | | 0,38 |
| 11.5.2010 | 9 000 000 | Projektet ”Nürburgring 2009” | |
| 30.6.2010 | | | – 170 000 000 |
| 11.1.2011 | | | – 40 405 000 | |
| 13.1.2011 | | | – 370 | |

(23)

Åtgärd 3 (lån som delstaten har tillhandahållit NG genom likviditetspoolen): Denna åtgärd omfattar lån som delstaten har beviljat NG ur sin så kallade likviditetspool (33). I samband med formel 1-tävlingarna och projektet ”Nürburgring 2009” (34) har NG sedan år 2003 respektive år 2008 deltagit i delstatens likviditetspool (35). ISB deltar även i likviditetspoolen. Likviditetspoolen har som syfte att optimera likviditeten inom delstatens olika holdingbolag, stiftelser och offentliga företag. De olika företagen och stiftelserna deltar i likviditetspoolen på grundval av ett avtal mellan det aktuella företaget/den aktuella stiftelsen och delstatens finansministerium. För det fallet att efterfrågan på likviditet inom poolen överstiger tillgängliga medel, finansieras denna likviditetslucka kortfristigt på kapitalmarknaden. Mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010 beviljade delstaten NG lån på sammanlagt 399 805 370 euro (inbegripet det lån på 53 443 493 euro, som delstaten hade beviljat NG under perioden 30 juni 2003 till och med den 30 juni 2009 för formel 1-tävlingar och lånet på 170 miljoner euro, som delstaten hade beviljat NG under perioden 23 juni 2008 till och med den 30 juni 2010 för projektet ”Nürburgring 2009”) (36). Stödmottagare är NG. Närmare uppgifter finns i tabell 5.

33

34

35

36

Tabell 5

Tabell 5

Lån till NG som betalades ur delstatens likviditetspool
   (*6)

Lån till NG som betalades ur delstatens likviditetspool

*6

XXX

Utbetalat belopp (euro)

Syfte

Återbetalning av lånen (euro)

genomsnittlig ränta/år (%)

30.6.2003

7 000 000

formel 1-avgift

2,40

4.8.2003

– 1 000 000

19.9.2003

– 1 000 000

28.10.2003

– 1 000 000

1.1.2004

1 361 877

Ränta för delägarlån

2,06

30.6.2004

6 016 931

formel 1-avgift

18.2.2005

– 1 400 000

2,10

27.5.2005

2 000 000

formel 1-avgift

8.5.2006

10 000 000

formel 1-avgift

2,88

9.5.2006

– 8 000 000

23.6.2006

– 2 000 000

23.7.2007

13 000 000

formel 1-avgift

23.6.2008

4 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

3,87

21.7.2008

6 500 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

22.8.2008

2 500 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

26.8.2008

6 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

23.9.2008

80 000 000

Upprättandet av den kontanta depositionen

25.9.2008

6 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

13.10.2008

10 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

19.11.2008

10 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

8.12.2008

– 80 000 000

19.1.2009

10 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

0,68

5.3.2009

95 000 000

Upprättandet av den kontanta depositionen

26.3.2009

15 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

16.4.2009

10 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

5.5.2009

15 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

22.5.2009

15 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

29.6.2009

10 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

30.6.2009

15 426 562

formel 1-avgift

13.7.2009

– 95 000 000

24.7.2009

20 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

2.10.2009

15 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

24.3.2010

6 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

0,38

11.5.2010

9 000 000

Projektet ”Nürburgring 2009”

30.6.2010

– 170 000 000

11.1.2011

– 40 405 000

13.1.2011

– 370

| (24) | Åtgärd 4 (lån från NG till MSR): I samband med projektet ”Nürburgring 2009” beviljade NG den 27 december 2007 ett lån på 300 000 euro till MSR med en ränta på 7 %. Någon säkerhet ställdes inte. |
| --- | --- |

(24)

Åtgärd 4 (lån från NG till MSR): I samband med projektet ”Nürburgring 2009” beviljade NG den 27 december 2007 ett lån på 300 000 euro till MSR med en ränta på 7 %. Någon säkerhet ställdes inte.

| (25) | Åtgärd 5 (lån, garantiförklaring och underordnandet av fordringar från NG till förmån för CST): Under perioden 27 augusti 2008 till och med den 18 april 2011 beviljade NG lån till CST på sammanlagt 11 032 060 euro med en räntesats på 6 % (37).

  Tabell 6


  Lån som NG har beviljat CST









  Mottagare | Datum för lånet | Belopp (i euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CST | 27.8.2008 | 50 000 | 6 |
| CST | 9.10.2008 | 100 000 | 6 |
| CST | 30.1.2009 | 1 000 000 | 6 |
| CST | 18.3.2009 | 1 000 000 | 6 |
| CST | 17.4.2009 | 1 476 830,88 | 6 |
| CST | 22.6.2009 | 1 000 000 | 6 |
| CST | 20.7.2009 | 1 000 000 | 6 |
| CST | 28.10.2009 | 2 250 000 | 6 |
| CST | 10.2.2010 | 1 723 169,12 | 6 |
| CST | 12.10.2010 | 250 000 | 6 |
| CST | 13.10.2010 | 150 000 | 6 |
| CST | 5.11.2010 | 150 000 | 6 |
| CST | 30.10.2010 | 250 000 | 6 |
| CST | 9.2.2011 | 500 000 | 6 |
| CST | 18.4.2011 | 132 060 | 6 |
| Totalt | 11 032 060 | |

(25)

Åtgärd 5 (lån, garantiförklaring och underordnandet av fordringar från NG till förmån för CST): Under perioden 27 augusti 2008 till och med den 18 april 2011 beviljade NG lån till CST på sammanlagt 11 032 060 euro med en räntesats på 6 % (37).

37

Tabell 6

Tabell 6

Lån som NG har beviljat CST

Lån som NG har beviljat CST

Mottagare

Datum för lånet

Belopp (i euro)

Räntesats (%)

CST

27.8.2008

50 000

6

CST

9.10.2008

100 000

6

CST

30.1.2009

1 000 000

6

CST

18.3.2009

1 000 000

6

CST

17.4.2009

1 476 830,88

6

CST

22.6.2009

1 000 000

6

CST

20.7.2009

1 000 000

6

CST

28.10.2009

2 250 000

6

CST

10.2.2010

1 723 169,12

6

CST

12.10.2010

250 000

6

CST

13.10.2010

150 000

6

CST

5.11.2010

150 000

6

CST

30.10.2010

250 000

6

CST

9.2.2011

500 000

6

CST

18.4.2011

132 060

6

Totalt

Totalt

11 032 060

11 032 060

| (26) | För att undvika att CST gick i konkurs lämnade NG en garantiförklaring till förmån för CST den 23 december 2009 som var tidsbegränsad till den 31 december 2011. Däri förpliktigade NG sig att gentemot CST vidta de åtgärder som krävdes för att avvärja att CST gick i konkurs. Denna garantiförklaring utnyttjades. Den 13 december 2010 förklarade NG att bolagets fordringar gentemot CST på 10,4 miljoner euro skulle vara underordnade. |
| --- | --- |

(26)

För att undvika att CST gick i konkurs lämnade NG en garantiförklaring till förmån för CST den 23 december 2009 som var tidsbegränsad till den 31 december 2011. Däri förpliktigade NG sig att gentemot CST vidta de åtgärder som krävdes för att avvärja att CST gick i konkurs. Denna garantiförklaring utnyttjades. Den 13 december 2010 förklarade NG att bolagets fordringar gentemot CST på 10,4 miljoner euro skulle vara underordnade.

| (27) | Åtgärd 6 (betalning av ersättning från NG till IPC och lån för MSR genom PNG): Under perioden 2006–2008 erhöll IPC sammanlagt 640 000 euro från NG som ersättning för bolagets tjänster vid sökandet efter privata investerare. Dessutom beviljade NG den 15 oktober 2008 ett lån på 3 miljoner euro med en räntesats på 6 % till Pinebeck Nürburgring GmbH (nedan kallat PNG). Den 15 oktober 2008 utnyttjade PNG detta lån för att bevilja MSR ett lån på 3 miljoner euro med en räntesats på 6 %, varvid PNG endast betalade ut 2 941 000 euro av lånet (38). För båda lånen hade säkerhet ställts till förmån för NG till ett värde av 3 miljoner euro. |
| --- | --- |

(27)

Åtgärd 6 (betalning av ersättning från NG till IPC och lån för MSR genom PNG): Under perioden 2006–2008 erhöll IPC sammanlagt 640 000 euro från NG som ersättning för bolagets tjänster vid sökandet efter privata investerare. Dessutom beviljade NG den 15 oktober 2008 ett lån på 3 miljoner euro med en räntesats på 6 % till Pinebeck Nürburgring GmbH (nedan kallat PNG). Den 15 oktober 2008 utnyttjade PNG detta lån för att bevilja MSR ett lån på 3 miljoner euro med en räntesats på 6 %, varvid PNG endast betalade ut 2 941 000 euro av lånet (38). För båda lånen hade säkerhet ställts till förmån för NG till ett värde av 3 miljoner euro.

PNG

38

| (28) | Åtgärd 7 (överlåtelse av fordringar från MIB till NG): Den 17 april 2009 överlät MIB sina lånefordringar mot CST på 1 476 830,88 euro (39) till NG. För dessa lån betalade NG 1 476 830,88 euro till MIB. Genom denna transaktion kunde MIB:s fordringar betalas tillbaka i sin helhet av NG, som i sin tur blev borgenär till CST (40). |
| --- | --- |

(28)

Åtgärd 7 (överlåtelse av fordringar från MIB till NG): Den 17 april 2009 överlät MIB sina lånefordringar mot CST på 1 476 830,88 euro (39) till NG. För dessa lån betalade NG 1 476 830,88 euro till MIB. Genom denna transaktion kunde MIB:s fordringar betalas tillbaka i sin helhet av NG, som i sin tur blev borgenär till CST (40).

39

40

| (29) | Åtgärd 8 (ISB-lån till NG, MSR och CMHN): För att spara finansieringskostnader och säkra finansieringen på lång sikt genomfördes en fullständig omstrukturering av finansieringsavtalen den 28 juli 2010. Skulderna gentemot delstatens likviditetspool (åtgärd 3), ett lån på [...] euro från Bank für Tirol und Vorarlberg AG till CMHN (41), ett lån på [...] euro från Kreissparkasse Ahrweiler till MSR (42) och lånen på 85 512 000 euro som RIM beviljat MSR genom RIM:s passiva innehav i Mediinvest, samt Mediinvests efterföljande lån till MSR (åtgärd 11) omstrukturerades till ett enda lån på 325 265 000 euro, vilket ISB beviljade NG, MSR och CMHN på delstatens uppdrag (43). Omstruktureringen av de aktuella finansieringsavtalen utgör en egen åtgärd utöver de lån som ligger till grund. Detta medförde ett nytt lån till NG, MSR och CMHN. Lånet är uppdelat i fyra delar: Del 1 på 96 574 200 euro till NG för infrastruktur, del 2 på 113 590 800 euro till NG för ytterligare investeringar (44), del 3 på 92 000 000 euro till MSR för ytterligare investeringar och del 4 på 23 100 000 euro till CMHN för ytterligare investeringar. Del 1 för anläggningarna vid Nürburgring beviljades räntefritt. Delarna 2–4 avser åtgärder för att främja turism (se tabell 7). Säkerheten för ISB-lånet i form av inteckningar motsvarar 93 658 000 euro, varvid säkerheten för delarna 2–4 har företräde i förhållande till säkerheten för del 1. I tabell 7 anges villkoren för ISB-lånet tillsammans med den basränta som gällde vid den dåvarande tidpunkten.

  Tabell 7


  Finansieringsvillkor för ISB-lånet










  Del | Mottagare | Utbetalat belopp (euro) | Avtalets ingående | Räntesats (45) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | NG | 96 574 200 | 28.7.2010 | 0 % |
| 2 | NG | 113 590 800 | 28.7.2010 | fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %
  från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta |
| 3 | MSR | 92 000 000 | 28.7.2010 | fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %
  från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta |
| 4 | CMHN | 23 100 000 | 28.7.2010 | fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %
  från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta |

(29)

Åtgärd 8 (ISB-lån till NG, MSR och CMHN): För att spara finansieringskostnader och säkra finansieringen på lång sikt genomfördes en fullständig omstrukturering av finansieringsavtalen den 28 juli 2010. Skulderna gentemot delstatens likviditetspool (åtgärd 3), ett lån på [...] euro från Bank für Tirol und Vorarlberg AG till CMHN (41), ett lån på [...] euro från Kreissparkasse Ahrweiler till MSR (42) och lånen på 85 512 000 euro som RIM beviljat MSR genom RIM:s passiva innehav i Mediinvest, samt Mediinvests efterföljande lån till MSR (åtgärd 11) omstrukturerades till ett enda lån på 325 265 000 euro, vilket ISB beviljade NG, MSR och CMHN på delstatens uppdrag (43). Omstruktureringen av de aktuella finansieringsavtalen utgör en egen åtgärd utöver de lån som ligger till grund. Detta medförde ett nytt lån till NG, MSR och CMHN. Lånet är uppdelat i fyra delar: Del 1 på 96 574 200 euro till NG för infrastruktur, del 2 på 113 590 800 euro till NG för ytterligare investeringar (44), del 3 på 92 000 000 euro till MSR för ytterligare investeringar och del 4 på 23 100 000 euro till CMHN för ytterligare investeringar. Del 1 för anläggningarna vid Nürburgring beviljades räntefritt. Delarna 2–4 avser åtgärder för att främja turism (se tabell 7). Säkerheten för ISB-lånet i form av inteckningar motsvarar 93 658 000 euro, varvid säkerheten för delarna 2–4 har företräde i förhållande till säkerheten för del 1. I tabell 7 anges villkoren för ISB-lånet tillsammans med den basränta som gällde vid den dåvarande tidpunkten.

41

42

43

44

Tabell 7

Tabell 7

Finansieringsvillkor för ISB-lånet

Finansieringsvillkor för ISB-lånet

Del

Mottagare

Utbetalat belopp (euro)

Avtalets ingående

Räntesats (45)

45

1

NG

96 574 200

28.7.2010

0 %

2

NG

113 590 800

28.7.2010

fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %

från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta

3

MSR

92 000 000

28.7.2010

fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %

från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta

4

CMHN

23 100 000

28.7.2010

fram till 31.12.2012: EONIA plus 0,64 % = 1,121 %

från och med 1.1.2013: Kommissionens referensränta

| (30) | Åtgärd 9 (garantiförklaring från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 8: ISB-lån till NG, MSR och CMHN): Den 28 juli 2010 upprättade delstaten en ovillkorlig och oåterkallelig garanti- och undantagsförklaring gentemot ISB (hundraprocentig täckning av skulderna) om uppfyllandet av samtliga skyldigheter ur ISB-lånet genom NG, MSR och CMHN. Varken NG, MSR eller CMHN betalade någon avgift för garantin. I likhet med ISB-lånet (åtgärd 8) hänför sig garantin såväl till anläggningarna vid Nürburgring som till åtgärder för att främja turism. |
| --- | --- |

(30)

Åtgärd 9 (garantiförklaring från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 8: ISB-lån till NG, MSR och CMHN): Den 28 juli 2010 upprättade delstaten en ovillkorlig och oåterkallelig garanti- och undantagsförklaring gentemot ISB (hundraprocentig täckning av skulderna) om uppfyllandet av samtliga skyldigheter ur ISB-lånet genom NG, MSR och CMHN. Varken NG, MSR eller CMHN betalade någon avgift för garantin. I likhet med ISB-lånet (åtgärd 8) hänför sig garantin såväl till anläggningarna vid Nürburgring som till åtgärder för att främja turism.

| (31) | Åtgärd 10 (uthyrning av komplexet Nürburgring till NAG): I samband med den omstrukturering som genomfördes år 2010 arrenderade NG, EWN, Nürburgring Adventure GmbH (46), Camp4Fun, MSR och CMHN från och med den 1 maj 2010 ut tävlingsbanan, fritidsparken och andra anläggningar för en period på 20 år (47) till NAG (48). Någon anbudsinfordran (upphandlingsförfarande) genomfördes inte. Arrendet omfattade anläggningarna och driften av Nürburgring och åtgärderna för att främja turism. Anordnandet av formel 1-tävlingar omfattades emellertid av ett särskilt koncessionsavtal (åtgärd 17) och var således undantaget från arrendeavtalet. Minimihyran per år fastställdes enligt följande: för perioden från den 1 maj 2010 till och med den 30 april 2011 till 0 euro, för perioden från den 1 maj 2011 till och med den 30 april 2012 till 5 miljoner euro, från perioden från den 1 maj 2012 till och med den 30 april 2012, såvida bristfälligt utförda arbeten åtgärdats till och med den 30 april 2012, till 11,5 miljoner euro, i annat fall till 10 miljoner euro, och för tidsperioden från den 1 maj 2013 till 15 miljoner euro (49). Under perioden från den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012 betalade NAG en hyra på [...] euro (50). Genom det arrendeavtal som ingicks den 27 november 2012 mellan NG, MSR, CMHN, CST och NBG samt företrädaren å ena sidan och NAG, Mediinvest och andra företag å andra sidan avslutades förlikningsavtalet retroaktivt från och med den 31 oktober 2012. |
| --- | --- |

(31)

Åtgärd 10 (uthyrning av komplexet Nürburgring till NAG): I samband med den omstrukturering som genomfördes år 2010 arrenderade NG, EWN, Nürburgring Adventure GmbH (46), Camp4Fun, MSR och CMHN från och med den 1 maj 2010 ut tävlingsbanan, fritidsparken och andra anläggningar för en period på 20 år (47) till NAG (48). Någon anbudsinfordran (upphandlingsförfarande) genomfördes inte. Arrendet omfattade anläggningarna och driften av Nürburgring och åtgärderna för att främja turism. Anordnandet av formel 1-tävlingar omfattades emellertid av ett särskilt koncessionsavtal (åtgärd 17) och var således undantaget från arrendeavtalet. Minimihyran per år fastställdes enligt följande: för perioden från den 1 maj 2010 till och med den 30 april 2011 till 0 euro, för perioden från den 1 maj 2011 till och med den 30 april 2012 till 5 miljoner euro, från perioden från den 1 maj 2012 till och med den 30 april 2012, såvida bristfälligt utförda arbeten åtgärdats till och med den 30 april 2012, till 11,5 miljoner euro, i annat fall till 10 miljoner euro, och för tidsperioden från den 1 maj 2013 till 15 miljoner euro (49). Under perioden från den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012 betalade NAG en hyra på [...] euro (50). Genom det arrendeavtal som ingicks den 27 november 2012 mellan NG, MSR, CMHN, CST och NBG samt företrädaren å ena sidan och NAG, Mediinvest och andra företag å andra sidan avslutades förlikningsavtalet retroaktivt från och med den 31 oktober 2012.

46

47

48

49

50

| (32) | Åtgärd 11 (RIM:s lån till MSR genom Mediinvest som förmedlare, respektive – i fråga om ett av lånen – genom PNG): Mellan den 29 maj 2008 och den 7 juli 2009 beviljade RIM Mediinvest elva lån på sammanlagt 85 512 000 euro i form av passivt innehav för att finansiera delområde II (hotell) i projektet ”Nürburgring 2009” (51). Under samma period använde Mediinvest, som uppträdde som förmedlare mellan RIM (beviljande organ) och MSR (stödmottagare), dessa medel för att bevilja lån till MSR med en högre räntesats (se nedan) (52). För de passiva innehaven avtalades utöver den fasta räntan även en variabel ränta på 2 %, vilken i princip antingen var beroende av försäljningsintäkten från Mediinvest andel i MSR eller från Mediinvests vinst år 2009. Vidare ställdes säkerhet. I tabell 8 återfinns en sammanställning av de passiva innehaven.

  Tabell 8


  RIM:s passiva innehav i Mediinvest | Avtalets ingående | Belopp (euro) | Räntesats (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 29.5.2008 | [...] | [...] |
| 2 | 29.9.2008 | [...] | [...] |
| 3 | 12.11.2008 | [...] | [...] |
| 4 | 22.12.2008 | [...] | [...] |
| 5 | 30.4.2009 | [...] | [...] |
| 6 | 14.5.2009 | [...] | [...] |
| 7 | 26.5.2009 | [...] | [...] |
| 8 | 9.6.2009 | [...] | [...] |
| 9 | 23.6.2009 | [...] | [...] |
| 10 | 30.6.2009 | [...] | [...] |
| 11 | 7.7.2009 | [...] | [...] |
| TOTALT | [...] | |

(32)

Åtgärd 11 (RIM:s lån till MSR genom Mediinvest som förmedlare, respektive – i fråga om ett av lånen – genom PNG): Mellan den 29 maj 2008 och den 7 juli 2009 beviljade RIM Mediinvest elva lån på sammanlagt 85 512 000 euro i form av passivt innehav för att finansiera delområde II (hotell) i projektet ”Nürburgring 2009” (51). Under samma period använde Mediinvest, som uppträdde som förmedlare mellan RIM (beviljande organ) och MSR (stödmottagare), dessa medel för att bevilja lån till MSR med en högre räntesats (se nedan) (52). För de passiva innehaven avtalades utöver den fasta räntan även en variabel ränta på 2 %, vilken i princip antingen var beroende av försäljningsintäkten från Mediinvest andel i MSR eller från Mediinvests vinst år 2009. Vidare ställdes säkerhet. I tabell 8 återfinns en sammanställning av de passiva innehaven.

51

52

Tabell 8

Tabell 8

RIM:s passiva innehav i Mediinvest

RIM:s passiva innehav i Mediinvest

Avtalets ingående

Belopp (euro)

Räntesats (%)

1

29.5.2008

[...]

[...]

2

29.9.2008

[...]

[...]

3

12.11.2008

[...]

[...]

4

22.12.2008

[...]

[...]

5

30.4.2009

[...]

[...]

6

14.5.2009

[...]

[...]

7

26.5.2009

[...]

[...]

8

9.6.2009

[...]

[...]

9

23.6.2009

[...]

[...]

10

30.6.2009

[...]

[...]

11

7.7.2009

[...]

[...]

TOTALT

TOTALT

[...]

[...]

| (33) | Under perioden från den 27 maj 2008 till och med den 7 juli 2009 beviljade Mediinvest nio lån till MSR på sammanlagt 75 484 000 euro med en räntesats på 7 % (respektive 5,1 % från och med den 1 november 2009). Någon säkerhet ställdes inte. I tabell 9 återfinns en sammanställning av de passiva innehaven.

  Tabell 9


  Lån från Mediinvest till MSR | Avtalets ingående | Belopp (euro) | Räntesats |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27.5.2008 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 2 | 22.12.2008 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 3 | 30.4.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 4 | 15.5.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 5 | 26.5.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 6 | 9.6.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 7 | 23.6.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 8 | 30.6.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| 9 | 7.7.2009 | [...] | [...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år |
| TOTALT | 75 484 000 | |

(33)

Under perioden från den 27 maj 2008 till och med den 7 juli 2009 beviljade Mediinvest nio lån till MSR på sammanlagt 75 484 000 euro med en räntesats på 7 % (respektive 5,1 % från och med den 1 november 2009). Någon säkerhet ställdes inte. I tabell 9 återfinns en sammanställning av de passiva innehaven.

Tabell 9

Tabell 9

Lån från Mediinvest till MSR

Lån från Mediinvest till MSR

Avtalets ingående

Belopp (euro)

Räntesats

1

27.5.2008

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

2

22.12.2008

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

3

30.4.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

4

15.5.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

5

26.5.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

6

9.6.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

7

23.6.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

8

30.6.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

9

7.7.2009

[...]

[...]% per år, från och med 1.11.2009: [...]% per år

TOTALT

TOTALT

75 484 000

75 484 000

| (34) | Den 12 november 2008 beviljade Mediinvest dessutom ett lån till PNG på 10 miljoner euro med en räntesats på 6 % (till och med den 31 december 2009), och sistnämnda bolag beviljade samma dag ett lån till MSR på samma belopp och med samma ränta. |
| --- | --- |

(34)

Den 12 november 2008 beviljade Mediinvest dessutom ett lån till PNG på 10 miljoner euro med en räntesats på 6 % (till och med den 31 december 2009), och sistnämnda bolag beviljade samma dag ett lån till MSR på samma belopp och med samma ränta.

| (35) | Åtgärd 12 (garantiförklaring från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 11: RIM:s passiva innehav i Mediinvest): I samband med lånet från ISB till RIM, vilket RIM använde för lånet till Mediinvest (åtgärd 11), ställde delstaten en garanti för fullgörandet av betalningsskyldigheten på upp till 140 miljoner euro (hundraprocentig täckning av skulderna) (53). Någon avgift betalades inte för garantin. Kommissionen anser att MSR är stödmottagare för den aktuella åtgärden, eftersom detta företag även är stödmottagare för åtgärd 11. |
| --- | --- |

(35)

Åtgärd 12 (garantiförklaring från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 11: RIM:s passiva innehav i Mediinvest): I samband med lånet från ISB till RIM, vilket RIM använde för lånet till Mediinvest (åtgärd 11), ställde delstaten en garanti för fullgörandet av betalningsskyldigheten på upp till 140 miljoner euro (hundraprocentig täckning av skulderna) (53). Någon avgift betalades inte för garantin. Kommissionen anser att MSR är stödmottagare för den aktuella åtgärden, eftersom detta företag även är stödmottagare för åtgärd 11.

53

| (36) | Åtgärd 13 (inkomster från en kasinoskatt som delstaten tillförde NG): I februari 2009 ändrades lagen om kasinon (Spielbankgesetz) i Rheinland-Pfalz så att delar av intäkterna från en kasinoskatt kunde tillföras NG. De överförda skatteintäkterna var avsedda för främjandet av turism. 1,6 miljoner euro tillfördes den 29 december 2009, 3,2 miljoner euro den 29 oktober 2010 och ytterligare 3,2 miljoner euro den 29 mars 2011, dvs. sammanlagt 8 miljoner euro. |
| --- | --- |

(36)

Åtgärd 13 (inkomster från en kasinoskatt som delstaten tillförde NG): I februari 2009 ändrades lagen om kasinon (Spielbankgesetz) i Rheinland-Pfalz så att delar av intäkterna från en kasinoskatt kunde tillföras NG. De överförda skatteintäkterna var avsedda för främjandet av turism. 1,6 miljoner euro tillfördes den 29 december 2009, 3,2 miljoner euro den 29 oktober 2010 och ytterligare 3,2 miljoner euro den 29 mars 2011, dvs. sammanlagt 8 miljoner euro.

| (37) | Åtgärd 14 (delägarlån från delstaten till NG och underordnandet av fordringar för projektet ”Nürburgring 2009”): För förberedandet och genomförandet av projektet ”Nürburgring 2009” erhöll NG följande räntefria lån utan fast löptid från delstaten: 20 miljoner euro den 21 augusti 2007, 10 miljoner euro den 22 december 2009, 4,65 miljoner euro den 28 december 2010 och 3,2 miljoner euro den 26 april 2011 (54). Dessutom beviljade delstaten NG ett ytterligare lån på 4,95 miljoner euro den 9 december 2011. Vidare ingav delstaten, för att förhindra att NG gick i konkurs, den 29 augusti 2007 en förklaring om underordnande av fordringar för hela ovannämnda lån på 20 miljoner euro. |
| --- | --- |

(37)

Åtgärd 14 (delägarlån från delstaten till NG och underordnandet av fordringar för projektet ”Nürburgring 2009”): För förberedandet och genomförandet av projektet ”Nürburgring 2009” erhöll NG följande räntefria lån utan fast löptid från delstaten: 20 miljoner euro den 21 augusti 2007, 10 miljoner euro den 22 december 2009, 4,65 miljoner euro den 28 december 2010 och 3,2 miljoner euro den 26 april 2011 (54). Dessutom beviljade delstaten NG ett ytterligare lån på 4,95 miljoner euro den 9 december 2011. Vidare ingav delstaten, för att förhindra att NG gick i konkurs, den 29 augusti 2007 en förklaring om underordnande av fordringar för hela ovannämnda lån på 20 miljoner euro.

54

| (38) | Åtgärd 15 (överföring av andelarna i MSR från Mediinvest och Geisler & Trimmel till NG och från Weber till RIM): Genom avtal om försäljning av andelar av den 25 mars 2010 överfördes Mediinvests (49,5 %) och Geisler & Trimmels (33,8 %) andelar i MSR till NG som i sin tur redan ägde 10 % av andelarna. Webers andelar i MSR (6,7 %) överläts genom samma handling till RIM. Försäljningspriset uppgick till 1 euro per andel (dvs. sammanlagt 3 euro) (55). |
| --- | --- |

(38)

Åtgärd 15 (överföring av andelarna i MSR från Mediinvest och Geisler & Trimmel till NG och från Weber till RIM): Genom avtal om försäljning av andelar av den 25 mars 2010 överfördes Mediinvests (49,5 %) och Geisler & Trimmels (33,8 %) andelar i MSR till NG som i sin tur redan ägde 10 % av andelarna. Webers andelar i MSR (6,7 %) överläts genom samma handling till RIM. Försäljningspriset uppgick till 1 euro per andel (dvs. sammanlagt 3 euro) (55).

55

| (39) | Åtgärd 16 (delägarlån och stöd från delstaten till NG för formel 1-tävlingar): Den 11 januari 2011 beviljade delstaten vidare NG ett räntefritt lån utan fast löptid på 40 405 000 euro för att utjämna förlusterna från formel 1, vilket inledningsvis mellanfinansierades genom likviditetspoolen. Dessutom ställde delstaten i juli 2011 ett stöd på 13,5 miljoner euro till förfogande för anordnandet av formel 1-tävlingar år 2011. |
| --- | --- |

(39)

Åtgärd 16 (delägarlån och stöd från delstaten till NG för formel 1-tävlingar): Den 11 januari 2011 beviljade delstaten vidare NG ett räntefritt lån utan fast löptid på 40 405 000 euro för att utjämna förlusterna från formel 1, vilket inledningsvis mellanfinansierades genom likviditetspoolen. Dessutom ställde delstaten i juli 2011 ett stöd på 13,5 miljoner euro till förfogande för anordnandet av formel 1-tävlingar år 2011.

| (40) | Åtgärd 17 (formel-1-koncessionsavtal): Den 13 december 2010 ingick NG och NAG ett koncessionsavtal om anordnandet av formel 1-tävlingar (56). Genom detta koncessionsavtal överlät NG anordnandet av formel 1-tävlingar till NAG och åtog sig att betala ersättning (57). Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat skulle NAG på grundval av detta avtal erhålla ekonomiska resurser som inte skulle beaktas vid beräkningen av hyran i samband med det arrendeavtal som ingåtts mellan NG och NAG, men någon överföring av resurser mellan NG och NAG har inte ägt rum. Koncessionen avslutades på grundval av det förlikningsavtal som den 27 november 2012 ingicks mellan NG, MSR, CMHN, CST och NBG samt konkursförvaltaren å ena sidan och NAG, Mediinvest och andra företag å andra sidan. |
| --- | --- |

(40)

Åtgärd 17 (formel-1-koncessionsavtal): Den 13 december 2010 ingick NG och NAG ett koncessionsavtal om anordnandet av formel 1-tävlingar (56). Genom detta koncessionsavtal överlät NG anordnandet av formel 1-tävlingar till NAG och åtog sig att betala ersättning (57). Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat skulle NAG på grundval av detta avtal erhålla ekonomiska resurser som inte skulle beaktas vid beräkningen av hyran i samband med det arrendeavtal som ingåtts mellan NG och NAG, men någon överföring av resurser mellan NG och NAG har inte ägt rum. Koncessionen avslutades på grundval av det förlikningsavtal som den 27 november 2012 ingicks mellan NG, MSR, CMHN, CST och NBG samt konkursförvaltaren å ena sidan och NAG, Mediinvest och andra företag å andra sidan.

56

57

b)   Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 7 augusti 2012

Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 7 augusti 2012

| (41) | Åtgärd 18 (anstånd med räntebetalningen från ett ISB-lån till NG, MSR och CMHN): Den 15 maj 2012 beviljade ISB anstånd med betalningen av ränta på 2,98 miljoner euro som skulle ha förfallit till betalning den 30 april 2012 till och med den 15 november 2012 (inbegripet ett anstånd med ersättning på 48 913,78 euro för uteblivet utnyttjande av en del av lånet). För de uppskjutna beloppen utkrävdes en årlig ränta på 8,17 %. Anståndet med betalningen av räntan är uppdelat på följande sätt på de enskilda bolagen: 1,473 miljoner euro hänför sig till NG, 1,205 miljoner euro till MSR och 303 000 euro till CMHN. |
| --- | --- |

(41)

Åtgärd 18 (anstånd med räntebetalningen från ett ISB-lån till NG, MSR och CMHN): Den 15 maj 2012 beviljade ISB anstånd med betalningen av ränta på 2,98 miljoner euro som skulle ha förfallit till betalning den 30 april 2012 till och med den 15 november 2012 (inbegripet ett anstånd med ersättning på 48 913,78 euro för uteblivet utnyttjande av en del av lånet). För de uppskjutna beloppen utkrävdes en årlig ränta på 8,17 %. Anståndet med betalningen av räntan är uppdelat på följande sätt på de enskilda bolagen: 1,473 miljoner euro hänför sig till NG, 1,205 miljoner euro till MSR och 303 000 euro till CMHN.

| (42) | Åtgärd 19 (underordnandet av fordringar och förklaring om undantag): Den 15 maj 2012 förklarade delstaten att lån på upp till 254 miljoner euro som ISB beviljat NG, MSR & CMHN som del av lånet på 325 265 000 euro (åtgärd 8) skulle vara underordnade. Med avseende på återbetalningen av detta lån från och med år 2014 förklarade delstaten den 15 maj 2012 dessutom att NG, MSR och CMHN, om de inte kunde fullgöra sin betalningsskyldighet, skulle undantas från betalningsskyldighet och att delstaten skulle lösa in sin garanti gentemot ISB (åtgärd 9). |
| --- | --- |

(42)

Åtgärd 19 (underordnandet av fordringar och förklaring om undantag): Den 15 maj 2012 förklarade delstaten att lån på upp till 254 miljoner euro som ISB beviljat NG, MSR & CMHN som del av lånet på 325 265 000 euro (åtgärd 8) skulle vara underordnade. Med avseende på återbetalningen av detta lån från och med år 2014 förklarade delstaten den 15 maj 2012 dessutom att NG, MSR och CMHN, om de inte kunde fullgöra sin betalningsskyldighet, skulle undantas från betalningsskyldighet och att delstaten skulle lösa in sin garanti gentemot ISB (åtgärd 9).

2.4   SKÄL FÖR ATT INLEDA OCH UTVIDGA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (43) | Kommissionen drog i sina beslut av den 21 mars 2012 och den 7 augusti 2012 den preliminära slutsatsen att samtliga 19 åtgärder utgjorde statligt stöd och gav uttryck för tvivel huruvida de var förenliga med FEUF. |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen drog i sina beslut av den 21 mars 2012 och den 7 augusti 2012 den preliminära slutsatsen att samtliga 19 åtgärder utgjorde statligt stöd och gav uttryck för tvivel huruvida de var förenliga med FEUF.

2.5   ANBUDSFÖRFARANDE OCH FÖRSÄLJNING AV TILLGÅNGARNA

| (44) | Den 14 maj 2013 aviserades att anbudsförfarandet skulle inledas genom ett pressmeddelande från konkursförvaltaren. Den 15 maj 2013 publicerade KPMG en uppmaning att inkomma med en intresseanmälan i Financial Times, i Handelsblatt och på Nürburgrings webbplats. Inom ramen för anbudsförfarandet hade KPMG kontakt med ungefär 300 investerare i säljarnas namn. Intressenterna ombads lämna en intresseanmälan (ungefär 70 företag anmälde sitt intresse). Efter att dessa erhållit ett antal handlingar om Nürburgring, ombads de lämna ett indikativt anbud till och med den 26 september 2013. Genom skrivelse av den 19 juli 2013 meddelade säljarna samtliga intresserade investerare följande: ”All parties that intend to participate in next stage of the process are invited to submit an Indicative Offer by 5:00 pm (CET) on 12 September 2013. Offer handed in after the deadline will also be considered” (58). Nämnda frist för att lämna ett indikativt anbud, den 12 september 2013, förlängdes genom en skrivelse av den 12 september 2013 till den 26 september 2013: ”The Vendors have decided to extend the deadline for Indicative Offers, in order to enable potential investors to complete their analysis of the provided material. The updated deadline now ends at 5 p.m. CET on 26 September 2013. Offers handed in after the deadline will also be considered” (59). Genom en skrivelse av den 17 december 2013 förlängdes fristen för att inge bekräftande anbud från den 11 december 2013 till den 17 februari 2014. ”In order to enable potential investors to complete their analysis of the provided information material and to provide a final offer that fully reflects the value potential of the Nürburgring, the timeline which used to end at 5 p.m. CET on 11 December 2013 now ends at 5 p.m. CET on 17 February 2014. For the sake of clarity, offers handed in after that timeline will, in principle, also be considered provided that the terms of the offer qualify for the further process. Any disadvantage caused by the delay will not be compensated for and will have to be fully borne by the investor. Please note that the Vendors may choose the parties which will qualify for the further process shortly after the updated timeline ends.” (60) |
| --- | --- |

(44)

Den 14 maj 2013 aviserades att anbudsförfarandet skulle inledas genom ett pressmeddelande från konkursförvaltaren. Den 15 maj 2013 publicerade KPMG en uppmaning att inkomma med en intresseanmälan i Financial Times, i Handelsblatt och på Nürburgrings webbplats. Inom ramen för anbudsförfarandet hade KPMG kontakt med ungefär 300 investerare i säljarnas namn. Intressenterna ombads lämna en intresseanmälan (ungefär 70 företag anmälde sitt intresse). Efter att dessa erhållit ett antal handlingar om Nürburgring, ombads de lämna ett indikativt anbud till och med den 26 september 2013. Genom skrivelse av den 19 juli 2013 meddelade säljarna samtliga intresserade investerare följande: ”All parties that intend to participate in next stage of the process are invited to submit an Indicative Offer by 5:00 pm (CET) on 12 September 2013. Offer handed in after the deadline will also be considered” (58). Nämnda frist för att lämna ett indikativt anbud, den 12 september 2013, förlängdes genom en skrivelse av den 12 september 2013 till den 26 september 2013: ”The Vendors have decided to extend the deadline for Indicative Offers, in order to enable potential investors to complete their analysis of the provided material. The updated deadline now ends at 5 p.m. CET on 26 September 2013. Offers handed in after the deadline will also be considered” (59). Genom en skrivelse av den 17 december 2013 förlängdes fristen för att inge bekräftande anbud från den 11 december 2013 till den 17 februari 2014. ”In order to enable potential investors to complete their analysis of the provided information material and to provide a final offer that fully reflects the value potential of the Nürburgring, the timeline which used to end at 5 p.m. CET on 11 December 2013 now ends at 5 p.m. CET on 17 February 2014. For the sake of clarity, offers handed in after that timeline will, in principle, also be considered provided that the terms of the offer qualify for the further process. Any disadvantage caused by the delay will not be compensated for and will have to be fully borne by the investor. Please note that the Vendors may choose the parties which will qualify for the further process shortly after the updated timeline ends.” (60)

Financial Times

Handelsblatt

All parties that intend to participate in next stage of the process are invited to submit an Indicative Offer by 5:00 pm (CET) on 12 September 2013. Offer handed in after the deadline will also be considered

58

The Vendors have decided to extend the deadline for Indicative Offers, in order to enable potential investors to complete their analysis of the provided material. The updated deadline now ends at 5 p.m. CET on 26 September 2013. Offers handed in after the deadline will also be considered

59

In order to enable potential investors to complete their analysis of the provided information material and to provide a final offer that fully reflects the value potential of the Nürburgring, the timeline which used to end at 5 p.m. CET on 11 December 2013 now ends at 5 p.m. CET on 17 February 2014. For the sake of clarity, offers handed in after that timeline will, in principle, also be considered provided that the terms of the offer qualify for the further process. Any disadvantage caused by the delay will not be compensated for and will have to be fully borne by the investor. Please note that the Vendors may choose the parties which will qualify for the further process shortly after the updated timeline ends

60

| (45) | Konkursförvaltarna har fastställt och genomfört försäljningen av NG:s, MSR:s och CMHN:s tillgångar i enlighet med följande struktur. |
| --- | --- |

(45)

Konkursförvaltarna har fastställt och genomfört försäljningen av NG:s, MSR:s och CMHN:s tillgångar i enlighet med följande struktur.

| (46) | För anbudsförfarandet delades NG:s, MSR:s och CMHN:s tillgångar in i elva användningsenheter (61). I den offentliggjorda uppmaningen att lämna en intresseanmälan föreskrevs följande: ”The Vendors intend to sell the assets to one or more investors (’Project RING’). Investors will have the opportunity to acquire all assets, defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’) or individual assets. The Proposed Asset Clusters have been defined based on the separability of assets and related costs. It is intended that the transaction will be structured as an asset deal. All third party and financing liabilities will remain with the insolvent legal entities allowing a new start on a clean balance sheet.” [”Säljarna har för avsikt att sälja tillgångarna vid Nürburgring till en eller flera investerare (’Projekt RING’). Investerarna har möjlighet att förvärva samtliga tillgångar, definierade enheter (’användningsenheter’) eller enskilda tillgångar. Användningsenheterna har definierats mot bakgrund av hur tillgångarna låter sig separeras och de därmed sammanhängande kostnaderna. Transaktionen ska struktureras som en ’asset deal’. Samtliga finansieringsskyldigheter och skyldigheter gentemot tredje man ska stanna hos de insolventa bolagen. Transaktionen medger således en ny start med en ren balansräkning.”] (62) Dessutom angavs följande i en skrivelse till de intresserade investerarna av den 19 juli 2013: ”Investors will have the opportunity to acquire the assets of the Vendors in either their entirety, or in defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’), or in individual assets. Proposed Asset Clusters have been defined based on the severability of assets of the Nürburgring and related costs.” [”Investerare har möjlighet att förvärva samtliga tillgångar från säljarna, definierade enheter (’erbjudna användningsenheter’) eller enskilda tillgångar.”] De erbjudna användningsenheterna har definierats mot bakgrund av hur Nürburgring låter sig separeras och de därmed sammanhängande kostnaderna (63). |
| --- | --- |

(46)

För anbudsförfarandet delades NG:s, MSR:s och CMHN:s tillgångar in i elva användningsenheter (61). I den offentliggjorda uppmaningen att lämna en intresseanmälan föreskrevs följande: ”The Vendors intend to sell the assets to one or more investors (’Project RING’). Investors will have the opportunity to acquire all assets, defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’) or individual assets. The Proposed Asset Clusters have been defined based on the separability of assets and related costs. It is intended that the transaction will be structured as an asset deal. All third party and financing liabilities will remain with the insolvent legal entities allowing a new start on a clean balance sheet.” [”Säljarna har för avsikt att sälja tillgångarna vid Nürburgring till en eller flera investerare (’Projekt RING’). Investerarna har möjlighet att förvärva samtliga tillgångar, definierade enheter (’användningsenheter’) eller enskilda tillgångar. Användningsenheterna har definierats mot bakgrund av hur tillgångarna låter sig separeras och de därmed sammanhängande kostnaderna. Transaktionen ska struktureras som en ’asset deal’. Samtliga finansieringsskyldigheter och skyldigheter gentemot tredje man ska stanna hos de insolventa bolagen. Transaktionen medger således en ny start med en ren balansräkning.”] (62) Dessutom angavs följande i en skrivelse till de intresserade investerarna av den 19 juli 2013: ”Investors will have the opportunity to acquire the assets of the Vendors in either their entirety, or in defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’), or in individual assets. Proposed Asset Clusters have been defined based on the severability of assets of the Nürburgring and related costs.” [”Investerare har möjlighet att förvärva samtliga tillgångar från säljarna, definierade enheter (’erbjudna användningsenheter’) eller enskilda tillgångar.”] De erbjudna användningsenheterna har definierats mot bakgrund av hur Nürburgring låter sig separeras och de därmed sammanhängande kostnaderna (63).

61

The Vendors intend to sell the assets to one or more investors (’Project RING’). Investors will have the opportunity to acquire all assets, defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’) or individual assets. The Proposed Asset Clusters have been defined based on the separability of assets and related costs. It is intended that the transaction will be structured as an asset deal. All third party and financing liabilities will remain with the insolvent legal entities allowing a new start on a clean balance sheet

62

Investors will have the opportunity to acquire the assets of the Vendors in either their entirety, or in defined asset clusters (’Proposed Asset Clusters’), or in individual assets. Proposed Asset Clusters have been defined based on the severability of assets of the Nürburgring and related costs

Nürburgring låter sig separeras och de därmed sammanhängande kostnaderna

63

| (47) | Konkursförvaltarna ställde inte några krav vad gällde tillgångarnas framtida användning. Eventuella begränsningar av användningen föreligger mot bakgrund av byggrättsliga- och miljöskyddsrättsliga bestämmelser samt allmänhetens tillgång till Nürburgring som garanteras i delstatens lagstiftning. |
| --- | --- |

(47)

Konkursförvaltarna ställde inte några krav vad gällde tillgångarnas framtida användning. Eventuella begränsningar av användningen föreligger mot bakgrund av byggrättsliga- och miljöskyddsrättsliga bestämmelser samt allmänhetens tillgång till Nürburgring som garanteras i delstatens lagstiftning.

| (48) | Enligt de skrivelser som riktades till intresserade investerare av den 19 juli 2013 och av den 17 oktober 2013 skulle investerare väljas på grundval av följande kriterier: a) en maximering av värdet på alla tillgångar och b) den förväntade transaktionssäkerheten (64). Dessa urvalskriterier förklarades i detalj på följande sätt: ”Value for the assets in scope of the respective offer; Potential value implications for those assets that are not included in the respective offer, if any; Costs for further separation of the assets in scope of the respective offer, if any; Costs to fulfil key assumptions and conditions of the respective offer; Closing probability” [”Värdet av de tillgångar som omfattas av det aktuella anbudet. Möjliga värdeeffekter för de tillgångar som inte omfattas av det aktuella anbudet, i förekommande fall. Kostnaderna för ytterligare separation av de tillgångar som omfattas av det aktuella anbudet, i förekommande fall. kostnader för att uppfylla väsentliga antaganden och villkor från det aktuella anbudet samt sannolikheten att avtal kommer att ingås”]. Vidare föreskrevs följande: ”the closing probability will be assessed by taking into consideration the (i) outstanding due diligence requirements, (ii) secured financing for the transaction, supported by confirmation of financing partner, (iii) required steps for the regulatory clearance, (iv) required internal approval steps until the transaction could be consummated and (v) strategic rationale for the acquisition or future plans for the assets of the NG, MSR and CMHN and the likelihood of their realisation” [”Bedömningen av sannolikheten att avtal kommer att ingås ska göras mot bakgrund av i) utestående krav med avseende på due diligence, ii) säkerställd finansiering för transaktionen som stöds av en bekräftelse från finansieringspartners, iii) de nödvändiga stegen för ett lagstadgat godkännande, iv) de nödvändiga stegen för internt godkännande tills transaktionen kan genomföras och v) strategisk grund för förvärvet eller de framtida planerna för tillgångarna från de ägande bolagen NG, MSR och CMHN och sannolikheten att de genomförs.”]. Det ska fastställas att miljöskyddskrav inte utgjorde del av kriterierna för urvalet av det slutgiltiga anbudet. |
| --- | --- |

(48)

Enligt de skrivelser som riktades till intresserade investerare av den 19 juli 2013 och av den 17 oktober 2013 skulle investerare väljas på grundval av följande kriterier: a) en maximering av värdet på alla tillgångar och b) den förväntade transaktionssäkerheten (64). Dessa urvalskriterier förklarades i detalj på följande sätt: ”Value for the assets in scope of the respective offer; Potential value implications for those assets that are not included in the respective offer, if any; Costs for further separation of the assets in scope of the respective offer, if any; Costs to fulfil key assumptions and conditions of the respective offer; Closing probability” [”Värdet av de tillgångar som omfattas av det aktuella anbudet. Möjliga värdeeffekter för de tillgångar som inte omfattas av det aktuella anbudet, i förekommande fall. Kostnaderna för ytterligare separation av de tillgångar som omfattas av det aktuella anbudet, i förekommande fall. kostnader för att uppfylla väsentliga antaganden och villkor från det aktuella anbudet samt sannolikheten att avtal kommer att ingås”]. Vidare föreskrevs följande: ”the closing probability will be assessed by taking into consideration the (i) outstanding due diligence requirements, (ii) secured financing for the transaction, supported by confirmation of financing partner, (iii) required steps for the regulatory clearance, (iv) required internal approval steps until the transaction could be consummated and (v) strategic rationale for the acquisition or future plans for the assets of the NG, MSR and CMHN and the likelihood of their realisation” [”Bedömningen av sannolikheten att avtal kommer att ingås ska göras mot bakgrund av i) utestående krav med avseende på due diligence, ii) säkerställd finansiering för transaktionen som stöds av en bekräftelse från finansieringspartners, iii) de nödvändiga stegen för ett lagstadgat godkännande, iv) de nödvändiga stegen för internt godkännande tills transaktionen kan genomföras och v) strategisk grund för förvärvet eller de framtida planerna för tillgångarna från de ägande bolagen NG, MSR och CMHN och sannolikheten att de genomförs.”]. Det ska fastställas att miljöskyddskrav inte utgjorde del av kriterierna för urvalet av det slutgiltiga anbudet.

64

Value for the assets in scope of the respective offer; Potential value implications for those assets that are not included in the respective offer, if any; Costs for further separation of the assets in scope of the respective offer, if any; Costs to fulfil key assumptions and conditions of the respective offer; Closing probability

the closing probability will be assessed by taking into consideration the (i) outstanding due diligence requirements, (ii) secured financing for the transaction, supported by confirmation of financing partner, (iii) required steps for the regulatory clearance, (iv) required internal approval steps until the transaction could be consummated and (v) strategic rationale for the acquisition or future plans for the assets of the NG, MSR and CMHN and the likelihood of their realisation

| (49) | Genom skrivelserna av den 17 oktober 2013 och av den 17 december 2013 informerades de anbudsgivare som hade lämnat ett kvalificerat anbud om att a) indikativa, respektive slutgiltiga anbud även skulle beaktas om de ingavs efter det att den aktuella fristen för inlämnande löpt ut, såvida anbuden uppfyllde kraven för nästa omgång, b) att nackdelar på grund av detta dröjsmål helt skulle bäras av den aktuella anbudsgivaren och att c) säljarna eventuellt redan skulle fatta urvalsbeslutet strax efter den föreskrivna inlämningstidpunkten. Enligt konkursförvaltarna underrättades samtliga anbudsgivare om att de kunde förbättra sina anbud eller lämna ett nytt anbud efter det att tidsfristen för inlämnandet löpt ut men innan köpeavtalets ingående. |
| --- | --- |

(49)

Genom skrivelserna av den 17 oktober 2013 och av den 17 december 2013 informerades de anbudsgivare som hade lämnat ett kvalificerat anbud om att a) indikativa, respektive slutgiltiga anbud även skulle beaktas om de ingavs efter det att den aktuella fristen för inlämnande löpt ut, såvida anbuden uppfyllde kraven för nästa omgång, b) att nackdelar på grund av detta dröjsmål helt skulle bäras av den aktuella anbudsgivaren och att c) säljarna eventuellt redan skulle fatta urvalsbeslutet strax efter den föreskrivna inlämningstidpunkten. Enligt konkursförvaltarna underrättades samtliga anbudsgivare om att de kunde förbättra sina anbud eller lämna ett nytt anbud efter det att tidsfristen för inlämnandet löpt ut men innan köpeavtalets ingående.

| (50) | 24 intressenter (65) hade lämnat ett indikativt anbud till början av februari 2014. Av dessa intressenter kvalificerade sig 18 för due diligence (66) och 13 anbudsgivare ingav bekräftande anbud för samtliga eller enskilda tillgångar, varvid följande fyra anbudsgivare lämnade anbud på samtliga tillgångar: 1) Capricorn Automotive GmbH och Capricorn Holding GmbH (nedan kallade Capricorn), 2) [anbudsgivare 2] 3) [anbudsgivare 3] och 4) [anbudsgivare 4]. Urvalskriterierna grundades på a) syftet att maximera värdet på alla tillgångar och b) transaktionssäkerhetssyftet (67). De anbud som uppfyllde dessa kriterier beaktades i försäljningsprocessens slutfas. Härvid var det frågan om anbud på samtliga användningsenheter. Av dessa anbudsgivare uppfyllde Capricorn och [anbudsgivare 2] kraven på styrkt finansiering. Den 7 mars 2014 ingav [anbudsgivare 2] en bindande skriftlig bekräftelse av den 24 februari 2014, genom vilken KPMG underrättades om bolagets finansieringsförmåga, den 11 mars 2014 ingav Capricorn till säljarna en till Capricorn riktad bindande skrivelse från [...] av den 10 mars 2014, i vilken [...] förpliktar sig gentemot Capricorn att stödja förvärvet av de aktuella tillgångarna med ett lån på [41–49] miljoner euro. På grundval av de bekräftande anbuden fördes avtalsförhandlingar parallellt med de båda ovannämnda anbudsgivarna. Avtalen attesterades av notarius publicus, nämligen den 7 mars 2014 med avseende på [anbudsgivare 2] och den 10 mars 2014 med avseende på Capricorn. |
| --- | --- |

(50)

24 intressenter (65) hade lämnat ett indikativt anbud till början av februari 2014. Av dessa intressenter kvalificerade sig 18 för due diligence (66) och 13 anbudsgivare ingav bekräftande anbud för samtliga eller enskilda tillgångar, varvid följande fyra anbudsgivare lämnade anbud på samtliga tillgångar: 1) Capricorn Automotive GmbH och Capricorn Holding GmbH (nedan kallade Capricorn), 2) [anbudsgivare 2] 3) [anbudsgivare 3] och 4) [anbudsgivare 4]. Urvalskriterierna grundades på a) syftet att maximera värdet på alla tillgångar och b) transaktionssäkerhetssyftet (67). De anbud som uppfyllde dessa kriterier beaktades i försäljningsprocessens slutfas. Härvid var det frågan om anbud på samtliga användningsenheter. Av dessa anbudsgivare uppfyllde Capricorn och [anbudsgivare 2] kraven på styrkt finansiering. Den 7 mars 2014 ingav [anbudsgivare 2] en bindande skriftlig bekräftelse av den 24 februari 2014, genom vilken KPMG underrättades om bolagets finansieringsförmåga, den 11 mars 2014 ingav Capricorn till säljarna en till Capricorn riktad bindande skrivelse från [...] av den 10 mars 2014, i vilken [...] förpliktar sig gentemot Capricorn att stödja förvärvet av de aktuella tillgångarna med ett lån på [41–49] miljoner euro. På grundval av de bekräftande anbuden fördes avtalsförhandlingar parallellt med de båda ovannämnda anbudsgivarna. Avtalen attesterades av notarius publicus, nämligen den 7 mars 2014 med avseende på [anbudsgivare 2] och den 10 mars 2014 med avseende på Capricorn.

65

66

Capricorn

67

| (51) | Den 11 mars 2014 godkände fordringsägarna de insolventa bolagens försäljning till Capricorn (närmare bestämt till capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH), eftersom Capricorn entydigt hade lämnat det bästa anbudet samt lämnat en finansieringsbekräftelse. I Capricorns anbud föreskrevs ett övertagande av samtliga användningsenheter till ett pris på 77 miljoner euro, medan anbudet från [anbudsgivare 2] låg på [47–52] miljoner euro. Köpeavtalet med Capricorn undertecknades av NG, MSR och CMHN den 11 mars 2014 och av konkursförvaltaren den 13 mars 2014 (68). |
| --- | --- |

(51)

Den 11 mars 2014 godkände fordringsägarna de insolventa bolagens försäljning till Capricorn (närmare bestämt till capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH), eftersom Capricorn entydigt hade lämnat det bästa anbudet samt lämnat en finansieringsbekräftelse. I Capricorns anbud föreskrevs ett övertagande av samtliga användningsenheter till ett pris på 77 miljoner euro, medan anbudet från [anbudsgivare 2] låg på [47–52] miljoner euro. Köpeavtalet med Capricorn undertecknades av NG, MSR och CMHN den 11 mars 2014 och av konkursförvaltaren den 13 mars 2014 (68).

68

| (52) | I samband med det beskrivna anbudsförfarandet förvärvade Capricorn tillgångarna från NG, MSR och CMHN (samtliga materiella och immateriella tillgångar, inbegripet mark och fastigheter, varumärken, handelsnamn och rättigheter till internetdomäner), men inte några ansvarsförbindelser och finansiella tillgångar. Delägare i Capricorn är Capricorn HOLDING GmbH (69) med 67 % andelarna och GetSpeed GmbH & Co KG (70) med 33 % av andelarna. |
| --- | --- |

(52)

I samband med det beskrivna anbudsförfarandet förvärvade Capricorn tillgångarna från NG, MSR och CMHN (samtliga materiella och immateriella tillgångar, inbegripet mark och fastigheter, varumärken, handelsnamn och rättigheter till internetdomäner), men inte några ansvarsförbindelser och finansiella tillgångar. Delägare i Capricorn är Capricorn HOLDING GmbH (69) med 67 % andelarna och GetSpeed GmbH & Co KG (70) med 33 % av andelarna.

69

70

| (53) | Enligt tysk lagstiftning (71) och enligt rättspraxis från de tyska arbetsdomstolarna (72) övergår de anställningsförhållanden som är knutna till användningsenheterna automatiskt till förvärvaren av tillgångarna, dvs. det nya ägarbolaget, Vid en konkurs kan förvärvaren emellertid be konkursförvaltaren att säga upp anställningsavtalen. I förevarande fall föreskrivs i köpeavtalet att NBG (det nuvarande operativa bolaget för komplexet Nürburgring) skulle säga upp anställningsavtalen år 2014 på begäran av Capricorn. Capricorn drog nämligen slutsatsen att företaget för att de förvärvade tillgångarna skulle kunna drivas med vinst (från och med början av år 2014) endast behövde 253 av de sammanlagt 297 anställda. Capricorn bad därför NBG att avsluta anställningsförhållandet med 44 anställda. Följaktligen kommer från och med den 1 januari 2015 (när Capricorn inleder sin drift av de förvärvade tillgångarna) 85 % av den sammanlagda personalstyrkan från de insolventa bolagen att vara anställda av Capricorn. |
| --- | --- |

(53)

Enligt tysk lagstiftning (71) och enligt rättspraxis från de tyska arbetsdomstolarna (72) övergår de anställningsförhållanden som är knutna till användningsenheterna automatiskt till förvärvaren av tillgångarna, dvs. det nya ägarbolaget, Vid en konkurs kan förvärvaren emellertid be konkursförvaltaren att säga upp anställningsavtalen. I förevarande fall föreskrivs i köpeavtalet att NBG (det nuvarande operativa bolaget för komplexet Nürburgring) skulle säga upp anställningsavtalen år 2014 på begäran av Capricorn. Capricorn drog nämligen slutsatsen att företaget för att de förvärvade tillgångarna skulle kunna drivas med vinst (från och med början av år 2014) endast behövde 253 av de sammanlagt 297 anställda. Capricorn bad därför NBG att avsluta anställningsförhållandet med 44 anställda. Följaktligen kommer från och med den 1 januari 2015 (när Capricorn inleder sin drift av de förvärvade tillgångarna) 85 % av den sammanlagda personalstyrkan från de insolventa bolagen att vara anställda av Capricorn.

71

72

| (54) | Parterna i köpeavtalet är först skyldiga att verkställa avtalet när kommissionen har meddelat ett beslut i vilket fastställs att varken förvärvaren eller dess operativa bolag ska anses utgöra mottagare av det granskade stödet och således inte ansvarar för återkrav av stödet och om a) antingen fristen för en domstolsprövning av kommissionens beslut har löpt ut utan att något överklagande har ingetts eller b) om ett överklagande har ingetts, tills tribunalen har meddelat en slutgiltig dom som bekräftar kommissionens beslut. Genom detta villkor skulle skillnaden mellan försäljningspriset för tillgångarna på 77 miljoner euro och den med försäljningen sammanhängande risken täckas av att det statliga stödet på 456 miljoner euro kan krävas tillbaka på grund av kommissionens beslut av den 21 maj 2012 och den 7 augusti 2012 om att inleda, respektive utvidga det formella granskningsförfarandet. |
| --- | --- |

(54)

Parterna i köpeavtalet är först skyldiga att verkställa avtalet när kommissionen har meddelat ett beslut i vilket fastställs att varken förvärvaren eller dess operativa bolag ska anses utgöra mottagare av det granskade stödet och således inte ansvarar för återkrav av stödet och om a) antingen fristen för en domstolsprövning av kommissionens beslut har löpt ut utan att något överklagande har ingetts eller b) om ett överklagande har ingetts, tills tribunalen har meddelat en slutgiltig dom som bekräftar kommissionens beslut. Genom detta villkor skulle skillnaden mellan försäljningspriset för tillgångarna på 77 miljoner euro och den med försäljningen sammanhängande risken täckas av att det statliga stödet på 456 miljoner euro kan krävas tillbaka på grund av kommissionens beslut av den 21 maj 2012 och den 7 augusti 2012 om att inleda, respektive utvidga det formella granskningsförfarandet.

| (55) | NBG genomför fortfarande säsongen 2014. Därefter ska NBG avvecklas. NBG:s kassaflöde år 2014 (6 miljoner euro) ska förbli hos säljarna och avräknas schablonmässigt från försäljningspriset för att underlätta genomförandet av avtalet. Vad gäller låntagarna NG, MSR och CMHN, har dessa i samband med konkursförfarandet slutgiltigt upphört med all verksamhet och har inte någon personal. Samtidigt har konkursförvaltarna erhållit i uppdrag att reglera företagens samtliga fordringar och skulder genom domstolsförfarande i enlighet med tysk konkurslagstiftning. Så snart dessa fordringar och skulder har betalats och konkursdomstolen har fastställt den slutgiltiga konkursen, kan företagen avregistreras ur handelsregistret. |
| --- | --- |

(55)

NBG genomför fortfarande säsongen 2014. Därefter ska NBG avvecklas. NBG:s kassaflöde år 2014 (6 miljoner euro) ska förbli hos säljarna och avräknas schablonmässigt från försäljningspriset för att underlätta genomförandet av avtalet. Vad gäller låntagarna NG, MSR och CMHN, har dessa i samband med konkursförfarandet slutgiltigt upphört med all verksamhet och har inte någon personal. Samtidigt har konkursförvaltarna erhållit i uppdrag att reglera företagens samtliga fordringar och skulder genom domstolsförfarande i enlighet med tysk konkurslagstiftning. Så snart dessa fordringar och skulder har betalats och konkursdomstolen har fastställt den slutgiltiga konkursen, kan företagen avregistreras ur handelsregistret.

| (56) | För att kunna genomföra säsongen 2015 grundade köparen (Capricorn) ett operativt bolag med namnet Capricorn NÜRBURGRING GmbH (nedan kallat OpCo), vilket ska ingå avtal för säsongen 2015. Kommissionen försäkrades att det skulle säkerställas att stödmottagarna definitivt försvann från marknaden genom nedanstående åtgärder: Såvida det ännu inte föreligger något slutgiltigt kommissionsbeslut i början av 2015, ska de sålda tillgångarna före den 1 januari 2015 överlåtas till ett nytt företag (nedan kallat NewCo), vilket till 95,1 % ska ägas av förvärvaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare. Förvaltaren ska agera i borgenärernas intresse och inte i de insolventa stödmottagarnas intresse, men ska inte vara bunden av borgenärernas anvisningar. Vidare ska NewCo och OpCo ingå ett arrendeavtal som upphör att gälla den dag köpeavtalet verkställs. OpCo:s verksamhet ska drivas i eget namn, på grundval av dess affärsplan och med de anställda som företaget väljer (se skäl 53). Den hyra som ska betalas till NewCo på sammanlagt [4,6–5,1] miljoner euro per år ska flyta in i Nürburgring-företagens konkursmassa (samtliga betalningar till konkursmassan överförs till konkursförvaltarnas förvaltningskonton enbart i syfte att betalas ut till borgenärerna). Så snart kommissionens beslut vinner laga kraft ska förvaltaren överlåta sina andelar i NewCo till förvärvaren. Om förvärvaren emellertid inte uppfyller sin betalningsskyldighet enligt avtalet kan förvaltaren sälja tillgångarna. Om kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras ska tillgångarna återgå till konkursförvaltarna som utan dröjsmål ska sälja dessa, eftersom det till och med i ett sådant fall föreligger en likvidationsskyldighet enligt tyska konkursrättsliga bestämmelser. Det föreligger inte någon möjlighet för NewCo att fortsätta att driva Nürburgring-företagens verksamhet. Kommissionen konstaterar att bestämmelsen inte ändrar de grundläggande villkoren för försäljningen (inbegripet försäljningspriset och betalningsvillkoren) (73). |
| --- | --- |

(56)

För att kunna genomföra säsongen 2015 grundade köparen (Capricorn) ett operativt bolag med namnet Capricorn NÜRBURGRING GmbH (nedan kallat OpCo), vilket ska ingå avtal för säsongen 2015. Kommissionen försäkrades att det skulle säkerställas att stödmottagarna definitivt försvann från marknaden genom nedanstående åtgärder: Såvida det ännu inte föreligger något slutgiltigt kommissionsbeslut i början av 2015, ska de sålda tillgångarna före den 1 januari 2015 överlåtas till ett nytt företag (nedan kallat NewCo), vilket till 95,1 % ska ägas av förvärvaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare. Förvaltaren ska agera i borgenärernas intresse och inte i de insolventa stödmottagarnas intresse, men ska inte vara bunden av borgenärernas anvisningar. Vidare ska NewCo och OpCo ingå ett arrendeavtal som upphör att gälla den dag köpeavtalet verkställs. OpCo:s verksamhet ska drivas i eget namn, på grundval av dess affärsplan och med de anställda som företaget väljer (se skäl 53). Den hyra som ska betalas till NewCo på sammanlagt [4,6–5,1] miljoner euro per år ska flyta in i Nürburgring-företagens konkursmassa (samtliga betalningar till konkursmassan överförs till konkursförvaltarnas förvaltningskonton enbart i syfte att betalas ut till borgenärerna). Så snart kommissionens beslut vinner laga kraft ska förvaltaren överlåta sina andelar i NewCo till förvärvaren. Om förvärvaren emellertid inte uppfyller sin betalningsskyldighet enligt avtalet kan förvaltaren sälja tillgångarna. Om kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras ska tillgångarna återgå till konkursförvaltarna som utan dröjsmål ska sälja dessa, eftersom det till och med i ett sådant fall föreligger en likvidationsskyldighet enligt tyska konkursrättsliga bestämmelser. Det föreligger inte någon möjlighet för NewCo att fortsätta att driva Nürburgring-företagens verksamhet. Kommissionen konstaterar att bestämmelsen inte ändrar de grundläggande villkoren för försäljningen (inbegripet försäljningspriset och betalningsvillkoren) (73).

OpCo

NewCo

73

3.   KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

3.1   FÖRETAG I SVÅRIGHETER

| (57) | I ett yttrande rörande det formella granskningsförfarandet påpekar Tyskland att NG till och med den 1 juli 2008 (74), respektive den 28 juli 2010, dvs. vid tidpunkten för beviljandet av ISB-lånet på 325 265 miljoner euro inte kunde anses utgöra ett företag i svårigheter (75). Tyskland gör med avseende på den situation som NG, MSR och CMHN befann sig i under perioden från maj 2012 till och med juli 2012 och utvidgningen av det formella granskningsförfarandet gällande att kommissionen inte har beaktat att konkursen från NG, MSR och CMHN utgör en irreversibel följd av dess beslut att inte godkänna räddningsstödet på grundval av den preliminära granskningen (76), och att kommissionen därigenom har åsidosatt proportionalitetsprincipen (77). Tyskland argumenterar vidare att NG har utfört uppförandet av infrastrukturen och i synnerhet anordnandet av formel 1- och superbike-tävlingar på offentligt uppdrag (78) och att dessa således inte skulle ha beaktats vid granskningen av bolagets ekonomiska situation, klassificeringen som företag i svårighet och tillämpningen av principen om stöd ”en enda gång” (79). |
| --- | --- |

(57)

I ett yttrande rörande det formella granskningsförfarandet påpekar Tyskland att NG till och med den 1 juli 2008 (74), respektive den 28 juli 2010, dvs. vid tidpunkten för beviljandet av ISB-lånet på 325 265 miljoner euro inte kunde anses utgöra ett företag i svårigheter (75). Tyskland gör med avseende på den situation som NG, MSR och CMHN befann sig i under perioden från maj 2012 till och med juli 2012 och utvidgningen av det formella granskningsförfarandet gällande att kommissionen inte har beaktat att konkursen från NG, MSR och CMHN utgör en irreversibel följd av dess beslut att inte godkänna räddningsstödet på grundval av den preliminära granskningen (76), och att kommissionen därigenom har åsidosatt proportionalitetsprincipen (77). Tyskland argumenterar vidare att NG har utfört uppförandet av infrastrukturen och i synnerhet anordnandet av formel 1- och superbike-tävlingar på offentligt uppdrag (78) och att dessa således inte skulle ha beaktats vid granskningen av bolagets ekonomiska situation, klassificeringen som företag i svårighet och tillämpningen av principen om stöd ”en enda gång” (79).

74

75

76

77

78

79

3.2   STATLIGA MEDEL OCH STATENS ANSVAR

| (58) | Vad gäller åtgärderna från NG medger Tyskland att dessa medel ska tillskrivas staten (80). |
| --- | --- |

(58)

Vad gäller åtgärderna från NG medger Tyskland att dessa medel ska tillskrivas staten (80).

80

3.3   KOMMERSIELL AKTIVITET

| (59) | Tyskland anser att uppförandet av läktaren och multifunktionshallen, de därmed sammanhängande åtgärderna, samt uppförandet av attraktionerna för utbildning och underhållning (delområde I (81) av projektet ”Nürburgring 2009”) inte utgör någon ekonomisk verksamhet, eftersom domen beträffande flygplatsen Leipzig/Halle (82) inte är tillämplig på uppförandet av allmän (regional och sport-) infrastruktur (83). Uppförandet avser anläggningar som uppfyller kriterierna i kommissionens vitbok om idrott från 2007 (multifunktionell användning, icke-diskriminerande tillgång). Dessutom hävdar Tyskland att ingen privat investerare skulle genomföra ett sådant projekt och att tävlingsbanor i regel inte uppförs av privatpersoner, eftersom de inte är lönsamma (84). |
| --- | --- |

(59)

Tyskland anser att uppförandet av läktaren och multifunktionshallen, de därmed sammanhängande åtgärderna, samt uppförandet av attraktionerna för utbildning och underhållning (delområde I (81) av projektet ”Nürburgring 2009”) inte utgör någon ekonomisk verksamhet, eftersom domen beträffande flygplatsen Leipzig/Halle (82) inte är tillämplig på uppförandet av allmän (regional och sport-) infrastruktur (83). Uppförandet avser anläggningar som uppfyller kriterierna i kommissionens vitbok om idrott från 2007 (multifunktionell användning, icke-diskriminerande tillgång). Dessutom hävdar Tyskland att ingen privat investerare skulle genomföra ett sådant projekt och att tävlingsbanor i regel inte uppförs av privatpersoner, eftersom de inte är lönsamma (84).

81

82

83

84

| (60) | Eftersom formel 1-evenemang enligt tysk uppfattning i princip är strukturellt förlustbringande kan de inte anses utgöra del av NG:s reguljära affärsverksamhet. Eftersom anordnandet medför ett negativt resultat för NG till och med om det statliga stödet inräknas, skulle företaget inte ha genomfört dessa evenemang utan ett beviljande av statlig finansiering. Beslutet att finansiera formel 1-evenemang på oberoende villkor genom NG fattade Tyskland av regionalpolitiska skäl (85). Således gör Tyskland gällande att anordnandet av dessa evenemang inte kan anses utgöra någon ekonomisk verksamhet från NG. Om finansieringen av dessa åtgärder emellertid skulle anses utgöra ett stöd gör Tyskland gällande att kriterierna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är uppfyllda. |
| --- | --- |

(60)

Eftersom formel 1-evenemang enligt tysk uppfattning i princip är strukturellt förlustbringande kan de inte anses utgöra del av NG:s reguljära affärsverksamhet. Eftersom anordnandet medför ett negativt resultat för NG till och med om det statliga stödet inräknas, skulle företaget inte ha genomfört dessa evenemang utan ett beviljande av statlig finansiering. Beslutet att finansiera formel 1-evenemang på oberoende villkor genom NG fattade Tyskland av regionalpolitiska skäl (85). Således gör Tyskland gällande att anordnandet av dessa evenemang inte kan anses utgöra någon ekonomisk verksamhet från NG. Om finansieringen av dessa åtgärder emellertid skulle anses utgöra ett stöd gör Tyskland gällande att kriterierna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är uppfyllda.

85

3.4   SELEKTIVITET

| (61) | Tyskland framhåller att finansieringen av åtgärderna, även om de ska anses utgöra ekonomisk verksamhet, inte är selektiv, eftersom kriterierna i vitboken om idrott från 2007 är uppfyllda (flera användare, icke-diskriminerande tillgång, multifunktionell användning och uthyrning till rimliga, marknadsorienterade priser, infrastrukturen tillhandahålls inte av marknaden, eftersom den inte är lönsam, offentliga myndigheter är ansvariga). |
| --- | --- |

(61)

Tyskland framhåller att finansieringen av åtgärderna, även om de ska anses utgöra ekonomisk verksamhet, inte är selektiv, eftersom kriterierna i vitboken om idrott från 2007 är uppfyllda (flera användare, icke-diskriminerande tillgång, multifunktionell användning och uthyrning till rimliga, marknadsorienterade priser, infrastrukturen tillhandahålls inte av marknaden, eftersom den inte är lönsam, offentliga myndigheter är ansvariga).

3.5   FÖRDEL

a)   Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 21 mars 2012

Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 21 mars 2012

| (62) | Tyskland medger att någon långfristig privat investerare som var beredd att investera i projektet ”Nürburgring 2009” inte hittades. |
| --- | --- |

(62)

Tyskland medger att någon långfristig privat investerare som var beredd att investera i projektet ”Nürburgring 2009” inte hittades.

| (63) | Avseende åtgärd 1 (inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital i augusti 2004, december 2004 och september 2007) uppger Tyskland att frågan huruvida det föreligger en eventuell fördel saknar betydelse, eftersom åtgärderna inte var riktade mot en ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(63)

Avseende åtgärd 1 (inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital i augusti 2004, december 2004 och september 2007) uppger Tyskland att frågan huruvida det föreligger en eventuell fördel saknar betydelse, eftersom åtgärderna inte var riktade mot en ekonomisk verksamhet.

åtgärd 1

| (64) | Avseende åtgärd 2 uppger Tyskland att räntesatsen på de lån som NG har beviljat sina dotterbolag (6 %), inte medför någon fördel för dotterbolagen, eftersom det är frågan om en marknadsmässig ränta. |
| --- | --- |

(64)

Avseende åtgärd 2 uppger Tyskland att räntesatsen på de lån som NG har beviljat sina dotterbolag (6 %), inte medför någon fördel för dotterbolagen, eftersom det är frågan om en marknadsmässig ränta.

åtgärd 2

| (65) | Inom ramen för åtgärd 3 genomfördes, enligt Tyskland, de åtgärder som finansierades genom 170 miljoner euro (86) från likviditetspoolen på marknadsmässiga villkor, eftersom a) poolen används av delstaten som ett marknadsekonomiskt holdingbolag (87), b) NG har betalat den uppkomna räntan i vederbörlig ordning och c) finansieringen inom ramen för åtgärd 8 har återbetalats i sin helhet. Tyskland har vidare uppgett att de lån som ISB har beviljat ur delstatens likviditetspool uteslutande var avsedda för att refinansiera ISB med avseende på dess egna lån till NG (se även skäl 70) och att delstatens marknadsvillkor från transaktionerna ur likviditetspolen inte har getts vidare till NG som låntagare. |
| --- | --- |

(65)

Inom ramen för åtgärd 3 genomfördes, enligt Tyskland, de åtgärder som finansierades genom 170 miljoner euro (86) från likviditetspoolen på marknadsmässiga villkor, eftersom a) poolen används av delstaten som ett marknadsekonomiskt holdingbolag (87), b) NG har betalat den uppkomna räntan i vederbörlig ordning och c) finansieringen inom ramen för åtgärd 8 har återbetalats i sin helhet. Tyskland har vidare uppgett att de lån som ISB har beviljat ur delstatens likviditetspool uteslutande var avsedda för att refinansiera ISB med avseende på dess egna lån till NG (se även skäl 70) och att delstatens marknadsvillkor från transaktionerna ur likviditetspolen inte har getts vidare till NG som låntagare.

åtgärd 3

86

87

| (66) | Avseende åtgärd 4 (lån från NG till MSR) fastställer Tyskland att räntan på 7 % förefaller vara marknadsmässig. |
| --- | --- |

(66)

Avseende åtgärd 4 (lån från NG till MSR) fastställer Tyskland att räntan på 7 % förefaller vara marknadsmässig.

åtgärd 4

| (67) | Åtgärd 5 (stöd från NG till CST) är enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat marknadsmässig. Efter den första gemensamma finansieringen av projektet genom NG och MIB kunde MIB senare inte längre uppbringa de nödvändiga delägarlånen i samma omfattning som NG. Eftersom det skulle ha påverkat färdigställandet av biljettsystemet om NG dragit sig tillbaka från projektet och med högsta sannolikhet gjort bolagets tidigare investering värdelös, var det förmånligare för NG att fortsätta det planerade projektet på ändrade villkor, särskilt med tanke på att affärsplanen lovade en rimlig avkastning och att NG hade erhållit säkerhet från NG. |
| --- | --- |

(67)

Åtgärd 5 (stöd från NG till CST) är enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat marknadsmässig. Efter den första gemensamma finansieringen av projektet genom NG och MIB kunde MIB senare inte längre uppbringa de nödvändiga delägarlånen i samma omfattning som NG. Eftersom det skulle ha påverkat färdigställandet av biljettsystemet om NG dragit sig tillbaka från projektet och med högsta sannolikhet gjort bolagets tidigare investering värdelös, var det förmånligare för NG att fortsätta det planerade projektet på ändrade villkor, särskilt med tanke på att affärsplanen lovade en rimlig avkastning och att NG hade erhållit säkerhet från NG.

Åtgärd 5

| (68) | Avseende åtgärd 6 (betalningar till IPC samt de lån som MSR beviljats genom PNG) hävdar Tyskland att mottagarna hade erhållit de aktuella betalningarna som ersättning för tjänster och som lån på marknadsmässiga villkor. |
| --- | --- |

(68)

Avseende åtgärd 6 (betalningar till IPC samt de lån som MSR beviljats genom PNG) hävdar Tyskland att mottagarna hade erhållit de aktuella betalningarna som ersättning för tjänster och som lån på marknadsmässiga villkor.

åtgärd 6

| (69) | Avseende åtgärd 7 (överlåtelse av fordringar från MIB mot CTS till NG) har Tyskland inte behandlat frågan huruvida det föreligger en eventuell fördel. |
| --- | --- |

(69)

Avseende åtgärd 7 (överlåtelse av fordringar från MIB mot CTS till NG) har Tyskland inte behandlat frågan huruvida det föreligger en eventuell fördel.

åtgärd 7

| (70) | Avseende åtgärd 8 (ISB-lån till NG, MSR och CMHN) framhåller Tyskland att ISB inte oberoende (enligt armlängdsprincipen) handlar som ett (självständigt) företag, utan i egenskap av utvecklingsbank på uppdrag av och som del av delstaten Rheinland-Pfalz förvaltning (88). Tyskland anser att principerna i överenskommelse II är tillämpliga på återfinansieringen av ISB-lånet (89) genom ISB:s deltagande i likviditetspoolen. Detta deltagande utgör således inte något stöd till ISB (90). |
| --- | --- |

(70)

Avseende åtgärd 8 (ISB-lån till NG, MSR och CMHN) framhåller Tyskland att ISB inte oberoende (enligt armlängdsprincipen) handlar som ett (självständigt) företag, utan i egenskap av utvecklingsbank på uppdrag av och som del av delstaten Rheinland-Pfalz förvaltning (88). Tyskland anser att principerna i överenskommelse II är tillämpliga på återfinansieringen av ISB-lånet (89) genom ISB:s deltagande i likviditetspoolen. Detta deltagande utgör således inte något stöd till ISB (90).

åtgärd 8

88

89

90

| (71) | Avseende åtgärd 9 (garanti från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 8) gör Tyskland gällande att den aktuella förklaringen om garanti och undantag enbart reglerar riskfördelningen i det inbördes förhållandet mellan delstaten och ISB och inte utgör något stöd till låntagarna (NG, MSR och CMHN), eftersom den inte har medfört några förbättrade lånevillkor för dessa (91). |
| --- | --- |

(71)

Avseende åtgärd 9 (garanti från delstaten gentemot ISB avseende åtgärd 8) gör Tyskland gällande att den aktuella förklaringen om garanti och undantag enbart reglerar riskfördelningen i det inbördes förhållandet mellan delstaten och ISB och inte utgör något stöd till låntagarna (NG, MSR och CMHN), eftersom den inte har medfört några förbättrade lånevillkor för dessa (91).

åtgärd 9

91

| (72) | Avseende åtgärd 10 (arrendeavtal av den 25 mars 2010) har Tyskland ingett ett sakkunnigutlåtande av den 29 september 2011 som delstaten beställt avseende hyran för Nürburgring, i vilket ett antal minsta och högsta värden för marknadsmässiga årshyror har fastställts. Tyskland har uppgett att de förväntade hyresintäkterna enligt sakkunnigutlåtandet låg 20 % över det maximala marknadspriset och således hade betalat arrendatorns byggkostnader på 330 miljoner euro och hade möjliggjort en skälig vinst (92). |
| --- | --- |

(72)

Avseende åtgärd 10 (arrendeavtal av den 25 mars 2010) har Tyskland ingett ett sakkunnigutlåtande av den 29 september 2011 som delstaten beställt avseende hyran för Nürburgring, i vilket ett antal minsta och högsta värden för marknadsmässiga årshyror har fastställts. Tyskland har uppgett att de förväntade hyresintäkterna enligt sakkunnigutlåtandet låg 20 % över det maximala marknadspriset och således hade betalat arrendatorns byggkostnader på 330 miljoner euro och hade möjliggjort en skälig vinst (92).

åtgärd 10

92

| (73) | Vad gäller lånen inom ramen för åtgärd 11 (RIM:s lån till MSR genom Mediinvest och PNG), genom vilka delområde II av projektet ”Nürburgring 2009” finansierades, så argumenterar Tyskland att lånen överensstämmer med principen om en privat investerare och inte utgjorde någon fördel, eftersom de tillämpade räntesatserna låg över den gällande referensräntan (med undantag för två lån från den 12 november 2008 respektive den 22 december 2008). |
| --- | --- |

(73)

Vad gäller lånen inom ramen för åtgärd 11 (RIM:s lån till MSR genom Mediinvest och PNG), genom vilka delområde II av projektet ”Nürburgring 2009” finansierades, så argumenterar Tyskland att lånen överensstämmer med principen om en privat investerare och inte utgjorde någon fördel, eftersom de tillämpade räntesatserna låg över den gällande referensräntan (med undantag för två lån från den 12 november 2008 respektive den 22 december 2008).

åtgärd 11

| (74) | Avseende åtgärd 12 (lån från RIM till MSR genom Mediinvest enligt åtgärd 11) gör Tyskland gällande att delstatens garanti endast innebär en fördel för mottagarna av lånen, men inte för ISB eller RIM, eftersom denna garanti var en förutsättning för beviljandet av lånen. |
| --- | --- |

(74)

Avseende åtgärd 12 (lån från RIM till MSR genom Mediinvest enligt åtgärd 11) gör Tyskland gällande att delstatens garanti endast innebär en fördel för mottagarna av lånen, men inte för ISB eller RIM, eftersom denna garanti var en förutsättning för beviljandet av lånen.

åtgärd 12

| (75) | Avseende åtgärderna 13 och 14 (intäkter från en kasinoskatt i syfte att främja turismen (93) och delägarlån från delstaten) har Tyskland inte hävdat att det föreligger någon överensstämmelse med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Vad gäller kasinoskatten betecknar Tyskland åtgärden som en kompensation för infrastrukturkostnader i samband med främjandet av turism. Vad gäller underordnandet av fordringar uppger Tyskland att dessa har en rent deklaratorisk verkan vad gäller delägarlån, eftersom samtliga delägarlån ändå är underordnade vid ett konkursförfarande och att underordnandet av fordringarna således endast medför en potentiell belastning för den offentliga budgeten och följaktligen inte utgör någon fördel (94). |
| --- | --- |

(75)

Avseende åtgärderna 13 och 14 (intäkter från en kasinoskatt i syfte att främja turismen (93) och delägarlån från delstaten) har Tyskland inte hävdat att det föreligger någon överensstämmelse med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Vad gäller kasinoskatten betecknar Tyskland åtgärden som en kompensation för infrastrukturkostnader i samband med främjandet av turism. Vad gäller underordnandet av fordringar uppger Tyskland att dessa har en rent deklaratorisk verkan vad gäller delägarlån, eftersom samtliga delägarlån ändå är underordnade vid ett konkursförfarande och att underordnandet av fordringarna således endast medför en potentiell belastning för den offentliga budgeten och följaktligen inte utgör någon fördel (94).

åtgärderna 13 och 14

93

94

| (76) | Avseende åtgärd 15 (NG:s och RIM:s övertagande av andelarna i MSR) gör Tyskland av följande skäl gällande att detta inte medförde någon ekonomisk fördel för Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber: a) överlåtelsen ägde rum till ett symboliskt försäljningspris på 1 euro per andel, b) den medförde inte några andra fördelar såsom en uppsägning av delägarlån eller garantier från delägarna, c) NG och RIM tog över MSR-andelarna för att sammanföra äganderätten till delområde II med den till delområde I till ”Nürburgring 2009” och således möjliggöra ett enhetligt verksamhetskoncept och d) frågan huruvida MSR vid överlåtelsetidpunkten eventuellt utgjorde ett företag i svårigheter har inte något inflytande på denna bedömning, eftersom MSR utgör ett bolag med begränsat ansvar (GmbH), det vill säga delägarnas ansvar således ändå var begränsat till bolagskapitalet. |
| --- | --- |

(76)

Avseende åtgärd 15 (NG:s och RIM:s övertagande av andelarna i MSR) gör Tyskland av följande skäl gällande att detta inte medförde någon ekonomisk fördel för Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber: a) överlåtelsen ägde rum till ett symboliskt försäljningspris på 1 euro per andel, b) den medförde inte några andra fördelar såsom en uppsägning av delägarlån eller garantier från delägarna, c) NG och RIM tog över MSR-andelarna för att sammanföra äganderätten till delområde II med den till delområde I till ”Nürburgring 2009” och således möjliggöra ett enhetligt verksamhetskoncept och d) frågan huruvida MSR vid överlåtelsetidpunkten eventuellt utgjorde ett företag i svårigheter har inte något inflytande på denna bedömning, eftersom MSR utgör ett bolag med begränsat ansvar (GmbH), det vill säga delägarnas ansvar således ändå var begränsat till bolagskapitalet.

åtgärd 15

| (77) | Avseende åtgärd 16 (delstatens finansiering av NG:s förluster i samband med formel 1-tävlingar) gör Tyskland gällande att det inte är frågan om en ekonomisk verksamhet och att finansieringen av formel 1-evenemang i regel är förlustbringande. |
| --- | --- |

(77)

Avseende åtgärd 16 (delstatens finansiering av NG:s förluster i samband med formel 1-tävlingar) gör Tyskland gällande att det inte är frågan om en ekonomisk verksamhet och att finansieringen av formel 1-evenemang i regel är förlustbringande.

åtgärd 16

| (78) | Avseende åtgärd 17 (formel-1-konsessionsavtalet) uppger Tyskland att denna åtgärd är knuten till villkoren i arrendeavtalet. Eftersom arrendet ligger mycket (dvs. [...] %) över det marknadsmässiga arrendet, skulle de båda avtalen, enligt Tyskland, vid en sammantagen bedömning uppväga varandra (inbegripet fördelarna för NAG enligt koncessionsavtalet) (95). |
| --- | --- |

(78)

Avseende åtgärd 17 (formel-1-konsessionsavtalet) uppger Tyskland att denna åtgärd är knuten till villkoren i arrendeavtalet. Eftersom arrendet ligger mycket (dvs. [...] %) över det marknadsmässiga arrendet, skulle de båda avtalen, enligt Tyskland, vid en sammantagen bedömning uppväga varandra (inbegripet fördelarna för NAG enligt koncessionsavtalet) (95).

åtgärd 17

95

b)   Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 7 augusti 2012
   (96)

Åtgärder till vilka hänvisas i beslutet av den 7 augusti 2012

96

| (79) | Åtgärd 18 (omstrukturering av lånen) var enligt Tyskland nödvändig för att undvika en direkt konkurs. En privat delägare skulle ha vidtagit samma åtgärd. |
| --- | --- |

(79)

Åtgärd 18 (omstrukturering av lånen) var enligt Tyskland nödvändig för att undvika en direkt konkurs. En privat delägare skulle ha vidtagit samma åtgärd.

Åtgärd 18

| (80) | Åtgärd 19 (underordnandet av fordringar och förklaring om undantag) utgör enligt Tyskland inte ens någon potentiell belastning för den offentliga budgeten och en privat delägare skulle ha agerat likadant. Dessutom medförde underordnandet av fordringarna inte några konsekvenser för delägarna, eftersom det inte förelåg några betydande fordringar från andra borgenärer. |
| --- | --- |

(80)

Åtgärd 19 (underordnandet av fordringar och förklaring om undantag) utgör enligt Tyskland inte ens någon potentiell belastning för den offentliga budgeten och en privat delägare skulle ha agerat likadant. Dessutom medförde underordnandet av fordringarna inte några konsekvenser för delägarna, eftersom det inte förelåg några betydande fordringar från andra borgenärer.

Åtgärd 19

3.6   SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN

| (81) | Tyskland har uppgett att åtgärderna för att främja hotell- och restaurangverksamheten inte medför någon risk för en påverkan på handeln mellan medlemsstaterna (97). |
| --- | --- |

(81)

Tyskland har uppgett att åtgärderna för att främja hotell- och restaurangverksamheten inte medför någon risk för en påverkan på handeln mellan medlemsstaterna (97).

97

3.7   FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

a)   Uppförandet av tävlingsbanan

Uppförandet av tävlingsbanan

| (82) | Tyskland framhåller att Nürburgring har avgörande betydelse för ekonomin och sysselsättningen i Eifelregionen, att det är frågan om en viktig infrastrukturanläggning för idrott på amatör-/gräsrotsnivå, att den utgör del av den tyska motorsporthistorien och kulturen och således del av unionens kulturarv, att Nürburgring har stor betydelse för vägtrafiksäkerheten i hela världen, eftersom de bilar som testas här exporteras över hela världen, att centrumet för körsäkerhet erbjuder körsäkerhetsträning och att de granskade åtgärderna mindre rör tävlingsbanan som sådan, utan tvärtom idrottsinfrastrukturen och infrastruktur som inte rör idrott, vilken inte har något direkt samband med tävlingssträckan och anordnandet av formel 1-tävlingar. |
| --- | --- |

(82)

Tyskland framhåller att Nürburgring har avgörande betydelse för ekonomin och sysselsättningen i Eifelregionen, att det är frågan om en viktig infrastrukturanläggning för idrott på amatör-/gräsrotsnivå, att den utgör del av den tyska motorsporthistorien och kulturen och således del av unionens kulturarv, att Nürburgring har stor betydelse för vägtrafiksäkerheten i hela världen, eftersom de bilar som testas här exporteras över hela världen, att centrumet för körsäkerhet erbjuder körsäkerhetsträning och att de granskade åtgärderna mindre rör tävlingsbanan som sådan, utan tvärtom idrottsinfrastrukturen och infrastruktur som inte rör idrott, vilken inte har något direkt samband med tävlingssträckan och anordnandet av formel 1-tävlingar.

b)   Stödets förenlighet med artikel 107.3 c FEUF

Stödets förenlighet med artikel 107.3 c FEUF

Mål av gemensamt intresse

Mål av gemensamt intresse

| (83) | Tyskland har uppgett att ett uppförande av idrottsanläggningar kan anses utgöra ett gemensamt mål i den mening som avses i artikel 165 FEUF (98) och att åtgärder som möjliggör tillgång till idrottsanläggningar är stödberättigade (99). Nürburgring används inte bara för ett fåtal professionella evenemang utan även för amatörtävlingar och träning för unga motorsportidrottare. Dessutom anordnas även andra idrottsevenemang vid Nürburgring, såsom cykel- (Rad&Run) och löptävlingar (Fisherman's Friend StrongmanRun) samt triathlon (Green Hell Triathlon). |
| --- | --- |

(83)

Tyskland har uppgett att ett uppförande av idrottsanläggningar kan anses utgöra ett gemensamt mål i den mening som avses i artikel 165 FEUF (98) och att åtgärder som möjliggör tillgång till idrottsanläggningar är stödberättigade (99). Nürburgring används inte bara för ett fåtal professionella evenemang utan även för amatörtävlingar och träning för unga motorsportidrottare. Dessutom anordnas även andra idrottsevenemang vid Nürburgring, såsom cykel- (Rad&Run) och löptävlingar (Fisherman's Friend StrongmanRun) samt triathlon (Green Hell Triathlon).

98

99

Huruvida åtgärderna är nödvändiga och proportionerliga

Huruvida åtgärderna är nödvändiga och proportionerliga

| (84) | Tyskland anser att åtgärderna är nödvändiga av följande skäl: Av sammanlagt [...] evenemangsdagar används Nürburgring endast [...] dagar uteslutande för professionell idrott, [...] dagar uteslutande för idrott på amatör-/gräsrotsnivå och [...] dagar samtidigt för idrott på amatör-/gräsrotsnivå och professionell idrott. De idrottsmän som deltog vid evenemangen utgjorde till över [...] % idrottsmän på amatör-/gräsrotsnivå ([...] professionella idrottsmän jämfört med [...] amatöridrottare). De professionella evenemangen utgjordes av formel 1-tävlingar, Deutsche Tourenwagenmeisterschaft, Superbike World Championship, musikevenemanget Rock am Ring och biltillverkarnas testkörningar. Idrottare på gräsrotsnivå kan köra på banan med sina egna fordon. På helgerna anordnar de stora motorsportförbunden (såsom ADAC) amatörtävlingar. Under veckorna utnyttjar enskilda klubbar banan i träningssyfte eller för amatörtävlingar. Inom motorsporten föreligger det inte skilda infrastrukturer för professionell idrott respektive idrott på amatör-/gräsrotsnivå. Dessutom skulle de granskade åtgärderna motverka en marknadsstörning. Någon avkastning på investeringen (return on investment) kan inte förväntas vad gäller sådana åtgärder. Till skillnad från multifunktionsarenor äger endast en eller två tävlingsserier rum per år. Därför är ingen privat investerare beredd att uppföra eller finansiera en sådan infrastruktur. Ett deltagande från privata företag vid finansieringen av delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” misslyckades. Det offentliga engagemanget har följaktligen även haft en stimulanseffekt. Utan delstatsregeringens uttryckliga politiska vilja skulle NG inte ha genomfört moderniseringen och utbyggnaden av idrottsinfrastrukturen i samma omfattning. Dessutom gör Tyskland gällande att finansieringen av åtgärderna är proportionerlig. Ett förverkligande av målen skulle inte ha varit möjligt med ett mindre offentligt stöd. Anläggningarna var föråldrade och behövde en modernisering. Någon dubblering av infrastrukturen har inte ägt rum. Till skillnad från i kommissionens förfaranden beträffande multifunktionsarenor (100) avser de granskade åtgärderna varken ett anläggande av ny idrottsinfrastruktur eller medför de någon väsentlig kapacitetsutbyggnad. |
| --- | --- |

(84)

Tyskland anser att åtgärderna är nödvändiga av följande skäl: Av sammanlagt [...] evenemangsdagar används Nürburgring endast [...] dagar uteslutande för professionell idrott, [...] dagar uteslutande för idrott på amatör-/gräsrotsnivå och [...] dagar samtidigt för idrott på amatör-/gräsrotsnivå och professionell idrott. De idrottsmän som deltog vid evenemangen utgjorde till över [...] % idrottsmän på amatör-/gräsrotsnivå ([...] professionella idrottsmän jämfört med [...] amatöridrottare). De professionella evenemangen utgjordes av formel 1-tävlingar, Deutsche Tourenwagenmeisterschaft, Superbike World Championship, musikevenemanget Rock am Ring och biltillverkarnas testkörningar. Idrottare på gräsrotsnivå kan köra på banan med sina egna fordon. På helgerna anordnar de stora motorsportförbunden (såsom ADAC) amatörtävlingar. Under veckorna utnyttjar enskilda klubbar banan i träningssyfte eller för amatörtävlingar. Inom motorsporten föreligger det inte skilda infrastrukturer för professionell idrott respektive idrott på amatör-/gräsrotsnivå. Dessutom skulle de granskade åtgärderna motverka en marknadsstörning. Någon avkastning på investeringen (return on investment) kan inte förväntas vad gäller sådana åtgärder. Till skillnad från multifunktionsarenor äger endast en eller två tävlingsserier rum per år. Därför är ingen privat investerare beredd att uppföra eller finansiera en sådan infrastruktur. Ett deltagande från privata företag vid finansieringen av delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” misslyckades. Det offentliga engagemanget har följaktligen även haft en stimulanseffekt. Utan delstatsregeringens uttryckliga politiska vilja skulle NG inte ha genomfört moderniseringen och utbyggnaden av idrottsinfrastrukturen i samma omfattning. Dessutom gör Tyskland gällande att finansieringen av åtgärderna är proportionerlig. Ett förverkligande av målen skulle inte ha varit möjligt med ett mindre offentligt stöd. Anläggningarna var föråldrade och behövde en modernisering. Någon dubblering av infrastrukturen har inte ägt rum. Till skillnad från i kommissionens förfaranden beträffande multifunktionsarenor (100) avser de granskade åtgärderna varken ett anläggande av ny idrottsinfrastruktur eller medför de någon väsentlig kapacitetsutbyggnad.

100

Inverkan på handel och konkurrens går inte utöver vad som är nödvändigt

Inverkan på handel och konkurrens går inte utöver vad som är nödvändigt

| (85) | Tyskland anser att inverkan på handel och konkurrens är obetydlig och inte strider mot det gemensamma intresset. Såsom hovrätten Koblenz (101) har fastställt har Nürburgring genom norra kurvan (Nordschleife) ett unikt kännetecken. Fördelningen av olika internationella och nationella evenemang på de olika tävlingsbanorna har växt fram över en lång tidsperiod, vilket innebär att främjandet av idrottsinfrastrukturen vid Nürburgring inte leder till en flyttning av evenemang till Nürburgring. Dessutom äger endast ett fåtal internationella evenemang rum vid Nürburgring. |
| --- | --- |

(85)

Tyskland anser att inverkan på handel och konkurrens är obetydlig och inte strider mot det gemensamma intresset. Såsom hovrätten Koblenz (101) har fastställt har Nürburgring genom norra kurvan (Nordschleife) ett unikt kännetecken. Fördelningen av olika internationella och nationella evenemang på de olika tävlingsbanorna har växt fram över en lång tidsperiod, vilket innebär att främjandet av idrottsinfrastrukturen vid Nürburgring inte leder till en flyttning av evenemang till Nürburgring. Dessutom äger endast ett fåtal internationella evenemang rum vid Nürburgring.

101

c)   Stödets förenlighet med artikel 107.3 d FEUF

Stödets förenlighet med artikel 107.3 d FEUF

| (86) | Tyskland uppger att Nürburgring – världens längsta permanenta tävlingsbana med det äldsta boxområdet i världen – utgör del av unionens kulturarv (102). Delar av ringowerk (en blandning av museum och vetenskapscenter) ska klassas som museum. Åtgärderna för att främja motorsportkulturen var nödvändiga, eftersom dessa skapar en gemensam kulturell identitet i Tyskland och i unionen och en privat finansiering av delområde I i projektet ”Nürburgring 2009” hade misslyckats. Åtgärden var även proportionerlig, eftersom det inte förelåg någon överkompensation för denna åtgärd. Handels- och konkurrensvillkoren för kulturella institutioner påverkades inte av stödåtgärderna på ett sådant sätt som stred mot det gemensamma intresset. Kulturanläggningarna vid Nürburgring konkurrerar med andra regionala och nationella kulturella institutioner, vilket innebär att deras marknadsandel är liten. |
| --- | --- |

(86)

Tyskland uppger att Nürburgring – världens längsta permanenta tävlingsbana med det äldsta boxområdet i världen – utgör del av unionens kulturarv (102). Delar av ringowerk (en blandning av museum och vetenskapscenter) ska klassas som museum. Åtgärderna för att främja motorsportkulturen var nödvändiga, eftersom dessa skapar en gemensam kulturell identitet i Tyskland och i unionen och en privat finansiering av delområde I i projektet ”Nürburgring 2009” hade misslyckats. Åtgärden var även proportionerlig, eftersom det inte förelåg någon överkompensation för denna åtgärd. Handels- och konkurrensvillkoren för kulturella institutioner påverkades inte av stödåtgärderna på ett sådant sätt som stred mot det gemensamma intresset. Kulturanläggningarna vid Nürburgring konkurrerar med andra regionala och nationella kulturella institutioner, vilket innebär att deras marknadsandel är liten.

102

o

d)   Stödets förenlighet med artikel 107.3 b FEUF

Stödets förenlighet med artikel 107.3 b FEUF

| (87) | Tyskland gör vidare gällande att NG:s nyttjande av lån från likviditetspoolen och ISB:s deltagande i likviditetspoolen (åtgärd 3) är förenlig med artikel 107.3 b FEUF, eftersom en upplåning på marknaden i praktiken var omöjlig på grund av interbankmarknadens sammanbrott. |
| --- | --- |

(87)

Tyskland gör vidare gällande att NG:s nyttjande av lån från likviditetspoolen och ISB:s deltagande i likviditetspoolen (åtgärd 3) är förenlig med artikel 107.3 b FEUF, eftersom en upplåning på marknaden i praktiken var omöjlig på grund av interbankmarknadens sammanbrott.

e)   Stödets förenlighet med artikel 106.2 FEUF

Stödets förenlighet med artikel 106.2 FEUF

| (88) | Tyskland gör gällande att en del av investeringsåtgärderna för att främja turismen uppfyllde de dåvarande kraven på tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (103) och att en sådan klassificering inte grundas på några uppenbara felaktigheter. Tyskland påpekar närmare bestämt att delar av ringowerk (särskilt motorsportutställningen, multimediateatern Grüne Hölle, ringomeister och testocentre) ska klassificeras som museum och främjar det offentliga intresset för (kulturell) bildning. Warsteiner Event Centre är en kongress-, mäss- och konferensanläggning som kan användas på många sätt och parkeringshuset är inte fullt de dagar som det inte förekommer några stora evenemang. Tyskland gör gällande att inget företag som handlar till normala marknadsmässiga villkor skulle ha investerat i de tre anläggningarna utan offentlig finansiering. Misslyckandet att uppnå en privat finansiering av delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” har visat att det inte föreligger någon marknad för att tillhandahålla sådana åtgärder. |
| --- | --- |

(88)

Tyskland gör gällande att en del av investeringsåtgärderna för att främja turismen uppfyllde de dåvarande kraven på tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (103) och att en sådan klassificering inte grundas på några uppenbara felaktigheter. Tyskland påpekar närmare bestämt att delar av ringowerk (särskilt motorsportutställningen, multimediateatern Grüne Hölle, ringomeister och testocentre) ska klassificeras som museum och främjar det offentliga intresset för (kulturell) bildning. Warsteiner Event Centre är en kongress-, mäss- och konferensanläggning som kan användas på många sätt och parkeringshuset är inte fullt de dagar som det inte förekommer några stora evenemang. Tyskland gör gällande att inget företag som handlar till normala marknadsmässiga villkor skulle ha investerat i de tre anläggningarna utan offentlig finansiering. Misslyckandet att uppnå en privat finansiering av delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” har visat att det inte föreligger någon marknad för att tillhandahålla sådana åtgärder.

103

o

o

o

| (89) | Tyskland har uppgett att anordnandet av formel 1-evenemang kan anses utgöra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, eftersom det även i andra länder betalas statligt stöd för dessa. Dessutom medför det en enorm prestige samt har nationalekonomiska effekter och en identitetsgrundande effekt för den aktuella medlemsstaten och för unionen sammanlagt. |
| --- | --- |

(89)

Tyskland har uppgett att anordnandet av formel 1-evenemang kan anses utgöra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, eftersom det även i andra länder betalas statligt stöd för dessa. Dessutom medför det en enorm prestige samt har nationalekonomiska effekter och en identitetsgrundande effekt för den aktuella medlemsstaten och för unionen sammanlagt.

f)   Tillfällig unionsram

Tillfällig unionsram

| (90) | Tyskland hävdar att delarna 2–4 i ISB-lånet (åtgärd 8) enligt meddelande från kommissionen – Tillfällig unionsram för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen (104) (nedan kallad tillfällig unionsram) är förenliga med den inre marknaden. Även om kommissionen drar slutsatsen att NG skulle anses utgöra ett företag i svårigheter den 1 juli 2008 och den tillfälliga unionsramen inte kan tillämpas på delarna 2–4 i ISB-lånet, skulle enbart skillnaden mellan den ränta som skulle betalas på marknaden och den ränta som faktiskt betalats och inte hela lånets nominella värde utgöra ett stöd till NG, MSR och CMHN (105). |
| --- | --- |

(90)

Tyskland hävdar att delarna 2–4 i ISB-lånet (åtgärd 8) enligt meddelande från kommissionen – Tillfällig unionsram för statliga stödåtgärder för att främja tillgången till finansiering i den aktuella finansiella och ekonomiska krisen (104) (nedan kallad tillfällig unionsram) är förenliga med den inre marknaden. Även om kommissionen drar slutsatsen att NG skulle anses utgöra ett företag i svårigheter den 1 juli 2008 och den tillfälliga unionsramen inte kan tillämpas på delarna 2–4 i ISB-lånet, skulle enbart skillnaden mellan den ränta som skulle betalas på marknaden och den ränta som faktiskt betalats och inte hela lånets nominella värde utgöra ett stöd till NG, MSR och CMHN (105).

104

tillfällig unionsram

105

3.8   FÖRSÄLJNING AV TILLGÅNGARNA

| (91) | Tyskland vidhåller i sin redogörelse att försäljningsstrukturen inte omfattar något statligt stöd till förvärvaren av tillgångarna. Dessutom gör Tyskland gällande att försäljningsförfarandet medför ett avbrott i NG:s, MSR:s och CMHN:s ekonomiska kontinuitet. Om det formella granskningsförfarandet skulle leda fram till ett negativt beslut från kommissionen och ett återkrav av stöd som är oförenligt med den inre marknaden, rör den därmed sammanhängande återbetalningsskyldigheten NG, MSR och CMHN och inte förvärvaren av de aktuella tillgångarna. Vad gäller villkoret att försäljningen av Nürburgring-tillgångarna först ska verkställas när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen i vilket fastställs att något statligt stöd inte kan återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, gör Tyskland gällande att detta villkor inte utgör något hinder för en avveckling av stödmottagarna samt inte innebär att verksamheten drivs vidare och inte utgör någon fördel för förvärvaren. |
| --- | --- |

(91)

Tyskland vidhåller i sin redogörelse att försäljningsstrukturen inte omfattar något statligt stöd till förvärvaren av tillgångarna. Dessutom gör Tyskland gällande att försäljningsförfarandet medför ett avbrott i NG:s, MSR:s och CMHN:s ekonomiska kontinuitet. Om det formella granskningsförfarandet skulle leda fram till ett negativt beslut från kommissionen och ett återkrav av stöd som är oförenligt med den inre marknaden, rör den därmed sammanhängande återbetalningsskyldigheten NG, MSR och CMHN och inte förvärvaren av de aktuella tillgångarna. Vad gäller villkoret att försäljningen av Nürburgring-tillgångarna först ska verkställas när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen i vilket fastställs att något statligt stöd inte kan återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, gör Tyskland gällande att detta villkor inte utgör något hinder för en avveckling av stödmottagarna samt inte innebär att verksamheten drivs vidare och inte utgör någon fördel för förvärvaren.

| (92) | Vad gäller avbrottet i den ekonomiska kontinuiteten påpekar Tyskland följande:






  a) | Försäljningen sker inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande. Den anbudsgivare har valts som lämnade det högsta anbudet samt har styrkt sin finansieringsförmåga. |
| --- | --- | --- |

(92)

Vad gäller avbrottet i den ekonomiska kontinuiteten påpekar Tyskland följande:

a)

Försäljningen sker inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande. Den anbudsgivare har valts som lämnade det högsta anbudet samt har styrkt sin finansieringsförmåga.

| b) | Försäljningens ekonomiska syfte fastställs genom konkursförfarandet, vilket syftar till att gemensamt tillgodose borgenärerna genom en försäljning av Nürburgrings tillgångar och en fördelning av intäkterna på dessa. |
| --- | --- |

b)

Försäljningens ekonomiska syfte fastställs genom konkursförfarandet, vilket syftar till att gemensamt tillgodose borgenärerna genom en försäljning av Nürburgrings tillgångar och en fördelning av intäkterna på dessa.

| c) | Inledandet av insolvensförfarandet och NGB:s övertagande av NAG:s verksamhet samt försäljningen av tillgångarna till Capricorn med den efterföljande överföringen av ansvaret för tillgångarna till en separat förvaltare utgör ekonomiska avbrott, eftersom affärskoncepten från NAG, NBG och Capricorn skiljer sig åt väsentligen vad avser den avsedda användningen av de förvärvade tillgångarna. |
| --- | --- |

c)

Inledandet av insolvensförfarandet och NGB:s övertagande av NAG:s verksamhet samt försäljningen av tillgångarna till Capricorn med den efterföljande överföringen av ansvaret för tillgångarna till en separat förvaltare utgör ekonomiska avbrott, eftersom affärskoncepten från NAG, NBG och Capricorn skiljer sig åt väsentligen vad avser den avsedda användningen av de förvärvade tillgångarna.

| d) | Från och med januari 2015 kommer varken Capricorn eller den nya ägaren av tillgångarna att ha några ekonomiska eller associationsrättsliga band med NG, MSR eller CMHN. |
| --- | --- |

d)

Från och med januari 2015 kommer varken Capricorn eller den nya ägaren av tillgångarna att ha några ekonomiska eller associationsrättsliga band med NG, MSR eller CMHN.

| e) | Förvärvaren har endast förvärvat tillgångarna och inte några andelar eller skyldigheter från säljarna. Andelarna i NBG överlåts inte heller på förvärvaren. |
| --- | --- |

e)

Förvärvaren har endast förvärvat tillgångarna och inte några andelar eller skyldigheter från säljarna. Andelarna i NBG överlåts inte heller på förvärvaren.

| f) | De avtal som är präglande för den löpande verksamheten avslutas till övervägande del efter säsongen 2014. Nya avtal för perioden från och med den 1 januari 2015 förhandlas fram och ingås av det operativa bolag som förvärvaren har grundat. Övergången av anställningsförhållanden i samband med de utbjudna tillgångarna regleras enligt tillämplig tysk rätt, dvs. förvärvaren av de insolventa tillgångarna kan fritt besluta om anställningen av personal. |
| --- | --- |

f)

De avtal som är präglande för den löpande verksamheten avslutas till övervägande del efter säsongen 2014. Nya avtal för perioden från och med den 1 januari 2015 förhandlas fram och ingås av det operativa bolag som förvärvaren har grundat. Övergången av anställningsförhållanden i samband med de utbjudna tillgångarna regleras enligt tillämplig tysk rätt, dvs. förvärvaren av de insolventa tillgångarna kan fritt besluta om anställningen av personal.

| g) | Vad gäller den tillämpliga tidsramen ska tillgångarna redan säljas före ett eventuellt negativt beslut från kommissionen. |
| --- | --- |

g)

Vad gäller den tillämpliga tidsramen ska tillgångarna redan säljas före ett eventuellt negativt beslut från kommissionen.

| h) | Tidpunkten för överföringen framgår emellertid av de villkor som ska beaktas i samband med den bästa möjliga användningen av tillgångarna som är påkallad enligt konkurslagstiftningen. Mot bakgrund av motorsportverksamhetens särdrag utgår Tyskland från att den/de vinnande anbudsgivaren/anbudsgivarna är verksam(ma) inom samma affärsområden som NG, MSR och CMHN. Emellertid skulle varje ny ägare kunna utforma sin verksamhet efter andra affärsmässiga aspekter än NG, MSR och CMHN och använda sin egen affärsmodell. Capricorn har ett annat användningskoncept för tävlingsbanan som grundas på en ny affärsplan. Dessutom kommer förvärvaren i framtiden att själv vara mer delaktig vid anordnandet av evenemangen. Enligt förvärvarens planer ska Nürburgring omvandlas från en turistattraktion till en etableringsort för teknologi. |
| --- | --- |

h)

Tidpunkten för överföringen framgår emellertid av de villkor som ska beaktas i samband med den bästa möjliga användningen av tillgångarna som är påkallad enligt konkurslagstiftningen. Mot bakgrund av motorsportverksamhetens särdrag utgår Tyskland från att den/de vinnande anbudsgivaren/anbudsgivarna är verksam(ma) inom samma affärsområden som NG, MSR och CMHN. Emellertid skulle varje ny ägare kunna utforma sin verksamhet efter andra affärsmässiga aspekter än NG, MSR och CMHN och använda sin egen affärsmodell. Capricorn har ett annat användningskoncept för tävlingsbanan som grundas på en ny affärsplan. Dessutom kommer förvärvaren i framtiden att själv vara mer delaktig vid anordnandet av evenemangen. Enligt förvärvarens planer ska Nürburgring omvandlas från en turistattraktion till en etableringsort för teknologi.

| (93) | Vad gäller villkoret att försäljningen av tillgångarna från Nürburgring först verkställs när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen, i vilket fastställs att något statligt stöd inte ska återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, gör Tyskland gällande följande:






  a) | Ingen potentiell investerare eller finansieringspartner skulle acceptera ett förvärv av tillgångarna utan ett sådant suspensivt villkor. |
| --- | --- | --- |

(93)

Vad gäller villkoret att försäljningen av tillgångarna från Nürburgring först verkställs när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen, i vilket fastställs att något statligt stöd inte ska återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, gör Tyskland gällande följande:

a)

Ingen potentiell investerare eller finansieringspartner skulle acceptera ett förvärv av tillgångarna utan ett sådant suspensivt villkor.

| b) | Enligt den tyska insolvenslagen (Insolvenzordnung) (106) är det konkursförvaltarnas skyldighet att använda gäldenärens tillgångar på bästa möjliga sätt eller att lyckas uppnå en överenskommelse i en insolvensplan, vilket i detta fall emellertid skulle innebära ytterligare statligt stöd till Nürburgring-företagen. |
| --- | --- |

b)

Enligt den tyska insolvenslagen (Insolvenzordnung) (106) är det konkursförvaltarnas skyldighet att använda gäldenärens tillgångar på bästa möjliga sätt eller att lyckas uppnå en överenskommelse i en insolvensplan, vilket i detta fall emellertid skulle innebära ytterligare statligt stöd till Nürburgring-företagen.

106

| c) | Arrendatorn ska sköta/driva de arrenderade tillgångarna under sitt eget firmanamn, på grundval av sin egen affärsplan och med de anställda som denne har valt. |
| --- | --- |

c)

Arrendatorn ska sköta/driva de arrenderade tillgångarna under sitt eget firmanamn, på grundval av sin egen affärsplan och med de anställda som denne har valt.

| d) | Anbudet från [anbudsgivare 2] innehöll ett liknande villkor, enligt vilket anbudspriset först skulle betalas när det förelåg ett slutgiltigt beslut från kommissionen, i vilket fastställdes att stödet inte kunde återkrävas från förvärvaren av tillgångarna. Anbudet från [anbudsgivare 3] innehöll ett villkor, enligt vilket företaget kunde frånträda köpet om det inte förelåg något positivt beslut från kommissionen till och med den 31 december 2014. |
| --- | --- |

d)

Anbudet från [anbudsgivare 2] innehöll ett liknande villkor, enligt vilket anbudspriset först skulle betalas när det förelåg ett slutgiltigt beslut från kommissionen, i vilket fastställdes att stödet inte kunde återkrävas från förvärvaren av tillgångarna. Anbudet från [anbudsgivare 3] innehöll ett villkor, enligt vilket företaget kunde frånträda köpet om det inte förelåg något positivt beslut från kommissionen till och med den 31 december 2014.

| e) | Om det i början av år 2015 inte föreligger något slutgiltigt beslut från kommissionen kommer den struktur genom vilken de sålda tillgångarna före den 1 januari 2015 överlåts till ett nytt företag som till 95,1 % ägdes av ägaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare (se skäl 56), att leda till att stödmottagarnas verksamhet inte fortsätter, utan till att de definitivt försvinner från marknaden. |
| --- | --- |

e)

Om det i början av år 2015 inte föreligger något slutgiltigt beslut från kommissionen kommer den struktur genom vilken de sålda tillgångarna före den 1 januari 2015 överlåts till ett nytt företag som till 95,1 % ägdes av ägaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare (se skäl 56), att leda till att stödmottagarnas verksamhet inte fortsätter, utan till att de definitivt försvinner från marknaden.

| (94) | Tyskland anser att det genom detta förfarande är säkerställt att det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan NG, MSR och CMHN och de tillgångar som erbjuds inom ramen för anbudsförfarandet. Således ska eventuellt potentiellt med den inre marknaden oförenliga stöd till NG, MSR och CMHN återkrävas från dessa bolag och inte beröra förvärvaren av de tillgångar som ska avyttras. Vidare gör Tyskland gällande att det suspensiva villkoret i köpeavtalet mellan säljarna och förvärvaren varken utgör ett hinder mot likvidationen av Nürburgring-företagen eller mot ett återkrav av tidigare statligt stöd från dessa företag. Stödmottagarna skulle definitivt försvinna från marknaden. Om försäljningen till Capricorn ogiltigförklaras skulle tillgångarna ändå säljas och de säljande bolagen avvecklas. |
| --- | --- |

(94)

Tyskland anser att det genom detta förfarande är säkerställt att det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan NG, MSR och CMHN och de tillgångar som erbjuds inom ramen för anbudsförfarandet. Således ska eventuellt potentiellt med den inre marknaden oförenliga stöd till NG, MSR och CMHN återkrävas från dessa bolag och inte beröra förvärvaren av de tillgångar som ska avyttras. Vidare gör Tyskland gällande att det suspensiva villkoret i köpeavtalet mellan säljarna och förvärvaren varken utgör ett hinder mot likvidationen av Nürburgring-företagen eller mot ett återkrav av tidigare statligt stöd från dessa företag. Stödmottagarna skulle definitivt försvinna från marknaden. Om försäljningen till Capricorn ogiltigförklaras skulle tillgångarna ändå säljas och de säljande bolagen avvecklas.

| (95) | Tyskland underrättade kommissionen om försäljningsstrukturen för att erhålla rättsligt bindande besked att försäljningen av tillgångarna inte innehåller något moment av statligt stöd och att den/de vinnande anbudsgivaren/anbudsgivarna inte blir ansvarig(a) för återkrav av statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(95)

Tyskland underrättade kommissionen om försäljningsstrukturen för att erhålla rättsligt bindande besked att försäljningen av tillgångarna inte innehåller något moment av statligt stöd och att den/de vinnande anbudsgivaren/anbudsgivarna inte blir ansvarig(a) för återkrav av statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden.

| (96) | Tyskland har vidare åtagit sig att hålla kommissionen informerad om försäljningsförfarandet. Rapporter lämnades med jämna mellanrum. I dessa bekräftades att försäljningsförfarandet genomfördes i enlighet med de principer som diskuterats med kommissionen. De innehöll vidare uppgifter om anbudsgivarna, deras anbud, det slutgiltiga försäljningspriset och andra relevanta aspekter. |
| --- | --- |

(96)

Tyskland har vidare åtagit sig att hålla kommissionen informerad om försäljningsförfarandet. Rapporter lämnades med jämna mellanrum. I dessa bekräftades att försäljningsförfarandet genomfördes i enlighet med de principer som diskuterats med kommissionen. De innehöll vidare uppgifter om anbudsgivarna, deras anbud, det slutgiltiga försäljningspriset och andra relevanta aspekter.

4.   KLAGOMÅL MOT FÖRSÄLJNINGEN AV TILLGÅNGARNA

KLAGOMÅL MOT FÖRSÄLJNINGEN AV TILLGÅNGARNA

4.1   KLAGOMÅL FRÅN JA ZUM NÜRNBURGRING e.V. (KLAGANDE 1)

a)   Klagomål

Klagomål

| (97) | Klagande 1 gör gällande att utformningen av anbudsförfarandet för försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN (dvs. försäljningen av tävlingsbanan med hotellverksamheten och fritidsparken i sin helhet) inte var ägnad att undanröja en snedvridning av konkurrensen på de berörda marknaderna, eftersom syftet med förfarandet utgjordes av en oförändrad drift av komplexet och en övergång av det övervägande antalet anställda från NG, MSR och CMHN till förvärvaren av tillgångarna. Vidare gör klagande 1 gällande att de insolventa företagen vid konkursförfarandet själva hade genomfört försäljningen i samband med egenförvaltningen och endast under uppsikt från en förvaltare (107), att anbudsgivarna inte var tvungna att inge några separata anbud för de enskilda användningsenheterna och att anbud på samtliga tillgångar var möjliga. |
| --- | --- |

(97)

Klagande 1 gör gällande att utformningen av anbudsförfarandet för försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN (dvs. försäljningen av tävlingsbanan med hotellverksamheten och fritidsparken i sin helhet) inte var ägnad att undanröja en snedvridning av konkurrensen på de berörda marknaderna, eftersom syftet med förfarandet utgjordes av en oförändrad drift av komplexet och en övergång av det övervägande antalet anställda från NG, MSR och CMHN till förvärvaren av tillgångarna. Vidare gör klagande 1 gällande att de insolventa företagen vid konkursförfarandet själva hade genomfört försäljningen i samband med egenförvaltningen och endast under uppsikt från en förvaltare (107), att anbudsgivarna inte var tvungna att inge några separata anbud för de enskilda användningsenheterna och att anbud på samtliga tillgångar var möjliga.

107

| (98) | Vidare gör klagande 1 gällande att stödet har överlåtits till förvärvaren av tillgångarna, eftersom samtliga tillgångar, omkring 300 anställda och NGB:s operativa verksamhet, har sålts till en enda anbudsgivare och det därigenom föreligger en ekonomisk kontinuitet mellan den gamla och den nya ägaren/operatören. Klagande 1 påstår dessutom att säljarna på grund av kriteriet om värdemaximering för samtliga tillgångar gynnade anbud på samtliga tillgångar och därigenom har missgynnat anbud på enskilda tillgångar. |
| --- | --- |

(98)

Vidare gör klagande 1 gällande att stödet har överlåtits till förvärvaren av tillgångarna, eftersom samtliga tillgångar, omkring 300 anställda och NGB:s operativa verksamhet, har sålts till en enda anbudsgivare och det därigenom föreligger en ekonomisk kontinuitet mellan den gamla och den nya ägaren/operatören. Klagande 1 påstår dessutom att säljarna på grund av kriteriet om värdemaximering för samtliga tillgångar gynnade anbud på samtliga tillgångar och därigenom har missgynnat anbud på enskilda tillgångar.

| (99) | Vidare kritiserar klagande 1 att anbudsförfarandet präglades av brist på insyn vad gäller tilldelningkriterierna och de finansiella nyckeltalen för NG:s vinst och att anbudsgivarna inte har behandlats på ett likvärdigt sätt. Exempelvis begränsades tillgången till det virtuella datarummet till fem anbudsgivare. Klagande 1 gör vidare gällande att meddelandet från säljarna om fristförlängningen till mitten av februari 2014 för ingivandet av bindande anbud endast skickades till de anbudsgivare som lämnat anbud på samtliga tillgångar, vilka hade tillgång till det virtuella datarummet. Anbudsgivare som i likhet med klagande 2 endast hade lämnat anbud på enskilda användningsenheter underrättades däremot inte om fristförlängningen. Vidare påpekar klagande 1 att delstaten och Capricorn företräddes av samma advokatbyrå. |
| --- | --- |

(99)

Vidare kritiserar klagande 1 att anbudsförfarandet präglades av brist på insyn vad gäller tilldelningkriterierna och de finansiella nyckeltalen för NG:s vinst och att anbudsgivarna inte har behandlats på ett likvärdigt sätt. Exempelvis begränsades tillgången till det virtuella datarummet till fem anbudsgivare. Klagande 1 gör vidare gällande att meddelandet från säljarna om fristförlängningen till mitten av februari 2014 för ingivandet av bindande anbud endast skickades till de anbudsgivare som lämnat anbud på samtliga tillgångar, vilka hade tillgång till det virtuella datarummet. Anbudsgivare som i likhet med klagande 2 endast hade lämnat anbud på enskilda användningsenheter underrättades däremot inte om fristförlängningen. Vidare påpekar klagande 1 att delstaten och Capricorn företräddes av samma advokatbyrå.

| (100) | Klagande 1 yrkar att det aktuella anbudsförfarandet ska avbrytas och att ett nytt förfarande ska inledas med klara kriterier för tilldelning, att tävlingsbanan ska klassificeras som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och säljas separat från hotellverksamheten och fritidsparken. |
| --- | --- |

(100)

Klagande 1 yrkar att det aktuella anbudsförfarandet ska avbrytas och att ett nytt förfarande ska inledas med klara kriterier för tilldelning, att tävlingsbanan ska klassificeras som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och säljas separat från hotellverksamheten och fritidsparken.

| (101) | Dessutom gör klagande 1 gällande att NBG har erhållit nytt stöd som inte anmälts och som är oförenligt med den inre marknaden, eftersom bolaget från det insolventa NG har erhållit kapital i form av en inbetalning på 2 239 243 euro i den fria kapitalreserven för driften av Nürburgring, att driften sker på grundval av ett nytt arrendeavtal mellan NG, MSR, CMHN och NBG, för vilket någon upphandling inte har genomförts, att NBG inte betalar något arrende och att NBG inte strävar efter någon högre omsättning respektive efter att spara kostnader, eftersom bolaget har behållit hela personalstyrkan och burit kostnaderna för anordnandet av formel 1. Klagande 1 gör vidare gällande att det på grundval av det kollektivavtal som ingicks den 26 juli 2013 med fackförbundet Vereinigten Dienstleistungsgewerkschaft (ver.di) vid NBG:s övertagande av anställningsförhållandena för de NAG-anställda föreskrivs att övergången inte ska medföra några ekonomiska, sociala eller rättsliga nackdelar för arbetstagarna och att det därav framgår att den affärsmodell som byggts upp med rättsstridigt stöd bibehålls. |
| --- | --- |

(101)

Dessutom gör klagande 1 gällande att NBG har erhållit nytt stöd som inte anmälts och som är oförenligt med den inre marknaden, eftersom bolaget från det insolventa NG har erhållit kapital i form av en inbetalning på 2 239 243 euro i den fria kapitalreserven för driften av Nürburgring, att driften sker på grundval av ett nytt arrendeavtal mellan NG, MSR, CMHN och NBG, för vilket någon upphandling inte har genomförts, att NBG inte betalar något arrende och att NBG inte strävar efter någon högre omsättning respektive efter att spara kostnader, eftersom bolaget har behållit hela personalstyrkan och burit kostnaderna för anordnandet av formel 1. Klagande 1 gör vidare gällande att det på grundval av det kollektivavtal som ingicks den 26 juli 2013 med fackförbundet Vereinigten Dienstleistungsgewerkschaft (ver.di) vid NBG:s övertagande av anställningsförhållandena för de NAG-anställda föreskrivs att övergången inte ska medföra några ekonomiska, sociala eller rättsliga nackdelar för arbetstagarna och att det därav framgår att den affärsmodell som byggts upp med rättsstridigt stöd bibehålls.

b)   Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

| (102) | Enligt konkursförvaltarna ska klagomålet ogillas, eftersom det inte visar att den aktuella försäljningsprocessen avviker från en marknadsmässig försäljningsprocess. |
| --- | --- |

(102)

Enligt konkursförvaltarna ska klagomålet ogillas, eftersom det inte visar att den aktuella försäljningsprocessen avviker från en marknadsmässig försäljningsprocess.

| (103) | I ett öppet, villkorslöst och transparent anbudsförfarande kan anbud på samtliga tillgångar inte uteslutas redan från början. Om ett sådant totalt anbud är högre än summan av de sammanlagda anbuden på enskilda tillgångar, skulle en privat ägare i en marknadsekonomi anta det totala anbudet. Under dessa omständigheter kan endast priset för det totala anbudet anses utgöra marknadspriset (108). Det ska vidare påpekas att ett sådant uteslutande av totala anbud vid en försäljning i samband med ett insolvensförfarande som klagandena kräver skulle innebära ett ingrepp i konkursborgenärernas näringsfrihet och äganderätt som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

(103)

I ett öppet, villkorslöst och transparent anbudsförfarande kan anbud på samtliga tillgångar inte uteslutas redan från början. Om ett sådant totalt anbud är högre än summan av de sammanlagda anbuden på enskilda tillgångar, skulle en privat ägare i en marknadsekonomi anta det totala anbudet. Under dessa omständigheter kan endast priset för det totala anbudet anses utgöra marknadspriset (108). Det ska vidare påpekas att ett sådant uteslutande av totala anbud vid en försäljning i samband med ett insolvensförfarande som klagandena kräver skulle innebära ett ingrepp i konkursborgenärernas näringsfrihet och äganderätt som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

108

| (104) | Det har inte förelegat någon preferens för ett totalt anbud. Den enda anledningen till att klagande 2 inte erhöll tillgång till datarummet var att det erbjudna försäljningspriset inte var tillräckligt högt. |
| --- | --- |

(104)

Det har inte förelegat någon preferens för ett totalt anbud. Den enda anledningen till att klagande 2 inte erhöll tillgång till datarummet var att det erbjudna försäljningspriset inte var tillräckligt högt.

| (105) | Anbudsförfarandet har genomförts i flera steg. Anbudsgivarna har enbart kvalificerat sig för nästa steg i förfarandet om det förelåg tillräckligt hög sannolikhet för ingåendet av ett avtal. Detta har fördelen att känsliga företagsuppgifter inte måste göras tillgängliga för fler anbudsgivare än nödvändigt och att kostnaderna för due diligence (detaljerad granskning av företaget) kan begränsas såväl för säljarna som för de anbudsgivare vars erbjudna försäljningspris inte är tillräckligt. Anbudsgivarna har tillhandahållits tillräcklig information på samtliga stadier i anbudsförfarandet. |
| --- | --- |

(105)

Anbudsförfarandet har genomförts i flera steg. Anbudsgivarna har enbart kvalificerat sig för nästa steg i förfarandet om det förelåg tillräckligt hög sannolikhet för ingåendet av ett avtal. Detta har fördelen att känsliga företagsuppgifter inte måste göras tillgängliga för fler anbudsgivare än nödvändigt och att kostnaderna för due diligence (detaljerad granskning av företaget) kan begränsas såväl för säljarna som för de anbudsgivare vars erbjudna försäljningspris inte är tillräckligt. Anbudsgivarna har tillhandahållits tillräcklig information på samtliga stadier i anbudsförfarandet.

| (106) | Bedömningskriterierna har varit entydiga samt definierats på ett tydligt sätt. Tilldelningskriterium har varit de sannolikhetsbedömda sammanlagda intäkterna som har delats in i underkriterier. |
| --- | --- |

(106)

Bedömningskriterierna har varit entydiga samt definierats på ett tydligt sätt. Tilldelningskriterium har varit de sannolikhetsbedömda sammanlagda intäkterna som har delats in i underkriterier.

| (107) | Datarummet har inte begränsats till fem anbudsgivare av tekniska skäl. Antalet tillgångar som inrättats var resultatet av utvärderingen av anbuden. |
| --- | --- |

(107)

Datarummet har inte begränsats till fem anbudsgivare av tekniska skäl. Antalet tillgångar som inrättats var resultatet av utvärderingen av anbuden.

| (108) | Enligt konkursförvaltarna grundades och utrustades NBG före försäljningen som instrument för den tillfälliga driften av den operativa verksamheten vid Nürburgring. Dessförinnan drevs den operativa verksamheten av NAG. Bolagen NG, MSR och CMHN har sedan Nürburgring arrenderades ut till NAG endast varit rena ägarbolag utan operativ verksamhet. Enligt konkursförvaltarna kom NG, MSR och CMHN inte på fråga för att överta den operativa verksamheten, eftersom en uppdelning av den operativa verksamheten på tre bolag hade krävt ett särskilt koncept och det dessutom inte överensstämde med användningsenheterna, vilka hade som syfte att uppnå en ekonomisk ändamålsenlig användning av fastigheterna. För många företag lever dessutom ingåendet av avtal med insolventa bolag inte upp till de interna compliance-reglerna, vilket innebär att den operativa verksamheten måste fortsättas genom ett dotterbolag som inte är insolvent så att Nürburgrings kunder hade en acceptabel avtalspartner. Dessutom kan det inte krävas att de anställda flyttar över från NAG till insolventa bolag. NGB bildades och utrustades inte som någon långfristig tillfällig lösning. Därför är bolaget, till skillnad från tillgångarna vid Nürburgring som det förvaltar, inte heller till salu. Vidare har konkursförvaltarna uppgett att tillförandet av kapital till NGB uteslutande företogs av ekonomiska skäl med avseende på försäljningen (undvikande av mindre intäkter från nedlagda företag), att NBG har ökat och inte minskat värdet på NG:s tillgångar (109), att NGB inte har erhållit någon fördel genom tillförandet av kapital och att bildandet och utrustandet av NGB inte ska tillskrivas staten utan konkursförvaltarna. |
| --- | --- |

(108)

Enligt konkursförvaltarna grundades och utrustades NBG före försäljningen som instrument för den tillfälliga driften av den operativa verksamheten vid Nürburgring. Dessförinnan drevs den operativa verksamheten av NAG. Bolagen NG, MSR och CMHN har sedan Nürburgring arrenderades ut till NAG endast varit rena ägarbolag utan operativ verksamhet. Enligt konkursförvaltarna kom NG, MSR och CMHN inte på fråga för att överta den operativa verksamheten, eftersom en uppdelning av den operativa verksamheten på tre bolag hade krävt ett särskilt koncept och det dessutom inte överensstämde med användningsenheterna, vilka hade som syfte att uppnå en ekonomisk ändamålsenlig användning av fastigheterna. För många företag lever dessutom ingåendet av avtal med insolventa bolag inte upp till de interna compliance-reglerna, vilket innebär att den operativa verksamheten måste fortsättas genom ett dotterbolag som inte är insolvent så att Nürburgrings kunder hade en acceptabel avtalspartner. Dessutom kan det inte krävas att de anställda flyttar över från NAG till insolventa bolag. NGB bildades och utrustades inte som någon långfristig tillfällig lösning. Därför är bolaget, till skillnad från tillgångarna vid Nürburgring som det förvaltar, inte heller till salu. Vidare har konkursförvaltarna uppgett att tillförandet av kapital till NGB uteslutande företogs av ekonomiska skäl med avseende på försäljningen (undvikande av mindre intäkter från nedlagda företag), att NBG har ökat och inte minskat värdet på NG:s tillgångar (109), att NGB inte har erhållit någon fördel genom tillförandet av kapital och att bildandet och utrustandet av NGB inte ska tillskrivas staten utan konkursförvaltarna.

109

| (109) | Även kollektivavtalet mellan NBG och Ver.di ingicks för att kunna fortsätta driva den operativa verksamheten i NGB fram till försäljningen och inte för att därefter bibehålla Nürburgring som ekonomisk enhet. Detta avtal har ingåtts med NBG och inte med säljarna. Anställningsavtalen har övergått från NAG till NGB i enlighet med § 613 a BGB och inte på grundval av kollektivavtalet. Enligt artiklarna 7 och 9 FEUF och rådets direktiv 2001/23/EG (110) får konkurrensskäl inte leda till ett kringgående eller en sänkning av den sociala standarden. För NBG som övergångslösning var det viktigt att de anställda som behövdes för den operativa verksamheten, vilka främst var anställda hos NAG, men även hos NG (20 anställda), godtog övergången till NBG. Det var nödvändigt för NGB att förhindra att de kvarvarande kvalificerade anställda måste ersättas under övergångsperioden. Mellan början av år 2011 och slutet av år 2012 hade personalstyrkan minskats med 114 heltidsekvivalenter (från 402 till 288 heltidsekvivalenter). I början av säsongen 2013 sysselsattes åter 290 heltidsekvivalenter. Anbudsgivarna har informerats om att de har möjlighet att anpassa transaktionens omfattning till sitt senare affärskoncept. Övertagandet av anställda betyder inte ett fasthållande vid en affärsmodell. |
| --- | --- |

(109)

Även kollektivavtalet mellan NBG och Ver.di ingicks för att kunna fortsätta driva den operativa verksamheten i NGB fram till försäljningen och inte för att därefter bibehålla Nürburgring som ekonomisk enhet. Detta avtal har ingåtts med NBG och inte med säljarna. Anställningsavtalen har övergått från NAG till NGB i enlighet med § 613 a BGB och inte på grundval av kollektivavtalet. Enligt artiklarna 7 och 9 FEUF och rådets direktiv 2001/23/EG (110) får konkurrensskäl inte leda till ett kringgående eller en sänkning av den sociala standarden. För NBG som övergångslösning var det viktigt att de anställda som behövdes för den operativa verksamheten, vilka främst var anställda hos NAG, men även hos NG (20 anställda), godtog övergången till NBG. Det var nödvändigt för NGB att förhindra att de kvarvarande kvalificerade anställda måste ersättas under övergångsperioden. Mellan början av år 2011 och slutet av år 2012 hade personalstyrkan minskats med 114 heltidsekvivalenter (från 402 till 288 heltidsekvivalenter). I början av säsongen 2013 sysselsattes åter 290 heltidsekvivalenter. Anbudsgivarna har informerats om att de har möjlighet att anpassa transaktionens omfattning till sitt senare affärskoncept. Övertagandet av anställda betyder inte ett fasthållande vid en affärsmodell.

110

| (110) | Tyskland anser att det varken enligt bestämmelserna om stöd krävs eller är acceptabelt mot bakgrund av den europeiska sociala modellen, att en förvärvare av tillgångar från ett insolvent företag med risk för ansvar för återbetalning av det stöd som detta företag tidigare beviljats skulle nödgas avstå från att överta det insolventa företagets anställningsavtal och ingå nya anställningsavtal. |
| --- | --- |

(110)

Tyskland anser att det varken enligt bestämmelserna om stöd krävs eller är acceptabelt mot bakgrund av den europeiska sociala modellen, att en förvärvare av tillgångar från ett insolvent företag med risk för ansvar för återbetalning av det stöd som detta företag tidigare beviljats skulle nödgas avstå från att överta det insolventa företagets anställningsavtal och ingå nya anställningsavtal.

4.2   KLAGOMÅL FRÅN ADAC e.V. (KLAGANDE 2)

a)   Klagomålet

Klagomålet

| (111) | Klagande 2 uppger sig inte ha erhållit någon information från säljarna om att föreningen inte kunde beaktas vid nästa omgång i försäljningen, eftersom det erbjudna priset var betydligt lägre än de andra anbuden och anbudet dessutom endast avsåg en del av tillgångarna, medan det genom förfarandet eftersträvades en värdemaximering för samtliga tillgångar. |
| --- | --- |

(111)

Klagande 2 uppger sig inte ha erhållit någon information från säljarna om att föreningen inte kunde beaktas vid nästa omgång i försäljningen, eftersom det erbjudna priset var betydligt lägre än de andra anbuden och anbudet dessutom endast avsåg en del av tillgångarna, medan det genom förfarandet eftersträvades en värdemaximering för samtliga tillgångar.

| (112) | Klagande 2 påstår att syftet med försäljningsförfarandet var att säkerställa en ekonomisk kontinuitet vad gällde aktiviteterna och Nürburgrings marknadsposition i dess nuvarande form och att det således inte är lämpat att förhindra en övergång av fördelarna från det redan beviljade stödet till förvärvaren. Klagande 2 gör gällande att endast en försäljning av de olika tillgångarna och aktiviteterna vid Nürburgring till olika anbudsgivare kunde ha medfört att den ekonomiska kontinuiteten bröts, att säljarna föredrog att sälja samtliga tillgångar som ett samlat paket till en enda investerare i stället för att sälja tillgångarna enskilt, att det de facto inte var möjligt att förvärva enskilda tillgångar, att det inte förelåg några bedömningskriterier för anbud på delar av tillgångarna jämfört med anbud på samtliga tillgångar och att endast anbud på samtliga tillgångar beaktades i förfarandets andra skede. |
| --- | --- |

(112)

Klagande 2 påstår att syftet med försäljningsförfarandet var att säkerställa en ekonomisk kontinuitet vad gällde aktiviteterna och Nürburgrings marknadsposition i dess nuvarande form och att det således inte är lämpat att förhindra en övergång av fördelarna från det redan beviljade stödet till förvärvaren. Klagande 2 gör gällande att endast en försäljning av de olika tillgångarna och aktiviteterna vid Nürburgring till olika anbudsgivare kunde ha medfört att den ekonomiska kontinuiteten bröts, att säljarna föredrog att sälja samtliga tillgångar som ett samlat paket till en enda investerare i stället för att sälja tillgångarna enskilt, att det de facto inte var möjligt att förvärva enskilda tillgångar, att det inte förelåg några bedömningskriterier för anbud på delar av tillgångarna jämfört med anbud på samtliga tillgångar och att endast anbud på samtliga tillgångar beaktades i förfarandets andra skede.

| (113) | Klagande 2 gör dessutom gällande att den av konkursförvaltarna genomförda försäljningen inte överensstämmer med bestämmelserna om statligt stöd, särskilt på grund av avsaknaden av transparens och icke-diskriminering, och således inte var lämpad för att uppnå det faktiska marknadspriset. Klagande 2 hävdar att det i anbudshandlingarna saknades uppgifter om NG:s finansiella situation som var relevanta för anbudet, vilket har lett till oskäligt höga indikativa anbud, vilket innebär att det är sannolikt att dessa har justerats nedåt efter stadiet med datarummet. Klagande 2 har uppgett att den förväntade vinsten för år 2013 har korrigerats nedåt väsentligt jämfört med den information som anbudsgivarna erhållit, utan att anbudsgivarna erhöll information om detta och gavs en möjlighet att göra en ny bedömning. Vidare gör klagande 2 gällande att uppgifterna om NBG:s finansiella situation och de nödvändiga medel- och långsiktiga investeringarna inte har redovisats i tillräcklig omfattning och att det i försäljningshandlingarna förespeglats att avtalsförhållandena var varaktiga, fastän avtalen med klagande 2 endast kunde förlängas ett år (2014). Dessutom har transaktionssäkerhetskriteriet inte beaktats i tillräcklig utsträckning, annars skulle den potentiella köparen La Tene Capital Limited med ett orealistiskt högt anbud och utan finansieringsbekräftelse inte ha erhållit tillgång till datarummet. |
| --- | --- |

(113)

Klagande 2 gör dessutom gällande att den av konkursförvaltarna genomförda försäljningen inte överensstämmer med bestämmelserna om statligt stöd, särskilt på grund av avsaknaden av transparens och icke-diskriminering, och således inte var lämpad för att uppnå det faktiska marknadspriset. Klagande 2 hävdar att det i anbudshandlingarna saknades uppgifter om NG:s finansiella situation som var relevanta för anbudet, vilket har lett till oskäligt höga indikativa anbud, vilket innebär att det är sannolikt att dessa har justerats nedåt efter stadiet med datarummet. Klagande 2 har uppgett att den förväntade vinsten för år 2013 har korrigerats nedåt väsentligt jämfört med den information som anbudsgivarna erhållit, utan att anbudsgivarna erhöll information om detta och gavs en möjlighet att göra en ny bedömning. Vidare gör klagande 2 gällande att uppgifterna om NBG:s finansiella situation och de nödvändiga medel- och långsiktiga investeringarna inte har redovisats i tillräcklig omfattning och att det i försäljningshandlingarna förespeglats att avtalsförhållandena var varaktiga, fastän avtalen med klagande 2 endast kunde förlängas ett år (2014). Dessutom har transaktionssäkerhetskriteriet inte beaktats i tillräcklig utsträckning, annars skulle den potentiella köparen La Tene Capital Limited med ett orealistiskt högt anbud och utan finansieringsbekräftelse inte ha erhållit tillgång till datarummet.

b)   Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

| (114) | De svar som konkursförvaltarna har lämnat på yrkandena från klagande 1 i skälen 102–106 gäller även för invändningarna från klagande 2. |
| --- | --- |

(114)

De svar som konkursförvaltarna har lämnat på yrkandena från klagande 1 i skälen 102–106 gäller även för invändningarna från klagande 2.

4.3   KLAGOMÅL FRÅN [ANBUDSGIVARE 3] (KLAGANDE 3)

a)   Klagomålet

Klagomålet

| (115) | Klagande 3 gör gällande att inte det högsta anbudet antogs, utan att en gynnad lokal anbudsgivare tilldelades kontraktet. Enligt klagande 3 är det inte tillåtet att beakta icke-ekonomiska skäl som regionala mål eller industripolitiska skäl som inte hade accepterats av en privat investerare i en marknadsekonomi vid ett lägre pris, utan detta tyder snarare på ett statligt stöd (111). Klagande 3 gör gällande att Capricorn valdes fast dess eget anbud på 150 miljoner euro (112) var betydligt högre. Vidare har klagande 3 uppgett att ett lägre anbud undantagsvis kan antas om det framgår att en försäljning till anbudsgivaren med det högsta anbudet inte är möjlig (transaktionssäkerhet), dvs. när köparen inte kan betala försäljningspriset (113). Enligt klaganden var detta inte fallet av följande skäl: 1) Klagande 3 hade ingett en bindande finansieringsbekräftelse från en private equity fond på 30 miljoner euro och 2) det var inte möjligt att erhålla någon finansieringsbekräftelse för ytterligare delar av försäljningspriset, eftersom säljarna hade lämnat information för sent eller inte alls. Klagande 3 hade meddelat säljarna att de finansieringsbekräftelser som fattades kunde inges till och med den 31 mars 2014. Klagande 3 har uppgett att bolaget på dagen för överklagandet (den 10 april 2014) hade kunnat inge en finansieringsbekräftelse på 110 miljoner euro. Till kommissionen har klagande 3 emellertid ingett en till klagande 3 riktad avsiktsförklaring från Jupiter Financing Group, Inc. (”Jupiter Financial Group”) daterad den 26 mars 2014, i vilken Jupiter Financial Group underrättar klaganden om sitt bindande förslag för att finansiera förvärvet av Nürburgring-tillgångarna (se fotnot 105 avseende de finansiella komponenterna i detta förslag). Finansieringsförslaget lämnades bland annat med förbehåll för avslutad due diligence, som tillfredsställde Jupiter Financial Group. |
| --- | --- |

(115)

Klagande 3 gör gällande att inte det högsta anbudet antogs, utan att en gynnad lokal anbudsgivare tilldelades kontraktet. Enligt klagande 3 är det inte tillåtet att beakta icke-ekonomiska skäl som regionala mål eller industripolitiska skäl som inte hade accepterats av en privat investerare i en marknadsekonomi vid ett lägre pris, utan detta tyder snarare på ett statligt stöd (111). Klagande 3 gör gällande att Capricorn valdes fast dess eget anbud på 150 miljoner euro (112) var betydligt högre. Vidare har klagande 3 uppgett att ett lägre anbud undantagsvis kan antas om det framgår att en försäljning till anbudsgivaren med det högsta anbudet inte är möjlig (transaktionssäkerhet), dvs. när köparen inte kan betala försäljningspriset (113). Enligt klaganden var detta inte fallet av följande skäl: 1) Klagande 3 hade ingett en bindande finansieringsbekräftelse från en private equity fond på 30 miljoner euro och 2) det var inte möjligt att erhålla någon finansieringsbekräftelse för ytterligare delar av försäljningspriset, eftersom säljarna hade lämnat information för sent eller inte alls. Klagande 3 hade meddelat säljarna att de finansieringsbekräftelser som fattades kunde inges till och med den 31 mars 2014. Klagande 3 har uppgett att bolaget på dagen för överklagandet (den 10 april 2014) hade kunnat inge en finansieringsbekräftelse på 110 miljoner euro. Till kommissionen har klagande 3 emellertid ingett en till klagande 3 riktad avsiktsförklaring från Jupiter Financing Group, Inc. (”Jupiter Financial Group”) daterad den 26 mars 2014, i vilken Jupiter Financial Group underrättar klaganden om sitt bindande förslag för att finansiera förvärvet av Nürburgring-tillgångarna (se fotnot 105 avseende de finansiella komponenterna i detta förslag). Finansieringsförslaget lämnades bland annat med förbehåll för avslutad due diligence, som tillfredsställde Jupiter Financial Group.

111

112

113

| (116) | Klagande 3 gör även gällande att 6 miljoner euro av det pris som Capricorn erbjudit för Nürburgring på sammanlagt 77 miljoner euro ska finansieras från säsongen 2014 och ytterligare 11 miljoner euro först ska betalas åren 2015–2018, vilket innebär att det faktiska kontanta försäljningspriset uppgår till 60 miljoner euro. Detta utgör 50 miljoner mindre än det kontanta försäljningspris som klaganden har erbjudit på 110 miljoner euro. Om de framtida kontanta betalningarna dessutom beaktas, uppkommer en skillnad på 73 miljoner euro mellan Capricorns anbud och anbudet från klagande 3. Vidare gör klagande 3 gällande att Capricorn har erhållit stöd på minst 73 miljoner euro. Härvid är det fråga om skillnaden mellan det pris som klaganden i egenskap av den anbudsgivare med det högsta priset har erbjudit och priset från den anbudsgivare som har tilldelats kontraktet. Om man dessutom beaktar stödet till grannkommunerna skulle stödet öka med 200 miljoner euro till sammanlagt 273 miljoner euro. |
| --- | --- |

(116)

Klagande 3 gör även gällande att 6 miljoner euro av det pris som Capricorn erbjudit för Nürburgring på sammanlagt 77 miljoner euro ska finansieras från säsongen 2014 och ytterligare 11 miljoner euro först ska betalas åren 2015–2018, vilket innebär att det faktiska kontanta försäljningspriset uppgår till 60 miljoner euro. Detta utgör 50 miljoner mindre än det kontanta försäljningspris som klaganden har erbjudit på 110 miljoner euro. Om de framtida kontanta betalningarna dessutom beaktas, uppkommer en skillnad på 73 miljoner euro mellan Capricorns anbud och anbudet från klagande 3. Vidare gör klagande 3 gällande att Capricorn har erhållit stöd på minst 73 miljoner euro. Härvid är det fråga om skillnaden mellan det pris som klaganden i egenskap av den anbudsgivare med det högsta priset har erbjudit och priset från den anbudsgivare som har tilldelats kontraktet. Om man dessutom beaktar stödet till grannkommunerna skulle stödet öka med 200 miljoner euro till sammanlagt 273 miljoner euro.

| (117) | Klagande 3 gör vidare gällande att anbudet från Capricorn inte var villkorslöst, eftersom det innehöll ett villkor att det förelåg ett slutgiltigt beslut från kommissionen, enligt vilket en utvidgning av återkraven var utesluten. Detta strider mot de offentliggjorda principerna för försäljningsförfarandet och utgör således ett åsidosättande av anbudsförfarandet, eftersom de andra parterna (såsom klagande 3) inte har informerats om sådana justeringar. |
| --- | --- |

(117)

Klagande 3 gör vidare gällande att anbudet från Capricorn inte var villkorslöst, eftersom det innehöll ett villkor att det förelåg ett slutgiltigt beslut från kommissionen, enligt vilket en utvidgning av återkraven var utesluten. Detta strider mot de offentliggjorda principerna för försäljningsförfarandet och utgör således ett åsidosättande av anbudsförfarandet, eftersom de andra parterna (såsom klagande 3) inte har informerats om sådana justeringar.

| (118) | Vidare påstår klagande 3 att försäljningen av tillgångarna inte har skett genom ett öppet, transparent och villkorslöst anbudsförfarande. Klagande 3 har särskilt gjort gällande följande:






  a) | Innehållet i de fact books som säljarna ställt till förfogande var felaktigt och vilseledande. Särskilt den föreslagna ”clean balance sheet”-transaktionsstrukturen var inte genomförbar. Klagande 3 fastställde direkt efter det att due diligence-prövningen påbörjats att den transaktionsstruktur som försäljarna föreslagit inte beaktar den faktiska situation som driften av Nürburgring ger upphov till och således inte kan genomföras (114). |
| --- | --- | --- |

(118)

Vidare påstår klagande 3 att försäljningen av tillgångarna inte har skett genom ett öppet, transparent och villkorslöst anbudsförfarande. Klagande 3 har särskilt gjort gällande följande:

a)

Innehållet i de fact books som säljarna ställt till förfogande var felaktigt och vilseledande. Särskilt den föreslagna ”clean balance sheet”-transaktionsstrukturen var inte genomförbar. Klagande 3 fastställde direkt efter det att due diligence-prövningen påbörjats att den transaktionsstruktur som försäljarna föreslagit inte beaktar den faktiska situation som driften av Nürburgring ger upphov till och således inte kan genomföras (114).

114

| b) | Säljarna har under försäljningsprocessen dragit ut på färdigställandet av köpeavtalet. |
| --- | --- |

b)

Säljarna har under försäljningsprocessen dragit ut på färdigställandet av köpeavtalet.

| c) | Säljarna har underlåtit att meddela en entydig frist för avslutandet av anbudsförfarandet utan meddelade i stället att förfarandet skulle löpa till slutet av mars 2014. Av kommunikationsutbytet mellan klagande 3 och säljarna samt av säljarnas pressmeddelanden framgick att klagande 3 kunde lämna in sitt anbud till slutet av mars. Vidare har Capricorn gynnats, eftersom företaget tilläts inge en bindande finansieringsbekräftelse även efter den 17 februari 2014 (115). |
| --- | --- |

c)

Säljarna har underlåtit att meddela en entydig frist för avslutandet av anbudsförfarandet utan meddelade i stället att förfarandet skulle löpa till slutet av mars 2014. Av kommunikationsutbytet mellan klagande 3 och säljarna samt av säljarnas pressmeddelanden framgick att klagande 3 kunde lämna in sitt anbud till slutet av mars. Vidare har Capricorn gynnats, eftersom företaget tilläts inge en bindande finansieringsbekräftelse även efter den 17 februari 2014 (115).

115

| d) | De tillämpliga avtalen som t.ex. NGB:s avtal med tredje part beträffande den operativa verksamheten företeddes inte alls eller först mycket sent. Vidare påstår klagande 3 att anbudsgivarna först erhöll tillgång till avgörande nyckeltal från NBG i datarummet en arbetsdag innan fristen för att inge ett slutgiltigt anbud löpte ut eller till och med på samma dag och endast på tyska. Exempelvis hävdas att viktig information såsom NGB:s granskade årsbalansredovisning från den 31 december 2012 först ställdes till förfogande på kvällen den sista arbetsdagen innan fristen för ingivandet av det slutgiltiga anbudet. |
| --- | --- |

d)

De tillämpliga avtalen som t.ex. NGB:s avtal med tredje part beträffande den operativa verksamheten företeddes inte alls eller först mycket sent. Vidare påstår klagande 3 att anbudsgivarna först erhöll tillgång till avgörande nyckeltal från NBG i datarummet en arbetsdag innan fristen för att inge ett slutgiltigt anbud löpte ut eller till och med på samma dag och endast på tyska. Exempelvis hävdas att viktig information såsom NGB:s granskade årsbalansredovisning från den 31 december 2012 först ställdes till förfogande på kvällen den sista arbetsdagen innan fristen för ingivandet av det slutgiltiga anbudet.

| e) | Säljarna ska ha missgynnat de andra anbudsgivarna genom att Capricorn påstås ha beviljats en gynnad tillgång till viktiga utomstående leverantörer. Klagande 3 gör särskilt gällande att det måste ha förekommit förhandlingar mellan Capricorn, säljarna och bryggerigruppen Bitburger redan flera veckor innan den vinnande anbudsgivaren tillkännagavs den 11 mars 2014 (116). |
| --- | --- |

e)

Säljarna ska ha missgynnat de andra anbudsgivarna genom att Capricorn påstås ha beviljats en gynnad tillgång till viktiga utomstående leverantörer. Klagande 3 gör särskilt gällande att det måste ha förekommit förhandlingar mellan Capricorn, säljarna och bryggerigruppen Bitburger redan flera veckor innan den vinnande anbudsgivaren tillkännagavs den 11 mars 2014 (116).

116

| f) | Attesteringen av köpeavtalet mellan säljarna och Capricorn genom notarius publicus måste ha ägt rum före den 11 mars 2014. Capricorn hade redan underrättats om tilldelningen innan fordringsägarna fattade sitt beslut. Det föreligger ett pressmeddelande från Capricorn av den 9 mars 2014, dvs. två dagar innan fordringsägarnas beslut av den 11 mars 2014. |
| --- | --- |

f)

Attesteringen av köpeavtalet mellan säljarna och Capricorn genom notarius publicus måste ha ägt rum före den 11 mars 2014. Capricorn hade redan underrättats om tilldelningen innan fordringsägarna fattade sitt beslut. Det föreligger ett pressmeddelande från Capricorn av den 9 mars 2014, dvs. två dagar innan fordringsägarnas beslut av den 11 mars 2014.

| g) | Säljarna har utan att underrätta andra anbudsgivare avvikit från skrivelsen av den 17 oktober 2013, genom att endast till Capricorns fördel avstå från ett uppvisande av en finansiell garanti för hela det erbjudna försäljningspriset (117). |
| --- | --- |

g)

Säljarna har utan att underrätta andra anbudsgivare avvikit från skrivelsen av den 17 oktober 2013, genom att endast till Capricorns fördel avstå från ett uppvisande av en finansiell garanti för hela det erbjudna försäljningspriset (117).

117

| h) | Säljarna har åsidosatt villkoren i skrivelsen genom att de före utgången av fristen för ingivandet av det slutgiltiga anbudet har underlåtit att tillhandahålla någon överenskommen och internt godkänd ändring av köpeavtalet till de enskilda anbudsgivarna, vilket försvårade färdigställandet av finansieringen väsentligt. |
| --- | --- |

h)

Säljarna har åsidosatt villkoren i skrivelsen genom att de före utgången av fristen för ingivandet av det slutgiltiga anbudet har underlåtit att tillhandahålla någon överenskommen och internt godkänd ändring av köpeavtalet till de enskilda anbudsgivarna, vilket försvårade färdigställandet av finansieringen väsentligt.

| i) | Dessutom grundande säljarna tilldelningen av tillgångarna även på miljökrav och presumerade – utan ytterligare samråd med klagande 3 – att företaget inte kunde uppfylla sådana kriterier, fastän säljarna inte hade infört några uttalade miljörelaterade villkor (118). |
| --- | --- |

i)

Dessutom grundande säljarna tilldelningen av tillgångarna även på miljökrav och presumerade – utan ytterligare samråd med klagande 3 – att företaget inte kunde uppfylla sådana kriterier, fastän säljarna inte hade infört några uttalade miljörelaterade villkor (118).

118

| j) | Capricorn har gynnats, eftersom företaget har inhämtat rådgivning från advokatbyrån McDermot i frågor som avsåg det statliga stödet. Denna byrå har tidigare tillhandahållit rådgivning till säljarna och delstaten Rheinland-Pfalz i samma hänseende. |
| --- | --- |

j)

Capricorn har gynnats, eftersom företaget har inhämtat rådgivning från advokatbyrån McDermot i frågor som avsåg det statliga stödet. Denna byrå har tidigare tillhandahållit rådgivning till säljarna och delstaten Rheinland-Pfalz i samma hänseende.

| (119) | Klagande 3 gör gällande att försäljningen innefattar tillgångar som ska tillräknas staten (119), att det föreligger nytt statligt stöd till Capricorn och att ett eventuellt återkrav av stöd som säljarna har beviljats för tillgångarna måste utvidgas till Capricorn (120). Slutligen gör klagande 3 gällande att köpeavtalet är ogiltigt på grund av ett åsidosättande av genomförandeförbudet enligt artikel 108.3 FEUF. |
| --- | --- |

(119)

Klagande 3 gör gällande att försäljningen innefattar tillgångar som ska tillräknas staten (119), att det föreligger nytt statligt stöd till Capricorn och att ett eventuellt återkrav av stöd som säljarna har beviljats för tillgångarna måste utvidgas till Capricorn (120). Slutligen gör klagande 3 gällande att köpeavtalet är ogiltigt på grund av ett åsidosättande av genomförandeförbudet enligt artikel 108.3 FEUF.

119

120

| (120) | Slutligen gör klagande 3 gällande att Capricorn inte hade betalt den andra utestående delen av försäljningspriset i slutet av juli, vilket tyder på att Capricorn inte har ingett något fullt finansierat anbud. Mot denna bakgrund har finansieringsvillkoren för förvärvandet av tillgångarna från Nürburgring ändrats till Capricorns fördel med ett klart åsidosättande av de villkor som fastställts av säljarna och i den skrivelse som skickats till anbudsgivarna, vilket skulle kunna utgöra ett ytterligare stöd till Capricorn. |
| --- | --- |

(120)

Slutligen gör klagande 3 gällande att Capricorn inte hade betalt den andra utestående delen av försäljningspriset i slutet av juli, vilket tyder på att Capricorn inte har ingett något fullt finansierat anbud. Mot denna bakgrund har finansieringsvillkoren för förvärvandet av tillgångarna från Nürburgring ändrats till Capricorns fördel med ett klart åsidosättande av de villkor som fastställts av säljarna och i den skrivelse som skickats till anbudsgivarna, vilket skulle kunna utgöra ett ytterligare stöd till Capricorn.

b)   Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

| (121) | Enligt uppgifter från konkursförvaltarna har klagande 3 inte ingett någon bindande finansieringsbekräftelse på 30 miljoner euro, vare sig med sitt bekräftande anbud av den 17 februari 2014 (i vilket hänvisades till en bindande finansieringsbekräftelse från [...] på 30 miljoner euro) eller med klagomålet. Tillkännagivandet från klagande 3 att finansieringsbekräftelsen hade kunnat inges vid en senare tidpunkt har inte ens styrkts genom icke-bindande förklaringar från tredje part. Till skillnad från de bekräftade anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2] uppfyllde det bekräftade anbudet från klagande 3 inte de krav på finansieringen som fastställts i skrivelsen av den 17 oktober 2013. Den 11 mars 2014 hade säljarna således inte någon anledning att tilldela klagande 3 kontraktet. Säljarna kunde inte acceptera den risk som en väntan på finansieringsbekräftelse från klagande 3 medförde, nämligen att antalet anbudsgivare sjönk till en eller noll, eftersom a) [anbudsgivare 2] krävde att äganderättsövergången skulle genomföras den 3 april 2014, och b) det inte förelåg några framsteg vad gäller preciseringen av anbudet från klagande 3, fastän denne ingett sin intresseanmälan den 17 maj 2013 och sitt indikativa anbud redan den 30 september 2013, vilket medförde att sannolikheten för ingåendet av ett avtal med klagande 3 hade minskat. Den påstådda finansieringsbekräftelsen från Jupiter Financial Group av den 26 mars 2014 har inte ställts till säljarnas förfogande, medan en skrivelse som var daterad den 31 mars 2014 men inte undertecknad, från investeringsbanken och konsultfirman [...] innehöll ett förbehåll om ett tillfredsställande avslutande av due diligence. Utvecklingsfonderna för Nürburgrings grannkommuner på 200 miljoner euro skulle inte ha kommit säljarna till godo. |
| --- | --- |

(121)

Enligt uppgifter från konkursförvaltarna har klagande 3 inte ingett någon bindande finansieringsbekräftelse på 30 miljoner euro, vare sig med sitt bekräftande anbud av den 17 februari 2014 (i vilket hänvisades till en bindande finansieringsbekräftelse från [...] på 30 miljoner euro) eller med klagomålet. Tillkännagivandet från klagande 3 att finansieringsbekräftelsen hade kunnat inges vid en senare tidpunkt har inte ens styrkts genom icke-bindande förklaringar från tredje part. Till skillnad från de bekräftade anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2] uppfyllde det bekräftade anbudet från klagande 3 inte de krav på finansieringen som fastställts i skrivelsen av den 17 oktober 2013. Den 11 mars 2014 hade säljarna således inte någon anledning att tilldela klagande 3 kontraktet. Säljarna kunde inte acceptera den risk som en väntan på finansieringsbekräftelse från klagande 3 medförde, nämligen att antalet anbudsgivare sjönk till en eller noll, eftersom a) [anbudsgivare 2] krävde att äganderättsövergången skulle genomföras den 3 april 2014, och b) det inte förelåg några framsteg vad gäller preciseringen av anbudet från klagande 3, fastän denne ingett sin intresseanmälan den 17 maj 2013 och sitt indikativa anbud redan den 30 september 2013, vilket medförde att sannolikheten för ingåendet av ett avtal med klagande 3 hade minskat. Den påstådda finansieringsbekräftelsen från Jupiter Financial Group av den 26 mars 2014 har inte ställts till säljarnas förfogande, medan en skrivelse som var daterad den 31 mars 2014 men inte undertecknad, från investeringsbanken och konsultfirman [...] innehöll ett förbehåll om ett tillfredsställande avslutande av due diligence. Utvecklingsfonderna för Nürburgrings grannkommuner på 200 miljoner euro skulle inte ha kommit säljarna till godo.

| (122) | Enligt de uppgifter som konkursförvaltarna har lämnat har samtliga anbudsgivare underrättats om att valet av den vinnande anbudsgivaren eventuellt redan skulle äga rum kort efter det att fristen för ingivande av anbud löpte ut den 17 februari 2014. Den information som säljarna har gett var inte ägnad att väcka någon förväntan på att förfarandet skulle förlängas. I det pressmeddelande som klagande 3 har hänvisat till stod det att konkursförvaltarna hade för avsikt att ingå ett avtal under det första kvartalet år 2014. Konkursförvaltarna uppger att det inte är sant att förvaltaren offentligt hade uppgett att ett beslut skulle antas i slutet av mars, att Capricorn redan innan fordringsägarnas sammanträde hade underrättats om att företaget tilldelats kontraktet, och att ett pressmeddelande från Capricorn offentliggjordes den 9 mars 2014. |
| --- | --- |

(122)

Enligt de uppgifter som konkursförvaltarna har lämnat har samtliga anbudsgivare underrättats om att valet av den vinnande anbudsgivaren eventuellt redan skulle äga rum kort efter det att fristen för ingivande av anbud löpte ut den 17 februari 2014. Den information som säljarna har gett var inte ägnad att väcka någon förväntan på att förfarandet skulle förlängas. I det pressmeddelande som klagande 3 har hänvisat till stod det att konkursförvaltarna hade för avsikt att ingå ett avtal under det första kvartalet år 2014. Konkursförvaltarna uppger att det inte är sant att förvaltaren offentligt hade uppgett att ett beslut skulle antas i slutet av mars, att Capricorn redan innan fordringsägarnas sammanträde hade underrättats om att företaget tilldelats kontraktet, och att ett pressmeddelande från Capricorn offentliggjordes den 9 mars 2014.

| (123) | Konkursförvaltarna uppger att transaktionens struktur (försäljning av tillgångarna för sig, i paket, eller i deras helhet, utan överlåtelse av andelar eller skulder) inte har ändrat sig under anbudsförfarandets gång. Med uttrycket ”clean balance sheet” avses inte något annat än att en överlåtelse av skulderna i samband med försäljningen var utesluten. Samtliga intressenter underrättades redan i den teaser som skickades till klagande 3 den 17 maj 2013 om det förhållandet att säljarna var ägarbolagen och att den operativa verksamheten drevs av NGB. Om klagande 3 faktiskt – såsom påstås – först under due diligence-förfarandet har fått kännedom om NGB:s verksamhet, kan konkursförvaltarna endast dra slutsatsen att klagande 3 inte i tillräcklig utsträckning hade studerat de omfattande handlingar som ställts till förfogande för ingivandet av det indikativa anbudet. Säljarna har inte vid någon tidpunkt krävt att förvärvaren skulle överta NGB:s avtal. För konkursförvaltarna var det uteslutet med ett övertagande av arrendeavtalet mellan säljarna och NGB genom förvärvaren på grund NGB:s särskilda situation med beaktande av att en försäljning av tillgångarna eftersträvades redan från början. Konkursförvaltarna gör gällande att klagande 3 mycket sent hade insett att denne vid ett övertagande av tillgångarna från och med den 1 januari 2014 skulle ha haft en till övervägande delen ”tom” Nürburgring och att de eftersträvade avtalen med kunder och sponsorer på grund av den ledtid som krävs vid (racer)evenemang till övervägande del kunde medföra (högre) intäkter först säsongen 2015. Dessutom har säljarna gång på gång framhållit att det stod anbudsgivarna fritt att själva definiera köpeobjektet. |
| --- | --- |

(123)

Konkursförvaltarna uppger att transaktionens struktur (försäljning av tillgångarna för sig, i paket, eller i deras helhet, utan överlåtelse av andelar eller skulder) inte har ändrat sig under anbudsförfarandets gång. Med uttrycket ”clean balance sheet” avses inte något annat än att en överlåtelse av skulderna i samband med försäljningen var utesluten. Samtliga intressenter underrättades redan i den teaser som skickades till klagande 3 den 17 maj 2013 om det förhållandet att säljarna var ägarbolagen och att den operativa verksamheten drevs av NGB. Om klagande 3 faktiskt – såsom påstås – först under due diligence-förfarandet har fått kännedom om NGB:s verksamhet, kan konkursförvaltarna endast dra slutsatsen att klagande 3 inte i tillräcklig utsträckning hade studerat de omfattande handlingar som ställts till förfogande för ingivandet av det indikativa anbudet. Säljarna har inte vid någon tidpunkt krävt att förvärvaren skulle överta NGB:s avtal. För konkursförvaltarna var det uteslutet med ett övertagande av arrendeavtalet mellan säljarna och NGB genom förvärvaren på grund NGB:s särskilda situation med beaktande av att en försäljning av tillgångarna eftersträvades redan från början. Konkursförvaltarna gör gällande att klagande 3 mycket sent hade insett att denne vid ett övertagande av tillgångarna från och med den 1 januari 2014 skulle ha haft en till övervägande delen ”tom” Nürburgring och att de eftersträvade avtalen med kunder och sponsorer på grund av den ledtid som krävs vid (racer)evenemang till övervägande del kunde medföra (högre) intäkter först säsongen 2015. Dessutom har säljarna gång på gång framhållit att det stod anbudsgivarna fritt att själva definiera köpeobjektet.

clean balance sheet

| (124) | Vad gäller skadeståndskrav från tredje part har säljarna gjort klagande 3 uppmärksam på att det knappast skulle vara möjligt att ingå nya avtal med NGB:s kunder med – för kunderna – sämre villkor jämfört med löpande avtal så länge frågan om skadestånd på grund av underlåtenhet att följa avtalen med NGB inte utretts. Risken för att förvärvare och avtalspartner ingår ett nytt avtal med villkoret att avtalsparten betalar en hög ersättning och sedan gör gällande skillnaden mellan den tidigare ersättningen som skadestånd på grund av underlåtenhet att uppfylla avtalet och senare år, när det inte förelåg något avtal med NBG, betalar betydligt lägre ersättning ska beaktas. Säljarnas krav på undantag vid överlåtelse av tillgångar som medför ett upphörande av verksamheten är inte ovanlig och är lämplig för att i borgenärernas intresse säkerställa bästa möjliga nyttjande. |
| --- | --- |

(124)

Vad gäller skadeståndskrav från tredje part har säljarna gjort klagande 3 uppmärksam på att det knappast skulle vara möjligt att ingå nya avtal med NGB:s kunder med – för kunderna – sämre villkor jämfört med löpande avtal så länge frågan om skadestånd på grund av underlåtenhet att följa avtalen med NGB inte utretts. Risken för att förvärvare och avtalspartner ingår ett nytt avtal med villkoret att avtalsparten betalar en hög ersättning och sedan gör gällande skillnaden mellan den tidigare ersättningen som skadestånd på grund av underlåtenhet att uppfylla avtalet och senare år, när det inte förelåg något avtal med NBG, betalar betydligt lägre ersättning ska beaktas. Säljarnas krav på undantag vid överlåtelse av tillgångar som medför ett upphörande av verksamheten är inte ovanlig och är lämplig för att i borgenärernas intresse säkerställa bästa möjliga nyttjande.

| (125) | Fristen för att lämna bekräftade anbud förlängdes enligt konkursförvaltarnas uppgifter genom skrivelse av den 17 december 2013, eftersom andra anbudsgivare fortfarande inte hade lämnat några godtagbara anbud. Det har upprepade gånger klargjorts för anbudsgivarna att NGB först övertog den operativa verksamheten efter säsongen 2012 och således i huvudsak hade varit tvungen att arbeta med NAG:s gamla avtal och det därför (ännu) inte förelåg någon tillförlitlig rapportering för den operativa verksamheten. Enligt konkursförvaltarna ankommer det på potentiella förvärvare att beakta de därmed sammanhängande riskerna. |
| --- | --- |

(125)

Fristen för att lämna bekräftade anbud förlängdes enligt konkursförvaltarnas uppgifter genom skrivelse av den 17 december 2013, eftersom andra anbudsgivare fortfarande inte hade lämnat några godtagbara anbud. Det har upprepade gånger klargjorts för anbudsgivarna att NGB först övertog den operativa verksamheten efter säsongen 2012 och således i huvudsak hade varit tvungen att arbeta med NAG:s gamla avtal och det därför (ännu) inte förelåg någon tillförlitlig rapportering för den operativa verksamheten. Enligt konkursförvaltarna ankommer det på potentiella förvärvare att beakta de därmed sammanhängande riskerna.

| (126) | Konkursförvaltarna påpekar att klagande 3 i efterskott ingav en ändring av köpeavtalet till sitt bekräftande erbjudande den 6 mars 2014. Utkastet till köpeavtalet som förhandlades fram den 13 februari härstammade från säljarna. Det stod således klart att nästa utkast skulle utformas av klagande 3. |
| --- | --- |

(126)

Konkursförvaltarna påpekar att klagande 3 i efterskott ingav en ändring av köpeavtalet till sitt bekräftande erbjudande den 6 mars 2014. Utkastet till köpeavtalet som förhandlades fram den 13 februari härstammade från säljarna. Det stod således klart att nästa utkast skulle utformas av klagande 3.

| (127) | Enligt konkursförvaltarnas uppgifter hade samtliga anbudsgivare som kvalificerade sig för det aktuella steget i urvalsförfarandet tillgång till samma handlingar i datarummet. De handlingar som nämns i klagomålet stod inte heller till säljarnas och i synnerhet inte till andra anbudsgivares förfogande vid en tidigare tidpunkt. Samtliga anbudsgivare hade samma chans att granska handlingarna i datarummet och andra anbudsgivare hade helt slutfört due diligence med samma dokument. Samtliga anbudsgivare underrättades i god tid om att bolagens rapportering uppvisade betydande brister. Nästan samtliga handlingar från säljarna och NBG gjordes tillgängliga i datarummet på tyska och säljarna hade inte någon skyldighet att tillhandahålla samtliga handlingar på engelska. |
| --- | --- |

(127)

Enligt konkursförvaltarnas uppgifter hade samtliga anbudsgivare som kvalificerade sig för det aktuella steget i urvalsförfarandet tillgång till samma handlingar i datarummet. De handlingar som nämns i klagomålet stod inte heller till säljarnas och i synnerhet inte till andra anbudsgivares förfogande vid en tidigare tidpunkt. Samtliga anbudsgivare hade samma chans att granska handlingarna i datarummet och andra anbudsgivare hade helt slutfört due diligence med samma dokument. Samtliga anbudsgivare underrättades i god tid om att bolagens rapportering uppvisade betydande brister. Nästan samtliga handlingar från säljarna och NBG gjordes tillgängliga i datarummet på tyska och säljarna hade inte någon skyldighet att tillhandahålla samtliga handlingar på engelska.

| (128) | Dessutom uppger konkursförvaltarna att perioden för att inge anbud och finansieringsbekräftelser var tillräckligt lång. Klagande 3 hade tio månader (från den första kontakten mellan [anbudsgivare 3] och säljarna den 8 april 2013 till och med den 17 februari 2014) för ingivandet av finansieringsbekräftelsen och nästan fyra månader (från den 23 oktober 2013 till och med den 17 februari 2014) för genomförandet av due diligence. Konkursförvaltarna har därigenom överskridit de villkor som kan utläsas av kommissionens praxis (121). |
| --- | --- |

(128)

Dessutom uppger konkursförvaltarna att perioden för att inge anbud och finansieringsbekräftelser var tillräckligt lång. Klagande 3 hade tio månader (från den första kontakten mellan [anbudsgivare 3] och säljarna den 8 april 2013 till och med den 17 februari 2014) för ingivandet av finansieringsbekräftelsen och nästan fyra månader (från den 23 oktober 2013 till och med den 17 februari 2014) för genomförandet av due diligence. Konkursförvaltarna har därigenom överskridit de villkor som kan utläsas av kommissionens praxis (121).

121

| (129) | Förhandlingarna med det nya avtalet om ölleveranser och med ”Rock am Ring” fördes inte av Capricorn, utan av NBG och de motsvarande handlingarna gjordes tillgängliga i datarummet. Det föreligger inte något sådant från klagande 3 påstått samband med Capricorn. |
| --- | --- |

(129)

Förhandlingarna med det nya avtalet om ölleveranser och med ”Rock am Ring” fördes inte av Capricorn, utan av NBG och de motsvarande handlingarna gjordes tillgängliga i datarummet. Det föreligger inte något sådant från klagande 3 påstått samband med Capricorn.

| (130) | Säljarna har inte infört några miljövillkor i anbudsförfarandet för urvalet av det vinnande anbudet. De enda villkor som ställdes i anbudsförfarandet för valet av det vinnande anbudet var följande: a) Maximering av de sammanlagda intäkterna för samtliga tillgångar och b) den förväntade transaktionssäkerheten. Anbudet från klagande 3 kunde inte väljas på grund av den bristande transaktionssäkerheten, eftersom klagande 3 inte hade uppvisat någon finansieringsbekräftelse vid ingivandet av sitt bekräftande anbud. Samtidigt hade säljarna fört samtal med [anbudsgivare 2] och i förhandlingarnas slutfas med [anbudsgivare 2] och Capricorn, eftersom [anbudsgivare 2] hade ingett ett anbud på [32–39] miljoner euro (se tabell 10 nedan) och förhandlingarna mellan Capricorn och [...] pågick, vilka resulterade i en finansieringsbekräftelse från banken av den 10 mars 2014. På grund av att det saknades en finansieringsbekräftelse i det bekräftande anbudet förelåg det en hög risk för att något avtal inte skulle komma till stånd med klagande 3. Vidare hade konkursförvaltarna försökt att uppskatta chanserna för klagande 3 att trots detta kunna genomföra finansieringen med hjälp av ytterligare tecken i dennes affärsmodell som hade kunnat tala för att transaktionen ändå skulle kunna genomföras. Affärsmodellen från klagande 3 byggde på [...] och på [...]. Eftersom de gällande kraven på en begränsning av bullernivån på Nürburgring hade utgjort hinder mot [...] och det inte förelåg någon [...], var något kortfristigt genomförande av konceptet inte att vänta. Konceptet från klagande 3 ansågs därför tyda på att det förelåg en väsentlig risk att något avtal inte skulle komma till stånd eller åtminstone att det hade krävts mycket tid och förhandlingar. Huruvida konceptet var förenligt med kraven på en begränsning av bullernivån på Nürburgring utgjorde inte något urvalskriterium. |
| --- | --- |

(130)

Säljarna har inte infört några miljövillkor i anbudsförfarandet för urvalet av det vinnande anbudet. De enda villkor som ställdes i anbudsförfarandet för valet av det vinnande anbudet var följande: a) Maximering av de sammanlagda intäkterna för samtliga tillgångar och b) den förväntade transaktionssäkerheten. Anbudet från klagande 3 kunde inte väljas på grund av den bristande transaktionssäkerheten, eftersom klagande 3 inte hade uppvisat någon finansieringsbekräftelse vid ingivandet av sitt bekräftande anbud. Samtidigt hade säljarna fört samtal med [anbudsgivare 2] och i förhandlingarnas slutfas med [anbudsgivare 2] och Capricorn, eftersom [anbudsgivare 2] hade ingett ett anbud på [32–39] miljoner euro (se tabell 10 nedan) och förhandlingarna mellan Capricorn och [...] pågick, vilka resulterade i en finansieringsbekräftelse från banken av den 10 mars 2014. På grund av att det saknades en finansieringsbekräftelse i det bekräftande anbudet förelåg det en hög risk för att något avtal inte skulle komma till stånd med klagande 3. Vidare hade konkursförvaltarna försökt att uppskatta chanserna för klagande 3 att trots detta kunna genomföra finansieringen med hjälp av ytterligare tecken i dennes affärsmodell som hade kunnat tala för att transaktionen ändå skulle kunna genomföras. Affärsmodellen från klagande 3 byggde på [...] och på [...]. Eftersom de gällande kraven på en begränsning av bullernivån på Nürburgring hade utgjort hinder mot [...] och det inte förelåg någon [...], var något kortfristigt genomförande av konceptet inte att vänta. Konceptet från klagande 3 ansågs därför tyda på att det förelåg en väsentlig risk att något avtal inte skulle komma till stånd eller åtminstone att det hade krävts mycket tid och förhandlingar. Huruvida konceptet var förenligt med kraven på en begränsning av bullernivån på Nürburgring utgjorde inte något urvalskriterium.

| (131) | Avseende påståendet från klagande 3 att Capricorns anbud inte var villkorslöst, eftersom det var avhängigt av ett slutgiltigt beslut från kommissionen, genom vilket en utvidgning av kraven på återbetalning uteslöts, uppger konkursförvaltarna och Tyskland att det ändrade avtalet från klagande 3 innehöll liknande villkor. Enligt de tillämpliga bestämmelserna i de ändrade avtal som konkursförvaltarna och Tyskland ingett hade säljaren och/eller förvärvaren rätt att träda tillbaka från avtalet om kommissionen inte hade meddelat något positivt beslut till och med den 15 juli 2014 (enligt avtalsutkastet från den 14 januari 2014) respektive till och med den 31 december 2014 (enligt det reviderade utkastet från den 14 februari 2014). |
| --- | --- |

(131)

Avseende påståendet från klagande 3 att Capricorns anbud inte var villkorslöst, eftersom det var avhängigt av ett slutgiltigt beslut från kommissionen, genom vilket en utvidgning av kraven på återbetalning uteslöts, uppger konkursförvaltarna och Tyskland att det ändrade avtalet från klagande 3 innehöll liknande villkor. Enligt de tillämpliga bestämmelserna i de ändrade avtal som konkursförvaltarna och Tyskland ingett hade säljaren och/eller förvärvaren rätt att träda tillbaka från avtalet om kommissionen inte hade meddelat något positivt beslut till och med den 15 juli 2014 (enligt avtalsutkastet från den 14 januari 2014) respektive till och med den 31 december 2014 (enligt det reviderade utkastet från den 14 februari 2014).

| (132) | Enligt konkursförvaltarnas uppfattning innebär den omständigheten att ingen av de båda anbudsgivare som lämnat ett kvalificerat anbud helt uppfyllde kravet på en säker finansiering (garanti för betalningen av försäljningspriset eller betalning av försäljningspriset på ett förvaltningskonto) och att säljarna därför i praktiken avstod från detta krav, utan att underrätta klagande 3, inte något bevis för ett förfarande utan insyn. I avsaknad av ett bekräftande anbud med finansieringsbekräftelse berördes nämligen inte klagande 3. Ett meddelande till samtliga anbudsgivare om detta påstådda undantag hade inte påverkat anbudsförandet. Undantaget var dessutom inte anledningen till att klagande 3 inte hade ingett någon finansieringsbekräftelse och motsvarade hur en hypotetisk privat säljare hade agerat. |
| --- | --- |

(132)

Enligt konkursförvaltarnas uppfattning innebär den omständigheten att ingen av de båda anbudsgivare som lämnat ett kvalificerat anbud helt uppfyllde kravet på en säker finansiering (garanti för betalningen av försäljningspriset eller betalning av försäljningspriset på ett förvaltningskonto) och att säljarna därför i praktiken avstod från detta krav, utan att underrätta klagande 3, inte något bevis för ett förfarande utan insyn. I avsaknad av ett bekräftande anbud med finansieringsbekräftelse berördes nämligen inte klagande 3. Ett meddelande till samtliga anbudsgivare om detta påstådda undantag hade inte påverkat anbudsförandet. Undantaget var dessutom inte anledningen till att klagande 3 inte hade ingett någon finansieringsbekräftelse och motsvarade hur en hypotetisk privat säljare hade agerat.

| (133) | Konkursförvaltarna gör gällande att åtgärderna från konkursförvaltarna och från fordringsägarna inte kan tillskrivas staten och att något gynnande av Capricorn inte kan identifieras, eftersom säljarna hade genomfört förfarandet i enlighet med kriterierna för privata marknadsaktörer i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(133)

Konkursförvaltarna gör gällande att åtgärderna från konkursförvaltarna och från fordringsägarna inte kan tillskrivas staten och att något gynnande av Capricorn inte kan identifieras, eftersom säljarna hade genomfört förfarandet i enlighet med kriterierna för privata marknadsaktörer i en marknadsekonomi.

| (134) | Vad gäller påståendet att Capricorn inte har lämnat något fullt finansierat anbud, eftersom bolaget inte har betalat den andra delen av försäljningspriset, och eventuellt har erhållit ytterligare stöd genom ändringen av finansieringsvillkoren för förvärvet av Nürburgrings tillgångar till Capricorns fördel, gör Tyskland gällande följande: a) Capricorn har inte erhållit någon fördel genom att den andra delbetalningen omfinansierades med en räntesats på 8 % och genom ställande av sakrättslig säkerhet (se fotnot 72), b) omfinansieringen av den andra delbetalningen innehåller inget statligt stöd, eftersom beslutet om omfinansieringen inte kan tillskrivas staten, utan endast fattades av konkursförvaltarna utan delstatens medverkan, c) det förelåg inga avvikelser från de regler som fastställts av säljarna och den skrivelse som lämnats till anbudsgivarna, eftersom säljarna i anbudsförfarandet inte hade uppställt några villkor med avseende på delbetalningar av försäljningspriset innan avtalsslutet, vilket innebar att en eventuell önskan från en anbudsgivare att ersätta säkerheter i kontanter för försäljningspriset med andra säkerheter inte påverkade bedömningen av anbudet. |
| --- | --- |

(134)

Vad gäller påståendet att Capricorn inte har lämnat något fullt finansierat anbud, eftersom bolaget inte har betalat den andra delen av försäljningspriset, och eventuellt har erhållit ytterligare stöd genom ändringen av finansieringsvillkoren för förvärvet av Nürburgrings tillgångar till Capricorns fördel, gör Tyskland gällande följande: a) Capricorn har inte erhållit någon fördel genom att den andra delbetalningen omfinansierades med en räntesats på 8 % och genom ställande av sakrättslig säkerhet (se fotnot 72), b) omfinansieringen av den andra delbetalningen innehåller inget statligt stöd, eftersom beslutet om omfinansieringen inte kan tillskrivas staten, utan endast fattades av konkursförvaltarna utan delstatens medverkan, c) det förelåg inga avvikelser från de regler som fastställts av säljarna och den skrivelse som lämnats till anbudsgivarna, eftersom säljarna i anbudsförfarandet inte hade uppställt några villkor med avseende på delbetalningar av försäljningspriset innan avtalsslutet, vilket innebar att en eventuell önskan från en anbudsgivare att ersätta säkerheter i kontanter för försäljningspriset med andra säkerheter inte påverkade bedömningen av anbudet.

| (135) | Konkursförvaltarna anser att klagomålet ska lämnas utan bifall. De ogrundade påståendena från klagande 3 avseende finansieringen skulle inte vara förenliga med agerandet från en försiktig investerare eller konkursförvaltare. |
| --- | --- |

(135)

Konkursförvaltarna anser att klagomålet ska lämnas utan bifall. De ogrundade påståendena från klagande 3 avseende finansieringen skulle inte vara förenliga med agerandet från en försiktig investerare eller konkursförvaltare.

4.4   KLAGOMÅL FRÅN HERR MEYRICK COX (KLAGANDE 4)

a)   Klagomålet

Klagomålet

| (136) | Klagande 4 hävdar att Capricorn inte tilldelades kontraktet för det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, utan för att det var fråga om ett tyskt företag och att säljarna inte ville sälja till ett konsortium som leddes av ett holdingbolag. Vidare påstår han att Capricorn i flera avseenden hade lämnat ett lägre anbud än [anbudsgivare 2]. Klagande 4 har särskilt gjort gällande att






  a) | finansieringen av Capricorns anbud var mindre säker än finansieringen från [anbudsgivare 2] (122), |
| --- | --- | --- |

(136)

Klagande 4 hävdar att Capricorn inte tilldelades kontraktet för det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, utan för att det var fråga om ett tyskt företag och att säljarna inte ville sälja till ett konsortium som leddes av ett holdingbolag. Vidare påstår han att Capricorn i flera avseenden hade lämnat ett lägre anbud än [anbudsgivare 2]. Klagande 4 har särskilt gjort gällande att

a)

finansieringen av Capricorns anbud var mindre säker än finansieringen från [anbudsgivare 2] (122),

122

| b) | det i anbudet från [anbudsgivare 2] föreskrevs högre förskottsbetalningar (123), |
| --- | --- |

b)

det i anbudet från [anbudsgivare 2] föreskrevs högre förskottsbetalningar (123),

123

| c) | genomföranderisken var högre för Capricorn än om anbudet från [anbudsgivare 2] hade antagits (124), |
| --- | --- |

c)

genomföranderisken var högre för Capricorn än om anbudet från [anbudsgivare 2] hade antagits (124),

124

| d) | [anbudsgivare 2] hade mer erfarenhet och bättre kunskaper än Capricorn (125), |
| --- | --- |

d)

[anbudsgivare 2] hade mer erfarenhet och bättre kunskaper än Capricorn (125),

125

| e) | sannolikheten för ytterligare investeringar på 25 miljoner euro i Nürburgring var högre för [anbudsgivare 2] än för Capricorn, |
| --- | --- |

e)

sannolikheten för ytterligare investeringar på 25 miljoner euro i Nürburgring var högre för [anbudsgivare 2] än för Capricorn,

| f) | anbudsgivarna har behandlats olika i anbudsförfarandet, eftersom Capricorn har erhållit en mer förmånlig behandling (126), |
| --- | --- |

f)

anbudsgivarna har behandlats olika i anbudsförfarandet, eftersom Capricorn har erhållit en mer förmånlig behandling (126),

126

| (137) | Klagande 4 påstår vidare att Capricorn inte har betalat den andra delbetalningen av försäljningspriset som förföll till betalning i slutet av juli, att Capricorn har beviljats ytterligare statligt stöd genom att säljarna har avstått från det föreskrivna avtalsvitet på 25 miljoner euro samt dröjsmålsränta på 8 %. Detta medför att det även uppkommer frågor avseende den information som fordringsägarna har erhållit från KPMG och konkursförvaltarna i samband med anbudsförfarandet, och styrker att Capricorns finansiella förmåga har framställts på ett felaktigt sätt. |
| --- | --- |

(137)

Klagande 4 påstår vidare att Capricorn inte har betalat den andra delbetalningen av försäljningspriset som förföll till betalning i slutet av juli, att Capricorn har beviljats ytterligare statligt stöd genom att säljarna har avstått från det föreskrivna avtalsvitet på 25 miljoner euro samt dröjsmålsränta på 8 %. Detta medför att det även uppkommer frågor avseende den information som fordringsägarna har erhållit från KPMG och konkursförvaltarna i samband med anbudsförfarandet, och styrker att Capricorns finansiella förmåga har framställts på ett felaktigt sätt.

| (138) | Vidare anser klagande 4 att det aldrig förelåg något undertecknat finansieringsavtal mellan [...] och Capricorn, utan endast ett Term Sheet, varför Capricorn inte hade något finansieringsavtal när fordringsägarna sammanträdde. |
| --- | --- |

(138)

Vidare anser klagande 4 att det aldrig förelåg något undertecknat finansieringsavtal mellan [...] och Capricorn, utan endast ett Term Sheet, varför Capricorn inte hade något finansieringsavtal när fordringsägarna sammanträdde.

| (139) | Slutligen anser klagande 4 att det av den information som han har lämnat tydligt framgår att Capricorn gynnades vid försäljningen av Nürburgrings tillgångar, att denna fördel härstammar från ett beslut som inte är förenligt med det sätt som en kommersiell säljare hade genomfört förfarandet och bedömt anbuden i enlighet med tilldelningskriterierna, att en sådan kommersiell säljare inte hade dragit slutsatsen att anbudet från Capricorn sammantaget var mer ekonomiskt fördelaktigt än anbudet från [anbudsgivare 2], och att ett nytt förfarande måste inledas vid vilket en rad enhetliga kriterier ska tillämpas, en klar tidsplan fastställas och anbudsgivarnas identitet hemlighållas för fordringsägarna för att åstadkomma ett öppet, rättvist och villkorslöst anbudsförfarande. |
| --- | --- |

(139)

Slutligen anser klagande 4 att det av den information som han har lämnat tydligt framgår att Capricorn gynnades vid försäljningen av Nürburgrings tillgångar, att denna fördel härstammar från ett beslut som inte är förenligt med det sätt som en kommersiell säljare hade genomfört förfarandet och bedömt anbuden i enlighet med tilldelningskriterierna, att en sådan kommersiell säljare inte hade dragit slutsatsen att anbudet från Capricorn sammantaget var mer ekonomiskt fördelaktigt än anbudet från [anbudsgivare 2], och att ett nytt förfarande måste inledas vid vilket en rad enhetliga kriterier ska tillämpas, en klar tidsplan fastställas och anbudsgivarnas identitet hemlighållas för fordringsägarna för att åstadkomma ett öppet, rättvist och villkorslöst anbudsförfarande.

b)   Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

Av Tyskland ingivna synpunkter från konkursförvaltarna

| (140) | Konkursförvaltarna förklarar att klagande 4 som medlem i [anbudsgivare 2] endast är indirekt berörd. De föreslår att klagomålet ska ogillas, eftersom anbudsförfarandet har varit öppet, transparent och villkorslöst och att tillgångarna har sålts till den bästa anbudsgivaren i syfte att maximera de sammanlagda intäkterna. |
| --- | --- |

(140)

Konkursförvaltarna förklarar att klagande 4 som medlem i [anbudsgivare 2] endast är indirekt berörd. De föreslår att klagomålet ska ogillas, eftersom anbudsförfarandet har varit öppet, transparent och villkorslöst och att tillgångarna har sålts till den bästa anbudsgivaren i syfte att maximera de sammanlagda intäkterna.

| (141) | Konkursförvaltarna bestrider påståendet att medlemmarna i fordringsägarutskottet skulle ha godkänt försäljningen till Capricorn för att det var fråga om ett tyskt företag och inte om ett konsortium som leddes av ett holdingbolag. |
| --- | --- |

(141)

Konkursförvaltarna bestrider påståendet att medlemmarna i fordringsägarutskottet skulle ha godkänt försäljningen till Capricorn för att det var fråga om ett tyskt företag och inte om ett konsortium som leddes av ett holdingbolag.

| (142) | Enligt konkursförvaltarnas uppgifter medför anbudet från Capricorn betydligt högre försäljningsintäkter jämfört med anbudet från [anbudsgivare 2]. Vad gäller transaktionssäkerheten föreligger det inte några väsentliga skillnader mellan de båda anbuden som skulle motivera ett antagande av det betydligt lägre anbudet (transaktionssäkerheten var tillfredsställande för båda anbuden, men inte på högsta nivå). [Anbudsgivare 2] var inte heller beredd att tillhandahålla en bankgaranti för försäljningspriset eller betala in denna på ett förvaltningskonto, fastän detta uttryckligen krävdes i skrivelsen av den 17 oktober 2013. Trots flera uppmaningar hade varken [anbudsgivare 2], (som skulle ha ombesörjt den externa finansieringen) eller någon annan medlem från [anbudsgivare 2] ingett någon rättsligt bindande förklaring genom vilken de åtog sig att ställa de nödvändiga medlen till förfogande. Däremot har herr Robertino Wild, delägare från Capricorn, ställt omfattande säkerhet, och Capricorns externa finansiering har även styrkts genom en affärsmässig finansieringsbekräftelse från [...]. Konkursförvaltarna kontrollerade finansieringsbekräftelsen och informerade fordringsägarna om resultatet av deras kontroll, nämligen att finansieringsbekräftelsen inte innehöll några ovanliga förbehåll eller villkor. Inte enbart den egna andelen på [14–17] miljoner euro, utan även den externa andelen på [41–49] miljoner euro var säkrad genom ett avtalsvite på [22–27] miljoner euro som förvärvaren skulle betala om säljarna skulle frånträda avtalet på grund av utestående betalningar. Även för avtalsvitet har säkerhet ställts. Fordringsägarna har följt konkursförvaltarnas bedömning. |
| --- | --- |

(142)

Enligt konkursförvaltarnas uppgifter medför anbudet från Capricorn betydligt högre försäljningsintäkter jämfört med anbudet från [anbudsgivare 2]. Vad gäller transaktionssäkerheten föreligger det inte några väsentliga skillnader mellan de båda anbuden som skulle motivera ett antagande av det betydligt lägre anbudet (transaktionssäkerheten var tillfredsställande för båda anbuden, men inte på högsta nivå). [Anbudsgivare 2] var inte heller beredd att tillhandahålla en bankgaranti för försäljningspriset eller betala in denna på ett förvaltningskonto, fastän detta uttryckligen krävdes i skrivelsen av den 17 oktober 2013. Trots flera uppmaningar hade varken [anbudsgivare 2], (som skulle ha ombesörjt den externa finansieringen) eller någon annan medlem från [anbudsgivare 2] ingett någon rättsligt bindande förklaring genom vilken de åtog sig att ställa de nödvändiga medlen till förfogande. Däremot har herr Robertino Wild, delägare från Capricorn, ställt omfattande säkerhet, och Capricorns externa finansiering har även styrkts genom en affärsmässig finansieringsbekräftelse från [...]. Konkursförvaltarna kontrollerade finansieringsbekräftelsen och informerade fordringsägarna om resultatet av deras kontroll, nämligen att finansieringsbekräftelsen inte innehöll några ovanliga förbehåll eller villkor. Inte enbart den egna andelen på [14–17] miljoner euro, utan även den externa andelen på [41–49] miljoner euro var säkrad genom ett avtalsvite på [22–27] miljoner euro som förvärvaren skulle betala om säljarna skulle frånträda avtalet på grund av utestående betalningar. Även för avtalsvitet har säkerhet ställts. Fordringsägarna har följt konkursförvaltarnas bedömning.

| (143) | Beträffande förskottsbetalningarna uppger konkursförvaltarna att anbudet från [anbudsgivare 2] hade fördelar (betalningar på [30–33] miljoner euro till och med den 31 mars 2014 från [anbudsgivare 2], betalning på [4,6–5,1] miljoner euro från Capricorn) och nackdelar: De av [ANBUDSGIVARE 2] tillhandahållna medlen skulle med undantag av en delbetalning på [7,1–7,6] miljoner euro förvaras på ett spärrkonto till dess att det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut och överföras till säljarna antingen när det förelåg ett sådant slutgiltigt beslut eller – om förvärvaren inte frånträdde avtalet även om det inte förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut (varvid en förlängning av fristen för att frånträda avtalet inte var utesluten) – till och med den 31 mars 2015. Om det hade förelegat ett slutgiltigt kommissionsbeslut år 2014 skulle säljarna från [anbudsgivare 2] haft tillgång till [30–33] miljoner euro och från Capricorn [58–63] miljoner euro (plus omkring 6 miljoner euro från NGB:s kassaflöde). |
| --- | --- |

(143)

Beträffande förskottsbetalningarna uppger konkursförvaltarna att anbudet från [anbudsgivare 2] hade fördelar (betalningar på [30–33] miljoner euro till och med den 31 mars 2014 från [anbudsgivare 2], betalning på [4,6–5,1] miljoner euro från Capricorn) och nackdelar: De av [ANBUDSGIVARE 2] tillhandahållna medlen skulle med undantag av en delbetalning på [7,1–7,6] miljoner euro förvaras på ett spärrkonto till dess att det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut och överföras till säljarna antingen när det förelåg ett sådant slutgiltigt beslut eller – om förvärvaren inte frånträdde avtalet även om det inte förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut (varvid en förlängning av fristen för att frånträda avtalet inte var utesluten) – till och med den 31 mars 2015. Om det hade förelegat ett slutgiltigt kommissionsbeslut år 2014 skulle säljarna från [anbudsgivare 2] haft tillgång till [30–33] miljoner euro och från Capricorn [58–63] miljoner euro (plus omkring 6 miljoner euro från NGB:s kassaflöde).

| (144) | En jämförelse mellan anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2] visar att anbudet från Capricorn uppvisar det bästa nominella försäljningspriset och medför det bästa ekonomiska resultatet.

  Tabell 10


  Jämförelse mellan anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2]









  Anbud Capricorn | Anbud [anbudsgivare 2] |
| --- | --- | --- |
| Belopp i miljoner euro | | | |
| Första delbetalning 31.3.2014 | [4,6–5,1] | Första delbetalning 31.3.2014 | [7,1–7,6] |
| Andra delbetalning 31.7.2014 | [4,6–5,1] | Andra delbetalning 31.3.2014 | [22–27] |
| Tredje delbetalning 20.12.2014 | [4,6–5,1] | Tredje delbetalning 2016 | [2,3–2,6] |
| Kassaflöde NBG 2014 (*7) | 6,0 | Resultatinriktad betalning för 2015 att betalas 2016 (*7) | [2,3–2,6] |
| Fjärde delbetalning vid avtalsslut | [41–49] | Resultatinriktad betalning för 2016 att betalas 2017 (*7) | [4,6–5,1] |
| Resterande försäljningspris | [10,5–11,5] | Resultatinriktad betalning för 2017 att betalas 2018 (*7) | [7,1–7,6] |
| Totalt försäljningspris | 77,0 | | [47–52] |
| Personalnedskärningar/omstrukturering | – 2,5 | | – 3,0 |
| Uppsägning av avtal med Lindner | – 1,0 | | – 1,0 |
| | | Negativt kassaflöde NBG 1. Q. 2014 | – 1,6 |
| | | Slutbetalning | – 1,3 |
| Ekonomiskt resultat | [70–77] | | [41–45] |

(144)

En jämförelse mellan anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2] visar att anbudet från Capricorn uppvisar det bästa nominella försäljningspriset och medför det bästa ekonomiska resultatet.

Tabell 10

Tabell 10

Jämförelse mellan anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2]

Jämförelse mellan anbuden från Capricorn och [anbudsgivare 2]

Anbud Capricorn

Anbud [anbudsgivare 2]

Belopp i miljoner euro

Första delbetalning 31.3.2014

[4,6–5,1]

Första delbetalning 31.3.2014

[7,1–7,6]

Andra delbetalning 31.7.2014

[4,6–5,1]

Andra delbetalning 31.3.2014

[22–27]

Tredje delbetalning 20.12.2014

[4,6–5,1]

Tredje delbetalning 2016

[2,3–2,6]

Kassaflöde NBG 2014 (*7)

*7

6,0

Resultatinriktad betalning för 2015 att betalas 2016 (*7)

*7

[2,3–2,6]

Fjärde delbetalning vid avtalsslut

[41–49]

Resultatinriktad betalning för 2016 att betalas 2017 (*7)

*7

[4,6–5,1]

Resterande försäljningspris

[10,5–11,5]

Resultatinriktad betalning för 2017 att betalas 2018 (*7)

*7

[7,1–7,6]

Totalt försäljningspris

77,0

[47–52]

Personalnedskärningar/omstrukturering

– 2,5

– 3,0

Uppsägning av avtal med Lindner

– 1,0

– 1,0

Negativt kassaflöde NBG 1. Q. 2014

– 1,6

Slutbetalning

– 1,3

Ekonomiskt resultat

Ekonomiskt resultat

[70–77]

[70–77]

[41–45]

[41–45]

| (145) | De goda meriterna från medlemmarna i [anbudsgivare 2] och den större erfarenhet som de hade i frågan om fusioner och övertaganden motiverade inte ett antagande av deras anbud med ett betydligt lägre pris. Säljarna bestrider inte den kompetens som konsortiets medlemmar hade, men den utgjorde inte något tilldelningskriterium. Inte heller utgjorde omfattningen av investeringarna vid Nürburgring efter köpet något tilldelningskriterium. |
| --- | --- |

(145)

De goda meriterna från medlemmarna i [anbudsgivare 2] och den större erfarenhet som de hade i frågan om fusioner och övertaganden motiverade inte ett antagande av deras anbud med ett betydligt lägre pris. Säljarna bestrider inte den kompetens som konsortiets medlemmar hade, men den utgjorde inte något tilldelningskriterium. Inte heller utgjorde omfattningen av investeringarna vid Nürburgring efter köpet något tilldelningskriterium.

| (146) | Konkursförvaltarna har inte diskriminerat några anbudsgivare och det framgår inte heller av klagomålet vilka av deras handlingar som skulle ha medfört att [anbudsgivare 2] lämnade ett lägre anbud än Capricorn. Konkursförvaltarna tillbakavisar argumenten från klagande 4 att de deltagande personerna inte var tillgängliga och att försäljningsprocessen förlängts för att möjliggöra för Capricorn att lämna ett anbud. Det påpekades uttryckligen för [anbudsgivare 2] att förhandlingar med andra anbudsgivare skulle äga rum fram till fordringsägarnas möte den 11 mars 2014. |
| --- | --- |

(146)

Konkursförvaltarna har inte diskriminerat några anbudsgivare och det framgår inte heller av klagomålet vilka av deras handlingar som skulle ha medfört att [anbudsgivare 2] lämnade ett lägre anbud än Capricorn. Konkursförvaltarna tillbakavisar argumenten från klagande 4 att de deltagande personerna inte var tillgängliga och att försäljningsprocessen förlängts för att möjliggöra för Capricorn att lämna ett anbud. Det påpekades uttryckligen för [anbudsgivare 2] att förhandlingar med andra anbudsgivare skulle äga rum fram till fordringsägarnas möte den 11 mars 2014.

| (147) | Vidare påpekar konkursförvaltarna att deras åtgärder och fordringsägarnas godkännande inte kan tillskrivas staten och att något gynnande inte har ägt rum vid försäljningsprocessen, eftersom den motsvarar ett marknadsmässigt beteende. |
| --- | --- |

(147)

Vidare påpekar konkursförvaltarna att deras åtgärder och fordringsägarnas godkännande inte kan tillskrivas staten och att något gynnande inte har ägt rum vid försäljningsprocessen, eftersom den motsvarar ett marknadsmässigt beteende.

| (148) | Vad gäller påståendet från klagande 4 att det aldrig har förelegat något finansieringsavtal mellan [...] och Capricorn, gör Tyskland gällande att [...] bekräftade sitt finansieringsanbud efter en omfattande rättslig och finansiell due diligence och aldrig har upphävt sin finansieringsbekräftelse. |
| --- | --- |

(148)

Vad gäller påståendet från klagande 4 att det aldrig har förelegat något finansieringsavtal mellan [...] och Capricorn, gör Tyskland gällande att [...] bekräftade sitt finansieringsanbud efter en omfattande rättslig och finansiell due diligence och aldrig har upphävt sin finansieringsbekräftelse.

| (149) | Vad gäller påståendet från klagande 4 att Capricorn inte har betalat den andra delen av försäljningspriset, gör Tyskland gällande de argument som anges i skäl 134. |
| --- | --- |

(149)

Vad gäller påståendet från klagande 4 att Capricorn inte har betalat den andra delen av försäljningspriset, gör Tyskland gällande de argument som anges i skäl 134.

5.   BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

| (150) | Detta gäller framför allt frågan huruvida NG och dess dotterbolag MSR och CMHN när åtgärderna 1–19 beviljades utgjorde företag i svårigheter i den mening som avses i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till räddning och omstrukturering av företag i svårigheter (127) (riktlinjerna). Därefter ska kommissionen pröva huruvida de aktuella åtgärderna utgjorde statligt stöd till förmånstagarna i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, och slutligen huruvida detta stöd skulle kunna vara förenligt med FEUF. |
| --- | --- |

(150)

Detta gäller framför allt frågan huruvida NG och dess dotterbolag MSR och CMHN när åtgärderna 1–19 beviljades utgjorde företag i svårigheter i den mening som avses i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till räddning och omstrukturering av företag i svårigheter (127) (riktlinjerna). Därefter ska kommissionen pröva huruvida de aktuella åtgärderna utgjorde statligt stöd till förmånstagarna i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, och slutligen huruvida detta stöd skulle kunna vara förenligt med FEUF.

Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till räddning och omstrukturering av företag i svårigheter

127

5.1   SVÅRIGHETER FÖR NG, MSR OCH CMHN

| (151) | Om åtgärderna 1–19 skulle utgöra statligt stöd och om NG, MSR och CMHN befann sig i svårigheter när stödet beviljades, ska det prövas huruvida dessa åtgärder är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av artikel 107.3 c FEUF samt i synnerhet riktlinjerna. En av de centrala frågorna är således huruvida NG, MSR och CMHN var företag i svårigheter. Kommissionen har dragit slutsatsen att de befann sig i ekonomiska svårigheter när stödet beviljades och således inte hade kunna låna upp medel på den privata kreditmarknaden. |
| --- | --- |

(151)

Om åtgärderna 1–19 skulle utgöra statligt stöd och om NG, MSR och CMHN befann sig i svårigheter när stödet beviljades, ska det prövas huruvida dessa åtgärder är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av artikel 107.3 c FEUF samt i synnerhet riktlinjerna. En av de centrala frågorna är således huruvida NG, MSR och CMHN var företag i svårigheter. Kommissionen har dragit slutsatsen att de befann sig i ekonomiska svårigheter när stödet beviljades och således inte hade kunna låna upp medel på den privata kreditmarknaden.

| (152) | Följande bedömning grundas på punkterna 9–11 i riktlinjerna. Kommissionen hänvisar till sin bedömning i skälen 202–206 i beslutet av den 21 mars 2012, i vilket det preliminärt inte uteslöts att NG den 1 juli 2008 skulle anses utgöra ett företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna (se även skälen 46 och 47 i beslutet av den 7 augusti 2012). Dessutom har kommissionen i skälen 6–13 i beslutet av den 7 augusti 2012 fastställt att NG, MSR och CMHN var företag i svårigheter. |
| --- | --- |

(152)

Följande bedömning grundas på punkterna 9–11 i riktlinjerna. Kommissionen hänvisar till sin bedömning i skälen 202–206 i beslutet av den 21 mars 2012, i vilket det preliminärt inte uteslöts att NG den 1 juli 2008 skulle anses utgöra ett företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna (se även skälen 46 och 47 i beslutet av den 7 augusti 2012). Dessutom har kommissionen i skälen 6–13 i beslutet av den 7 augusti 2012 fastställt att NG, MSR och CMHN var företag i svårigheter.

| (153) | Kommissionen anser att varje företag måste bedömas som en helhet, dvs. med beaktande av samtliga verksamhetsområden. Det kan inte accepteras att Tyskland undantagit de verksamhetsområden som gick med förlust, dvs. formel 1-tävlingarna och projektet ”Nürburgring 2009”, från bedömningen av de finansiella nyckeltalen. Det står vidare klart att företagen inte hade tillgång till några externa finansieringskällor. |
| --- | --- |

(153)

Kommissionen anser att varje företag måste bedömas som en helhet, dvs. med beaktande av samtliga verksamhetsområden. Det kan inte accepteras att Tyskland undantagit de verksamhetsområden som gick med förlust, dvs. formel 1-tävlingarna och projektet ”Nürburgring 2009”, från bedömningen av de finansiella nyckeltalen. Det står vidare klart att företagen inte hade tillgång till några externa finansieringskällor.

| (154) | NG:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2001–2011 såg ut på följande sätt:

  Tabell 11


  NG:s viktigaste finansiella nyckeltal 2001–2011 (i miljoner euro) | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsättning | 34,3 | 38,3 | 34,2 | 28,7 | 27,1 | 27,8 | 29,9 | 22,0 | 33,3 | 5,1 | 7,0 |
| EBT (*8) | 0,6 | – 0,5 | 0,6 | – 9,9 | – 9,6 | – 40,1 (*9) | – 2,4 | – 0,8 | – 9,9 | 4,6 | – 16,2 |
| Aktiekapital | 5,1 | 5,1 | 5,1 | 10,0 | 10,0 | 10,0 | 13,3 | 16,7 | 20,0 | 20,0 | 20,0 |
| Eget kapital | 15,2 | 18,6 | 19,1 | 37,3 | 27,6 | – 12,6 | – 10,2 | – 9,9 | – 15,8 | – 10,9 | – 27,4 |
| Sammanlagda skulder | — | 45,6 | 43,4 | 19,7 | 19,5 | 27,8 | 46,8 | 99,1 | 234,2 | 263,2 | 290,4 |
| Skulder/eget kapital (%) | — | 250 | 230 | 50 | 70 | – 270 | – 460 | – 1 000 | – 1 480 | – 2 410 | – 1 060 |
| Skulder/omsättning (%) | — | 119 | 127 | 69 | 72 | 100 | 156 | 450 | 703 | 5 160 | 4 150 |

(154)

NG:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2001–2011 såg ut på följande sätt:

Tabell 11

Tabell 11

NG:s viktigaste finansiella nyckeltal 2001–2011 (i miljoner euro)

NG:s viktigaste finansiella nyckeltal 2001–2011 (i miljoner euro)

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

Omsättning

34,3

38,3

34,2

28,7

27,1

27,8

29,9

22,0

33,3

5,1

7,0

EBT (*8)

*8

0,6

– 0,5

0,6

– 9,9

– 9,6

– 40,1 (*9)

*9

– 2,4

– 0,8

– 9,9

4,6

– 16,2

Aktiekapital

5,1

5,1

5,1

10,0

10,0

10,0

13,3

16,7

20,0

20,0

20,0

Eget kapital

15,2

18,6

19,1

37,3

27,6

– 12,6

– 10,2

– 9,9

– 15,8

– 10,9

– 27,4

Sammanlagda skulder

—

45,6

43,4

19,7

19,5

27,8

46,8

99,1

234,2

263,2

290,4

Skulder/eget kapital (%)

—

250

230

50

70

– 270

– 460

– 1 000

– 1 480

– 2 410

– 1 060

Skulder/omsättning (%)

—

119

127

69

72

100

156

450

703

5 160

4 150

| (155) | Enligt punkt 10 a i riktlinjerna befinner sig ett företag i svårigheter ”om det är fråga om ett bolag med begränsat personligt ansvar för bolagsmännen, när över hälften av det tecknade kapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital förlorats under de senaste tolv månaderna”. Denna bestämmelse ger uttryck för presumtionen att ett företag som förlorar en stor del av sitt aktiekapital inte torde kunna hejda dessa förluster, vilket leder till att företaget på kort eller medellång sikt med största sannolikhet försätts i konkurs (såsom anges i punkt 9 i riktlinjerna). |
| --- | --- |

(155)

Enligt punkt 10 a i riktlinjerna befinner sig ett företag i svårigheter ”om det är fråga om ett bolag med begränsat personligt ansvar för bolagsmännen, när över hälften av det tecknade kapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital förlorats under de senaste tolv månaderna”. Denna bestämmelse ger uttryck för presumtionen att ett företag som förlorar en stor del av sitt aktiekapital inte torde kunna hejda dessa förluster, vilket leder till att företaget på kort eller medellång sikt med största sannolikhet försätts i konkurs (såsom anges i punkt 9 i riktlinjerna).

| (156) | Kommissionen konstaterar vidare att ett företag enligt punkt 11 i riktlinjerna kan anses befinna sig i svårigheter ”i synnerhet om de vanliga tecknen på att ett företag befinner sig i svårigheter föreligger, såsom ökande förluster, sjunkande omsättning, växande lager, överkapacitet, minskande kassaflöde, stigande skuldsättningsgrad och finansiella kostnader samt ett sjunkande värde, som kan gå ner till noll, på nettotillgångarna.” I detta avseende har tribunalen påpekat att ett negativt eget kapital ”kan anses utgöra en viktig indikation på en situation där ett företag befinner sig i ekonomiska svårigheter” (128). |
| --- | --- |

(156)

Kommissionen konstaterar vidare att ett företag enligt punkt 11 i riktlinjerna kan anses befinna sig i svårigheter ”i synnerhet om de vanliga tecknen på att ett företag befinner sig i svårigheter föreligger, såsom ökande förluster, sjunkande omsättning, växande lager, överkapacitet, minskande kassaflöde, stigande skuldsättningsgrad och finansiella kostnader samt ett sjunkande värde, som kan gå ner till noll, på nettotillgångarna.” I detta avseende har tribunalen påpekat att ett negativt eget kapital ”kan anses utgöra en viktig indikation på en situation där ett företag befinner sig i ekonomiska svårigheter” (128).

128

| (157) | Enligt NG:s ekonomiska redogörelse för åren 2001–2011 hade inte mer än hälften av aktiekapitalet förlorats. Ändå hade företaget ett negativt eget kapital under perioden 2006–2011. I tidigare fall har kommissionen presumerat att det faktum att ett företag uppvisar ett negativt eget kapital i princip tyder på att hela företagets aktiekapital har gått förlorat och det i första hand ska antas att de kriterier som anges under punkt 10 a i riktlinjerna är uppfyllda (129). |
| --- | --- |

(157)

Enligt NG:s ekonomiska redogörelse för åren 2001–2011 hade inte mer än hälften av aktiekapitalet förlorats. Ändå hade företaget ett negativt eget kapital under perioden 2006–2011. I tidigare fall har kommissionen presumerat att det faktum att ett företag uppvisar ett negativt eget kapital i princip tyder på att hela företagets aktiekapital har gått förlorat och det i första hand ska antas att de kriterier som anges under punkt 10 a i riktlinjerna är uppfyllda (129).

129

| (158) | Vad gäller NG har kommissionen fastställt att anledningen till att inte mer än hälften av aktiekapitalet gick förlorat var att företaget inte vidtog några lämpliga åtgärder. Syftet med sådana lämpliga åtgärder skulle ha varit att företagets egna kapital gick från att vara negativt till att vara positivt och samtidigt öka det till en rimlig nivå. I detta avseende hade en aktivering av förlustöverföringar eller ett kapitaltillskott eller både och kunnat komma på fråga. |
| --- | --- |

(158)

Vad gäller NG har kommissionen fastställt att anledningen till att inte mer än hälften av aktiekapitalet gick förlorat var att företaget inte vidtog några lämpliga åtgärder. Syftet med sådana lämpliga åtgärder skulle ha varit att företagets egna kapital gick från att vara negativt till att vara positivt och samtidigt öka det till en rimlig nivå. I detta avseende hade en aktivering av förlustöverföringar eller ett kapitaltillskott eller både och kunnat komma på fråga.

| (159) | I detta sammanhang antar kommissionen att en aktivering av förlustöverföringar skulle ha medfört en förlust av företagets sammanlagda aktiekapital, eftersom de kumulerade förlusterna var högre än aktiekapitalet. Mot denna bakgrund anser kommissionen att de kriterier som anges under punkt 10 a i riktlinjerna ska anses vara uppfyllda sedan år 2006. |
| --- | --- |

(159)

I detta sammanhang antar kommissionen att en aktivering av förlustöverföringar skulle ha medfört en förlust av företagets sammanlagda aktiekapital, eftersom de kumulerade förlusterna var högre än aktiekapitalet. Mot denna bakgrund anser kommissionen att de kriterier som anges under punkt 10 a i riktlinjerna ska anses vara uppfyllda sedan år 2006.

| (160) | Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen dessutom att NG redan sedan år 2002 befann sig i svårigheter, eftersom a) NG:s årliga omsättning sjönk med 80 % under denna period till sammanlagt 89,4 miljoner euro, och företaget under denna period gick med förlust nästan varje år, b) NG under hela den granskade perioden uppvisade en alltför hög skuldsättningsgrad som steg från 119 % av omsättningen år 2002 till 4 150 % av omsättningen år 2011, c) till och med år 2004 och år 2005, när företagets skuldsättning sjönk till under 100 % av omsättningen, var skuldsättningsgraden fortfarande mycket hög med omkring 70 % av omsättningen och även under dessa år sjönk företagets omsättning och uppvisade förluster varje år, d) NG uppvisade under den största delen av perioden (2006–2011) ett negativt eget kapital. |
| --- | --- |

(160)

Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen dessutom att NG redan sedan år 2002 befann sig i svårigheter, eftersom a) NG:s årliga omsättning sjönk med 80 % under denna period till sammanlagt 89,4 miljoner euro, och företaget under denna period gick med förlust nästan varje år, b) NG under hela den granskade perioden uppvisade en alltför hög skuldsättningsgrad som steg från 119 % av omsättningen år 2002 till 4 150 % av omsättningen år 2011, c) till och med år 2004 och år 2005, när företagets skuldsättning sjönk till under 100 % av omsättningen, var skuldsättningsgraden fortfarande mycket hög med omkring 70 % av omsättningen och även under dessa år sjönk företagets omsättning och uppvisade förluster varje år, d) NG uppvisade under den största delen av perioden (2006–2011) ett negativt eget kapital.

| (161) | MSR:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2007–2011 såg ut på följande sätt:

  Tabell 12


  MSR:s viktigaste finansiella nyckeltal 2007–2011 (i miljoner euro) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsättning | 0,0 | 4,4 | 3,4 | 2,2 | 0,9 |
| EBT | – 0,1 | – 0,5 | – 4,0 | – 4,8 | – 8,6 |
| Aktiekapital | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 |
| Eget kapital | 0,08 | 0,6 | 4,6 | 3,3 | 11,9 |
| Summa skulder | 2,5 | 28,3 | 95,6 | 96,5 | 103,8 |
| Skulder/eget kapital (%) | 3 130 | 4 720 | 2 080 | 2 920 | 870 |
| Skulder/omsättning (%) | — | 643 | 2 810 | 4 380 | 11 500 |

(161)

MSR:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2007–2011 såg ut på följande sätt:

Tabell 12

Tabell 12

MSR:s viktigaste finansiella nyckeltal 2007–2011 (i miljoner euro)

MSR:s viktigaste finansiella nyckeltal 2007–2011 (i miljoner euro)

2007

2008

2009

2010

2011

Omsättning

0,0

4,4

3,4

2,2

0,9

EBT

– 0,1

– 0,5

– 4,0

– 4,8

– 8,6

Aktiekapital

0,05

0,05

0,05

0,05

0,05

Eget kapital

0,08

0,6

4,6

3,3

11,9

Summa skulder

2,5

28,3

95,6

96,5

103,8

Skulder/eget kapital (%)

3 130

4 720

2 080

2 920

870

Skulder/omsättning (%)

—

643

2 810

4 380

11 500

| (162) | CMHN:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2008–2011 såg ut på följande sätt:

  Tabell 13


  CMHN:s viktigaste finansiella nyckeltal 2008–2011 (i miljoner euro) | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsättning | 0,0 | 2,6 | 1,2 | 0,2 |
| EBT | – 0,8 | – 2,5 | – 3,6 | 0,0 |
| Aktiekapital | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 |
| Eget kapital | 0,8 | 3,3 | 6,9 | 6,9 |
| Summa skulder | 6,5 | 13,3 | 36,9 | 35,3 |
| Skulder/eget kapital (%) | 810 | 400 | 530 | 510 |
| Skulder/omsättning (%) | — | 510 | 3 070 | 17 650 |

(162)

CMHN:s viktigaste finansiella nyckeltal för perioden 2008–2011 såg ut på följande sätt:

Tabell 13

Tabell 13

CMHN:s viktigaste finansiella nyckeltal 2008–2011 (i miljoner euro)

CMHN:s viktigaste finansiella nyckeltal 2008–2011 (i miljoner euro)

2008

2009

2010

2011

Omsättning

0,0

2,6

1,2

0,2

EBT

– 0,8

– 2,5

– 3,6

0,0

Aktiekapital

0,03

0,03

0,03

0,03

Eget kapital

0,8

3,3

6,9

6,9

Summa skulder

6,5

13,3

36,9

35,3

Skulder/eget kapital (%)

810

400

530

510

Skulder/omsättning (%)

—

510

3 070

17 650

| (163) | Kommissionen konstaterar att MSR och CMHN inte har lämnat in några uppgifter av vilka den förväntade lönsamheten för dessa företag framgår. |
| --- | --- |

(163)

Kommissionen konstaterar att MSR och CMHN inte har lämnat in några uppgifter av vilka den förväntade lönsamheten för dessa företag framgår.

| (164) | Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna utgår kommissionen från att MSR och CMHN redan sedan år 2007 respektive år 2008 befann sig i svårigheter, eftersom de uppvisade minimala intäkter, betydande årliga förluster och en stigande skuldsättning som var mycket större än den årliga omsättningen. |
| --- | --- |

(164)

Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna utgår kommissionen från att MSR och CMHN redan sedan år 2007 respektive år 2008 befann sig i svårigheter, eftersom de uppvisade minimala intäkter, betydande årliga förluster och en stigande skuldsättning som var mycket större än den årliga omsättningen.

| (165) | Kommissionen godtar inte argumentet från Tyskland att NG, MSR och CMHN inte var företag i svårigheter, eftersom uppförandet av infrastrukturen och anordnandet av formel 1- och superbiketävlingar har skett på offentligt uppdrag och således inte får beaktas vid bedömningen av deras finansiella situation. |
| --- | --- |

(165)

Kommissionen godtar inte argumentet från Tyskland att NG, MSR och CMHN inte var företag i svårigheter, eftersom uppförandet av infrastrukturen och anordnandet av formel 1- och superbiketävlingar har skett på offentligt uppdrag och således inte får beaktas vid bedömningen av deras finansiella situation.

| (166) | För det första konstaterar kommissionen att uppförandet av infrastruktur för motorsport, fritidsaktiviteter, hotell- och restaurangverksamhet samt anordnandet av motorsportevenemang inte ska anses utgöra extraordinära kostnader som ligger utanför NG, MSR och CMHN:s normala affärsverksamhet. Det är tvärtom frågan om dessa företags kärnverksamhet. Även om såväl delägarna som ledningen har sett NG, MSR och CMHN som instrument för att behålla sportinfrastrukturen ”Nürburgring” i offentlig ägo och genomföra olönsamma sportevenemang, vilka inte hade erbjudits om inte det offentliga täckt förlusterna, får delägarna och ledningen dock inte tillåta att skulderna utvecklar sig på ett sådant ineffektivt och förlustbringande sätt som ovannämnda finansiella nyckeltal för dessa företag visar, utan att det upprättas en solid och realistisk affärsplan. Således ska nämnda verksamhetsområden omfattas av bedömningen av den finansiella situationen. |
| --- | --- |

(166)

För det första konstaterar kommissionen att uppförandet av infrastruktur för motorsport, fritidsaktiviteter, hotell- och restaurangverksamhet samt anordnandet av motorsportevenemang inte ska anses utgöra extraordinära kostnader som ligger utanför NG, MSR och CMHN:s normala affärsverksamhet. Det är tvärtom frågan om dessa företags kärnverksamhet. Även om såväl delägarna som ledningen har sett NG, MSR och CMHN som instrument för att behålla sportinfrastrukturen ”Nürburgring” i offentlig ägo och genomföra olönsamma sportevenemang, vilka inte hade erbjudits om inte det offentliga täckt förlusterna, får delägarna och ledningen dock inte tillåta att skulderna utvecklar sig på ett sådant ineffektivt och förlustbringande sätt som ovannämnda finansiella nyckeltal för dessa företag visar, utan att det upprättas en solid och realistisk affärsplan. Således ska nämnda verksamhetsområden omfattas av bedömningen av den finansiella situationen.

| (167) | Dessutom anser kommissionen att det faktum att uppförandet av nämnda infrastrukturanläggningar och anordnandet av motorsportevenemang mycket väl kan ha bidragit till NG:s, MSR:s och CMHN:s svårigheter, vilket inte strider mot slutsatsen att NG redan innan projektet ”Nürburgring 2009” påbörjades uppvisade de typiska symptomen för ett företag i svårigheter. Ett sunt företag måste anpassa sina kostnader för sådana aktiviteter för att kunna överleva. Åren 2008 och 2009 uppvisade NG, MSR och CMHN förluster och en ökande skuldsättning (ökning med 537 % under perioden 2002–2011, 4 052 % under perioden 2007–2011 respektive 443 % under perioden 2008–2011). Fastän projektet ”Nürburgring 2009” avslutades år 2010, tyder de efterföljande finansiella resultaten från NG, MSR och CMHN på att deras svårigheter höll i sig. |
| --- | --- |

(167)

Dessutom anser kommissionen att det faktum att uppförandet av nämnda infrastrukturanläggningar och anordnandet av motorsportevenemang mycket väl kan ha bidragit till NG:s, MSR:s och CMHN:s svårigheter, vilket inte strider mot slutsatsen att NG redan innan projektet ”Nürburgring 2009” påbörjades uppvisade de typiska symptomen för ett företag i svårigheter. Ett sunt företag måste anpassa sina kostnader för sådana aktiviteter för att kunna överleva. Åren 2008 och 2009 uppvisade NG, MSR och CMHN förluster och en ökande skuldsättning (ökning med 537 % under perioden 2002–2011, 4 052 % under perioden 2007–2011 respektive 443 % under perioden 2008–2011). Fastän projektet ”Nürburgring 2009” avslutades år 2010, tyder de efterföljande finansiella resultaten från NG, MSR och CMHN på att deras svårigheter höll i sig.

| (168) | Kommissionen har således dragit slutsatsen att NG, MSR och CMHN vid beviljandet av åtgärderna 1–19 var företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna och att deras svårigheter var så allvarliga att de inte hade erhållit någon finansiering på marknaden. |
| --- | --- |

(168)

Kommissionen har således dragit slutsatsen att NG, MSR och CMHN vid beviljandet av åtgärderna 1–19 var företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna och att deras svårigheter var så allvarliga att de inte hade erhållit någon finansiering på marknaden.

5.2   INSLAG AV STATLIGT STÖD

| (169) | Enligt artikel 107.1 FEUF är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(169)

Enligt artikel 107.1 FEUF är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

a)   Statliga medel och ansvar

Statliga medel och ansvar

| (170) | En del av åtgärd 1 (ökning av eget kapital) som genomfördes av delstaten och distriktet Ahrweiler samt en annan del av åtgärd 1 (inbetalningar i kapitalreserven) och åtgärderna 3, 9, 16 och 19 som delstaten själv har genomfört, härstammar entydigt från statliga medel och ska tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(170)

En del av åtgärd 1 (ökning av eget kapital) som genomfördes av delstaten och distriktet Ahrweiler samt en annan del av åtgärd 1 (inbetalningar i kapitalreserven) och åtgärderna 3, 9, 16 och 19 som delstaten själv har genomfört, härstammar entydigt från statliga medel och ska tillskrivas staten.

| (171) | Vad gäller NG:s åtgärder (åtgärderna 2, 4, 5, 6, 7, 10, 12, 13, 14, 15 – med avseende på överlåtelsen av andelar i MSR till NG – och 17) medger Tyskland uttryckligen att dessa medel ska tillskrivas staten. Det ska dessutom konstateras att NG:s tillsynsorgan representerade delstaten och distriktet Ahrweiler som delägare i NG. I detta sammanhang förklarade den biträdande ordföranden i tillsynsorganet vid sammanträdet den 28 augusti 2005 att en tilldelning till privata investerare enbart kunde ske om det förelåg låg risk för delstaten (130). Vidare påpekade vederbörande vid en workshop från tillsynsorganet den 20 december 2005 att ett beslut om en investering från NG måste fattas av det nya kabinettet efter delstatsvalet (131). Dessutom tillkännagav delstatsregeringen i sin regeringsförklaring av den 30 maj 2006 genomförandet av investeringen Erlebnisregion Nürburgring och ministerrådet erhöll den 19 september 2006 information om att NG:s tillsynsorgan hade för avsikt att genomföra projektet med betydande medverkan från en privat tredje part (132). Dessutom utfärdade ministeriet för ekonomi, transport, jordbruk och vinodling samt delstatens finansministerium kontinuerligt sakkunnigutlåtanden, yttranden och instruktioner för projektet ”Nürburgring 2009” (133), vilket presenterades för allmänheten den 2 december 2009. Kommissionen anser att även det lån som NG hade beviljat MSR genom PNG som förmedlare (åtgärd 6), utgör en åtgärd från NG och således ska tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(171)

Vad gäller NG:s åtgärder (åtgärderna 2, 4, 5, 6, 7, 10, 12, 13, 14, 15 – med avseende på överlåtelsen av andelar i MSR till NG – och 17) medger Tyskland uttryckligen att dessa medel ska tillskrivas staten. Det ska dessutom konstateras att NG:s tillsynsorgan representerade delstaten och distriktet Ahrweiler som delägare i NG. I detta sammanhang förklarade den biträdande ordföranden i tillsynsorganet vid sammanträdet den 28 augusti 2005 att en tilldelning till privata investerare enbart kunde ske om det förelåg låg risk för delstaten (130). Vidare påpekade vederbörande vid en workshop från tillsynsorganet den 20 december 2005 att ett beslut om en investering från NG måste fattas av det nya kabinettet efter delstatsvalet (131). Dessutom tillkännagav delstatsregeringen i sin regeringsförklaring av den 30 maj 2006 genomförandet av investeringen Erlebnisregion Nürburgring och ministerrådet erhöll den 19 september 2006 information om att NG:s tillsynsorgan hade för avsikt att genomföra projektet med betydande medverkan från en privat tredje part (132). Dessutom utfärdade ministeriet för ekonomi, transport, jordbruk och vinodling samt delstatens finansministerium kontinuerligt sakkunnigutlåtanden, yttranden och instruktioner för projektet ”Nürburgring 2009” (133), vilket presenterades för allmänheten den 2 december 2009. Kommissionen anser att även det lån som NG hade beviljat MSR genom PNG som förmedlare (åtgärd 6), utgör en åtgärd från NG och således ska tillskrivas staten.

130

131

Erlebnisregion Nürburgring

132

133

| (172) | Vad gäller ISB-lånet (åtgärd 8) och anståndet med betalningen av ränta (åtgärd 18), har Tyskland medgett att ISB hade beviljat lånet i enlighet med delstatens instruktioner. Beträffande lånen från RIM till MSR genom Mediinvest och PNG som förmedlare (åtgärd 11) och beträffande överföringen av andelar i MSR till RIM (del av åtgärd 15) fastställer kommissionen att RIM utgör ett offentligt organ vars uppgift är att stödja delstatens ekonomiska politik och strukturpolitik (134). Vad gäller nämnda åtgärder agerade ISB och RIM på statligt uppdrag för att omsätta delstatspolitiken, vilket visar att ISB:s och RIM:s verksamhet ska tillskrivas staten med avseende på dessa åtgärder. Således innefattar samtliga dessa åtgärder medel som ska tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(172)

Vad gäller ISB-lånet (åtgärd 8) och anståndet med betalningen av ränta (åtgärd 18), har Tyskland medgett att ISB hade beviljat lånet i enlighet med delstatens instruktioner. Beträffande lånen från RIM till MSR genom Mediinvest och PNG som förmedlare (åtgärd 11) och beträffande överföringen av andelar i MSR till RIM (del av åtgärd 15) fastställer kommissionen att RIM utgör ett offentligt organ vars uppgift är att stödja delstatens ekonomiska politik och strukturpolitik (134). Vad gäller nämnda åtgärder agerade ISB och RIM på statligt uppdrag för att omsätta delstatspolitiken, vilket visar att ISB:s och RIM:s verksamhet ska tillskrivas staten med avseende på dessa åtgärder. Således innefattar samtliga dessa åtgärder medel som ska tillskrivas staten.

134

b)   Kommersiell aktivitet

Kommersiell aktivitet

| (173) | I likhet med domen i målet Flughafen Leipzig/Halle (135) kan uppförandet av infrastrukturanläggningar anses utgöra en ekonomisk verksamhet om det är förenat med en direkt kommersiell användning, vilket är fallet här. |
| --- | --- |

(173)

I likhet med domen i målet Flughafen Leipzig/Halle (135) kan uppförandet av infrastrukturanläggningar anses utgöra en ekonomisk verksamhet om det är förenat med en direkt kommersiell användning, vilket är fallet här.

135

| (174) | Driften av idrottsanläggningar (inbegripet tävlingsbanor och offroad-parker), fritidsparker (136) hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt utarrenderingen av dessa i kommersiella eller icke-kommersiella syften (137) utgör en ekonomisk verksamhet såväl för ägaren som för operatören. Följaktligen utgör även uppförandet och renoveringen av infrastrukturanläggningar som på ett oskiljaktigt sätt hänger samman med denna verksamhet en ekonomisk verksamhet. Som icke-ekonomisk verksamhet betraktas däremot bland annat användning av en idrottsanläggning genom icke-professionella användare (138) och ungdomsträning genom professionella idrottsföreningar såvida bokföringen för denna verksamhet sker separat från bokföringen för den ekonomiska verksamheten (139). Vad gäller den oskiljaktiga kopplingen mellan infrastrukturen och den ekonomiska verksamhet för vilken den används, utgör uppförande, utbyggnad eller drift av idrotts- eller turistinfrastrukturanläggningarna vid Nürburgring ekonomisk verksamhet såväl för investerarna som för operatörerna, även om intäkterna från driften av infrastrukturen inte täcker uppförandekostnaderna och över 90 % av alla idrottsaktiviteter vid Nürburgring kan anses utgöra amatöridrott. Detta faktum har endast betydelse på användarnivå, eftersom icke-professionella användare inte är företag. Idrotts- och turistinfrastrukturen vid Nürburgring utgör inte någon allmän infrastruktur såsom exempelvis en allmän väg som ställs till förfogande för allmänt bruk. Således är bestämmelserna om statligt stöd tillämpliga på finansieringen av uppförandet av den aktuella infrastrukturen (genom lånen från likviditetspoolen och delägarlån, respektive senare genom ISB-lånet). |
| --- | --- |

(174)

Driften av idrottsanläggningar (inbegripet tävlingsbanor och offroad-parker), fritidsparker (136) hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt utarrenderingen av dessa i kommersiella eller icke-kommersiella syften (137) utgör en ekonomisk verksamhet såväl för ägaren som för operatören. Följaktligen utgör även uppförandet och renoveringen av infrastrukturanläggningar som på ett oskiljaktigt sätt hänger samman med denna verksamhet en ekonomisk verksamhet. Som icke-ekonomisk verksamhet betraktas däremot bland annat användning av en idrottsanläggning genom icke-professionella användare (138) och ungdomsträning genom professionella idrottsföreningar såvida bokföringen för denna verksamhet sker separat från bokföringen för den ekonomiska verksamheten (139). Vad gäller den oskiljaktiga kopplingen mellan infrastrukturen och den ekonomiska verksamhet för vilken den används, utgör uppförande, utbyggnad eller drift av idrotts- eller turistinfrastrukturanläggningarna vid Nürburgring ekonomisk verksamhet såväl för investerarna som för operatörerna, även om intäkterna från driften av infrastrukturen inte täcker uppförandekostnaderna och över 90 % av alla idrottsaktiviteter vid Nürburgring kan anses utgöra amatöridrott. Detta faktum har endast betydelse på användarnivå, eftersom icke-professionella användare inte är företag. Idrotts- och turistinfrastrukturen vid Nürburgring utgör inte någon allmän infrastruktur såsom exempelvis en allmän väg som ställs till förfogande för allmänt bruk. Således är bestämmelserna om statligt stöd tillämpliga på finansieringen av uppförandet av den aktuella infrastrukturen (genom lånen från likviditetspoolen och delägarlån, respektive senare genom ISB-lånet).

136

137

138

139

| (175) | Anordnandet av formel 1- eller andra motorsporttävlingar utgör ett tillhandahållande av tjänster på den professionella idrottsmarknaden, som gynnas väsentligen genom sändningsrättigheter. Det är inte tillräckligt att formel 1- eller andra motorsporttävlingar är förlustbringande av strukturella skäl eller tjänar regionalpolitiska ändamål för att deras finansiering ska vara undantagen från tillämpningsområdet för statligt stöd. Kommissionen fastställer således att formel 1- och andra motorsporttävlingar utgör ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(175)

Anordnandet av formel 1- eller andra motorsporttävlingar utgör ett tillhandahållande av tjänster på den professionella idrottsmarknaden, som gynnas väsentligen genom sändningsrättigheter. Det är inte tillräckligt att formel 1- eller andra motorsporttävlingar är förlustbringande av strukturella skäl eller tjänar regionalpolitiska ändamål för att deras finansiering ska vara undantagen från tillämpningsområdet för statligt stöd. Kommissionen fastställer således att formel 1- och andra motorsporttävlingar utgör ekonomisk verksamhet.

| (176) | Främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar ska även anses utgöra ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(176)

Främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar ska även anses utgöra ekonomisk verksamhet.

c)   Selektivitet

Selektivitet

| (177) | Kommissionen anser att åtgärderna på driftsnivå (NG vad gäller åtgärderna 1, 3, 8, 9, 13, 14, 16, 18 och 19, EWN, FSZ, MAN, TTI, BWN, BWNB och Camp4Fun vad gäller åtgärd 2, MSR vad gäller åtgärderna 4, 5, 8, 9, 11, 12, 18 och 19, CST vad gäller åtgärd 5, MIB vad gäller åtgärd 7, CMHN vad gäller åtgärderna 8, 9, 18 och 19, NAG vad gäller åtgärderna 10 och 17, Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber vad gäller åtgärd 15) var selektiva, eftersom de gynnade dessa operatörer. Vidare tilldelades inte tillhandahållandet av uppförandet och driften av infrastrukturen på ett transparent och icke-diskriminerande sätt samt i enlighet med upphandlingsbestämmelserna. Åtgärderna är emellertid inte selektiva på användarnivå, eftersom tillgången för amatöridrottsföreningar och allmänheten är säkerställd på ett transparent och icke-diskriminerande sätt. |
| --- | --- |

(177)

Kommissionen anser att åtgärderna på driftsnivå (NG vad gäller åtgärderna 1, 3, 8, 9, 13, 14, 16, 18 och 19, EWN, FSZ, MAN, TTI, BWN, BWNB och Camp4Fun vad gäller åtgärd 2, MSR vad gäller åtgärderna 4, 5, 8, 9, 11, 12, 18 och 19, CST vad gäller åtgärd 5, MIB vad gäller åtgärd 7, CMHN vad gäller åtgärderna 8, 9, 18 och 19, NAG vad gäller åtgärderna 10 och 17, Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber vad gäller åtgärd 15) var selektiva, eftersom de gynnade dessa operatörer. Vidare tilldelades inte tillhandahållandet av uppförandet och driften av infrastrukturen på ett transparent och icke-diskriminerande sätt samt i enlighet med upphandlingsbestämmelserna. Åtgärderna är emellertid inte selektiva på användarnivå, eftersom tillgången för amatöridrottsföreningar och allmänheten är säkerställd på ett transparent och icke-diskriminerande sätt.

d)   Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (178) | Genom åtgärderna 1–19 uppkommer en snedvridning av konkurrensen på marknaderna för drift av tävlingsbanor, offroad-parker, fritidsparker, hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt på marknaderna för främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar, eftersom stödet till infrastrukturen vid Nürburgring och formel 1-evenemang främjar användningen av denna infrastruktur. Anordnandet av formel 1- eller andra motorsporttävlingar främjar tillströmningen av kunder till dessa evenemang. |
| --- | --- |

(178)

Genom åtgärderna 1–19 uppkommer en snedvridning av konkurrensen på marknaderna för drift av tävlingsbanor, offroad-parker, fritidsparker, hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt på marknaderna för främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar, eftersom stödet till infrastrukturen vid Nürburgring och formel 1-evenemang främjar användningen av denna infrastruktur. Anordnandet av formel 1- eller andra motorsporttävlingar främjar tillströmningen av kunder till dessa evenemang.

| (179) | De aktuella åtgärderna ger NG, MSR och CMHN möjlighet att upprätthålla sin verksamhet, vilket innebär att de till skillnad från andra konkurrenter som befann sig i finansiella svårigheter inte måste stå för de konsekvenser som deras svaga ekonomiska resultat normalt sett hade medfört. Detta utgör en snedvridning av konkurrensen, eftersom andra företag som är verksamma på samma marknad måste säkerställa sin verksamhet utan statligt stöd. |
| --- | --- |

(179)

De aktuella åtgärderna ger NG, MSR och CMHN möjlighet att upprätthålla sin verksamhet, vilket innebär att de till skillnad från andra konkurrenter som befann sig i finansiella svårigheter inte måste stå för de konsekvenser som deras svaga ekonomiska resultat normalt sett hade medfört. Detta utgör en snedvridning av konkurrensen, eftersom andra företag som är verksamma på samma marknad måste säkerställa sin verksamhet utan statligt stöd.

| (180) | Vad gäller inverkan på handeln mellan medlemsstaterna konkurrerar Nürburgring med sina formel 1-evenemang och Deutschen Tourenwagen-Meisterschaft (DTM) med andra tävlingsbanor i unionen som anordnar motorsporttävlingar på högsta nivå, och det kan inte uteslutas att fritidsparken vid Nürburgring även lockar till sig besökare från Belgien (vars gräns till Tyskland ligger på ungefär 50 km avstånd från Nürburgring). Det ska i detta sammanhang erinras om att det föreligger ett klagomål från operatören från den konkurrerande fritidsparken Eifelpark (se skäl 2). Dessutom kan det inte uteslutas att driften av offroad-parker, hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt inom områdena för främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar uppkommer påverkan på handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(180)

Vad gäller inverkan på handeln mellan medlemsstaterna konkurrerar Nürburgring med sina formel 1-evenemang och Deutschen Tourenwagen-Meisterschaft (DTM) med andra tävlingsbanor i unionen som anordnar motorsporttävlingar på högsta nivå, och det kan inte uteslutas att fritidsparken vid Nürburgring även lockar till sig besökare från Belgien (vars gräns till Tyskland ligger på ungefär 50 km avstånd från Nürburgring). Det ska i detta sammanhang erinras om att det föreligger ett klagomål från operatören från den konkurrerande fritidsparken Eifelpark (se skäl 2). Dessutom kan det inte uteslutas att driften av offroad-parker, hotell- och restaurangverksamhet, center för körsäkerhet, körskolor, multifunktionshallar och kontantlösa betalningssystem samt inom områdena för främjande av turism, projektutveckling, uppförande av fastigheter, företagsledning och handel med bilar eller motorcyklar uppkommer påverkan på handeln mellan medlemsstaterna.

e)   Fördel

Fördel

| (181) | Vid granskningen av om en transaktion mellan ett statligt organ och ett företag utgör ett statligt stöd, ska enligt kommissionens fasta praxis som har bekräftats i rättspraxis principen om en privat investerare i en marknadsekonomi tillämpas (140). Enligt denna princip ska staten om den är verksam på marknaden som näringsidkare, handla som en privat marknadsaktör. I annat fall kan det vara fråga om ett statligt stöd. Om principen om en privat investerare i en marknadsekonomi är tillämplig är det följaktligen avgörande för frågan huruvida det föreligger ett stöd huruvida en privat marknadsaktör hade handlat på samma sätt i en likartad situation. Vid tillämpningen av denna princip kan endast ekonomiska skäl beaktas som grund för beviljandet av stimulansåtgärder. Såsom fastställts i tillämplig rättspraxis kan statliga åtgärder inte beaktas separat, utan måste granskas i samband med andra stödåtgärder (141). |
| --- | --- |

(181)

Vid granskningen av om en transaktion mellan ett statligt organ och ett företag utgör ett statligt stöd, ska enligt kommissionens fasta praxis som har bekräftats i rättspraxis principen om en privat investerare i en marknadsekonomi tillämpas (140). Enligt denna princip ska staten om den är verksam på marknaden som näringsidkare, handla som en privat marknadsaktör. I annat fall kan det vara fråga om ett statligt stöd. Om principen om en privat investerare i en marknadsekonomi är tillämplig är det följaktligen avgörande för frågan huruvida det föreligger ett stöd huruvida en privat marknadsaktör hade handlat på samma sätt i en likartad situation. Vid tillämpningen av denna princip kan endast ekonomiska skäl beaktas som grund för beviljandet av stimulansåtgärder. Såsom fastställts i tillämplig rättspraxis kan statliga åtgärder inte beaktas separat, utan måste granskas i samband med andra stödåtgärder (141).

140

141

| (182) | Vid prövningen av frågan huruvida ägarna respektive operatörerna (NG, MSR och CMHN till och med den 30 april 2010 samt även NAG från och med den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012) har gynnats, ska således principen om en privat investerare i en marknadsekonomi tillämpas. Det ska inledningsvis fastställas att åtgärderna 1–19 inte utgör några pari passu-transaktioner (142), eftersom Tyskland inte hade hittat någon privat investerare som var beredd att investera på jämförbara villkor (till exempel i delområde I i projektet ”Nürburgring 2009”). Två lån beviljades visserligen från privata aktörer, men de aktuella beloppen var mindre omfattande i förhållande till de offentliga investeringarna, lånen avsåg enbart delområde II i projektet ”Nürburgring 2009” (dvs. huvudsakligen hotellen) (143), och de beviljades inte till NG eller någon annan stödmottagare, utan endast till CMHN och MSR.

  Tabell 14


  Lån från privata finansinstitut till CMHN/MSR











  Finansinstitut | År | Mottagare | Belopp (i miljoner euro) | Ränta | Säkerhet
  (i miljoner euro) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bank für Tirol und Vorarlberg | 2008 | CMHN | [...] | [...] %
  - [...] % avgift | [...] (hypotek)
  Pantsättning av andelar från MSR |
| Kreissparkasse Ahrweiler | 2010 | MSR | [...] | [...] % | |

(182)

Vid prövningen av frågan huruvida ägarna respektive operatörerna (NG, MSR och CMHN till och med den 30 april 2010 samt även NAG från och med den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012) har gynnats, ska således principen om en privat investerare i en marknadsekonomi tillämpas. Det ska inledningsvis fastställas att åtgärderna 1–19 inte utgör några pari passu-transaktioner (142), eftersom Tyskland inte hade hittat någon privat investerare som var beredd att investera på jämförbara villkor (till exempel i delområde I i projektet ”Nürburgring 2009”). Två lån beviljades visserligen från privata aktörer, men de aktuella beloppen var mindre omfattande i förhållande till de offentliga investeringarna, lånen avsåg enbart delområde II i projektet ”Nürburgring 2009” (dvs. huvudsakligen hotellen) (143), och de beviljades inte till NG eller någon annan stödmottagare, utan endast till CMHN och MSR.

142

143

Tabell 14

Tabell 14

Lån från privata finansinstitut till CMHN/MSR

Lån från privata finansinstitut till CMHN/MSR

Finansinstitut

År

Mottagare

Belopp (i miljoner euro)

Ränta

Säkerhet

(i miljoner euro)

Bank für Tirol und Vorarlberg

2008

CMHN

[...]

[...] %

- [...] % avgift

[...] (hypotek)

Pantsättning av andelar från MSR

Kreissparkasse Ahrweiler

2010

MSR

[...]

[...] %

| (183) | I varje fall medger Tyskland att någon långfristig privat investerare inte heller hittades för delområde II av projektet. |
| --- | --- |

(183)

I varje fall medger Tyskland att någon långfristig privat investerare inte heller hittades för delområde II av projektet.

| (184) | Dessutom ingavs affärsplaner för projektet ”Nürburgring 2009” och för NG för perioden 2006–2010 till kommissionen:

  Tabell 15


  Affärsplaner för projektet ”Nürburgring 2009” (i miljoner euro)










  Relevant företag/verksamhet | Datum | Kostnader | Omsättning (2009–2020) | Resultat före skatt (2009–2020) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 12/2005 | 113 (*10) | 281 | 22 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 3/2006 | 113 (*10) | 181 | – 59 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 3/2006 | 113 (*10) | 281 | 22 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 8/2006 | 113 (*10) | 281 | 22 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 11/2007 | 135 | 279 | 45 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 12/2008 | 140 | 283 | 40 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 3/2009 | 159 | 287 | 28 |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 8/2009 | 195 | 331 (*11) | 67 (*11) |
| Projekt ”Nürburgring 2009” | 10/2009 | 200 | 260 (*11) | – 17 (*11) |
| Projektet ”Nürburgring 2009” | 12/2009 | 200 | 254 (*11) | – 35 (*11) |
| NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12) | 7/2010 | — | 283 | – 769 (*13) |
| NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12) | 9/2010 | — | 283 | – 269 (*13) |
| NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12) | 9/2010 | — | — | 59 (*13) |

(184)

Dessutom ingavs affärsplaner för projektet ”Nürburgring 2009” och för NG för perioden 2006–2010 till kommissionen:

Tabell 15

Tabell 15

Affärsplaner för projektet ”Nürburgring 2009” (i miljoner euro)

Affärsplaner för projektet ”Nürburgring 2009” (i miljoner euro)

Relevant företag/verksamhet

Datum

Kostnader

Omsättning (2009–2020)

Resultat före skatt (2009–2020)

Projektet ”Nürburgring 2009”

12/2005

113 (*10)

*10

281

22

Projektet ”Nürburgring 2009”

3/2006

113 (*10)

*10

181

– 59

Projektet ”Nürburgring 2009”

3/2006

113 (*10)

*10

281

22

Projektet ”Nürburgring 2009”

8/2006

113 (*10)

*10

281

22

Projektet ”Nürburgring 2009”

11/2007

135

279

45

Projektet ”Nürburgring 2009”

12/2008

140

283

40

Projektet ”Nürburgring 2009”

3/2009

159

287

28

Projektet ”Nürburgring 2009”

8/2009

195

331 (*11)

*11

67 (*11)

*11

Projekt ”Nürburgring 2009”

10/2009

200

260 (*11)

*11

– 17 (*11)

*11

Projektet ”Nürburgring 2009”

12/2009

200

254 (*11)

*11

– 35 (*11)

*11

NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12)

*12

7/2010

—

283

– 769 (*13)

*13

NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12)

*12

9/2010

—

283

– 269 (*13)

*13

NG, MSR, CMHN konsoliderat (*12)

*12

9/2010

—

—

59 (*13)

*13

| (185) | Det framgår tydligt av tabell 15 att de budgeterade kostnaderna under den inledande fasen för projektet ”Nürburgring 2009” ökade kontinuerligt, medan vinsten (resultat före skatt) minskade väsentligt, från en vinst på 22 miljoner euro enligt planeringen i december 2005 till en förlust på 35 miljoner euro enligt planeringen i december 2009. En privat investerare hade inte accepterat en sådan drastisk ökning av kostnaderna och en väsentlig minskning av vinsten i projektets beredningsfas mellan december 2005 och december 2009 (enligt den tillgängliga informationen beviljades den huvudsakliga finansieringen för byggprojekten under perioden maj 2008 till juni 2010). |
| --- | --- |

(185)

Det framgår tydligt av tabell 15 att de budgeterade kostnaderna under den inledande fasen för projektet ”Nürburgring 2009” ökade kontinuerligt, medan vinsten (resultat före skatt) minskade väsentligt, från en vinst på 22 miljoner euro enligt planeringen i december 2005 till en förlust på 35 miljoner euro enligt planeringen i december 2009. En privat investerare hade inte accepterat en sådan drastisk ökning av kostnaderna och en väsentlig minskning av vinsten i projektets beredningsfas mellan december 2005 och december 2009 (enligt den tillgängliga informationen beviljades den huvudsakliga finansieringen för byggprojekten under perioden maj 2008 till juni 2010).

| (186) | I varje fall har kommissionen vid granskningen av de aktuella affärsplaner som ska beaktas inom ramen för tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, fastställt följande:






  a) | Delar av åtgärderna 1, 2 och 3 genomfördes redan före den första affärsplanen från december 2005. Således kan det inte antas att dessa åtgärder beslutades på grundval av den aktuella affärsplanen. |
| --- | --- | --- |

(186)

I varje fall har kommissionen vid granskningen av de aktuella affärsplaner som ska beaktas inom ramen för tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, fastställt följande:

a)

Delar av åtgärderna 1, 2 och 3 genomfördes redan före den första affärsplanen från december 2005. Således kan det inte antas att dessa åtgärder beslutades på grundval av den aktuella affärsplanen.

| b) | Vidare beviljades delar av åtgärderna 2 och 3 samtidigt som den första affärsplanen (december 2005). Kommissionen konstaterar i detta avseende att dessa åtgärder beviljades inom ramen för ett kontinuerligt offentligt stöd som påbörjats redan tidigare (år 2002 eller tidigare), och detta utan något som helst privat stöd och till ett företag vars finansiella situation försämrades. Således kan de aktuella delarna av åtgärderna 2 och 3 inte betraktas avskilt från de tidigare åtgärderna (delar av åtgärderna 1, 2 och 3). De aktuella delarna av åtgärderna 2 och 3 utgör tvärtom fortsättningen på dessa och ska således anses utgöra beviljandet av ytterligare stöd. |
| --- | --- |

b)

Vidare beviljades delar av åtgärderna 2 och 3 samtidigt som den första affärsplanen (december 2005). Kommissionen konstaterar i detta avseende att dessa åtgärder beviljades inom ramen för ett kontinuerligt offentligt stöd som påbörjats redan tidigare (år 2002 eller tidigare), och detta utan något som helst privat stöd och till ett företag vars finansiella situation försämrades. Således kan de aktuella delarna av åtgärderna 2 och 3 inte betraktas avskilt från de tidigare åtgärderna (delar av åtgärderna 1, 2 och 3). De aktuella delarna av åtgärderna 2 och 3 utgör tvärtom fortsättningen på dessa och ska således anses utgöra beviljandet av ytterligare stöd.

| c) | Delar av åtgärderna 2 och 3 genomfördes när de första tre affärsplanerna från december 2005, mars 2006 och augusti 2006 redan förelåg. Emellertid konstaterar kommissionen att den budgeterade nivån för NG:s framtida omsättning och vinst inte ändrades i dessa planer trots den betydande försämringen av NG:s faktiska ekonomiska resultat under samma period (negativt eget kapital, väsentlig ökning av skulderna, minskad omsättning, årliga förluster). Mot denna bakgrund kan de aktuella affärsplanerna inte anses realistiska och acceptabla, eftersom de utan beaktande av företagets dåliga resultat uppvisade samma prognoser som tidigare. |
| --- | --- |

c)

Delar av åtgärderna 2 och 3 genomfördes när de första tre affärsplanerna från december 2005, mars 2006 och augusti 2006 redan förelåg. Emellertid konstaterar kommissionen att den budgeterade nivån för NG:s framtida omsättning och vinst inte ändrades i dessa planer trots den betydande försämringen av NG:s faktiska ekonomiska resultat under samma period (negativt eget kapital, väsentlig ökning av skulderna, minskad omsättning, årliga förluster). Mot denna bakgrund kan de aktuella affärsplanerna inte anses realistiska och acceptabla, eftersom de utan beaktande av företagets dåliga resultat uppvisade samma prognoser som tidigare.

| d) | De första sex affärsplanerna (från december 2005, mars 2006, augusti 2006, november 2007 och december 2008) hänförde sig inte till NG:s framtida sammantagna verksamhet, utan endast till en del, eftersom verksamhetsområdet formel 1 inte beaktades. Mot denna bakgrund kan de aktuella affärsplanerna inte anses utgöra någon tillförlitlig grund för beslutet om ett finansiellt stöd till NG. |
| --- | --- |

d)

De första sex affärsplanerna (från december 2005, mars 2006, augusti 2006, november 2007 och december 2008) hänförde sig inte till NG:s framtida sammantagna verksamhet, utan endast till en del, eftersom verksamhetsområdet formel 1 inte beaktades. Mot denna bakgrund kan de aktuella affärsplanerna inte anses utgöra någon tillförlitlig grund för beslutet om ett finansiellt stöd till NG.

| e) | Affärsplanerna från mars 2009 till och med december 2009 innehöll även prognoser för verksamhetsområdet formel 1. Emellertid beräknades förluster för detta verksamhetsområde för hela perioden 2009–2020, med en konstant omsättning på samma nivå som före år 2009. Således förefaller det inte som om någon omstrukturering av verksamhetsområdet formel 1 planerades. Dessutom konstaterar kommissionen att de budgeterade intäkterna i dessa planer var betydligt lägre än i de tidigare affärsplanerna (7–9 miljoner euro jämfört med 22–40 miljoner euro). Dessa fakta pekar på att den affärsmodell som presenterades i affärsplanerna från mars 2009 till och med december 2009 inte var konsekvent. |
| --- | --- |

e)

Affärsplanerna från mars 2009 till och med december 2009 innehöll även prognoser för verksamhetsområdet formel 1. Emellertid beräknades förluster för detta verksamhetsområde för hela perioden 2009–2020, med en konstant omsättning på samma nivå som före år 2009. Således förefaller det inte som om någon omstrukturering av verksamhetsområdet formel 1 planerades. Dessutom konstaterar kommissionen att de budgeterade intäkterna i dessa planer var betydligt lägre än i de tidigare affärsplanerna (7–9 miljoner euro jämfört med 22–40 miljoner euro). Dessa fakta pekar på att den affärsmodell som presenterades i affärsplanerna från mars 2009 till och med december 2009 inte var konsekvent.

| f) | I det sämsta scenariot i de båda affärsplanerna från juli 2010 och september 2010 beräknades förluster fram till och med år 2030, dvs. utgångspunkten var inte någon lönsam verksamhet. |
| --- | --- |

f)

I det sämsta scenariot i de båda affärsplanerna från juli 2010 och september 2010 beräknades förluster fram till och med år 2030, dvs. utgångspunkten var inte någon lönsam verksamhet.

| g) | I planen från september 2010 beräknades slutligen en vinst för åren 2016–2030, men denna plan innehöll inte någon känslighetsanalys (dvs. resultat för det sämsta scenariot). I varje fall beaktas inte den väsentliga försämringen av NG:s ekonomiska resultat under samma period (negativt eget kapital, väsentlig ökning av skulderna, minskad omsättning, årliga förluster) i denna plan. Mot denna bakgrund kan den aktuella affärsplanen inte anses realistisk och acceptabel, eftersom företagets hittillsvarande dåliga resultat inte beaktas. |
| --- | --- |

g)

I planen från september 2010 beräknades slutligen en vinst för åren 2016–2030, men denna plan innehöll inte någon känslighetsanalys (dvs. resultat för det sämsta scenariot). I varje fall beaktas inte den väsentliga försämringen av NG:s ekonomiska resultat under samma period (negativt eget kapital, väsentlig ökning av skulderna, minskad omsättning, årliga förluster) i denna plan. Mot denna bakgrund kan den aktuella affärsplanen inte anses realistisk och acceptabel, eftersom företagets hittillsvarande dåliga resultat inte beaktas.

| (187) | Mot denna bakgrund kan kommissionen inte utgå från att beviljandet av offentligt stöd till NG som företag i svårigheter (se avsnitt 5.1), som hänförde sig till finansieringen av dess dåvarande (drift av tävlingsbanan) eller framtida verksamhet (drift av tävlingsbanan samt nya hotell) på grundval av de aktuella affärsplanerna var förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(187)

Mot denna bakgrund kan kommissionen inte utgå från att beviljandet av offentligt stöd till NG som företag i svårigheter (se avsnitt 5.1), som hänförde sig till finansieringen av dess dåvarande (drift av tävlingsbanan) eller framtida verksamhet (drift av tävlingsbanan samt nya hotell) på grundval av de aktuella affärsplanerna var förenligt med den gemensamma marknaden.

| (188) | Vad gäller principen om en privat investerare i en marknadsekonomi ska följande påpekas med avseende på de enskilda åtgärderna: |
| --- | --- |

(188)

Vad gäller principen om en privat investerare i en marknadsekonomi ska följande påpekas med avseende på de enskilda åtgärderna:

Åtgärder som var föremål för beslutet av den 21 mars 2012

Åtgärder som var föremål för beslutet av den 21 mars 2012

| (189) | Avseende åtgärd 1 (tillhandahållande av kapital från delstaten och distriktet Ahrweiler till NG i form av inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital) konstaterar kommissionen att den genomförda analysen av affärsplanerna är relevant. Ingen privat investerare hade ställt kapital till NG:s förfogande år 2004 och följande år. Hela det kapital som delstaten tillfört NG den 1 maj 2002 (2 179 000 euro) och den 21 december 2004 (22 839 241 euro) samt det kapital som delstaten och distriktet Ahrweiler tillfört den 31 augusti 2004 (4 887 000 euro) och den 4 september 2007 (10 000 000 euro) utgör således stöd. |
| --- | --- |

(189)

Avseende åtgärd 1 (tillhandahållande av kapital från delstaten och distriktet Ahrweiler till NG i form av inbetalningar i kapitalreserven och ökningar av eget kapital) konstaterar kommissionen att den genomförda analysen av affärsplanerna är relevant. Ingen privat investerare hade ställt kapital till NG:s förfogande år 2004 och följande år. Hela det kapital som delstaten tillfört NG den 1 maj 2002 (2 179 000 euro) och den 21 december 2004 (22 839 241 euro) samt det kapital som delstaten och distriktet Ahrweiler tillfört den 31 augusti 2004 (4 887 000 euro) och den 4 september 2007 (10 000 000 euro) utgör således stöd.

åtgärd 1

| (190) | Avseende åtgärd 2 (NG:s delägarlån innan projektet ”Nürburgring 2009” påbörjades) konstaterar kommissionen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit, att EWN, Camp4Fun och TTI redovisade årliga förluster och ett negativt eget kapital när de erhöll sina respektive delar av åtgärd 2 (se tabellerna 1–4). Samtidigt redovisade BWN1, BWNB och BWN2, vilka under perioden 2004–2007 hade erhållit lån, under hela denna period årliga förluster och uppvisade under åren 2005, 2006 och 2007 även ett negativt eget kapital. Slutligen uppvisade MAN såväl kumulerade som årliga förluster när bolaget erhöll sin del av åtgärd 2. Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen således att dessa företag vid tidpunkten för åtgärd 2 befann sig i svårigheter. Däremot fastställer kommissionen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit att FSZ inte befann sig i svårigheter när bolaget erhöll sin del av åtgärd 2, eftersom det med ledning av dess finansiella nyckeltal inte kan styrkas att något av de tecken som nämns i punkt 11 i riktlinjerna förelåg. Genom ett beviljande av lån till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, framför allt då dessa företag tillhörde ett företag som i sin tur befann sig i allvarliga finansiella svårigheter (NG), gynnades dessa företag med det belopp som lånen uppgick till. Lånen från NG till dess dotterbolag EWN (6 195 170,02 euro), BWN/BWNB (3 760 000 euro), Camp4Fun (450 000 euro), MAN (100 000 euro) och TTI (25 000 euro) är således inte förenliga med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Det ska i detta sammanhang påpekas att de lån som beviljades till företagen MAN och TTI ligger under gränsen för stöd av mindre betydelse, men att Tyskland varken har gjort gällande eller styrkt att samtliga villkor i kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 (144) var uppfyllda. Denna förordning skulle emellertid kunna tillämpas på återkravsstadiet om Tyskland visar att samtliga tillämpliga krav är uppfyllda. Vidare har kommissionen fastställt att de lån som beviljades till FSZ (646 738,12 euro) inte medförde någon fördel för detta bolag, eftersom den tillämpade räntan på 6 % var marknadsmässig, då den motsvarade den tyska basräntan vid tidpunkten för beviljandet (5,06 % i april 2002, 4,8 % i mars 2003 och 5,19 % i mars 2008) (145) jämte de räntepunkter (100) som ska adderas för FSZ:s finansiella situation, varvid det ska beaktas att FSZ när bolaget erhöll lånen inte uppvisade några av de symptom som anges i punkt 11 i riktlinjerna (146). Således utgör de lån som FSZ beviljats inte något statligt stöd. |
| --- | --- |

(190)

Avseende åtgärd 2 (NG:s delägarlån innan projektet ”Nürburgring 2009” påbörjades) konstaterar kommissionen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit, att EWN, Camp4Fun och TTI redovisade årliga förluster och ett negativt eget kapital när de erhöll sina respektive delar av åtgärd 2 (se tabellerna 1–4). Samtidigt redovisade BWN1, BWNB och BWN2, vilka under perioden 2004–2007 hade erhållit lån, under hela denna period årliga förluster och uppvisade under åren 2005, 2006 och 2007 även ett negativt eget kapital. Slutligen uppvisade MAN såväl kumulerade som årliga förluster när bolaget erhöll sin del av åtgärd 2. Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen således att dessa företag vid tidpunkten för åtgärd 2 befann sig i svårigheter. Däremot fastställer kommissionen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit att FSZ inte befann sig i svårigheter när bolaget erhöll sin del av åtgärd 2, eftersom det med ledning av dess finansiella nyckeltal inte kan styrkas att något av de tecken som nämns i punkt 11 i riktlinjerna förelåg. Genom ett beviljande av lån till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, framför allt då dessa företag tillhörde ett företag som i sin tur befann sig i allvarliga finansiella svårigheter (NG), gynnades dessa företag med det belopp som lånen uppgick till. Lånen från NG till dess dotterbolag EWN (6 195 170,02 euro), BWN/BWNB (3 760 000 euro), Camp4Fun (450 000 euro), MAN (100 000 euro) och TTI (25 000 euro) är således inte förenliga med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Det ska i detta sammanhang påpekas att de lån som beviljades till företagen MAN och TTI ligger under gränsen för stöd av mindre betydelse, men att Tyskland varken har gjort gällande eller styrkt att samtliga villkor i kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 (144) var uppfyllda. Denna förordning skulle emellertid kunna tillämpas på återkravsstadiet om Tyskland visar att samtliga tillämpliga krav är uppfyllda. Vidare har kommissionen fastställt att de lån som beviljades till FSZ (646 738,12 euro) inte medförde någon fördel för detta bolag, eftersom den tillämpade räntan på 6 % var marknadsmässig, då den motsvarade den tyska basräntan vid tidpunkten för beviljandet (5,06 % i april 2002, 4,8 % i mars 2003 och 5,19 % i mars 2008) (145) jämte de räntepunkter (100) som ska adderas för FSZ:s finansiella situation, varvid det ska beaktas att FSZ när bolaget erhöll lånen inte uppvisade några av de symptom som anges i punkt 11 i riktlinjerna (146). Således utgör de lån som FSZ beviljats inte något statligt stöd.

åtgärd 2

144

145

146

| (191) | Avseende åtgärd 3 (lånen från delstatens likviditetspool till NG) har Tyskland inte styrkt att NG inte gynnades av räntesatserna, vilka i jämförelse var mer förmånliga än konkurrenternas villkor. Dessutom kan det knappast tänkas att ett företag som befinner sig i jämförbara finansiella svårigheter som NG över huvud taget erhåller lån på marknaden oberoende av räntesatsen. Dessutom äger den slutgiltiga återbetalningen av lånen och den motsvarande räntan först rum i efterhand och är inte känd vid tidpunkten för beviljandet av åtgärderna. Följaktligen kan denna aspekt inte beaktas vid prövningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Således genomfördes de åtgärder som finansierades ur likviditetspoolen inte på marknadsmässiga villkor. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Sammanlagt erhöll NG mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010 stöd från delstaten (se förteckningen över lånen i tabell 5) på 399 805 370 euro. |
| --- | --- |

(191)

Avseende åtgärd 3 (lånen från delstatens likviditetspool till NG) har Tyskland inte styrkt att NG inte gynnades av räntesatserna, vilka i jämförelse var mer förmånliga än konkurrenternas villkor. Dessutom kan det knappast tänkas att ett företag som befinner sig i jämförbara finansiella svårigheter som NG över huvud taget erhåller lån på marknaden oberoende av räntesatsen. Dessutom äger den slutgiltiga återbetalningen av lånen och den motsvarande räntan först rum i efterhand och är inte känd vid tidpunkten för beviljandet av åtgärderna. Följaktligen kan denna aspekt inte beaktas vid prövningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Således genomfördes de åtgärder som finansierades ur likviditetspoolen inte på marknadsmässiga villkor. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Sammanlagt erhöll NG mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010 stöd från delstaten (se förteckningen över lånen i tabell 5) på 399 805 370 euro.

åtgärd 3

| (192) | Efter prövningen av nämnda princip drar kommissionen samma slutsats med avseende på åtgärd 4 (lån från NG till MSR). Det är inte tänkbart att ett företag som vid tidpunkten för åtgärden (december 2007) befinner sig i jämförbara finansiella svårigheter som MSR (se tabell 12 och skäl 155) över huvud taget hade erhållit lån på marknaden oberoende av räntesatsen. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade MSR genom det lån på 300 000 euro som beviljades den 27 december 2007 uppgår således till 300 000 euro. |
| --- | --- |

(192)

Efter prövningen av nämnda princip drar kommissionen samma slutsats med avseende på åtgärd 4 (lån från NG till MSR). Det är inte tänkbart att ett företag som vid tidpunkten för åtgärden (december 2007) befinner sig i jämförbara finansiella svårigheter som MSR (se tabell 12 och skäl 155) över huvud taget hade erhållit lån på marknaden oberoende av räntesatsen. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade MSR genom det lån på 300 000 euro som beviljades den 27 december 2007 uppgår således till 300 000 euro.

åtgärd 4

| (193) | NG:s stöd till CST (åtgärd 5) är inte förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Kommissionen konstaterar nämligen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit att CST under perioden 2008–2011 redovisade årliga förluster och uppvisade ett negativt eget kapital och dessutom gick i konkurs år 2009. Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen således att CST befann sig i svårigheter när bolaget (åren 2008–2011, se tabell 6) erhöll de lån som hörde samman med åtgärd 5. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, framför allt då CST tillhörde ett företag, vilket i sin tur befann sig i allvarliga finansiella svårigheter (NG), erhöll detta företag en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade CST genom det lån på sammanlagt 11 032 060 euro som beviljades mellan den 27 augusti 2008 och den 18 april 2011 motsvarade således lånebeloppet. |
| --- | --- |

(193)

NG:s stöd till CST (åtgärd 5) är inte förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Kommissionen konstaterar nämligen mot bakgrund av de finansiella nyckeltal som Tyskland har tillhandahållit att CST under perioden 2008–2011 redovisade årliga förluster och uppvisade ett negativt eget kapital och dessutom gick i konkurs år 2009. Med hänvisning till punkt 11 i riktlinjerna anser kommissionen således att CST befann sig i svårigheter när bolaget (åren 2008–2011, se tabell 6) erhöll de lån som hörde samman med åtgärd 5. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesats, framför allt då CST tillhörde ett företag, vilket i sin tur befann sig i allvarliga finansiella svårigheter (NG), erhöll detta företag en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade CST genom det lån på sammanlagt 11 032 060 euro som beviljades mellan den 27 augusti 2008 och den 18 april 2011 motsvarade således lånebeloppet.

åtgärd 5

| (194) | I den garantiförklaring som NG upprättade till förmån för CST den 23 december 2009 åtog sig NG att uppfylla de finansiella skyldigheter som CST inte själv kunde uppfylla. För att finansiera dessa finansiella skyldigheter skulle NG bevilja CST ett lån med en ränta på 6 %. Detta åtagande omfattade även ett underordnande av fordringar från NG för de lån som finansierats på grundval av garantiförklaringen av den 23 december 2009, där det föreskrevs att NG:s aktuella fordringar gentemot CST hade sista prioritet efter fordringarna gentemot CST från alla andra borgenärer. I detta sammanhang anser kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade åtagit sig att finansiera lån som inte har betalats tillbaka från ett företag i allvarliga svårigheter, och inte hade förklarat att befintliga fordringar skulle vara underordnade gentemot ett företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således utgör garantiförklaringen, vilken omfattade nämnda åtagande att finansiera lån som inte har betalats tillbaka och ett underordnade av fordringar för de därvid uppkomna fordringarna enligt kommissionens uppfattning en fördel. Kommissionen anser vidare att garantiförklaringen utgör en åtgärd som beviljas utöver lånen från åren 2008–2011 (se skäl 182), eftersom a) den inte beviljades vid samma tidpunkt som dessa lån, b) den varken aviserades eller föreskrevs i de grundläggande lånen, c) NG fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att CST gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden det sammanlagda beloppet av det lån som finansierades på grundval av garantiförklaringen av den 23 december 2009, vilken kommissionen emellertid inte har tillgång till. |
| --- | --- |

(194)

I den garantiförklaring som NG upprättade till förmån för CST den 23 december 2009 åtog sig NG att uppfylla de finansiella skyldigheter som CST inte själv kunde uppfylla. För att finansiera dessa finansiella skyldigheter skulle NG bevilja CST ett lån med en ränta på 6 %. Detta åtagande omfattade även ett underordnande av fordringar från NG för de lån som finansierats på grundval av garantiförklaringen av den 23 december 2009, där det föreskrevs att NG:s aktuella fordringar gentemot CST hade sista prioritet efter fordringarna gentemot CST från alla andra borgenärer. I detta sammanhang anser kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade åtagit sig att finansiera lån som inte har betalats tillbaka från ett företag i allvarliga svårigheter, och inte hade förklarat att befintliga fordringar skulle vara underordnade gentemot ett företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således utgör garantiförklaringen, vilken omfattade nämnda åtagande att finansiera lån som inte har betalats tillbaka och ett underordnade av fordringar för de därvid uppkomna fordringarna enligt kommissionens uppfattning en fördel. Kommissionen anser vidare att garantiförklaringen utgör en åtgärd som beviljas utöver lånen från åren 2008–2011 (se skäl 182), eftersom a) den inte beviljades vid samma tidpunkt som dessa lån, b) den varken aviserades eller föreskrevs i de grundläggande lånen, c) NG fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att CST gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden det sammanlagda beloppet av det lån som finansierades på grundval av garantiförklaringen av den 23 december 2009, vilken kommissionen emellertid inte har tillgång till.

| (195) | Underordnandet av fordringarna avtalades slutligen av NG och CST den 13 december 2010 och avsåg enligt avtalet de lån på sammanlagt 10,4 miljoner euro som beviljades till och med den 30 november 2010 (dvs. de första 13 av de sammanlagt 15 lån som anges i tabell 6). Detta underordnande innebar att NG:s fordringar mot CST hade sista prioritet efter fordringar gentemot CST från alla andra borgenärer. I detta sammanhang anser kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade accepterat ett sådant underordnande av befintliga fordringar gentemot ett företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således anser kommissionen att underordnandet av fordringarna utgör en fördel. Kommissionen anser vidare att underordnandet av fordringarna från år 2010 utgör en sådan åtgärd som beviljas utöver de grundläggande lånen, eftersom a) den inte beviljades vid samma tidpunkt som dessa lån, b) den varken aviserades eller föreskrevs i de grundläggande lånen, c) NG fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att CST gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden det sammanlagda beloppet av det lån som underordnades, dvs. 10,4 miljoner euro. |
| --- | --- |

(195)

Underordnandet av fordringarna avtalades slutligen av NG och CST den 13 december 2010 och avsåg enligt avtalet de lån på sammanlagt 10,4 miljoner euro som beviljades till och med den 30 november 2010 (dvs. de första 13 av de sammanlagt 15 lån som anges i tabell 6). Detta underordnande innebar att NG:s fordringar mot CST hade sista prioritet efter fordringar gentemot CST från alla andra borgenärer. I detta sammanhang anser kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade accepterat ett sådant underordnande av befintliga fordringar gentemot ett företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således anser kommissionen att underordnandet av fordringarna utgör en fördel. Kommissionen anser vidare att underordnandet av fordringarna från år 2010 utgör en sådan åtgärd som beviljas utöver de grundläggande lånen, eftersom a) den inte beviljades vid samma tidpunkt som dessa lån, b) den varken aviserades eller föreskrevs i de grundläggande lånen, c) NG fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att CST gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden det sammanlagda beloppet av det lån som underordnades, dvs. 10,4 miljoner euro.

| (196) | Avseende betalningarna från NG till IPC (åtgärd 6) hänvisar kommissionen till fastställandet från Rheinland-Pfalz revisionsrätt, att en omsorgsfull näringsidkare inte hade valt de aktuella företagen för att tillhandahålla tjänster och att NG inte med påkallad omsorg granskade dessa företags tidigare verksamhet för att fastställa huruvida de hade nödvändiga kvalifikationer och huruvida de villkor som de erbjöd för finansieringen av projektet ”Nürburgring 2009” var realistiska (147). I detta sammanhang anser kommissionen att företagen erhöll en fördel genom valet av IPC för tillhandahållandet av dessa särskilda tjänster. Åtgärden utgör därför ett statligt stöd som uppgick till de betalningar som gjorts till företaget på sammanlagt 640 000 euro. |
| --- | --- |

(196)

Avseende betalningarna från NG till IPC (åtgärd 6) hänvisar kommissionen till fastställandet från Rheinland-Pfalz revisionsrätt, att en omsorgsfull näringsidkare inte hade valt de aktuella företagen för att tillhandahålla tjänster och att NG inte med påkallad omsorg granskade dessa företags tidigare verksamhet för att fastställa huruvida de hade nödvändiga kvalifikationer och huruvida de villkor som de erbjöd för finansieringen av projektet ”Nürburgring 2009” var realistiska (147). I detta sammanhang anser kommissionen att företagen erhöll en fördel genom valet av IPC för tillhandahållandet av dessa särskilda tjänster. Åtgärden utgör därför ett statligt stöd som uppgick till de betalningar som gjorts till företaget på sammanlagt 640 000 euro.

åtgärd 6

147

| (197) | Dessutom anser kommissionen att NG:s lån till PNG på 3 miljoner euro och PNG:s lån till MSR på 2 941 000 euro tillsammans utgjorde en åtgärd där PNG endast uppträdde som förmedlare och därför erhöll en avgift på [...] euro. Mottagare av stödåtgärden var MSR som erhöll lånet vid en tidpunkt när bolaget befann sig i sådana finansiella svårigheter att det inte hade erhållit några lån på marknaden. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade MSR genom lånet av den 15 oktober 2008 uppgår således till 2 941 000 euro. |
| --- | --- |

(197)

Dessutom anser kommissionen att NG:s lån till PNG på 3 miljoner euro och PNG:s lån till MSR på 2 941 000 euro tillsammans utgjorde en åtgärd där PNG endast uppträdde som förmedlare och därför erhöll en avgift på [...] euro. Mottagare av stödåtgärden var MSR som erhöll lånet vid en tidpunkt när bolaget befann sig i sådana finansiella svårigheter att det inte hade erhållit några lån på marknaden. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som NG förskaffade MSR genom lånet av den 15 oktober 2008 uppgår således till 2 941 000 euro.

| (198) | I samband med åtgärd 7 överlät MIB sina fordringar gentemot CST, mottagare av det aktuella lånet, till NG, som betalade det nominella priset plus ränta. Eftersom CST befann sig i svårigheter (se skäl 184), konstaterar kommissionen att det inte var sannolikt att MIB hade kunnat realisera sina fordringar gentemot CST. Således gynnade denna åtgärd MIB som kunde realisera sina fordringar och som NG avlöste som borgenär till ett företag i svårigheter. I avsaknad av en lönsamhetsplan från CST, genom vilken det på ett plausibelt sätt hade kunnat visas ett företaget åter kunde bli lönsamt och således även skulle kunna betala skulderna, är denna åtgärd inte förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Överlåtelsen av MIB:s fordringar på 1 476 830,88 euro till NG utgör således ett stöd som motsvarar försäljningspriset på 1 476 830,88 euro. |
| --- | --- |

(198)

I samband med åtgärd 7 överlät MIB sina fordringar gentemot CST, mottagare av det aktuella lånet, till NG, som betalade det nominella priset plus ränta. Eftersom CST befann sig i svårigheter (se skäl 184), konstaterar kommissionen att det inte var sannolikt att MIB hade kunnat realisera sina fordringar gentemot CST. Således gynnade denna åtgärd MIB som kunde realisera sina fordringar och som NG avlöste som borgenär till ett företag i svårigheter. I avsaknad av en lönsamhetsplan från CST, genom vilken det på ett plausibelt sätt hade kunnat visas ett företaget åter kunde bli lönsamt och således även skulle kunna betala skulderna, är denna åtgärd inte förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Överlåtelsen av MIB:s fordringar på 1 476 830,88 euro till NG utgör således ett stöd som motsvarar försäljningspriset på 1 476 830,88 euro.

åtgärd 7

| (199) | Avseende åtgärd 8 (lån från ISB på 325 265 000 euro till NG, MSR och CMHN) ska det fastställas att beviljandet av lånen utan motsvarande garanti (åtgärd 9) till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat dem lån oberoende av räntesats, förskaffade företagen en fördel som motsvarade lånebeloppet. I detta särskilda fall utgörs stödet emellertid inte av lånet (åtgärd 8) utan endast av garantin (åtgärd 9), eftersom kommissionen inte kan utesluta att en privat borgenär på grund av delstatens garanti (åtgärd 9) hade kunnat bevilja NG, MSR och CMHN ett lån med jämförbara villkor. |
| --- | --- |

(199)

Avseende åtgärd 8 (lån från ISB på 325 265 000 euro till NG, MSR och CMHN) ska det fastställas att beviljandet av lånen utan motsvarande garanti (åtgärd 9) till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat dem lån oberoende av räntesats, förskaffade företagen en fördel som motsvarade lånebeloppet. I detta särskilda fall utgörs stödet emellertid inte av lånet (åtgärd 8) utan endast av garantin (åtgärd 9), eftersom kommissionen inte kan utesluta att en privat borgenär på grund av delstatens garanti (åtgärd 9) hade kunnat bevilja NG, MSR och CMHN ett lån med jämförbara villkor.

åtgärd 8

| (200) | Åtgärd 9, garantin för ISB-lånet på 325 265 000 euro (åtgärd 8) var inte förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Det är i detta avseende nämligen frågan om en regionalutvecklingspolitisk åtgärd från offentliga myndigheter. En privat investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha vidtagit några sådana åtgärder till förmån för företag i svårigheter och till betydande nackdel för de egna finansiella intressena. Vidare konstaterar kommissionen att det inte är regionalutvecklingspolitikens syfte att öka lönsamheten hos företag i svårigheter. Dessutom anser kommissionen att de villkor som anges i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget om statligt stöd i form av garantier (148) (”tillkännagivandet om garantier”) vilka medför att det inte föreligger ett statligt stöd, inte är uppfyllda. Mottagarna var nämligen företag i svårigheter, garantin täckte lånet till 100 %, och någon garantiavgift betalades inte för delstatens övertagande av risken för att låntagaren inte skulle kunna betala tillbaka det garanterade lånet. Mot bakgrund av de allvarliga finansiella svårigheterna från mottagarna (NG, MSR och CMHN) när den aktuella garantin ställdes (se tabellerna 11–13), utgår kommissionen från att ingen privat borgenär i en marknadsekonomi skulle ha utfärdat en garanti till mottagarna på dessa villkor. Kommissionen har inte erhållit några indikationer på att garantin utnyttjades. Därför anser kommissionen att åtgärd 9 utgör ett statligt stöd. Omfattningen av det stöd som NG, MSR och CMHN beviljades genom delstatens garanti motsvarar summorna av de aktuella lånen (åtgärd 8), dvs. 96 574 200 euro och 113 590 800 euro med avseende på NG, 92 000 000 euro med avseende på MSR och 23 100 000 euro med avseende på CMHN. |
| --- | --- |

(200)

Åtgärd 9, garantin för ISB-lånet på 325 265 000 euro (åtgärd 8) var inte förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Det är i detta avseende nämligen frågan om en regionalutvecklingspolitisk åtgärd från offentliga myndigheter. En privat investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha vidtagit några sådana åtgärder till förmån för företag i svårigheter och till betydande nackdel för de egna finansiella intressena. Vidare konstaterar kommissionen att det inte är regionalutvecklingspolitikens syfte att öka lönsamheten hos företag i svårigheter. Dessutom anser kommissionen att de villkor som anges i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget om statligt stöd i form av garantier (148) (”tillkännagivandet om garantier”) vilka medför att det inte föreligger ett statligt stöd, inte är uppfyllda. Mottagarna var nämligen företag i svårigheter, garantin täckte lånet till 100 %, och någon garantiavgift betalades inte för delstatens övertagande av risken för att låntagaren inte skulle kunna betala tillbaka det garanterade lånet. Mot bakgrund av de allvarliga finansiella svårigheterna från mottagarna (NG, MSR och CMHN) när den aktuella garantin ställdes (se tabellerna 11–13), utgår kommissionen från att ingen privat borgenär i en marknadsekonomi skulle ha utfärdat en garanti till mottagarna på dessa villkor. Kommissionen har inte erhållit några indikationer på att garantin utnyttjades. Därför anser kommissionen att åtgärd 9 utgör ett statligt stöd. Omfattningen av det stöd som NG, MSR och CMHN beviljades genom delstatens garanti motsvarar summorna av de aktuella lånen (åtgärd 8), dvs. 96 574 200 euro och 113 590 800 euro med avseende på NG, 92 000 000 euro med avseende på MSR och 23 100 000 euro med avseende på CMHN.

Åtgärd 9

148

| (201) | Avseende åtgärd 10 (uthyrning av komplexet Nürburgring till NAG) konstaterar kommissionen att det i allmänhet genom ett anbudsförfarande kan uteslutas att en arrendator gynnas. I förevarande fall genomfördes emellertid inte något upphandlingsförfarande vid valet av operatör för det moderniserade komplexet Nürburgring. Emellertid låg det minsta fastställda arrendet i arrendeavtalet, förutom de första tre åren (dvs. från den 1 maj 2010 till och med den 30 april 2013), inom ramen för de högsta- och lägsta värdena för marknadsmässigt årligt arrende som fastställts i sakkunnigutlåtandet av den 29 september 2011. EBITDA-hyran låg med undantag för det andra året till och med högre än den maximala marknadsmässiga årshyra som angavs i sakkunnigutlåtandet. Kommission konstaterar därför att minimihyran på 15 miljoner euro från och med den 1 maj 2013 kan anses marknadsmässig, eftersom den låg inom ramen för de högsta- och lägsta värdena för marknadsmässigt arrende och således inte hade medfört någon selektiv fördel för NG. Arrendeavtalet löpte emellertid de facto endast från den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012. Den minimihyra som fastställts för de första tre åren i utlåtandet och i hyresavtalet anges i tabell 16.

  Tabell 16


  Minimihyra för komplexet Nürburgring | 1.5.2010–30.4.2011 | 1.5.2011–30.4.2012 | 1.5.2012–30.4.2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sakkunnigutlåtande | 1,6 miljoner euro | 12 miljoner euro | 12,3 miljoner euro |
| Hyresavtal | 0 euro | 5 miljoner euro | 11,5 miljoner euro |

(201)

Avseende åtgärd 10 (uthyrning av komplexet Nürburgring till NAG) konstaterar kommissionen att det i allmänhet genom ett anbudsförfarande kan uteslutas att en arrendator gynnas. I förevarande fall genomfördes emellertid inte något upphandlingsförfarande vid valet av operatör för det moderniserade komplexet Nürburgring. Emellertid låg det minsta fastställda arrendet i arrendeavtalet, förutom de första tre åren (dvs. från den 1 maj 2010 till och med den 30 april 2013), inom ramen för de högsta- och lägsta värdena för marknadsmässigt årligt arrende som fastställts i sakkunnigutlåtandet av den 29 september 2011. EBITDA-hyran låg med undantag för det andra året till och med högre än den maximala marknadsmässiga årshyra som angavs i sakkunnigutlåtandet. Kommission konstaterar därför att minimihyran på 15 miljoner euro från och med den 1 maj 2013 kan anses marknadsmässig, eftersom den låg inom ramen för de högsta- och lägsta värdena för marknadsmässigt arrende och således inte hade medfört någon selektiv fördel för NG. Arrendeavtalet löpte emellertid de facto endast från den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012. Den minimihyra som fastställts för de första tre åren i utlåtandet och i hyresavtalet anges i tabell 16.

åtgärd 10

Tabell 16

Tabell 16

Minimihyra för komplexet Nürburgring

Minimihyra för komplexet Nürburgring

1.5.2010–30.4.2011

1.5.2011–30.4.2012

1.5.2012–30.4.2013

Sakkunnigutlåtande

1,6 miljoner euro

12 miljoner euro

12,3 miljoner euro

Hyresavtal

0 euro

5 miljoner euro

11,5 miljoner euro

Mot denna bakgrund anser kommissionen att den hyra som har uppburits från NAG för perioden 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012 har förskaffat NAG en selektiv fördel som motsvarar skillnaden mellan a) den hyra som skulle ha uppburits enligt sakkunnigutlåtandet och b) den hyra som fastställts i hyresavtalet. Kommissionen finner att det föreligger ett stöd på 9 miljoner euro, dvs. skillnaden mellan de nämnda beloppen a och b, (för det tredje året beräknas endast hälften av skillnaden, eftersom hyresavtalet löpte ut den 31 oktober 2012, dvs. i mitten av det tredje året) (149).

149

| (202) | Avseende åtgärd 11 (lånen från RIM till MSR genom Mediinvest som förmedlare och – med avseende på ett av lånen – även genom PNG som förmedlare) uppger Tyskland själv att några privata investerare inte kunde hittas för delområde II i projektet ”Nürburgring 2009”. Dessutom framgår det av sakkunnigutlåtandet från Rheinland-Pfalz revisionsrätt att de potentiella investerarna bedömde att projektet inte var lönsamt på marknadsmässiga villkor. Flera privata aktörer som driver fritidsparker tackade nej till att delta i projektet. Utan en motsvarande garanti (åtgärd 12) kunde genom beviljandet av ett lån till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen förskaffades företagen en fördel som motsvarade lånesumman. I detta särskilda fall utgörs stödet emellertid inte av lånen (åtgärd 11), utan enbart av garantin (åtgärd 12), eftersom kommissionen inte kan utesluta att en privat borgenär kunde ha beviljat MSR lån på jämförbara villkor på grund av delstatens garanti (åtgärd 12). Kommissionen konstaterar att Mediinvest och PNG inte var de egentliga stödmottagarna, utan enbart uppträdde som förmedlare, så att lånen från RIM nådde MSR. Dessutom gjorde endast Mediinvest en vinst genom denna tjänst som motsvarade en ränteskillnad på högst 4,3 % (mellan det lån som RIM erhöll och de lån som MSR beviljades), medan PNG inte gjorde någon förtjänst på grund av olika räntesatser (för det lån som erhållits av Mediinvest gällde samma ränta som för det lån som MSR beviljats). Kommissionen kan dessutom med beaktande av de uppgifter som anges i skälen 32–34 och i tabell 14 inte dra slutsatsen att Mediinvest och PNG inte skulle ha tagit ut marknadsmässig ränta för sina tjänster eller att skillnaden mellan räntesatserna (högst 4,3 % vad gällde Mediinvest, 0 % vad gällde PNG) skulle ha legat över marknadsnivå. Kommissionen anser därför att Mediinvest och PNG inte kan anses vara stödmottagare med avseende på åtgärd 11. |
| --- | --- |

(202)

Avseende åtgärd 11 (lånen från RIM till MSR genom Mediinvest som förmedlare och – med avseende på ett av lånen – även genom PNG som förmedlare) uppger Tyskland själv att några privata investerare inte kunde hittas för delområde II i projektet ”Nürburgring 2009”. Dessutom framgår det av sakkunnigutlåtandet från Rheinland-Pfalz revisionsrätt att de potentiella investerarna bedömde att projektet inte var lönsamt på marknadsmässiga villkor. Flera privata aktörer som driver fritidsparker tackade nej till att delta i projektet. Utan en motsvarande garanti (åtgärd 12) kunde genom beviljandet av ett lån till företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen förskaffades företagen en fördel som motsvarade lånesumman. I detta särskilda fall utgörs stödet emellertid inte av lånen (åtgärd 11), utan enbart av garantin (åtgärd 12), eftersom kommissionen inte kan utesluta att en privat borgenär kunde ha beviljat MSR lån på jämförbara villkor på grund av delstatens garanti (åtgärd 12). Kommissionen konstaterar att Mediinvest och PNG inte var de egentliga stödmottagarna, utan enbart uppträdde som förmedlare, så att lånen från RIM nådde MSR. Dessutom gjorde endast Mediinvest en vinst genom denna tjänst som motsvarade en ränteskillnad på högst 4,3 % (mellan det lån som RIM erhöll och de lån som MSR beviljades), medan PNG inte gjorde någon förtjänst på grund av olika räntesatser (för det lån som erhållits av Mediinvest gällde samma ränta som för det lån som MSR beviljats). Kommissionen kan dessutom med beaktande av de uppgifter som anges i skälen 32–34 och i tabell 14 inte dra slutsatsen att Mediinvest och PNG inte skulle ha tagit ut marknadsmässig ränta för sina tjänster eller att skillnaden mellan räntesatserna (högst 4,3 % vad gällde Mediinvest, 0 % vad gällde PNG) skulle ha legat över marknadsnivå. Kommissionen anser därför att Mediinvest och PNG inte kan anses vara stödmottagare med avseende på åtgärd 11.

åtgärd 11

| (203) | Avseende åtgärd 12, dvs. den garanti som delstaten har beviljat ISB för RIM:s passiva innehav i Mediinvest (åtgärd 11) anser kommissionen att denna konstruktion hade i syfte att möjliggöra att MSR erhöll de lån som beskrivs under åtgärd 11. MSR befann sig vid tidpunkten för lånen i betydande ekonomiska svårigheter. Ingen privat investerare hade beviljat ett företag i så betydande ekonomiska svårigheter någon garanti. Kommissionen har inte erhållit några indikationer på att garantin utnyttjades. Därför anser kommissionen att åtgärd 12 utgör ett statligt stöd. Omfattningen av det stöd som MSR beviljades genom delstatens garanti motsvarar summorna av de aktuella lånen (åtgärd 11), dvs. 85 484 000 euro. |
| --- | --- |

(203)

Avseende åtgärd 12, dvs. den garanti som delstaten har beviljat ISB för RIM:s passiva innehav i Mediinvest (åtgärd 11) anser kommissionen att denna konstruktion hade i syfte att möjliggöra att MSR erhöll de lån som beskrivs under åtgärd 11. MSR befann sig vid tidpunkten för lånen i betydande ekonomiska svårigheter. Ingen privat investerare hade beviljat ett företag i så betydande ekonomiska svårigheter någon garanti. Kommissionen har inte erhållit några indikationer på att garantin utnyttjades. Därför anser kommissionen att åtgärd 12 utgör ett statligt stöd. Omfattningen av det stöd som MSR beviljades genom delstatens garanti motsvarar summorna av de aktuella lånen (åtgärd 11), dvs. 85 484 000 euro.

åtgärd 12

| (204) | Avseende åtgärd 13 (tillhandahållande av intäkter från kasinoskatten för främjande av turism från delstaten till NG), anser kommissionen att det här är frågan om en turistpolitisk åtgärd från offentliga myndigheter. En privat investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha vidtagit några sådana åtgärder till förmån för företag i svårigheter och till betydande nackdel för de egna finansiella intressena. Vidare konstaterar kommissionen att det inte är turistpolitikens syfte att öka lönsamheten hos företag i svårigheter. Med hänsyn till NG:s svåra finansiella situation anser kommissionen att NG erhöll en fördel som till sin omfattning motsvarade den totala summan av de aktuella åtgärderna. Sammanlagt utgjorde de intäkter som delstaten tillhandahöll NG 1,6 miljoner euro år 2009, respektive 3,2 miljoner euro åren 2010 och 2011 från kasinoskatten ett stöd till NG. |
| --- | --- |

(204)

Avseende åtgärd 13 (tillhandahållande av intäkter från kasinoskatten för främjande av turism från delstaten till NG), anser kommissionen att det här är frågan om en turistpolitisk åtgärd från offentliga myndigheter. En privat investerare i en marknadsekonomi skulle inte ha vidtagit några sådana åtgärder till förmån för företag i svårigheter och till betydande nackdel för de egna finansiella intressena. Vidare konstaterar kommissionen att det inte är turistpolitikens syfte att öka lönsamheten hos företag i svårigheter. Med hänsyn till NG:s svåra finansiella situation anser kommissionen att NG erhöll en fördel som till sin omfattning motsvarade den totala summan av de aktuella åtgärderna. Sammanlagt utgjorde de intäkter som delstaten tillhandahöll NG 1,6 miljoner euro år 2009, respektive 3,2 miljoner euro åren 2010 och 2011 från kasinoskatten ett stöd till NG.

åtgärd 13

| (205) | Uttalandena beträffande åtgärd 13 med avseende på turistpolitiken gäller även för åtgärd 14 (lånen från delstaten och underordnandet av fordringarna). Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget dessutom en fördel som motsvarade lånebeloppet. De lån på 20 miljoner euro av den 21 augusti 2007, 10 miljoner euro av den 22 december 2009, 4,65 miljoner euro av den 28 december 2010 och 3,2 miljoner euro av den 26 april 2011 samt ett ytterligare lån på 4,95 miljoner euro av den 9 december 2011 som delstaten beviljade NG, utgör således stöd som till sin omfattning motsvarar lånesumman. |
| --- | --- |

(205)

Uttalandena beträffande åtgärd 13 med avseende på turistpolitiken gäller även för åtgärd 14 (lånen från delstaten och underordnandet av fordringarna). Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget dessutom en fördel som motsvarade lånebeloppet. De lån på 20 miljoner euro av den 21 augusti 2007, 10 miljoner euro av den 22 december 2009, 4,65 miljoner euro av den 28 december 2010 och 3,2 miljoner euro av den 26 april 2011 samt ett ytterligare lån på 4,95 miljoner euro av den 9 december 2011 som delstaten beviljade NG, utgör således stöd som till sin omfattning motsvarar lånesumman.

åtgärd 14

| (206) | Genom det underordnande av fordringar som delstaten förklarade den 29 augusti 2007 med avseende på nämnda lån på 20 miljoner euro för att hindra att NG gick i konkurs skulle delstatens fordringar gentemot NG ha sista prioritet efter fordringarna gentemot NG från alla andra borgenärer. Mot denna bakgrund utgör underordnandet av fordringarna (del av åtgärd 14) enligt kommissionens uppfattning en särskild fördel med avseende på lånet på 20 miljoner euro inom ramen för åtgärd 14, eftersom det väsentligen minskade delstatens möjligheter att återkräva sina fordringar gentemot NG: Till sin omfattning motsvarar åtgärden det underordnade lånet, eftersom detta gjorde det möjligt för NG att undandra sig betalning av det underordnade lånet på 20 miljoner euro. |
| --- | --- |

(206)

Genom det underordnande av fordringar som delstaten förklarade den 29 augusti 2007 med avseende på nämnda lån på 20 miljoner euro för att hindra att NG gick i konkurs skulle delstatens fordringar gentemot NG ha sista prioritet efter fordringarna gentemot NG från alla andra borgenärer. Mot denna bakgrund utgör underordnandet av fordringarna (del av åtgärd 14) enligt kommissionens uppfattning en särskild fördel med avseende på lånet på 20 miljoner euro inom ramen för åtgärd 14, eftersom det väsentligen minskade delstatens möjligheter att återkräva sina fordringar gentemot NG: Till sin omfattning motsvarar åtgärden det underordnade lånet, eftersom detta gjorde det möjligt för NG att undandra sig betalning av det underordnade lånet på 20 miljoner euro.

| (207) | Avseende åtgärd 15 (NG:s och RIM:s övertagande av andelar i MSR), ska det konstateras att MSR vid tidpunkten för åtgärden befann sig i svårigheter, dvs. gick med förlust. Detta betyder i sin tur att det belopp som genererades i affärsverksamheten och ställdes till delägarnas förfogande var negativt. Mot denna bakgrund medförde MSR:s negativa verksamhetsresultat ett negativt värde för de enskilda ägarandelarna. Med andra ord hade en potentiell investerare egentligen rätt till ett belopp som motsvarade MSR:s förluster från företagets affärsverksamhet, vilka återspeglade sig på ägarandelarna. Genom köpet av MSR ville NG och RIM entydigt stödja företaget. Bytet av ägare utgör emellertid inte i sig något stöd till MSR. Det är snarare de efterföljande åtgärderna (t.ex. NG:s lån till MSR) som skulle kunna utgöra stöd till MSR. På grund av MSR:s bolagsform ansvarar delägarna inte för företagets skulder, och vid försäljningen av MSR till NG och RIM från företagets tidigare ägare erhöll säljarna endast ett symboliskt försäljningspris på 3 euro. Kommissionen anser därför att priset på 1 euro per andel för säljarna av MSR-andelarna, dvs. Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber, inte utgör någon ekonomisk fördel. |
| --- | --- |

(207)

Avseende åtgärd 15 (NG:s och RIM:s övertagande av andelar i MSR), ska det konstateras att MSR vid tidpunkten för åtgärden befann sig i svårigheter, dvs. gick med förlust. Detta betyder i sin tur att det belopp som genererades i affärsverksamheten och ställdes till delägarnas förfogande var negativt. Mot denna bakgrund medförde MSR:s negativa verksamhetsresultat ett negativt värde för de enskilda ägarandelarna. Med andra ord hade en potentiell investerare egentligen rätt till ett belopp som motsvarade MSR:s förluster från företagets affärsverksamhet, vilka återspeglade sig på ägarandelarna. Genom köpet av MSR ville NG och RIM entydigt stödja företaget. Bytet av ägare utgör emellertid inte i sig något stöd till MSR. Det är snarare de efterföljande åtgärderna (t.ex. NG:s lån till MSR) som skulle kunna utgöra stöd till MSR. På grund av MSR:s bolagsform ansvarar delägarna inte för företagets skulder, och vid försäljningen av MSR till NG och RIM från företagets tidigare ägare erhöll säljarna endast ett symboliskt försäljningspris på 3 euro. Kommissionen anser därför att priset på 1 euro per andel för säljarna av MSR-andelarna, dvs. Mediinvest, Geisler & Trimmel och Weber, inte utgör någon ekonomisk fördel.

åtgärd 15

| (208) | Åtgärd 16 omfattar ett delägarlån och stöd från delstaten till NG för formel 1-tävlingar. Mellan 2003 och 2007 ställde delstaten 24 978 808 euro och under 2009 15 426 562 euro till NG:s förfogande från sin likviditetspool (åtgärd 3). För att återfinansiera dessa belopp beviljade delstaten NG ett räntefritt lån på 40 405 000 euro år 2011. Vidare erhöll NG ett stöd på 13,5 miljoner euro från delstatens budget i juli 2011. Det är uppenbart att de offentliga förmånerna för NG utgör en fördel, eftersom NG undgår en belastning som företaget normalt sett skulle ha burit själv. Lånet är inte förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som delstaten förskaffade NG genom det lån som beviljades den 11 januari 2011 på 40 405 000 euro, uppgår således till 40 405 000 euro. Den fördel som delstaten förskaffade NG genom det stöd som beviljades i juli 2011 på 13,5 miljoner euro uppgår till 13,5 miljoner euro. |
| --- | --- |

(208)

Åtgärd 16 omfattar ett delägarlån och stöd från delstaten till NG för formel 1-tävlingar. Mellan 2003 och 2007 ställde delstaten 24 978 808 euro och under 2009 15 426 562 euro till NG:s förfogande från sin likviditetspool (åtgärd 3). För att återfinansiera dessa belopp beviljade delstaten NG ett räntefritt lån på 40 405 000 euro år 2011. Vidare erhöll NG ett stöd på 13,5 miljoner euro från delstatens budget i juli 2011. Det är uppenbart att de offentliga förmånerna för NG utgör en fördel, eftersom NG undgår en belastning som företaget normalt sett skulle ha burit själv. Lånet är inte förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Genom beviljandet av lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat lån oberoende av räntesatsen, erhöll företaget en fördel som motsvarade lånebeloppet. Den fördel som delstaten förskaffade NG genom det lån som beviljades den 11 januari 2011 på 40 405 000 euro, uppgår således till 40 405 000 euro. Den fördel som delstaten förskaffade NG genom det stöd som beviljades i juli 2011 på 13,5 miljoner euro uppgår till 13,5 miljoner euro.

Åtgärd 16

| (209) | Avseende formel-1-koncessionsavtalet (åtgärd 17) har Tyskland uppgett att anordnandet av formel 1-tävlingar utgör en stödåtgärd som enligt bestämmelserna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är förenlig med den inre marknaden. Tyskland hävdar även att åtgärden utgör en ersättning som inte är stöd, vilken uppfyller alla kriterier i domen i målet Altmark. Slutligen har Tyskland inte genom ett sakkunnigutlåtande eller en marknadsstudie styrkt att koncessionsavgiften var marknadsmässig eller att koncessionen har varit föremål för ett upphandlingsförfarande. I avsaknad av bevisning för att åtgärden var förenlig med den inre marknaden anser kommissionen således att koncessionsavtalet förskaffade NAG en fördel. Vad gäller denna åtgärd skulle stödbeloppet i princip ha motsvarat skillnaden mellan koncessionsavgiften och koncessionens marknadsvärde. Eftersom några utbetalningar emellertid inte har gjorts enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat, har det statliga stöd som detta utgjorde inte förverkligats och något stödbelopp kan inte fastställas. |
| --- | --- |

(209)

Avseende formel-1-koncessionsavtalet (åtgärd 17) har Tyskland uppgett att anordnandet av formel 1-tävlingar utgör en stödåtgärd som enligt bestämmelserna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är förenlig med den inre marknaden. Tyskland hävdar även att åtgärden utgör en ersättning som inte är stöd, vilken uppfyller alla kriterier i domen i målet Altmark. Slutligen har Tyskland inte genom ett sakkunnigutlåtande eller en marknadsstudie styrkt att koncessionsavgiften var marknadsmässig eller att koncessionen har varit föremål för ett upphandlingsförfarande. I avsaknad av bevisning för att åtgärden var förenlig med den inre marknaden anser kommissionen således att koncessionsavtalet förskaffade NAG en fördel. Vad gäller denna åtgärd skulle stödbeloppet i princip ha motsvarat skillnaden mellan koncessionsavgiften och koncessionens marknadsvärde. Eftersom några utbetalningar emellertid inte har gjorts enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat, har det statliga stöd som detta utgjorde inte förverkligats och något stödbelopp kan inte fastställas.

åtgärd 17

Åtgärder som var föremål för beslutet av den 7 augusti 2012

Åtgärder som var föremål för beslutet av den 7 augusti 2012

| (210) | Kommissionen anser till skillnad från Tyskland att anståndet med räntebetalningen (åtgärd 18) inte är förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi och således särskilt med hänsyn till NG:s, MSR:s och CMHN:s finansiella situation utgör en ekonomisk fördel. NG, MSR och CMHN befann sig nämligen, såsom visats ovan, i mycket allvarliga ekonomiska svårigheter vid tidpunkten för åtgärden. Genom anståndet med räntebetalningarna för ett lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat ett lån oberoende av räntesats, erhöll företaget en fördel som motsvarade det utestående beloppet för det omlagda lånet. Anståndet med 1,473 miljoner euro med avseende på NG, 1,205 miljoner euro med avseende på MSR och 303 000 euro med avseende på CMHN, som ISB beviljade den 15 maj 2012, utgör således ett stöd som till sin omfattning motsvarar det utestående beloppet för det omlagda lånet. |
| --- | --- |

(210)

Kommissionen anser till skillnad från Tyskland att anståndet med räntebetalningen (åtgärd 18) inte är förenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi och således särskilt med hänsyn till NG:s, MSR:s och CMHN:s finansiella situation utgör en ekonomisk fördel. NG, MSR och CMHN befann sig nämligen, såsom visats ovan, i mycket allvarliga ekonomiska svårigheter vid tidpunkten för åtgärden. Genom anståndet med räntebetalningarna för ett lån till ett företag som befann sig i sådana svårigheter att ingen privat investerare hade beviljat ett lån oberoende av räntesats, erhöll företaget en fördel som motsvarade det utestående beloppet för det omlagda lånet. Anståndet med 1,473 miljoner euro med avseende på NG, 1,205 miljoner euro med avseende på MSR och 303 000 euro med avseende på CMHN, som ISB beviljade den 15 maj 2012, utgör således ett stöd som till sin omfattning motsvarar det utestående beloppet för det omlagda lånet.

åtgärd 18

| (211) | Vad gäller delstatens förklaring om undantag och underordnandet av fordringar (åtgärd 19) konstaterar kommissionen följande: a) Den statliga garanti som ställdes år 2012 för fordringar på upp till 254 miljoner euro (för ett lån på 325 265 000 euro) beviljades genom en förklaring från delstaten för att förhindra att NG, MSR och CMHN, vilka vid denna tidpunkt befann sig i allvarliga svårigheter, gick i konkurs. Mot denna bakgrund anser kommissionen att åtgärden inte uppfyller villkoren i tillkännagivandet om garantier, således erhöll mottagarna en fördel som följaktligen utgör statligt stöd. b) Delstatens underordnande av dess fordringar från nämnda förklaringar om undantag år 2012 innebar att delstatens fordringar hade sista prioritet efter fordringarna gentemot NG, MSR och CMHN från alla andra borgenärer. I detta sammanhang konstaterar kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade accepterat ett sådant underordnande av befintliga fordringar gentemot företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således anser kommissionen att underordnandet av fordringarna utgör en fördel. Kommissionen anser vidare att förklaringen om undantag och underordnandet av fordringar från år 2012 utgör en åtgärd som beviljades utöver garantin från år 2010. Förklaringen om undantag och underordnandet av fordringar från år 2012 varken aviserades eller föreskrevs i garantin från år 2010 utan myndigheterna fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att NG, MSR och CMHN gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden summan av de skulder som täcktes av förklaringen om undantag och underordnandet av fordringarna från år 2012, dvs. 254 miljoner euro. |
| --- | --- |

(211)

Vad gäller delstatens förklaring om undantag och underordnandet av fordringar (åtgärd 19) konstaterar kommissionen följande: a) Den statliga garanti som ställdes år 2012 för fordringar på upp till 254 miljoner euro (för ett lån på 325 265 000 euro) beviljades genom en förklaring från delstaten för att förhindra att NG, MSR och CMHN, vilka vid denna tidpunkt befann sig i allvarliga svårigheter, gick i konkurs. Mot denna bakgrund anser kommissionen att åtgärden inte uppfyller villkoren i tillkännagivandet om garantier, således erhöll mottagarna en fördel som följaktligen utgör statligt stöd. b) Delstatens underordnande av dess fordringar från nämnda förklaringar om undantag år 2012 innebar att delstatens fordringar hade sista prioritet efter fordringarna gentemot NG, MSR och CMHN från alla andra borgenärer. I detta sammanhang konstaterar kommissionen att en privat borgenär i en marknadsekonomi inte hade accepterat ett sådant underordnande av befintliga fordringar gentemot företag i allvarliga svårigheter, eftersom en sådan åtgärd i princip innebar en förlust av fordringarna. Således anser kommissionen att underordnandet av fordringarna utgör en fördel. Kommissionen anser vidare att förklaringen om undantag och underordnandet av fordringar från år 2012 utgör en åtgärd som beviljades utöver garantin från år 2010. Förklaringen om undantag och underordnandet av fordringar från år 2012 varken aviserades eller föreskrevs i garantin från år 2010 utan myndigheterna fattade beslutet enligt eget godtycke för att förhindra att NG, MSR och CMHN gick i konkurs. Till sin omfattning motsvarade åtgärden summan av de skulder som täcktes av förklaringen om undantag och underordnandet av fordringarna från år 2012, dvs. 254 miljoner euro.

åtgärd 19

| (212) | Nämnda åtgärder gäller enligt kommissionens uppfattning driften av ett komplex som inte utgör del av den allmänna infrastrukturen och de vidtogs inte med förhoppningen att delstatens bidrag skulle ge någon marknadsmässig avkastning. Således föreligger det ett statligt stöd för uppförandet och driften av nämnda anläggningar, vilket gynnar deras operatörer, dvs. i synnerhet NG. |
| --- | --- |

(212)

Nämnda åtgärder gäller enligt kommissionens uppfattning driften av ett komplex som inte utgör del av den allmänna infrastrukturen och de vidtogs inte med förhoppningen att delstatens bidrag skulle ge någon marknadsmässig avkastning. Således föreligger det ett statligt stöd för uppförandet och driften av nämnda anläggningar, vilket gynnar deras operatörer, dvs. i synnerhet NG.

| (213) | Kommissionen anser vidare att det statliga stödet utgör skillnaden mellan ett rimligt marknadspris för lånet respektive garantin och det faktiska pris som betalats för åtgärden. Eftersom stödmottagarna befann sig i så allvarliga svårigheter att de inte hade erhållit något lån på marknaden motsvarar fördelen de aktuella åtgärderna i sin helhet. |
| --- | --- |

(213)

Kommissionen anser vidare att det statliga stödet utgör skillnaden mellan ett rimligt marknadspris för lånet respektive garantin och det faktiska pris som betalats för åtgärden. Eftersom stödmottagarna befann sig i så allvarliga svårigheter att de inte hade erhållit något lån på marknaden motsvarar fördelen de aktuella åtgärderna i sin helhet.

f)   Slutsatser om förekomsten av statligt stöd

Slutsatser om förekomsten av statligt stöd

| (214) | Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att en del av åtgärd 2 (lånet från NG till FSZ) samt åtgärderna 8, 11 och 15 inte utgjorde statligt stöd, medan åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF. |
| --- | --- |

(214)

Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att en del av åtgärd 2 (lånet från NG till FSZ) samt åtgärderna 8, 11 och 15 inte utgjorde statligt stöd, medan åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF.

5.3   OLAGLIGT STÖD

| (215) | Åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 beviljades under åsidosättande av anmälningsskyldigheten och genomförandeförbudet enligt artikel 108.3 FEUF. Kommissionen anser således att dessa åtgärder utgör olagligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(215)

Åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 beviljades under åsidosättande av anmälningsskyldigheten och genomförandeförbudet enligt artikel 108.3 FEUF. Kommissionen anser således att dessa åtgärder utgör olagligt statligt stöd.

5.4   STÖDETS FÖRENLIGHET

| (216) | Såvitt vissa åtgärder utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, ska det prövas huruvida de är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av undantagsbestämmelserna i artiklarna 107.2 och 107.3. |
| --- | --- |

(216)

Såvitt vissa åtgärder utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, ska det prövas huruvida de är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av undantagsbestämmelserna i artiklarna 107.2 och 107.3.

| (217) | Enligt domstolens praxis ankommer det på medlemsstaten att göra gällande möjliga grunder för en förenlighet med den inre marknaden och styrka att villkoren för detta är uppfyllda (150). |
| --- | --- |

(217)

Enligt domstolens praxis ankommer det på medlemsstaten att göra gällande möjliga grunder för en förenlighet med den inre marknaden och styrka att villkoren för detta är uppfyllda (150).

150

| (218) | Eftersom åtgärderna utgör statligt stöd och eftersom NG, MSR och CMHN sedan 2002, 2007 respektive 2008 utgjorde företag i svårigheter, konstaterar kommissionen att prövningen huruvida de aktuella åtgärderna är förenliga med den inre marknaden endast ska företas mot bakgrund av artikel 107.3 c FEUF och särskilt riktlinjerna. Enligt punkt 20 i riktlinjerna kan ”ett företag i svårigheter inte anses vara ett lämpligt medel för att främja andra allmänna mål förrän dess lönsamhet har säkerställts. Därför anser kommissionen att stöd till företag i svårigheter endast kan bidra till utvecklingen av näringsverksamheter utan att påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset om de villkor som läggs fast i dessa riktlinjer uppfylls.” Tvärtemot vad Tyskland har gjort gällande är undantaget i artikel 107.2 FEUF inte tillämpligt i förevarande fall, eftersom de tjänster för vilka stöd har lämnats inte utgör några tjänster som ligger i det allmänna ekonomiska intresset, utan ekonomisk verksamhet i branscher som omfattas av konkurrens. Inte heller är undantaget enligt artikel 107.3 FEUF tillämpligt i detta stödärende, eftersom projektet och de företag som erhållit stöd genom de granskade åtgärderna inte kan anses utgöra ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse och det inte förelåg en allvarlig störning i Tysklands ekonomi. Undantaget i artikel 107.3 d FEUF är inte heller tillämpligt, eftersom den gynnade verksamheten uppenbarligen varken syftade till att främja kultur eller att bevara kulturarvet. |
| --- | --- |

(218)

Eftersom åtgärderna utgör statligt stöd och eftersom NG, MSR och CMHN sedan 2002, 2007 respektive 2008 utgjorde företag i svårigheter, konstaterar kommissionen att prövningen huruvida de aktuella åtgärderna är förenliga med den inre marknaden endast ska företas mot bakgrund av artikel 107.3 c FEUF och särskilt riktlinjerna. Enligt punkt 20 i riktlinjerna kan ”ett företag i svårigheter inte anses vara ett lämpligt medel för att främja andra allmänna mål förrän dess lönsamhet har säkerställts. Därför anser kommissionen att stöd till företag i svårigheter endast kan bidra till utvecklingen av näringsverksamheter utan att påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset om de villkor som läggs fast i dessa riktlinjer uppfylls.” Tvärtemot vad Tyskland har gjort gällande är undantaget i artikel 107.2 FEUF inte tillämpligt i förevarande fall, eftersom de tjänster för vilka stöd har lämnats inte utgör några tjänster som ligger i det allmänna ekonomiska intresset, utan ekonomisk verksamhet i branscher som omfattas av konkurrens. Inte heller är undantaget enligt artikel 107.3 FEUF tillämpligt i detta stödärende, eftersom projektet och de företag som erhållit stöd genom de granskade åtgärderna inte kan anses utgöra ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse och det inte förelåg en allvarlig störning i Tysklands ekonomi. Undantaget i artikel 107.3 d FEUF är inte heller tillämpligt, eftersom den gynnade verksamheten uppenbarligen varken syftade till att främja kultur eller att bevara kulturarvet.

| (219) | I förevarande fall är de tillämpliga villkoren i avsnitten 3.1 och 3.2 inte uppfyllda. Åtgärderna har inte upphört efter sex månader, och Tyskland har inte anmält någon omstruktureringsplan i den mening som avses i riktlinjerna. Dessutom har Tyskland inte styrkt att stödet var begränsat till det minimum som var nödvändigt, i synnerhet genom ett betydande eget bidrag från stödmottagaren. Myndigheterna har inte heller ingett någon likvidationsplan. |
| --- | --- |

(219)

I förevarande fall är de tillämpliga villkoren i avsnitten 3.1 och 3.2 inte uppfyllda. Åtgärderna har inte upphört efter sex månader, och Tyskland har inte anmält någon omstruktureringsplan i den mening som avses i riktlinjerna. Dessutom har Tyskland inte styrkt att stödet var begränsat till det minimum som var nödvändigt, i synnerhet genom ett betydande eget bidrag från stödmottagaren. Myndigheterna har inte heller ingett någon likvidationsplan.

| (220) | Kommissionen kan inte utläsa några ytterligare möjliga skäl för en förenlighet med den inre marknaden (151). Stödmottagaren befann sig nämligen i svårigheter vid tidpunkten för beviljandet av åtgärderna och således kan förenlighetsprövningen endast ske på grundval av riktlinjerna. |
| --- | --- |

(220)

Kommissionen kan inte utläsa några ytterligare möjliga skäl för en förenlighet med den inre marknaden (151). Stödmottagaren befann sig nämligen i svårigheter vid tidpunkten för beviljandet av åtgärderna och således kan förenlighetsprövningen endast ske på grundval av riktlinjerna.

151

| (221) | Mot denna bakgrund anser kommissionen att åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 inte är förenliga med FEUF. |
| --- | --- |

(221)

Mot denna bakgrund anser kommissionen att åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lånen från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9, 10, 12–14 och 16–19 inte är förenliga med FEUF.

5.5   ÅTERKRAV

| (222) | Enligt FEUF och domstolens fasta praxis är kommissionen behörig att besluta att den berörda medlemsstaten ska upphäva eller ändra stödet då den fastställer att ett stöd inte är förenligt med den inre marknaden (152). Domstolen har också konsekvent hävdat att skyldigheten för en medlemsstat att upphäva stöd som kommissionen bedömt som oförenligt med den inre marknaden syftar till att återställa den tidigare situationen (153). I detta sammanhang har domstolen fastställt att detta mål är uppnått så snart mottagaren har betalat tillbaka det olagliga stöd som denne beviljats. Genom denna återbetalning förlorar denne den fördel som han har haft på marknaden i förhållande till sina konkurrenter, och den situation som förelåg innan stödet lämnades återställs (154). |
| --- | --- |

(222)

Enligt FEUF och domstolens fasta praxis är kommissionen behörig att besluta att den berörda medlemsstaten ska upphäva eller ändra stödet då den fastställer att ett stöd inte är förenligt med den inre marknaden (152). Domstolen har också konsekvent hävdat att skyldigheten för en medlemsstat att upphäva stöd som kommissionen bedömt som oförenligt med den inre marknaden syftar till att återställa den tidigare situationen (153). I detta sammanhang har domstolen fastställt att detta mål är uppnått så snart mottagaren har betalat tillbaka det olagliga stöd som denne beviljats. Genom denna återbetalning förlorar denne den fördel som han har haft på marknaden i förhållande till sina konkurrenter, och den situation som förelåg innan stödet lämnades återställs (154).

152

153

154

| (223) | I överensstämmelse med rättspraxis gäller enligt artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (155) följande: ”Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren [...].” |
| --- | --- |

(223)

I överensstämmelse med rättspraxis gäller enligt artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (155) följande: ”Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren [...].”

155

| (224) | Eftersom de aktuella åtgärderna i strid med artikel 108 FEUF inte anmäldes till kommissionen och därmed utgör ett olagligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden, måste stödet återkrävas för att återställa den marknadssituation som förelåg innan det beviljades. Återkravet ska omfatta perioden från och med den tidpunkt när mottagaren erhöll fördelen, dvs. när stödet ställdes till dennes förfogande, till den faktiska återbetalningen. De belopp som återkrävs ska omfatta den ränta som uppkommit fram till den faktiska återbetalningen. |
| --- | --- |

(224)

Eftersom de aktuella åtgärderna i strid med artikel 108 FEUF inte anmäldes till kommissionen och därmed utgör ett olagligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden, måste stödet återkrävas för att återställa den marknadssituation som förelåg innan det beviljades. Återkravet ska omfatta perioden från och med den tidpunkt när mottagaren erhöll fördelen, dvs. när stödet ställdes till dennes förfogande, till den faktiska återbetalningen. De belopp som återkrävs ska omfatta den ränta som uppkommit fram till den faktiska återbetalningen.

| (225) | Kommissionen konstaterar att vissa stödmottagare (NG, MSR, CMHN, CST (156), IPC) är föremål för ett insolvensförfarande (157). Enligt fast rättspraxis påverkar det förhållandet att en stödmottagare är insolvent eller är föremål för ett insolvensförfarande inte dennes skyldighet att betala tillbaka olagligt stöd eller stöd som är oförenligt med den inre marknaden (158). Samtidigt är det i de flesta fall i vilka stödmottagaren är insolvent inte möjligt att till fullo (inbegripet ränta) kräva tillbaka det olagliga stödet eller stöd som är oförenligt med den inre marknaden, eftersom mottagarens tillgångar inte räcker för att möta alla fordringsägares krav. Det är därför inte möjligt att på sedvanligt sätt helt återupprätta den situation som rådde på marknaden innan stödet beviljades. Eftersom det yttersta syftet med återkrav är att få snedvridningen av konkurrensen att upphöra har domstolen slagit fast att likvidation av stödmottagaren kan betraktas som ett godtagbart alternativ till återkrav i sådana fall (159). Således anser kommissionen att det kan antas att ett beslut genom vilket en medlemsstat åläggs att återkräva ett olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd från en insolvent mottagare, vederbörligen har utförts om stödet har betalats tillbaka i sin helhet eller, vid en återbetalning av ett delbelopp, om den fordran som avser återbetalningen av stödet har upptagits i förteckningen över skulder, företaget avvecklas och dess tillgångar avyttras till marknadsvillkor, vilket innebär ett slutgiltigt upphörande av dess verksamhet. Det ska generellt säkerställas att ingen marknadsaktör gynnas genom olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd efter det att stödmottagaren har försvunnit. |
| --- | --- |

(225)

Kommissionen konstaterar att vissa stödmottagare (NG, MSR, CMHN, CST (156), IPC) är föremål för ett insolvensförfarande (157). Enligt fast rättspraxis påverkar det förhållandet att en stödmottagare är insolvent eller är föremål för ett insolvensförfarande inte dennes skyldighet att betala tillbaka olagligt stöd eller stöd som är oförenligt med den inre marknaden (158). Samtidigt är det i de flesta fall i vilka stödmottagaren är insolvent inte möjligt att till fullo (inbegripet ränta) kräva tillbaka det olagliga stödet eller stöd som är oförenligt med den inre marknaden, eftersom mottagarens tillgångar inte räcker för att möta alla fordringsägares krav. Det är därför inte möjligt att på sedvanligt sätt helt återupprätta den situation som rådde på marknaden innan stödet beviljades. Eftersom det yttersta syftet med återkrav är att få snedvridningen av konkurrensen att upphöra har domstolen slagit fast att likvidation av stödmottagaren kan betraktas som ett godtagbart alternativ till återkrav i sådana fall (159). Således anser kommissionen att det kan antas att ett beslut genom vilket en medlemsstat åläggs att återkräva ett olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd från en insolvent mottagare, vederbörligen har utförts om stödet har betalats tillbaka i sin helhet eller, vid en återbetalning av ett delbelopp, om den fordran som avser återbetalningen av stödet har upptagits i förteckningen över skulder, företaget avvecklas och dess tillgångar avyttras till marknadsvillkor, vilket innebär ett slutgiltigt upphörande av dess verksamhet. Det ska generellt säkerställas att ingen marknadsaktör gynnas genom olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd efter det att stödmottagaren har försvunnit.

156

157

158

159

| (226) | Återkravet rör även stödmottagare som inte är föremål för ett insolvensförfarande: NAG, och BikeWorld GmbH för BWN1, BWNB och BWN2 (efter BWNB:s övertagande av BWN1 ändrades namnet på det ombildade företaget till BWNB2, detta företag bytte därefter namn till BikeWorld GmbH). |
| --- | --- |

(226)

Återkravet rör även stödmottagare som inte är föremål för ett insolvensförfarande: NAG, och BikeWorld GmbH för BWN1, BWNB och BWN2 (efter BWNB:s övertagande av BWN1 ändrades namnet på det ombildade företaget till BWNB2, detta företag bytte därefter namn till BikeWorld GmbH).

| (227) | Kommissionen konstaterar att vissa stödmottagare – EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, MIB – inte längre existerar vid tidpunkten för meddelandet av detta beslut. |
| --- | --- |

(227)

Kommissionen konstaterar att vissa stödmottagare – EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, MIB – inte längre existerar vid tidpunkten för meddelandet av detta beslut.

| (228) | EWN, MAN och Camp4Fun upplöstes den 6 september 2011, den 29 augusti 2013 respektive den 1 mars 2010. Någon formell likvidation ägde aldrig rum. Det föreligger ekonomisk kontinuitet mellan de tre stödmottagarna och deras kvarvarande delägare NG. Som kvarvarande delägare från dessa stödmottagare ansvarar NG för deras skulder, inbegripet de skulder som uppkommit genom det statliga stödet. Eftersom NG är föremål för ett likvidationsförfarande är det nödvändigt att säkerställa att de fordringar som gäller utbetalat stöd upptas i förteckningen över skulder i vederbörlig ordning och att NG slutgiltigt upphör med sin verksamhet. Det ska vidare säkerställas att ingen marknadsaktör gynnas genom olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd efter NG:s försvinnande. Således drar kommissionen slutsatsen att det stöd som stödmottagarna har beviljats ska återkrävas från NG i egenskap av deras ekonomiska efterträdare. Eftersom NG har beviljat stödet och samtidigt är stödmottagarnas ekonomiska efterträdare ska återkravet genomföras av staten. |
| --- | --- |

(228)

EWN, MAN och Camp4Fun upplöstes den 6 september 2011, den 29 augusti 2013 respektive den 1 mars 2010. Någon formell likvidation ägde aldrig rum. Det föreligger ekonomisk kontinuitet mellan de tre stödmottagarna och deras kvarvarande delägare NG. Som kvarvarande delägare från dessa stödmottagare ansvarar NG för deras skulder, inbegripet de skulder som uppkommit genom det statliga stödet. Eftersom NG är föremål för ett likvidationsförfarande är det nödvändigt att säkerställa att de fordringar som gäller utbetalat stöd upptas i förteckningen över skulder i vederbörlig ordning och att NG slutgiltigt upphör med sin verksamhet. Det ska vidare säkerställas att ingen marknadsaktör gynnas genom olagligt eller med den inre marknaden oförenligt stöd efter NG:s försvinnande. Således drar kommissionen slutsatsen att det stöd som stödmottagarna har beviljats ska återkrävas från NG i egenskap av deras ekonomiska efterträdare. Eftersom NG har beviljat stödet och samtidigt är stödmottagarnas ekonomiska efterträdare ska återkravet genomföras av staten.

| (229) | MIB likviderades inte, utan fusionerade med NAG den 6 september 2013, vilket innebär att bolaget inte längre existerar som juridisk person. Följaktligen är NAG såsom anges i handelsregistret enligt § 2 stycke 1 i lagen om omvandling av bolag (Umwandlungsgesetz) ekonomisk efterträdare till MIB. NAG är i egenskap av ekonomisk efterträdare till MIB skyldig att betala tillbaka stödet. |
| --- | --- |

(229)

MIB likviderades inte, utan fusionerade med NAG den 6 september 2013, vilket innebär att bolaget inte längre existerar som juridisk person. Följaktligen är NAG såsom anges i handelsregistret enligt § 2 stycke 1 i lagen om omvandling av bolag (Umwandlungsgesetz) ekonomisk efterträdare till MIB. NAG är i egenskap av ekonomisk efterträdare till MIB skyldig att betala tillbaka stödet.

| (230) | TTI likviderades den 4 december 2007 i enlighet med den tyska lagen om bolag med begränsat ansvar. TTI var ett bolag med begränsat ansvar, vilket upplöstes genom ett beslut om likvidation från delägarna. Därefter var TTI:s enda syfte att genomföra avvecklingen. Enligt § 70 i lagen om bolag med begränsat ansvar ska förvaltaren ”avsluta den löpande verksamheten, uppfylla det upplösta bolagets skyldigheter, kräva in bolagets skulder och omvandla bolagets tillgångar till pengar ...”. Därefter delades återstående kontanta medel upp mellan delägarna. Vid denna tidpunkt var bolaget redan upplöst. Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat fanns det inte någon rättslig efterträdare enligt kriteriet om ekonomisk kontinuitet, eftersom den största delen kontanta medel tillföll delägarna, det inte längre förelåg någon verksamhet och ingen överlåtelse av verksamheten eller övertagande av skulder skedde genom delägarna. Tyskland uppgav vidare att TTI:s tillgångar inte sålts genom något anbudsförfarande, eftersom de när likvidationen av bolaget inleddes den 12 mars 2004 endast omfattade ett utgående saldo på 19 777,39 euro, skattefordringar på 1 222,01 euro och ett bankkonto på 30,69 euro. Eftersom TTI såsom angetts har likviderats, förelåg det inte någon ekonomisk efterträdare, särskilt med tanke på att någon ekonomisk verksamhet inte utövades efter likvidationen och att delägarna inte erhöll några tillgångar eller operativa delar från TTI, utan enbart mycket begränsade kontanta medel. Mot denna bakgrund och eftersom TTI:s verksamhet inte överläts till någon anser kommissionen att stödet från den aktuella åtgärden inte har överlåtits till någon annan part. Företaget har redan likviderats i sin helhet och ett återkrav är överflödigt, eftersom stödmottagaren inte längre existerar och inte har någon ekonomisk efterträdare. |
| --- | --- |

(230)

TTI likviderades den 4 december 2007 i enlighet med den tyska lagen om bolag med begränsat ansvar. TTI var ett bolag med begränsat ansvar, vilket upplöstes genom ett beslut om likvidation från delägarna. Därefter var TTI:s enda syfte att genomföra avvecklingen. Enligt § 70 i lagen om bolag med begränsat ansvar ska förvaltaren ”avsluta den löpande verksamheten, uppfylla det upplösta bolagets skyldigheter, kräva in bolagets skulder och omvandla bolagets tillgångar till pengar ...”. Därefter delades återstående kontanta medel upp mellan delägarna. Vid denna tidpunkt var bolaget redan upplöst. Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat fanns det inte någon rättslig efterträdare enligt kriteriet om ekonomisk kontinuitet, eftersom den största delen kontanta medel tillföll delägarna, det inte längre förelåg någon verksamhet och ingen överlåtelse av verksamheten eller övertagande av skulder skedde genom delägarna. Tyskland uppgav vidare att TTI:s tillgångar inte sålts genom något anbudsförfarande, eftersom de när likvidationen av bolaget inleddes den 12 mars 2004 endast omfattade ett utgående saldo på 19 777,39 euro, skattefordringar på 1 222,01 euro och ett bankkonto på 30,69 euro. Eftersom TTI såsom angetts har likviderats, förelåg det inte någon ekonomisk efterträdare, särskilt med tanke på att någon ekonomisk verksamhet inte utövades efter likvidationen och att delägarna inte erhöll några tillgångar eller operativa delar från TTI, utan enbart mycket begränsade kontanta medel. Mot denna bakgrund och eftersom TTI:s verksamhet inte överläts till någon anser kommissionen att stödet från den aktuella åtgärden inte har överlåtits till någon annan part. Företaget har redan likviderats i sin helhet och ett återkrav är överflödigt, eftersom stödmottagaren inte längre existerar och inte har någon ekonomisk efterträdare.

6.   BEDÖMNINGEN AV DEN EKONOMISKA KONTINUITETEN MELLAN DE INSOLVENTA FÖRETAGEN OCH FÖRVÄRVAREN AV TILLGÅNGARNA

BEDÖMNINGEN AV DEN EKONOMISKA KONTINUITETEN MELLAN DE INSOLVENTA FÖRETAGEN OCH FÖRVÄRVAREN AV TILLGÅNGARNA

6.1   FÖREKOMSTEN AV STATLIGT STÖD TILL FÖRVÄRVAREN AV TILLGÅNGARNA

| (231) | Om kommissionen meddelar ett negativt beslut på grundval av artiklarna 107 och 108 FEUF enligt vilket ett med den inre marknaden oförenligt stöd ska återbetalas, ska den aktuella medlemsstaten återkräva det oförenliga stödet. Återbetalningskravet kan då utvidgas till ett nytt företag till vilket det aktuella företaget har överlåtit eller sålt en del av sina tillgångar, om det sätt på vilket överlåtelsen eller försäljningen har genomförts tyder på en ekonomisk kontinuitet mellan de båda företagen. Statligt stöd till förvärvaren kan även uppkomma genom en försäljning av tillgångarna under deras marknadsvärde (även om det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet). |
| --- | --- |

(231)

Om kommissionen meddelar ett negativt beslut på grundval av artiklarna 107 och 108 FEUF enligt vilket ett med den inre marknaden oförenligt stöd ska återbetalas, ska den aktuella medlemsstaten återkräva det oförenliga stödet. Återbetalningskravet kan då utvidgas till ett nytt företag till vilket det aktuella företaget har överlåtit eller sålt en del av sina tillgångar, om det sätt på vilket överlåtelsen eller försäljningen har genomförts tyder på en ekonomisk kontinuitet mellan de båda företagen. Statligt stöd till förvärvaren kan även uppkomma genom en försäljning av tillgångarna under deras marknadsvärde (även om det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet).

| (232) | För att fastställa huruvida förvärvaren av tillgångarna har gynnats genom statligt stöd ska kommissionen pröva huruvida tillgångarna såldes till marknadspris och pröva ytterligare kriterier som ska behandlas nedan. |
| --- | --- |

(232)

För att fastställa huruvida förvärvaren av tillgångarna har gynnats genom statligt stöd ska kommissionen pröva huruvida tillgångarna såldes till marknadspris och pröva ytterligare kriterier som ska behandlas nedan.

| (233) | Enligt domstolens dom i målet Italien och SIM 2 mot kommissionen (160), på vilken kommissionen grundade sina beslut i stödärendena Olympic Airlines, Alitalia och Sernam (161), ska prövningen av den ekonomiska kontinuiteten mellan det ”gamla” företaget och de nya strukturerna företas med hjälp av ett antal indikatorer. Därvid kan följande faktorer beaktas: Föremålet för försäljningen (tillgångar och skulder, kontinuiteten hos arbetskraften, ”bundled assets”), försäljningspriset, identiteten hos förvärvaren/förvärvarna, den tid då försäljningen genomfördes (efter påbörjandet av den preliminära granskningen, inledandet av det formella granskningsförfarandet eller efter det slutgiltiga beslutet) eller slutligen den ekonomiska logiken i transaktionen. Tribunalen tillämpade dessa indikatorer i sin dom av den 28 mars 2012 i målet Ryanair mot kommissionen (162), vilket såldes bekräftar beslutet i ärendet Alitalia. |
| --- | --- |

(233)

Enligt domstolens dom i målet Italien och SIM 2 mot kommissionen (160), på vilken kommissionen grundade sina beslut i stödärendena Olympic Airlines, Alitalia och Sernam (161), ska prövningen av den ekonomiska kontinuiteten mellan det ”gamla” företaget och de nya strukturerna företas med hjälp av ett antal indikatorer. Därvid kan följande faktorer beaktas: Föremålet för försäljningen (tillgångar och skulder, kontinuiteten hos arbetskraften, ”bundled assets”), försäljningspriset, identiteten hos förvärvaren/förvärvarna, den tid då försäljningen genomfördes (efter påbörjandet av den preliminära granskningen, inledandet av det formella granskningsförfarandet eller efter det slutgiltiga beslutet) eller slutligen den ekonomiska logiken i transaktionen. Tribunalen tillämpade dessa indikatorer i sin dom av den 28 mars 2012 i målet Ryanair mot kommissionen (162), vilket såldes bekräftar beslutet i ärendet Alitalia.

160

161

162

6.1.1   Föremålet för försäljningen

Föremålet för försäljningen

| (234) | Kommissionen konstaterar att Capricorn har övertagit samtliga tillgångar från de insolventa NG, MSR och CMHN och att dessa hänger samman med de viktigaste verksamheterna från dessa bolag. Tillgångarna från NG, MSR och CMHN delades emellertid upp i elva användningsenheter inom ramen för anbudsförfarandet, och alla anbudsgivare kunde lämna anbud på enskilda tillgångar samt på, en, flera eller samtliga användningsenheter (se avsnitt 2.5). Indelningen i användningsenheter gjordes med beaktande av tillgångarnas förväntade ekonomiska användbarhet, investerarnas intressen och separationskostnaderna. Konkursförvaltarna uppställde inte några krav vad gällde tillgångarnas framtida användning. Kommissionen konstaterar att beslutet att sälja samtliga tillgångar till ett enda företag inte fattades av konkursförvaltarna, utan av marknadskrafterna (dvs. från de ekonomiska aktörer som hade lämnat anbud på tillgångarna). Alla anbudsgivare hade möjlighet att lämna anbud på en av de elva användningsenheterna, på samtliga eller vissa tillgångar. Av marknadsmässiga skäl låg värdet för anbuden på enskilda tillgångar eller användningsenheter under värdet för det högsta anbudet på samtliga tillgångar. Detta torde bero på det ömsesidiga ekonomiska beroendet mellan användningsenheterna. Utan tävlingsbanan skulle hotellen inte vara lönsamma och utan hotellen skulle en lönsam drift av tävlingsbanan med professionella tävlingar, rockkonserter och andra aktiviteter med stort upptagningsområde försvåras. |
| --- | --- |

(234)

Kommissionen konstaterar att Capricorn har övertagit samtliga tillgångar från de insolventa NG, MSR och CMHN och att dessa hänger samman med de viktigaste verksamheterna från dessa bolag. Tillgångarna från NG, MSR och CMHN delades emellertid upp i elva användningsenheter inom ramen för anbudsförfarandet, och alla anbudsgivare kunde lämna anbud på enskilda tillgångar samt på, en, flera eller samtliga användningsenheter (se avsnitt 2.5). Indelningen i användningsenheter gjordes med beaktande av tillgångarnas förväntade ekonomiska användbarhet, investerarnas intressen och separationskostnaderna. Konkursförvaltarna uppställde inte några krav vad gällde tillgångarnas framtida användning. Kommissionen konstaterar att beslutet att sälja samtliga tillgångar till ett enda företag inte fattades av konkursförvaltarna, utan av marknadskrafterna (dvs. från de ekonomiska aktörer som hade lämnat anbud på tillgångarna). Alla anbudsgivare hade möjlighet att lämna anbud på en av de elva användningsenheterna, på samtliga eller vissa tillgångar. Av marknadsmässiga skäl låg värdet för anbuden på enskilda tillgångar eller användningsenheter under värdet för det högsta anbudet på samtliga tillgångar. Detta torde bero på det ömsesidiga ekonomiska beroendet mellan användningsenheterna. Utan tävlingsbanan skulle hotellen inte vara lönsamma och utan hotellen skulle en lönsam drift av tävlingsbanan med professionella tävlingar, rockkonserter och andra aktiviteter med stort upptagningsområde försvåras.

| (235) | Vad gäller de anställda innehöll varken handlingarna i anbudsförfarandet eller köpeavtalet mer långtgående skyldigheter än enligt gällande tyska lagbestämmelser (t.ex. en sysselsättningsgaranti) för att anställningsavtalen skulle övergå på den nya ägaren. Enligt tysk rätt går anställningsförhållandena automatiskt över på förvärvaren av tillgångarna. Enligt förbundsarbetsdomstolens praxis (163) kan förvärvaren kräva av konkursförvaltaren att anställningsavtalen ska upphöra att gälla. Följaktligen kunde förvärvaren i princip själv avgöra vilka anställda denne ville erbjuda nya avtal. I förevarande fall granskade Capricorn sitt behov för att uppnå en lönsam drift av de förvärvade tillgångarna och beslöt att inte ta över samtliga anställda från säljarna, utan 85 % av dem (dvs. 253 av de sammanlagt 297 anställda) den 1 januari 2015 (den tidpunkt när driften övertogs för de förvärvade tillgångarna). Eftersom Capricorn självständigt kunde besluta om övertagandet av de anställda leder den bekräftade anställningen av befintlig personal inte till en fortsatt drift av verksamheten. Dessutom ska ledning och personal struktureras om helt 2014. |
| --- | --- |

(235)

Vad gäller de anställda innehöll varken handlingarna i anbudsförfarandet eller köpeavtalet mer långtgående skyldigheter än enligt gällande tyska lagbestämmelser (t.ex. en sysselsättningsgaranti) för att anställningsavtalen skulle övergå på den nya ägaren. Enligt tysk rätt går anställningsförhållandena automatiskt över på förvärvaren av tillgångarna. Enligt förbundsarbetsdomstolens praxis (163) kan förvärvaren kräva av konkursförvaltaren att anställningsavtalen ska upphöra att gälla. Följaktligen kunde förvärvaren i princip själv avgöra vilka anställda denne ville erbjuda nya avtal. I förevarande fall granskade Capricorn sitt behov för att uppnå en lönsam drift av de förvärvade tillgångarna och beslöt att inte ta över samtliga anställda från säljarna, utan 85 % av dem (dvs. 253 av de sammanlagt 297 anställda) den 1 januari 2015 (den tidpunkt när driften övertogs för de förvärvade tillgångarna). Eftersom Capricorn självständigt kunde besluta om övertagandet av de anställda leder den bekräftade anställningen av befintlig personal inte till en fortsatt drift av verksamheten. Dessutom ska ledning och personal struktureras om helt 2014.

163

| (236) | Vidare konstaterar kommissionen att de evenemangsavtal som präglar den löpande verksamheten till övervägande del kommer att vara avslutade efter säsongen 2014. Det operativa bolag som förvärvaren har grundat förhandlar fram och ingår nya avtal med kunder och leverantörer för tiden från den 1 januari 2015. I detta avseende kontaktas även nya avtalspartner. Capricorn har för avsikt att själv arrangera ett antal evenemang i stället för att hyra ut tävlingsbanan till externa arrangörer. |
| --- | --- |

(236)

Vidare konstaterar kommissionen att de evenemangsavtal som präglar den löpande verksamheten till övervägande del kommer att vara avslutade efter säsongen 2014. Det operativa bolag som förvärvaren har grundat förhandlar fram och ingår nya avtal med kunder och leverantörer för tiden från den 1 januari 2015. I detta avseende kontaktas även nya avtalspartner. Capricorn har för avsikt att själv arrangera ett antal evenemang i stället för att hyra ut tävlingsbanan till externa arrangörer.

| (237) | Kommissionen konstaterar att föremålet för Capricorns framtida verksamhet skiljer sig väsentligt från Nürburgringkoncernens verksamhet (se nedan, särskilt avsnitt 6.1.5.). |
| --- | --- |

(237)

Kommissionen konstaterar att föremålet för Capricorns framtida verksamhet skiljer sig väsentligt från Nürburgringkoncernens verksamhet (se nedan, särskilt avsnitt 6.1.5.).

6.1.2   Försäljningspriset

Försäljningspriset

| (238) | För att undvika en ekonomisk kontinuitet måste tillgångarna säljas till marknadspris inom ramen för ett anbudsförfarande. |
| --- | --- |

(238)

För att undvika en ekonomisk kontinuitet måste tillgångarna säljas till marknadspris inom ramen för ett anbudsförfarande.

| (239) | Marknadsvärdet är det pris som en privat investerare i en marknadsekonomi hade kunnat fastställa (164). |
| --- | --- |

(239)

Marknadsvärdet är det pris som en privat investerare i en marknadsekonomi hade kunnat fastställa (164).

164

| (240) | Tyskland har sålt tillgångarna till den anbudsgivare som har lämnat det högsta anbudet med en säkrad finansiering inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande. |
| --- | --- |

(240)

Tyskland har sålt tillgångarna till den anbudsgivare som har lämnat det högsta anbudet med en säkrad finansiering inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande.

| (241) | Uppmaningen att lämna intresseanmälan för Nürburgring-tillgångarna innehöll inte några begränsningar rörande anbudsgivarna, vilket innebär att vem som helst kunde lämna ett anbud i anbudsförfarandet. |
| --- | --- |

(241)

Uppmaningen att lämna intresseanmälan för Nürburgring-tillgångarna innehöll inte några begränsningar rörande anbudsgivarna, vilket innebär att vem som helst kunde lämna ett anbud i anbudsförfarandet.

| (242) | Dessutom ska det mot bakgrund av principen om öppenhet fastställas att säljarna gav samtliga anbudsgivare tillräckligt med tid för en korrekt bedömning av tillgångarna och ställde nödvändig och detaljerad information till förfogande. Enligt skrivelsen ”Project RING – procedures for the submission of a final offer”, som KPMG skickade till intresserade investerare den 17 oktober 2013 skulle de anbudsgivare som kunde uppvisa en säkrad finansiering av det pris som angavs i deras indikativa anbud erhålla en omfattade tillgång till ett elektroniskt datarum och kunna delta i ett möte med NBG-ledningen och i en strukturerad Q&A-process. Däremot skulle anbudsgivare som inte ingav nämnda försäkring och inte kunde styrka att de förfogande över den nödvändiga finansieringen enbart erhålla begränsad tillgång till det elektroniska datarummet och till säljarnas Financial Fact Book (FFB). De skulle kunna träffa medlemmarna i den grupp som hade sammanställt FFB:n, genomföra ett besök på plats och delta i ett möte för att preliminärt diskutera utkastet till köpeavtal. |
| --- | --- |

(242)

Dessutom ska det mot bakgrund av principen om öppenhet fastställas att säljarna gav samtliga anbudsgivare tillräckligt med tid för en korrekt bedömning av tillgångarna och ställde nödvändig och detaljerad information till förfogande. Enligt skrivelsen ”Project RING – procedures for the submission of a final offer”, som KPMG skickade till intresserade investerare den 17 oktober 2013 skulle de anbudsgivare som kunde uppvisa en säkrad finansiering av det pris som angavs i deras indikativa anbud erhålla en omfattade tillgång till ett elektroniskt datarum och kunna delta i ett möte med NBG-ledningen och i en strukturerad Q&A-process. Däremot skulle anbudsgivare som inte ingav nämnda försäkring och inte kunde styrka att de förfogande över den nödvändiga finansieringen enbart erhålla begränsad tillgång till det elektroniska datarummet och till säljarnas Financial Fact Book (FFB). De skulle kunna träffa medlemmarna i den grupp som hade sammanställt FFB:n, genomföra ett besök på plats och delta i ett möte för att preliminärt diskutera utkastet till köpeavtal.

| (243) | Dessutom hade säljarna (KPMG) och alla anbudsgivare som hade kvalificerat sig för den aktuella fasen i anbudsförfarandet ständig kontakt via skrivelser och e-post mellan juli 2013 och april 2014, så att dessa anbudsgivare kunde erhålla all relevant information och samtliga klargöranden. Inom denna ram besvarades samtliga frågor från dessa anbudsgivare eller bemöttes påståenden från deras sida och de erhöll all information beträffande de ytterligare stegen i anbudsförfarandet. KPMG skickade exempelvis följande skrivelser och e-postmeddelanden till anbudsgivarna: a) skrivelse av den 19 juli 2013, genom vilken anbudsgivarna erhöll information om förfarandet för ingivandet av ett indikativt anbud, b) skrivelse av den 12 september 2013, genom vilken anbudsgivarna underrättades om att fristen för att inge indikativa anbud hade förlängts, c) e-postmeddelande av den 19 september 2013, genom vilket en av anbudsgivarna ([anbudsgivare 5]) erhöll ny information om Nürburgrings finansiella kapacitet, d) skrivelse av den 17 oktober 2013, genom vilken en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) erhöll information om förfarandet för att inge ett slutgiltigt anbud, e) e-postmeddelande av den 28 oktober 2013, genom vilket en av anbudsgivarna ([anbudsgivare 2]) underrättades om de preliminära tiderna för möten med berörda parter, f) skrivelse av den 3 december 2013, genom vilken en anbudsgivare ([anbudsgivare 6]) underrättades om att vederbörandes indikativa anbud inte längre skulle beaktas, eftersom dennes finansieringspartners hade dragit sig tillbaka och inga andra hade angetts, varför finansieringen av anbudet inte kunde anses säkerställd och att sannolikheten att avtal skulle komma att ingås bedömdes vara otillfredsställande; g) skrivelse av den 11 december 2013 med omfattande och entydiga klargöranden beträffande de problem som en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) hade redogjort för i en skrivelse av den 9 december 2013 (två dagar innan), h) skrivelse av den 18 december 2013 med omfattande entydiga klargöranden beträffande de problem som en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) hade redogjort för i en skrivelse av den 11 december 2013 (sju dagar innan), i) e-postmeddelande av den 18 februari 2014, genom vilket en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) ombads inge vissa preciseringar och bekräftelser beträffande sitt genom e-postmeddelande av den 17 februari 2014 (en dag innan) ingivna slutgiltiga anbud, bl.a. att styrka sin bindande finansieringsbekräftelse t.ex. i form av en bindande skriftlig bekräftelse och närmare ange när denne räknade med att erhålla de finansieringsbekräftelser som saknades och slutgiltigt fastställa affärsvillkoren i anbudet, j) e-postmeddelande av den 9 april 2014, genom vilket en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) som svar på sitt (sju dagar innan skickade) e-postmeddelande av den 2 april 2014 erhöll information om att KPMG ännu inte hade erhållit några närmare uppgifter om den planerade finansieringsstrukturen från denna anbudsgivare eller skriftliga bekräftelser från tredje part om stöd för dennes anbud. |
| --- | --- |

(243)

Dessutom hade säljarna (KPMG) och alla anbudsgivare som hade kvalificerat sig för den aktuella fasen i anbudsförfarandet ständig kontakt via skrivelser och e-post mellan juli 2013 och april 2014, så att dessa anbudsgivare kunde erhålla all relevant information och samtliga klargöranden. Inom denna ram besvarades samtliga frågor från dessa anbudsgivare eller bemöttes påståenden från deras sida och de erhöll all information beträffande de ytterligare stegen i anbudsförfarandet. KPMG skickade exempelvis följande skrivelser och e-postmeddelanden till anbudsgivarna: a) skrivelse av den 19 juli 2013, genom vilken anbudsgivarna erhöll information om förfarandet för ingivandet av ett indikativt anbud, b) skrivelse av den 12 september 2013, genom vilken anbudsgivarna underrättades om att fristen för att inge indikativa anbud hade förlängts, c) e-postmeddelande av den 19 september 2013, genom vilket en av anbudsgivarna ([anbudsgivare 5]) erhöll ny information om Nürburgrings finansiella kapacitet, d) skrivelse av den 17 oktober 2013, genom vilken en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) erhöll information om förfarandet för att inge ett slutgiltigt anbud, e) e-postmeddelande av den 28 oktober 2013, genom vilket en av anbudsgivarna ([anbudsgivare 2]) underrättades om de preliminära tiderna för möten med berörda parter, f) skrivelse av den 3 december 2013, genom vilken en anbudsgivare ([anbudsgivare 6]) underrättades om att vederbörandes indikativa anbud inte längre skulle beaktas, eftersom dennes finansieringspartners hade dragit sig tillbaka och inga andra hade angetts, varför finansieringen av anbudet inte kunde anses säkerställd och att sannolikheten att avtal skulle komma att ingås bedömdes vara otillfredsställande; g) skrivelse av den 11 december 2013 med omfattande och entydiga klargöranden beträffande de problem som en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) hade redogjort för i en skrivelse av den 9 december 2013 (två dagar innan), h) skrivelse av den 18 december 2013 med omfattande entydiga klargöranden beträffande de problem som en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) hade redogjort för i en skrivelse av den 11 december 2013 (sju dagar innan), i) e-postmeddelande av den 18 februari 2014, genom vilket en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) ombads inge vissa preciseringar och bekräftelser beträffande sitt genom e-postmeddelande av den 17 februari 2014 (en dag innan) ingivna slutgiltiga anbud, bl.a. att styrka sin bindande finansieringsbekräftelse t.ex. i form av en bindande skriftlig bekräftelse och närmare ange när denne räknade med att erhålla de finansieringsbekräftelser som saknades och slutgiltigt fastställa affärsvillkoren i anbudet, j) e-postmeddelande av den 9 april 2014, genom vilket en anbudsgivare ([anbudsgivare 3]) som svar på sitt (sju dagar innan skickade) e-postmeddelande av den 2 april 2014 erhöll information om att KPMG ännu inte hade erhållit några närmare uppgifter om den planerade finansieringsstrukturen från denna anbudsgivare eller skriftliga bekräftelser från tredje part om stöd för dennes anbud.

| (244) | Vidare framgår det av de handlingar som Tyskland har tillhandahållit att inga anbudsgivare har diskriminerats under någon fas av förfarandet. Såsom anges i skäl 235, erhöll alla anbudsgivare information och specificeringar beträffande de urvalskriterier, regler och förfaranden på vilka anbudsförfarandet grundades, fristerna för att inge indikativa och slutgiltiga anbud, förlängningen av sådana frister, Nürburgrings finansiella situation, uppgifter som saknades i anbudsgivarnas indikativa eller slutgiltiga anbud och möjliga frågor från anbudsgivarna. Samtidigt uteslöts inte anbudsgivare som uppfyllde urvalskriterierna för anbudsförfarandet (särskilt ingivandet av en bekräftelse från finansieringspartners om finansieringen av anbuden) från förhandlingarna. Kommissionen konstaterar dessutom att några exklusiva förhandlingar inte har förts med någon anbudsgivare och att förhandlingar även har förts inom rimlig tid med anbudsgivare vars slutgiltiga anbud inte innehöll den nämnda finansieringsbekräftelsen, eftersom en sådan bekräftelse fortfarande kunde komma att inges. |
| --- | --- |

(244)

Vidare framgår det av de handlingar som Tyskland har tillhandahållit att inga anbudsgivare har diskriminerats under någon fas av förfarandet. Såsom anges i skäl 235, erhöll alla anbudsgivare information och specificeringar beträffande de urvalskriterier, regler och förfaranden på vilka anbudsförfarandet grundades, fristerna för att inge indikativa och slutgiltiga anbud, förlängningen av sådana frister, Nürburgrings finansiella situation, uppgifter som saknades i anbudsgivarnas indikativa eller slutgiltiga anbud och möjliga frågor från anbudsgivarna. Samtidigt uteslöts inte anbudsgivare som uppfyllde urvalskriterierna för anbudsförfarandet (särskilt ingivandet av en bekräftelse från finansieringspartners om finansieringen av anbuden) från förhandlingarna. Kommissionen konstaterar dessutom att några exklusiva förhandlingar inte har förts med någon anbudsgivare och att förhandlingar även har förts inom rimlig tid med anbudsgivare vars slutgiltiga anbud inte innehöll den nämnda finansieringsbekräftelsen, eftersom en sådan bekräftelse fortfarande kunde komma att inges.

| (245) | Såsom beskrivs i skäl 54, innehåller köpeavtalet en klausul enligt vilken parterna först är skyldiga att verkställa avtalet när 1) Kommissionen har meddelat ett slutgiltigt beslut av vilket framgår att varken förvärvaren eller dennes operativa bolag kan anses vara mottagare av det här granskade stödet och att eventuella återkrav således varken kan riktas mot förvärvaren eller det operativa bolaget och 2a) fristen för en domstolsprövning av kommissionens beslut har löpt ut utan att något överklagande har ingetts eller 2b) om ett överklagande har ingetts, tills domstolen har meddelat en slutgiltig dom som bekräftar kommissionens beslut. Tyskland har förklarat att klausulen kan hänföras till bristande vilja från anbudsgivarna att överta risken att ansvara för återkrav av statligt stöd, att säljarna hade accepterat denna klausul för att kunna sälja tillgångarna, och att säljarna, såsom förklarades i det första utkastet till köpeavtalet, hade påpekat för anbudsgivarna i början av anbudsförfarandet, att de var beredda att diskutera effekterna av stödförfarandet med anbudsgivarna (165). Tyskland uppgav vidare att det uppställdes krav på ett kommissionsbeslut om det statliga stödet till Nürburgring i ändringarna av köpeavtalet från Capricorn, [anbudsgivare 2] och [anbudsgivare 3]. |
| --- | --- |

(245)

Såsom beskrivs i skäl 54, innehåller köpeavtalet en klausul enligt vilken parterna först är skyldiga att verkställa avtalet när 1) Kommissionen har meddelat ett slutgiltigt beslut av vilket framgår att varken förvärvaren eller dennes operativa bolag kan anses vara mottagare av det här granskade stödet och att eventuella återkrav således varken kan riktas mot förvärvaren eller det operativa bolaget och 2a) fristen för en domstolsprövning av kommissionens beslut har löpt ut utan att något överklagande har ingetts eller 2b) om ett överklagande har ingetts, tills domstolen har meddelat en slutgiltig dom som bekräftar kommissionens beslut. Tyskland har förklarat att klausulen kan hänföras till bristande vilja från anbudsgivarna att överta risken att ansvara för återkrav av statligt stöd, att säljarna hade accepterat denna klausul för att kunna sälja tillgångarna, och att säljarna, såsom förklarades i det första utkastet till köpeavtalet, hade påpekat för anbudsgivarna i början av anbudsförfarandet, att de var beredda att diskutera effekterna av stödförfarandet med anbudsgivarna (165). Tyskland uppgav vidare att det uppställdes krav på ett kommissionsbeslut om det statliga stödet till Nürburgring i ändringarna av köpeavtalet från Capricorn, [anbudsgivare 2] och [anbudsgivare 3].

165

| (246) | Slutligen fastställdes inte några villkor för anbudsgivarna förutom de begränsningar som följer av den rättsliga ramen, såsom tydligt framgår av uppmaningen att inkomma med en intresseanmälan och skrivelsen från KPMG till anbudsgivarna. |
| --- | --- |

(246)

Slutligen fastställdes inte några villkor för anbudsgivarna förutom de begränsningar som följer av den rättsliga ramen, såsom tydligt framgår av uppmaningen att inkomma med en intresseanmälan och skrivelsen från KPMG till anbudsgivarna.

| (247) | Av detta följer att det genom detta anbudsförfarande i sig är tillräckligt säkerställt att priset på de tillgångar som har avyttrats till förvärvaren motsvarar marknadsvärdet. Således drar kommissionen slutsatsen att försäljningen av tillgångarna skedde till marknadspris, eftersom tillgångarna såldes genom ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande till den anbudsgivare som lämnade det högsta anbudet med en säkrad finansiering. |
| --- | --- |

(247)

Av detta följer att det genom detta anbudsförfarande i sig är tillräckligt säkerställt att priset på de tillgångar som har avyttrats till förvärvaren motsvarar marknadsvärdet. Således drar kommissionen slutsatsen att försäljningen av tillgångarna skedde till marknadspris, eftersom tillgångarna såldes genom ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande till den anbudsgivare som lämnade det högsta anbudet med en säkrad finansiering.

6.1.3   Förvärvarens identitet

Förvärvarens identitet

| (248) | Kommissionen måste fastställa att det inte föreligger någon förbindelse mellan den nya ägaren till tillgångarna och NG, MSR och CMHN, så att ett ansvar för den nya ägaren vid ett eventuellt återkrav av med den inre marknaden oförenligt statligt stöd kan uteslutas. |
| --- | --- |

(248)

Kommissionen måste fastställa att det inte föreligger någon förbindelse mellan den nya ägaren till tillgångarna och NG, MSR och CMHN, så att ett ansvar för den nya ägaren vid ett eventuellt återkrav av med den inre marknaden oförenligt statligt stöd kan uteslutas.

| (249) | Mellan Capricorn och NG, MSR, CMHN eller deras delägare eller de hittillsvarande arrendatorerna av Nürburgring föreligger varken associationsrättsliga eller personliga direkta eller indirekta förbindelser. Således föreligger det inte några förbindelser mellan Nürburgring-koncernen och deras delägare å ena sidan och den nya ägaren och dennes delägare å andra sidan. |
| --- | --- |

(249)

Mellan Capricorn och NG, MSR, CMHN eller deras delägare eller de hittillsvarande arrendatorerna av Nürburgring föreligger varken associationsrättsliga eller personliga direkta eller indirekta förbindelser. Således föreligger det inte några förbindelser mellan Nürburgring-koncernen och deras delägare å ena sidan och den nya ägaren och dennes delägare å andra sidan.

| (250) | Således drar kommissionen slutsatsen att köparen är ett från NG, MSR och CMHN oberoende företag. |
| --- | --- |

(250)

Således drar kommissionen slutsatsen att köparen är ett från NG, MSR och CMHN oberoende företag.

6.1.4   Försäljningstidpunkten

Försäljningstidpunkten

| (251) | Kommissionen ska pröva huruvida tidpunkten för anbudsförfarandet kan medföra ett kringgående av ett kommissionsbeslut om återbetalning av stöd som är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(251)

Kommissionen ska pröva huruvida tidpunkten för anbudsförfarandet kan medföra ett kringgående av ett kommissionsbeslut om återbetalning av stöd som är oförenligt med den inre marknaden.

| (252) | I förevarande mål konstaterar kommissionen att den behöriga tyska tingsrätten år 2012 inledde ett insolvensförfarande och utsåg konkursförvaltare i samband med utvidgningen av det huvudsakliga granskningsförfarandet till de åtgärder som anmäldes till kommissionen som räddningsstöd. Konkursförvaltarna inledde försäljningen av tillgångarna i maj 2013, innan kommissionen hade meddelat något beslut i det formella granskningsförfarandet. Eftersom förvärvaren har krävt att överlåtelsen först ska äga rum när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen som inte längre kan överklagas vid domstol, träder köpeavtalet först i kraft efter det att detta beslut om återkrav har meddelats och även konkursförfarandet avslutats först därefter. Betalningen av den första delen av köpesumman ägde rum innan detta beslut meddelades. Enligt köpeavtalet ska överlåtelsen av tillgångarna börja gälla den dag detta beslut vinner laga kraft. |
| --- | --- |

(252)

I förevarande mål konstaterar kommissionen att den behöriga tyska tingsrätten år 2012 inledde ett insolvensförfarande och utsåg konkursförvaltare i samband med utvidgningen av det huvudsakliga granskningsförfarandet till de åtgärder som anmäldes till kommissionen som räddningsstöd. Konkursförvaltarna inledde försäljningen av tillgångarna i maj 2013, innan kommissionen hade meddelat något beslut i det formella granskningsförfarandet. Eftersom förvärvaren har krävt att överlåtelsen först ska äga rum när det föreligger ett slutgiltigt beslut från kommissionen som inte längre kan överklagas vid domstol, träder köpeavtalet först i kraft efter det att detta beslut om återkrav har meddelats och även konkursförfarandet avslutats först därefter. Betalningen av den första delen av köpesumman ägde rum innan detta beslut meddelades. Enligt köpeavtalet ska överlåtelsen av tillgångarna börja gälla den dag detta beslut vinner laga kraft.

| (253) | Enligt kommissionens mening tyder det faktum att de konkursförvaltare som utsetts av den behöriga tingsrätten inledde försäljningen och att beslutet att överlåta tillgångarna fattades innan detta kommissionsbeslut meddelades inte entydigt på en ekonomisk kontinuitet, vilket skulle ha varit fallet om stödmottagarna själva hade fattat försäljningsbeslutet eller försäljningsprocessen först hade inletts efter det att detta beslut meddelats. |
| --- | --- |

(253)

Enligt kommissionens mening tyder det faktum att de konkursförvaltare som utsetts av den behöriga tingsrätten inledde försäljningen och att beslutet att överlåta tillgångarna fattades innan detta kommissionsbeslut meddelades inte entydigt på en ekonomisk kontinuitet, vilket skulle ha varit fallet om stödmottagarna själva hade fattat försäljningsbeslutet eller försäljningsprocessen först hade inletts efter det att detta beslut meddelats.

6.1.5   Transaktionens ekonomiska syfte

Transaktionens ekonomiska syfte

| (254) | Genom kriteriet om transaktionens ekonomiska syfte ska bedömas huruvida förvärvaren av tillgångarna kommer att använda dessa på samma sätt som den tidigare ägaren eller för en annan verksamhet eller strategi. |
| --- | --- |

(254)

Genom kriteriet om transaktionens ekonomiska syfte ska bedömas huruvida förvärvaren av tillgångarna kommer att använda dessa på samma sätt som den tidigare ägaren eller för en annan verksamhet eller strategi.

| (255) | Kommissionen anser att den nya ägaren kommer att ha möjlighet att utöva sin verksamhet på andra villkor än NG, MSR och CMHN och genomföra sin egen affärsmodell. |
| --- | --- |

(255)

Kommissionen anser att den nya ägaren kommer att ha möjlighet att utöva sin verksamhet på andra villkor än NG, MSR och CMHN och genomföra sin egen affärsmodell.

| (256) | Förvärvaren övertar inte säljarnas affärskoncept. De båda befintliga tävlingsbanorna (grand-prix-banan och norra banan) ska i framtiden [...] användas, vilket möjliggör ett [...]. För detta ändamål planerar Capricorn att bygga ytterligare anläggningar och att utrusta [...]. En del av de anläggningar som byggdes i samband med delområde II i projektet ”Nürburgring 2009” kommer inte att användas (t.ex. [...]). Ringoracer ska säljas och ringocard avskaffas som betalningssystem. I ringoboulevard ska [...]. |
| --- | --- |

(256)

Förvärvaren övertar inte säljarnas affärskoncept. De båda befintliga tävlingsbanorna (grand-prix-banan och norra banan) ska i framtiden [...] användas, vilket möjliggör ett [...]. För detta ändamål planerar Capricorn att bygga ytterligare anläggningar och att utrusta [...]. En del av de anläggningar som byggdes i samband med delområde II i projektet ”Nürburgring 2009” kommer inte att användas (t.ex. [...]). Ringoracer ska säljas och ringocard avskaffas som betalningssystem. I ringoboulevard ska [...].

o

o

o

| (257) | Dessutom ska Nürburgring enligt förvärvarnas planer omvandlas från en turistattraktion till ett teknikkluster och en industripool. Användningen av tävlingsbanorna [...] och [...] ska utgöra medelpunkten för aktiviteterna vid Nürburgring. Dessutom ska genom [...] lyftas. Förvärvaren planerar dessutom att [...] vid Nürburgring, varvid denne [...]. |
| --- | --- |

(257)

Dessutom ska Nürburgring enligt förvärvarnas planer omvandlas från en turistattraktion till ett teknikkluster och en industripool. Användningen av tävlingsbanorna [...] och [...] ska utgöra medelpunkten för aktiviteterna vid Nürburgring. Dessutom ska genom [...] lyftas. Förvärvaren planerar dessutom att [...] vid Nürburgring, varvid denne [...].

| (258) | Förvärvaren kommer således inte att använda tillgångarna på samma sätt som de insolventa bolagen. Tvärtom vill Capricorn integrera de förvärvade tillgångarna i sitt eget affärskoncept och skapa synergi, vilket motiverar företagets intresse för att köpa tillgångarna. I jämförelse med den nuvarande affärsmodellen har Capricorn utvecklat ett nytt koncept för att använda tillgångarna. Dessutom var driften av vissa av tillgångarna strukturellt förlustbringande, vilket skulle kunna göra ytterligare omstrukturerings- och optimeringsåtgärder nödvändiga. |
| --- | --- |

(258)

Förvärvaren kommer således inte att använda tillgångarna på samma sätt som de insolventa bolagen. Tvärtom vill Capricorn integrera de förvärvade tillgångarna i sitt eget affärskoncept och skapa synergi, vilket motiverar företagets intresse för att köpa tillgångarna. I jämförelse med den nuvarande affärsmodellen har Capricorn utvecklat ett nytt koncept för att använda tillgångarna. Dessutom var driften av vissa av tillgångarna strukturellt förlustbringande, vilket skulle kunna göra ytterligare omstrukturerings- och optimeringsåtgärder nödvändiga.

| (259) | Nämnda aspekter visar att det ekonomiska syftet med Capricorns anbud inte var att fortsätta Nürburgringkoncernens ekonomiska verksamhet, utan att integrera vissa tillgångar och en del av de anställda från Nürburgringkoncernen i en koncern med ett eget ekonomiskt syfte. |
| --- | --- |

(259)

Nämnda aspekter visar att det ekonomiska syftet med Capricorns anbud inte var att fortsätta Nürburgringkoncernens ekonomiska verksamhet, utan att integrera vissa tillgångar och en del av de anställda från Nürburgringkoncernen i en koncern med ett eget ekonomiskt syfte.

| (260) | Således drar kommissionen slutsatsen att syftet med den ekonomiska verksamheten är att möjliggöra för den nya ägaren att använda tillgångarna från NG, MSR och CMHN på andra villkor och inte att fortsätta dessa företags strategi. |
| --- | --- |

(260)

Således drar kommissionen slutsatsen att syftet med den ekonomiska verksamheten är att möjliggöra för den nya ägaren att använda tillgångarna från NG, MSR och CMHN på andra villkor och inte att fortsätta dessa företags strategi.

6.1.6   Slutsatser beträffande den ekonomiska kontinuiteten från NG, MSR och CMHN genom försäljningen av tillgångarna

Slutsatser beträffande den ekonomiska kontinuiteten från NG, MSR och CMHN genom försäljningen av tillgångarna

| (261) | Tillgångarna såldes genom ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande till det därigenom fastställda marknadsvärdet till den anbudsgivare som lämnat det högsta anbudet med en säkrad finansiering. Tyskland har underrättat kommissionen om att förvärvaren inte har några ekonomiska eller associationsrättsliga band till NG, MSR eller CMHN. Beslutet att sälja tillgångarna togs före ett eventuellt negativt beslut från kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarandet. Den nya ägaren kommer att använda tillgångarna på andra villkor och enligt en annan affärsmodell än NG, MSR och CMHN. Föremålet för dennes verksamhet kommer att skilja sig väsentligen från Nürburgringkoncernens verksamhet. |
| --- | --- |

(261)

Tillgångarna såldes genom ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande till det därigenom fastställda marknadsvärdet till den anbudsgivare som lämnat det högsta anbudet med en säkrad finansiering. Tyskland har underrättat kommissionen om att förvärvaren inte har några ekonomiska eller associationsrättsliga band till NG, MSR eller CMHN. Beslutet att sälja tillgångarna togs före ett eventuellt negativt beslut från kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarandet. Den nya ägaren kommer att använda tillgångarna på andra villkor och enligt en annan affärsmodell än NG, MSR och CMHN. Föremålet för dennes verksamhet kommer att skilja sig väsentligen från Nürburgringkoncernens verksamhet.

| (262) | Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan NG, MSR och CMHN och förvärvaren av tillgångarna, Capricorn, eller företagets operativa bolag, vilket innebär att Capricorn inte är ansvarigt för eventuellt statligt stöd som ska återkrävas från stödmottagarna. |
| --- | --- |

(262)

Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan NG, MSR och CMHN och förvärvaren av tillgångarna, Capricorn, eller företagets operativa bolag, vilket innebär att Capricorn inte är ansvarigt för eventuellt statligt stöd som ska återkrävas från stödmottagarna.

6.1.7   Verkställandet av avtalet är avhängigt av ett kommissionsbeslut

Verkställandet av avtalet är avhängigt av ett kommissionsbeslut

| (263) | Det köpeavtal som säljarna och Capricorn har ingått innehåller en klausul enligt vilken försäljningen av tillgångarna från Nürburgring först ska verkställas när det genom ett slutgiltigt kommissionsbeslut har fastställts att stödet inte ska återkrävas från förvärvaren av tillgångarna. Såsom redan angetts i skäl 56 ska de avyttrade tillgångarna, såvida det ännu inte föreligger något slutgiltigt kommissionsbeslut i början av 2015, före den 1 januari 2015 överlåtas till NewCo, vilket till 95,1 % ägs av förvärvaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare. Förvaltaren agerar i borgenärernas intresse och inte i de insolventa stödmottagarnas intresse, men ska inte vara bunden av borgenärernas anvisningar. Vidare ska ett arrendeavtal ingås mellan NewCo och OpCo, vilket upphör att gälla den dag köpeavtalet verkställs. OpCo:s verksamhet ska drivas i eget namn, på grundval av företagets affärsplan och med de anställda det har valt. NewCo ska från OpCo erhålla en årlig hyra på sammanlagt [4,6–5,1] miljoner euro som ska flyta in i Nürburgring-företagens konkursmassa (samtliga betalningar till konkursmassan överförs uteslutande till konkursförvaltarnas förvaltningskonton för utbetalning till borgenärerna). Så snart kommissionens beslut vinner laga kraft ska förvaltaren överlåta sina andelar i NewCo till förvärvaren. Om förvärvaren emellertid inte uppfyller sin betalningsskyldighet enligt avtalet kan förvaltaren sälja tillgångarna. Om kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras ska tillgångarna återgå till konkursförvaltarna som utan dröjsmål ska sälja dessa, eftersom det till och med i ett sådant fall föreligger en fortsatt likvidationsskyldighet enligt tyska konkursrättsliga bestämmelser. Det föreligger inte någon möjlighet för NewCo att fortsätta att driva Nürburgring-företagens verksamhet. |
| --- | --- |

(263)

Det köpeavtal som säljarna och Capricorn har ingått innehåller en klausul enligt vilken försäljningen av tillgångarna från Nürburgring först ska verkställas när det genom ett slutgiltigt kommissionsbeslut har fastställts att stödet inte ska återkrävas från förvärvaren av tillgångarna. Såsom redan angetts i skäl 56 ska de avyttrade tillgångarna, såvida det ännu inte föreligger något slutgiltigt kommissionsbeslut i början av 2015, före den 1 januari 2015 överlåtas till NewCo, vilket till 95,1 % ägs av förvärvaren och till 4,9 % av en oberoende förvaltare. Förvaltaren agerar i borgenärernas intresse och inte i de insolventa stödmottagarnas intresse, men ska inte vara bunden av borgenärernas anvisningar. Vidare ska ett arrendeavtal ingås mellan NewCo och OpCo, vilket upphör att gälla den dag köpeavtalet verkställs. OpCo:s verksamhet ska drivas i eget namn, på grundval av företagets affärsplan och med de anställda det har valt. NewCo ska från OpCo erhålla en årlig hyra på sammanlagt [4,6–5,1] miljoner euro som ska flyta in i Nürburgring-företagens konkursmassa (samtliga betalningar till konkursmassan överförs uteslutande till konkursförvaltarnas förvaltningskonton för utbetalning till borgenärerna). Så snart kommissionens beslut vinner laga kraft ska förvaltaren överlåta sina andelar i NewCo till förvärvaren. Om förvärvaren emellertid inte uppfyller sin betalningsskyldighet enligt avtalet kan förvaltaren sälja tillgångarna. Om kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras ska tillgångarna återgå till konkursförvaltarna som utan dröjsmål ska sälja dessa, eftersom det till och med i ett sådant fall föreligger en fortsatt likvidationsskyldighet enligt tyska konkursrättsliga bestämmelser. Det föreligger inte någon möjlighet för NewCo att fortsätta att driva Nürburgring-företagens verksamhet.

| (264) | Kommissionen konstaterar att detta tillvägagångssätt får följande konsekvenser:






  a) | Den faktiska försäljningen av stödmottagarnas tillgångar äger rum inom fyra månader från antagandet av förevarande beslut. |
| --- | --- | --- |

(264)

Kommissionen konstaterar att detta tillvägagångssätt får följande konsekvenser:

a)

Den faktiska försäljningen av stödmottagarnas tillgångar äger rum inom fyra månader från antagandet av förevarande beslut.

| b) | Även om transaktionen avslutas vid en senare tidpunkt, kontrollerar köparen under tiden redan det bolag i vilket denne äger en övervägande del av tillgångarna och den kvarstående delen av tillgångarna tillhör en förvaltare som är oberoende av låntagarna och inte är bunden av borgenärernas anvisningar. |
| --- | --- |

b)

Även om transaktionen avslutas vid en senare tidpunkt, kontrollerar köparen under tiden redan det bolag i vilket denne äger en övervägande del av tillgångarna och den kvarstående delen av tillgångarna tillhör en förvaltare som är oberoende av låntagarna och inte är bunden av borgenärernas anvisningar.

| c) | Återkrav inte påverkas. |
| --- | --- |

c)

Återkrav inte påverkas.

| d) | Stödmottagarna definitivt försvinner från marknaden och inte utövar någon affärsverksamhet eller erhåller några betalningar. De likvideras så snart deras fordringar och skulder har reglerats och nödvändiga formaliteter har uppfyllts (se skäl 55). |
| --- | --- |

d)

Stödmottagarna definitivt försvinner från marknaden och inte utövar någon affärsverksamhet eller erhåller några betalningar. De likvideras så snart deras fordringar och skulder har reglerats och nödvändiga formaliteter har uppfyllts (se skäl 55).

| (265) | Kommissionen konstaterar vidare att anbuden från andra anbudsgivare som nådde eller nästan nådde anbudsförfarandets slutfas innehöll liknande krav (166). Således drar kommissionen slutsatsen att det inte förelåg något syfte att kringgå ett återkrav eller någon risk för detta och att det genom det aktuella tillvägagångssättet endast eftersträvas en korrekt likvidation. |
| --- | --- |

(265)

Kommissionen konstaterar vidare att anbuden från andra anbudsgivare som nådde eller nästan nådde anbudsförfarandets slutfas innehöll liknande krav (166). Således drar kommissionen slutsatsen att det inte förelåg något syfte att kringgå ett återkrav eller någon risk för detta och att det genom det aktuella tillvägagångssättet endast eftersträvas en korrekt likvidation.

166

6.2   KLAGOMÅL MOT FÖRSÄLJNINGEN AV TILLGÅNGARNA

6.2.1   Klagomål från klagandena 1 och 2

Klagomål från klagandena 1 och 2

| (266) | Mot bakgrund av uppgifterna från konkursförvaltarna och klagandena 1–4 anser kommissionen inte att de klagomål som klagande 1 och klagande 2 har framfört är motiverade. Tillgångarna från Nürburgring delades upp i elva användningsenheter. På grundval av den bevisning som konkursförvaltarna och klagandena 1–4 har ingett finner kommissionen att anbudsgivarna i ett öppet, transparent och icke-diskriminerande anbudsförfarande kunde lämna anbud på enstaka, flera eller samtliga tillgångar. Även om Capricorn i egenskap av den anbudsgivaren med det högsta anbudet med säkerställd finansiering slutligen tilldelades samtliga tillgångar, utgör detta inte i sig något bevis för en ekonomisk kontinuitet (se även avsnitt 6.2.7). I detta sammanhang antar kommissionen att klagandena 1 och 2 snarare hade för avsikt att förhindra att tävlingsbanan överläts till en privat investerare. |
| --- | --- |

(266)

Mot bakgrund av uppgifterna från konkursförvaltarna och klagandena 1–4 anser kommissionen inte att de klagomål som klagande 1 och klagande 2 har framfört är motiverade. Tillgångarna från Nürburgring delades upp i elva användningsenheter. På grundval av den bevisning som konkursförvaltarna och klagandena 1–4 har ingett finner kommissionen att anbudsgivarna i ett öppet, transparent och icke-diskriminerande anbudsförfarande kunde lämna anbud på enstaka, flera eller samtliga tillgångar. Även om Capricorn i egenskap av den anbudsgivaren med det högsta anbudet med säkerställd finansiering slutligen tilldelades samtliga tillgångar, utgör detta inte i sig något bevis för en ekonomisk kontinuitet (se även avsnitt 6.2.7). I detta sammanhang antar kommissionen att klagandena 1 och 2 snarare hade för avsikt att förhindra att tävlingsbanan överläts till en privat investerare.

| (267) | De anbudsgivare som i likhet med anbudsgivare 2 endast hade lämnat ett anbud på enskilda användningsenheter, underrättades inte om förlängningen av fristen för att inge bindande anbud till och med den 17 februari 2014, eftersom deras indikativa anbud på grund av för lågt anbudsvärde inte var aktuella för den andra fasen i urvalsförfarandet. Enligt kommissionens uppfattning utgör detta emellertid inte något åsidosättande av principen om öppenhet, eftersom dessa anbudsgivare underrättades om att de hade möjlighet att höja sina indikativa anbud när som helst innan kontraktet tilldelades, och det kan antas att konkursförvaltarna i så fall i enlighet med likabehandlingsprincipen skulle ha underrättat anbudsgivarna om fristförlängningen. |
| --- | --- |

(267)

De anbudsgivare som i likhet med anbudsgivare 2 endast hade lämnat ett anbud på enskilda användningsenheter, underrättades inte om förlängningen av fristen för att inge bindande anbud till och med den 17 februari 2014, eftersom deras indikativa anbud på grund av för lågt anbudsvärde inte var aktuella för den andra fasen i urvalsförfarandet. Enligt kommissionens uppfattning utgör detta emellertid inte något åsidosättande av principen om öppenhet, eftersom dessa anbudsgivare underrättades om att de hade möjlighet att höja sina indikativa anbud när som helst innan kontraktet tilldelades, och det kan antas att konkursförvaltarna i så fall i enlighet med likabehandlingsprincipen skulle ha underrättat anbudsgivarna om fristförlängningen.

| (268) | Kommissionen anser att det är rimligt och effektivt att endast de anbudsgivare som lämnade tillräckligt höga anbud erhöll tillgång till detaljerad information om tillgångarna (genom vilka de bl.a. kunde bedöma det framtida investeringsbehovet). Mot bakgrund av de olika stadierna i förfarandet anser kommissionen dessutom att anbudsgivarna erhöll tillräcklig information för att kunna sammanställa sina anbud. Dessutom har anbudsgivare 1 och 2 inte angett någon konkret information som skulle ha hindrat dem från att lämna ett anbud. |
| --- | --- |

(268)

Kommissionen anser att det är rimligt och effektivt att endast de anbudsgivare som lämnade tillräckligt höga anbud erhöll tillgång till detaljerad information om tillgångarna (genom vilka de bl.a. kunde bedöma det framtida investeringsbehovet). Mot bakgrund av de olika stadierna i förfarandet anser kommissionen dessutom att anbudsgivarna erhöll tillräcklig information för att kunna sammanställa sina anbud. Dessutom har anbudsgivare 1 och 2 inte angett någon konkret information som skulle ha hindrat dem från att lämna ett anbud.

| (269) | Vad gäller de långvariga avtalsförhållanden som påstås framgå av handlingarna, konstaterar kommissionen att vid överföringen av tillgångar i det här aktuella fallet har endast de anställnings- och hyresavtal överförts som föreskrivs enligt lag, att evenemangsavtal i princip endast kan fortsätta gälla om båda avtalsparterna lämnar sitt godkännande och att evenemangsavtalen inte nödvändigtvis har stor ekonomisk betydelse för överföringen av tillgångarna. Beträffande frågan huruvida nytt stöd beviljats för NGB:s verksamhet, konstaterar kommissionen att konkursförvaltarna endast grundade NGB som ett instrument för den tillfälliga driften av tillgångarna till slutet av 2014 under insolvens- och anbudsförfarandet. Det är enligt tysk rätt tillåtet att den operativa verksamheten från ett insolvent bolag utövas genom ett tillfälligt dotterbolag och kan således inte förbjudas för konkursförvaltarna. I förevarande mål har konkursförvaltarna även lämnat en ekonomisk motivering för NBG:s existens för NG, MSR och CMHN, eftersom bildandet av NBG enligt förvaltarnas mening ökade värdet på tillgångarna från NG, MSR och CMHN och således föremålet för likvidationen. Samtidigt noterar kommissionen de omständigheter som hänger samman med grundandet av NBG, dvs. att NBG är ett dotterbolag till stödmottagarna NG, MSR och CMHN och, eftersom det har erhållit samtliga tillgångar och skulder, är deras rättsliga efterträdare, att NBG har erhållit dessa tillgångar och skulder utan ersättning och inte på grundval av ett anbudsförfarande eller ett värderingsutlåtande, har exakt samma personal och driver deras verksamhet vidare. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att det föreligger en ekonomisk kontinuitet mellan NBG och stödmottagarna NG, MSR och CMHN, varför statligt stöd till NG, MSR och CMHN som är oförenligt med den inre marknaden även ska återkrävas från NGB. |
| --- | --- |

(269)

Vad gäller de långvariga avtalsförhållanden som påstås framgå av handlingarna, konstaterar kommissionen att vid överföringen av tillgångar i det här aktuella fallet har endast de anställnings- och hyresavtal överförts som föreskrivs enligt lag, att evenemangsavtal i princip endast kan fortsätta gälla om båda avtalsparterna lämnar sitt godkännande och att evenemangsavtalen inte nödvändigtvis har stor ekonomisk betydelse för överföringen av tillgångarna. Beträffande frågan huruvida nytt stöd beviljats för NGB:s verksamhet, konstaterar kommissionen att konkursförvaltarna endast grundade NGB som ett instrument för den tillfälliga driften av tillgångarna till slutet av 2014 under insolvens- och anbudsförfarandet. Det är enligt tysk rätt tillåtet att den operativa verksamheten från ett insolvent bolag utövas genom ett tillfälligt dotterbolag och kan således inte förbjudas för konkursförvaltarna. I förevarande mål har konkursförvaltarna även lämnat en ekonomisk motivering för NBG:s existens för NG, MSR och CMHN, eftersom bildandet av NBG enligt förvaltarnas mening ökade värdet på tillgångarna från NG, MSR och CMHN och således föremålet för likvidationen. Samtidigt noterar kommissionen de omständigheter som hänger samman med grundandet av NBG, dvs. att NBG är ett dotterbolag till stödmottagarna NG, MSR och CMHN och, eftersom det har erhållit samtliga tillgångar och skulder, är deras rättsliga efterträdare, att NBG har erhållit dessa tillgångar och skulder utan ersättning och inte på grundval av ett anbudsförfarande eller ett värderingsutlåtande, har exakt samma personal och driver deras verksamhet vidare. Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att det föreligger en ekonomisk kontinuitet mellan NBG och stödmottagarna NG, MSR och CMHN, varför statligt stöd till NG, MSR och CMHN som är oförenligt med den inre marknaden även ska återkrävas från NGB.

| (270) | Kommissionen anser vidare att avtalet mellan NBG och fackförbundet ver.di ingicks för att NBG skulle kunna fortsätta sin operativa verksamhet till dess att tillgångarna såldes, men inte för att upprätthålla Nürburgrings ekonomiska kontinuitet efter försäljningen. Anställningsavtalen övergår från NBG till Capricorn på grund av den tyska arbetsrättslagstiftningen och inte på grund av kollektivavtalet. Eftersom det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan säljarna och Capricorn, finner kommissionen att det endast har betydelse att Capricorn enligt eget godtycke kan bestämma vilka anställningsavtal företaget ska överta från NGB, och att Capricorn planerar att inte ta över runt 20 % av dessa avtal. |
| --- | --- |

(270)

Kommissionen anser vidare att avtalet mellan NBG och fackförbundet ver.di ingicks för att NBG skulle kunna fortsätta sin operativa verksamhet till dess att tillgångarna såldes, men inte för att upprätthålla Nürburgrings ekonomiska kontinuitet efter försäljningen. Anställningsavtalen övergår från NBG till Capricorn på grund av den tyska arbetsrättslagstiftningen och inte på grund av kollektivavtalet. Eftersom det inte föreligger någon ekonomisk kontinuitet mellan säljarna och Capricorn, finner kommissionen att det endast har betydelse att Capricorn enligt eget godtycke kan bestämma vilka anställningsavtal företaget ska överta från NGB, och att Capricorn planerar att inte ta över runt 20 % av dessa avtal.

| (271) | Kommissionen finner således att klagomålet från klagandena 1 och 2 inte kan vinna bifall, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse. |
| --- | --- |

(271)

Kommissionen finner således att klagomålet från klagandena 1 och 2 inte kan vinna bifall, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse.

6.2.2   Klagomål från klagande 3

Klagomål från klagande 3

| (272) | Kommissionen konstaterar att det indikativa och det slutgiltiga anbudet från anbudsgivare 3 inte innehöll något finansieringsbevis. Säljarna underrättade klagande 3 om detta genom skrivelse av den 17 oktober 2013, av den 11, 17 och 18 december 2013 och genom e-postmeddelanden av den 18 februari 2014 och den 9 april 2014. Klagande 3 hade fram till tilldelandet av kontraktet genom fordringsägarna den 11 mars 2014 och inte heller därefter ingett några bevis för finansieringen av sitt anbud som kunde motivera att säljarna inte skulle anta något av de andra båda anbuden med styrkt finansiering, utan vänta på ingivandet av ett finansieringsbevis för anbudet från klagande 3. I detta sammanhang bör följande påpekas: a) I sitt e-postmeddelande av den 21 februari 2014 uppgav klagande 3 att denne räknade med att erhålla samtliga bindande finansieringsbekräftelser under de kommande två till fem veckorna. b) I sin skrivelse av den 11 mars 2014 uppgav klagande 3 att denne skulle kunna inge samtliga bindande finansieringsbekräftelser till och med den 31 mars 2014. c) I en skrivelse av den 31 mars 2014 som inte var undertecknad från [...] (investeringsbank och konsultföretag), vilken klagande 3 ingav till KPMG den 2 april 2014, angavs att en potentiell investerare skulle ställa [...] miljoner euro till förfogande till klagande 3 för att finansiera förvärvet av Nürburgring. Denna påstådda finansiering innehöll emellertid bland annat ett förbehåll om ett för samtliga parter tillfredsställande avslutande av due diligence samt upprättandet och översändandet av slutgiltiga handlingar och den potentiella förvärvaren nämndes inte. Således konstaterar kommissionen att klagande 3 inte heller efter det att Capricorn hade tilldelats kontraktet för tillgångarna från Nürburgring ingav någon finansieringsbekräftelse från en specificerad finansieringspartner för ett direkt förvärv av Nürburgring. Istället ingav klagande 3 enbart följande till säljarna: a) Ett slutligt anbud, i vilket hänvisades till en finansieringsbekräftelse på 30 miljoner euro, men utan bevis för denna bekräftelse (t.ex. i form av en bindande skriftlig bekräftelse från den aktuella finansieringspartnern) och vilket inte innehöll några närmare uppgifter om när klagande 3 räknade med att erhålla de utestående finansieringsbekräftelserna och när denne slutgiltigt skulle fastställa affärsvillkoren i anbudet. b) En skrivelse utan underskrift, i vilken hänvisades till finansieringen från en inte närmare preciserad investerare, vilken innehöll ett förbehåll om ett tillfredsställande avslutande av due diligence samt slutgiltiga handlingar (skrivelse från [...] av den 31 mars 2014). Kommissionen anser inte att det är styrkt att den påstådda finansieringsbekräftelsen från Jupiter Financial Group av den 26 mars 2014 någonsin lämnades till säljarna. Kommissionen konstaterar vidare att säljarna inte förlängde fristen för att inge en finansieringsbekräftelse för klagande 3, eftersom det fanns mycket som talade för att [anbudsgivare 2] skulle dra tillbaka sitt anbud vid en fristförlängning. [Anbudsgivare 2] hade t.ex. genom ett e-postmeddelande från sin företrädare till KPMG av den 13 januari 2014 förklarat att samtliga villkor för försäljningen måste vara uppfyllda före den 3 april 2014, eftersom [anbudsgivare 2] annars skulle dra tillbaka sitt anbud. Dessutom beaktade säljarna att värdet på tillgångarna även senare kunde sjunka, eftersom förvärvarens inflytande på verksamheten säsongen 2014 minskade och ingåendet av avtal för 2015 måste påbörjas. Kommissionen påpekar att det så länge något slutgiltigt köpeavtal ännu inte hade undertecknats inte förelåg några hinder för klagande 3 att i slutet av försäljningsprocessen inge finansieringsbekräftelsen för sitt bekräftande anbud. Således motsvarar säljarnas beteende enligt kommissionens uppfattning det från en privat säljare i en marknadsekonomi. Bedömningen av anbudet från anbudsgivare 3 är således marknadsmässig. |
| --- | --- |

(272)

Kommissionen konstaterar att det indikativa och det slutgiltiga anbudet från anbudsgivare 3 inte innehöll något finansieringsbevis. Säljarna underrättade klagande 3 om detta genom skrivelse av den 17 oktober 2013, av den 11, 17 och 18 december 2013 och genom e-postmeddelanden av den 18 februari 2014 och den 9 april 2014. Klagande 3 hade fram till tilldelandet av kontraktet genom fordringsägarna den 11 mars 2014 och inte heller därefter ingett några bevis för finansieringen av sitt anbud som kunde motivera att säljarna inte skulle anta något av de andra båda anbuden med styrkt finansiering, utan vänta på ingivandet av ett finansieringsbevis för anbudet från klagande 3. I detta sammanhang bör följande påpekas: a) I sitt e-postmeddelande av den 21 februari 2014 uppgav klagande 3 att denne räknade med att erhålla samtliga bindande finansieringsbekräftelser under de kommande två till fem veckorna. b) I sin skrivelse av den 11 mars 2014 uppgav klagande 3 att denne skulle kunna inge samtliga bindande finansieringsbekräftelser till och med den 31 mars 2014. c) I en skrivelse av den 31 mars 2014 som inte var undertecknad från [...] (investeringsbank och konsultföretag), vilken klagande 3 ingav till KPMG den 2 april 2014, angavs att en potentiell investerare skulle ställa [...] miljoner euro till förfogande till klagande 3 för att finansiera förvärvet av Nürburgring. Denna påstådda finansiering innehöll emellertid bland annat ett förbehåll om ett för samtliga parter tillfredsställande avslutande av due diligence samt upprättandet och översändandet av slutgiltiga handlingar och den potentiella förvärvaren nämndes inte. Således konstaterar kommissionen att klagande 3 inte heller efter det att Capricorn hade tilldelats kontraktet för tillgångarna från Nürburgring ingav någon finansieringsbekräftelse från en specificerad finansieringspartner för ett direkt förvärv av Nürburgring. Istället ingav klagande 3 enbart följande till säljarna: a) Ett slutligt anbud, i vilket hänvisades till en finansieringsbekräftelse på 30 miljoner euro, men utan bevis för denna bekräftelse (t.ex. i form av en bindande skriftlig bekräftelse från den aktuella finansieringspartnern) och vilket inte innehöll några närmare uppgifter om när klagande 3 räknade med att erhålla de utestående finansieringsbekräftelserna och när denne slutgiltigt skulle fastställa affärsvillkoren i anbudet. b) En skrivelse utan underskrift, i vilken hänvisades till finansieringen från en inte närmare preciserad investerare, vilken innehöll ett förbehåll om ett tillfredsställande avslutande av due diligence samt slutgiltiga handlingar (skrivelse från [...] av den 31 mars 2014). Kommissionen anser inte att det är styrkt att den påstådda finansieringsbekräftelsen från Jupiter Financial Group av den 26 mars 2014 någonsin lämnades till säljarna. Kommissionen konstaterar vidare att säljarna inte förlängde fristen för att inge en finansieringsbekräftelse för klagande 3, eftersom det fanns mycket som talade för att [anbudsgivare 2] skulle dra tillbaka sitt anbud vid en fristförlängning. [Anbudsgivare 2] hade t.ex. genom ett e-postmeddelande från sin företrädare till KPMG av den 13 januari 2014 förklarat att samtliga villkor för försäljningen måste vara uppfyllda före den 3 april 2014, eftersom [anbudsgivare 2] annars skulle dra tillbaka sitt anbud. Dessutom beaktade säljarna att värdet på tillgångarna även senare kunde sjunka, eftersom förvärvarens inflytande på verksamheten säsongen 2014 minskade och ingåendet av avtal för 2015 måste påbörjas. Kommissionen påpekar att det så länge något slutgiltigt köpeavtal ännu inte hade undertecknats inte förelåg några hinder för klagande 3 att i slutet av försäljningsprocessen inge finansieringsbekräftelsen för sitt bekräftande anbud. Således motsvarar säljarnas beteende enligt kommissionens uppfattning det från en privat säljare i en marknadsekonomi. Bedömningen av anbudet från anbudsgivare 3 är således marknadsmässig.

| (273) | Samtidigt konstaterar kommissionen att säljarna förde samtal med [anbudsgivare 2] och i förhandlingarnas slutfas med [anbudsgivare 2] och Capricorn, eftersom [anbudsgivare 2] hade lämnat ett anbud på 35 miljoner euro (se tabell 10) och bekräftande förhandlingar mellan Capricorn och [...] som resulterade i en finansieringsbekräftelse från banken av den 10 mars 2014. Vad gäller bedömningen av Capricorns anbud konstaterar kommissionen att Capricorn ingav en finansieringsbekräftelse från dess finansieringspartner [...] för ett lån på 45 miljoner euro. Bekräftelsen av den 10 mars 2014 ingavs till säljarna den 11 mars 2014, dvs. dagen för fordringsägarnas sammanträde, där de skulle besluta om tilldelningen för Nürburgring. Capricorn ingav en bekräftelse med en högre finansiering än [anbudsgivare 2], eftersom finansieringsbekräftelsen från [anbudsgivare 2] uppgick till [32–39] miljoner euro. Vidare noterar kommissionen att Capricorns totala anbud på 77 miljoner euro låg över anbudet från [anbudsgivare 2] på [47–52] miljoner euro. För det totala anbudet från [anbudsgivare 2] skulle [30–33] miljoner euro betalas 2014, av vilka emellertid [22–27] miljoner euro skulle förvaras på ett spärrkonto till mars 2015. Återstående [16,5–18] miljoner euro skulle betalas åren 2016, 2017 och 2018. |
| --- | --- |

(273)

Samtidigt konstaterar kommissionen att säljarna förde samtal med [anbudsgivare 2] och i förhandlingarnas slutfas med [anbudsgivare 2] och Capricorn, eftersom [anbudsgivare 2] hade lämnat ett anbud på 35 miljoner euro (se tabell 10) och bekräftande förhandlingar mellan Capricorn och [...] som resulterade i en finansieringsbekräftelse från banken av den 10 mars 2014. Vad gäller bedömningen av Capricorns anbud konstaterar kommissionen att Capricorn ingav en finansieringsbekräftelse från dess finansieringspartner [...] för ett lån på 45 miljoner euro. Bekräftelsen av den 10 mars 2014 ingavs till säljarna den 11 mars 2014, dvs. dagen för fordringsägarnas sammanträde, där de skulle besluta om tilldelningen för Nürburgring. Capricorn ingav en bekräftelse med en högre finansiering än [anbudsgivare 2], eftersom finansieringsbekräftelsen från [anbudsgivare 2] uppgick till [32–39] miljoner euro. Vidare noterar kommissionen att Capricorns totala anbud på 77 miljoner euro låg över anbudet från [anbudsgivare 2] på [47–52] miljoner euro. För det totala anbudet från [anbudsgivare 2] skulle [30–33] miljoner euro betalas 2014, av vilka emellertid [22–27] miljoner euro skulle förvaras på ett spärrkonto till mars 2015. Återstående [16,5–18] miljoner euro skulle betalas åren 2016, 2017 och 2018.

| (274) | Vad gäller villkoret för verkställighet i det köpeavtal som ingåtts mellan säljarna och Capricorn, enligt vilket försäljningen av tillgångarna vid Nürburgring först skulle verkställas när det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut, i vilket fastställdes att stödet inte skulle återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, konstaterar kommissionen att det enligt bestämmelserna i de relevanta delarna av de ändringar från anbudsgivare 3 som konkursförvaltarna och Tyskland har ingett, kunde förvärvaren och säljarna frånträda avtalet om kommissionen inte hade meddelat något positivt beslut till och med den 15 juli 2014 (efter avtalsutkastet av den 14 januari 2014) respektive till och med den 31 december 2014 (efter avtalsutkastet av den 14 februari 2014). Denna rätt att frånträda avtalet var inte tidsbegränsad. |
| --- | --- |

(274)

Vad gäller villkoret för verkställighet i det köpeavtal som ingåtts mellan säljarna och Capricorn, enligt vilket försäljningen av tillgångarna vid Nürburgring först skulle verkställas när det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut, i vilket fastställdes att stödet inte skulle återkrävas från förvärvaren av tillgångarna, konstaterar kommissionen att det enligt bestämmelserna i de relevanta delarna av de ändringar från anbudsgivare 3 som konkursförvaltarna och Tyskland har ingett, kunde förvärvaren och säljarna frånträda avtalet om kommissionen inte hade meddelat något positivt beslut till och med den 15 juli 2014 (efter avtalsutkastet av den 14 januari 2014) respektive till och med den 31 december 2014 (efter avtalsutkastet av den 14 februari 2014). Denna rätt att frånträda avtalet var inte tidsbegränsad.

| (275) | Vad gäller övriga påståenden från klagande 3 konstaterar kommissionen följande:






  a) | Kommissionen anser inte att klagande 3 var skyldig att överta befintliga avtal eller förpliktelser från NBG (förutom avtal, såsom bestämda anställnings- eller hyresavtal som automatiskt överfördes). Detta uttryckte säljarna tydligt gentemot klagande 3 genom KPMG:s skrivelse av den 11 december 2013. Vidare anser kommissionen att det stod klagande 3 fritt att enligt eget skön bestämma i vilken utsträckning denne önskade ta över avtalen, och att detta var avhängigt av dennes verksamhets- och användningskoncept för Nürburgring. Dessutom har kommissionen inte funnit några bevis för att försäljningskonceptet ändrades under anbudsförfarandets gång eller att andra anbudsgivare än anbudsgivare 3 har klagat över en påstådd ändring av transaktionsstrukturen. Genom KPMG:s skrivelse av den 11 december 2013 underrättades klagande 3 om att ingen annan anbudsgivare hade klagat. |
| --- | --- | --- |

(275)

Vad gäller övriga påståenden från klagande 3 konstaterar kommissionen följande:

a)

Kommissionen anser inte att klagande 3 var skyldig att överta befintliga avtal eller förpliktelser från NBG (förutom avtal, såsom bestämda anställnings- eller hyresavtal som automatiskt överfördes). Detta uttryckte säljarna tydligt gentemot klagande 3 genom KPMG:s skrivelse av den 11 december 2013. Vidare anser kommissionen att det stod klagande 3 fritt att enligt eget skön bestämma i vilken utsträckning denne önskade ta över avtalen, och att detta var avhängigt av dennes verksamhets- och användningskoncept för Nürburgring. Dessutom har kommissionen inte funnit några bevis för att försäljningskonceptet ändrades under anbudsförfarandets gång eller att andra anbudsgivare än anbudsgivare 3 har klagat över en påstådd ändring av transaktionsstrukturen. Genom KPMG:s skrivelse av den 11 december 2013 underrättades klagande 3 om att ingen annan anbudsgivare hade klagat.

| b) | Anbudsförfarandet var inte orimligt långt. |
| --- | --- |

b)

Anbudsförfarandet var inte orimligt långt.

| c) | Genom skrivelse av den 17 december 2013 underrättades säljarna klagande 3 om fristen för att lämna ett bekräftande anbud till och med den 17 februari 2014. Vidare underrättades denne om att säljarna eventuellt skulle välja ut de kvalificerade anbudsgivarna kort efter det att den förlängda fristen löpt ut. De kvalificerade anbudsgivarna hindrades inte från att ändra sina bekräftande anbud eller från att förete sin finansieringsbekräftelse efter utgången av fristen, så länge inte något slutgiltigt köpeavtal hade undertecknats (167). Fristen till och med den 17 februari 2014 förlängdes således faktiskt för att ge samtliga anbudsgivare möjlighet att ändra sina anbud, att inge sina finansieringsbekräftelser eller lämna nya anbud. Eftersom varje kvalificerad anbudsgivare hade kännedom om denna ändring i förfarandet medförde det inte något åsidosättande av principerna om öppenhet och likabehandling. |
| --- | --- |

c)

Genom skrivelse av den 17 december 2013 underrättades säljarna klagande 3 om fristen för att lämna ett bekräftande anbud till och med den 17 februari 2014. Vidare underrättades denne om att säljarna eventuellt skulle välja ut de kvalificerade anbudsgivarna kort efter det att den förlängda fristen löpt ut. De kvalificerade anbudsgivarna hindrades inte från att ändra sina bekräftande anbud eller från att förete sin finansieringsbekräftelse efter utgången av fristen, så länge inte något slutgiltigt köpeavtal hade undertecknats (167). Fristen till och med den 17 februari 2014 förlängdes således faktiskt för att ge samtliga anbudsgivare möjlighet att ändra sina anbud, att inge sina finansieringsbekräftelser eller lämna nya anbud. Eftersom varje kvalificerad anbudsgivare hade kännedom om denna ändring i förfarandet medförde det inte något åsidosättande av principerna om öppenhet och likabehandling.

167

| d) | Eftersom säljarna samtidigt ställde all tillgänglig information till förfogande till samtliga anbudsgivare och minst tre veckor före fordringsägarnas slutgiltiga beslut att tilldela Capricorn tillgångarna, förelåg det tillräcklig tid för att förbereda och färdigställa anbuden. Således iakttogs principen om öppenhet. Kommissionen konstaterar vidare att klagande 3 genom säljarnas skrivelse av den 19 juli 2013, av den 17 oktober 2013 och av den 17 december 2013 i förväg erhöll tillräcklig information om reglerna för anbudsförfarandet. Även vad gäller tillgången till relevant information iakttogs principen om likabehandling av anbudsgivarna, eftersom de anbudsgivare som hade kvalificerat sig för den aktuella delen av förfarandet erhöll samma mängd information. |
| --- | --- |

d)

Eftersom säljarna samtidigt ställde all tillgänglig information till förfogande till samtliga anbudsgivare och minst tre veckor före fordringsägarnas slutgiltiga beslut att tilldela Capricorn tillgångarna, förelåg det tillräcklig tid för att förbereda och färdigställa anbuden. Således iakttogs principen om öppenhet. Kommissionen konstaterar vidare att klagande 3 genom säljarnas skrivelse av den 19 juli 2013, av den 17 oktober 2013 och av den 17 december 2013 i förväg erhöll tillräcklig information om reglerna för anbudsförfarandet. Även vad gäller tillgången till relevant information iakttogs principen om likabehandling av anbudsgivarna, eftersom de anbudsgivare som hade kvalificerat sig för den aktuella delen av förfarandet erhöll samma mängd information.

| e) | Det föreligger inga bevis för att Capricorn förde förhandlingar med en ölleverantör eller med ”Rock am Ring” innan köpeavtalet ingicks. Enligt konkursförvaltarna genomförde NBG alla relevanta förhandlingar. |
| --- | --- |

e)

Det föreligger inga bevis för att Capricorn förde förhandlingar med en ölleverantör eller med ”Rock am Ring” innan köpeavtalet ingicks. Enligt konkursförvaltarna genomförde NBG alla relevanta förhandlingar.

| f) | Attesteringen av notarius publicus av köpeavtalet från de båda bästa anbudsgivarna (Capricorn och [anbudsgivare 2]), vilken ägde rum före fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014, utgör inte något bevis för ett åsidosättande av principerna om öppenhet och likabehandling. Det föreligger inga bevis för att Capricorn underrättades om resultatet av anbudsförfarandet före fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014. |
| --- | --- |

f)

Attesteringen av notarius publicus av köpeavtalet från de båda bästa anbudsgivarna (Capricorn och [anbudsgivare 2]), vilken ägde rum före fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014, utgör inte något bevis för ett åsidosättande av principerna om öppenhet och likabehandling. Det föreligger inga bevis för att Capricorn underrättades om resultatet av anbudsförfarandet före fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014.

| g) | Ingen av anbudsgivarna hade ingett en finansieringsbekräftelse för hela försäljningspriset. Säljarna har således inte åsidosatt likabehandlingsprincipen när de under anbudsförfarandets gång tillämpade kraven på finansieringssäkerhet mindre strängt. |
| --- | --- |

g)

Ingen av anbudsgivarna hade ingett en finansieringsbekräftelse för hela försäljningspriset. Säljarna har således inte åsidosatt likabehandlingsprincipen när de under anbudsförfarandets gång tillämpade kraven på finansieringssäkerhet mindre strängt.

| h) | Ingivande av ändringar i köpeavtalet utgjorde del av förhandlingarna och saknar betydelse när det gäller bedömningen av stödet. |
| --- | --- |

h)

Ingivande av ändringar i köpeavtalet utgjorde del av förhandlingarna och saknar betydelse när det gäller bedömningen av stödet.

| i) | Säljarna ställde endast miljökrav på anbudet från anbudsgivare 3, eftersom denne inte hade styrkt någon finansiering av sitt anbud. Sådana krav utgjorde inte del av kriterierna för att välja vilken anbudsgivare som skulle erhålla kontraktet och hade således inte något inflytande på resultatet av anbudsförfarandet. |
| --- | --- |

i)

Säljarna ställde endast miljökrav på anbudet från anbudsgivare 3, eftersom denne inte hade styrkt någon finansiering av sitt anbud. Sådana krav utgjorde inte del av kriterierna för att välja vilken anbudsgivare som skulle erhålla kontraktet och hade således inte något inflytande på resultatet av anbudsförfarandet.

| j) | Vad gäller påståendet från klagande 3, att Capricorn och säljarna i samband med det aktuella anbudsförfarandet hade inhämtat rådgivning från samma advokatbyrå ([...]), särskilt vad gällde frågor om statligt stöd från en viss advokat vid denna byrå, konstaterar kommissionen att denna byrå och dess advokater enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat a) inte har lämnat någon rådgivning i det aktuella anbudsförfarandet (inbegripet konkursförvaltarna och fordringsägarna), b) inte hade tillgång till information om anbud från andra intresserade investerare, c) endast hade tillgång till informationen om anbudsförfarandet i datarummet och från media och d) inte har gett säljarna eller fordringsägarna några rekommendationer. Vad gäller den advokat från byrån till vilken klagande 3 har hänvisat i sitt klagomål, har Tyskland uppgett att a) denna advokat från maj 2012 till april 2013 arbetade för delstaten Rheinland-Pfalz, dvs. innan anbudsförfarandet inleddes i juni 2013, b) denna advokat varken hade kontakt med delstaten Rheinland-Pfalz eller med Förbundsrepubliken Tyskland under anbudsförfarandet, c) denna advokat aldrig har tillhandahållit rådgivning till delstaten Rheinland-Pfalz och säljarna beträffande anbudsförfarandet, d) samma advokat endast deltog som oberoende sakkunnig vid utfrågningen i Rheinland-Pfalz parlament den 20 juni 2013 avseende lagen om offentligt tillgång till tävlingsbanan Nürburgring. Dessutom har Tyskland påpekat att samtliga anbudsgivare har erhållit information om de aspekter av anbudsförfarandet som avsåg statligt stöd – dvs. det faktum att anbudsförfarandet ska vara öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst, för att förvärvaren av Nürburgring inte ska vara ansvarig vid ett eventuellt återkrav av statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden – enligt följande: a) genom kommissionens beslut av den 21 mars 2012 (inledandet av det formella granskningsförfarandet) och av den 7 augusti 2012 (utvidgning av förfarandet), b) genom alla relevanta handlingar som säljarna har ställt till förfogande i det för anbudsförfarandet inrättade datarummet, vilket innefattade den aktuella skriftväxlingen i detta ärende mellan kommissionen och Tyskland, och c) genom kommissionens tillämpliga praxis. |
| --- | --- |

j)

Vad gäller påståendet från klagande 3, att Capricorn och säljarna i samband med det aktuella anbudsförfarandet hade inhämtat rådgivning från samma advokatbyrå ([...]), särskilt vad gällde frågor om statligt stöd från en viss advokat vid denna byrå, konstaterar kommissionen att denna byrå och dess advokater enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat a) inte har lämnat någon rådgivning i det aktuella anbudsförfarandet (inbegripet konkursförvaltarna och fordringsägarna), b) inte hade tillgång till information om anbud från andra intresserade investerare, c) endast hade tillgång till informationen om anbudsförfarandet i datarummet och från media och d) inte har gett säljarna eller fordringsägarna några rekommendationer. Vad gäller den advokat från byrån till vilken klagande 3 har hänvisat i sitt klagomål, har Tyskland uppgett att a) denna advokat från maj 2012 till april 2013 arbetade för delstaten Rheinland-Pfalz, dvs. innan anbudsförfarandet inleddes i juni 2013, b) denna advokat varken hade kontakt med delstaten Rheinland-Pfalz eller med Förbundsrepubliken Tyskland under anbudsförfarandet, c) denna advokat aldrig har tillhandahållit rådgivning till delstaten Rheinland-Pfalz och säljarna beträffande anbudsförfarandet, d) samma advokat endast deltog som oberoende sakkunnig vid utfrågningen i Rheinland-Pfalz parlament den 20 juni 2013 avseende lagen om offentligt tillgång till tävlingsbanan Nürburgring. Dessutom har Tyskland påpekat att samtliga anbudsgivare har erhållit information om de aspekter av anbudsförfarandet som avsåg statligt stöd – dvs. det faktum att anbudsförfarandet ska vara öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst, för att förvärvaren av Nürburgring inte ska vara ansvarig vid ett eventuellt återkrav av statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden – enligt följande: a) genom kommissionens beslut av den 21 mars 2012 (inledandet av det formella granskningsförfarandet) och av den 7 augusti 2012 (utvidgning av förfarandet), b) genom alla relevanta handlingar som säljarna har ställt till förfogande i det för anbudsförfarandet inrättade datarummet, vilket innefattade den aktuella skriftväxlingen i detta ärende mellan kommissionen och Tyskland, och c) genom kommissionens tillämpliga praxis.

| (276) | Kommissionen ogillar således klagomålet från klagande 3, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse. |
| --- | --- |

(276)

Kommissionen ogillar således klagomålet från klagande 3, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse.

6.2.3   Klagomål från klagande 4

Klagomål från klagande 4

| (277) | Efter jämförelsen i tabell 10 medför Capricorns anbud vid försäljningen högre intäkter än anbudet från [anbudsgivare 2]. |
| --- | --- |

(277)

Efter jämförelsen i tabell 10 medför Capricorns anbud vid försäljningen högre intäkter än anbudet från [anbudsgivare 2].

| (278) | Vad gäller påståendena från klagande 4 konstaterar kommissionen följande:






  a) | Kommissionen har beaktat förklaringen från konkursförvaltaren att de båda anbuden från [anbudsgivare 2] och Capricorn erbjöd tillräcklig finansieringssäkerhet för säljarna, även om inget av de båda anbuden uppnådde den högsta säkerhetsnivån. Genom skrivelse av den 24 februari 2014 underrättade [anbudsgivare 2] säljarna om den finansiella kapaciteten från den koncern som [anbudsgivare 2] tillhörde och uppgav att ungefär [930–1030] miljoner euro stod till förfogande för investeringen. Kommissionen noterar vidare att [...] genom sin finansieringsbekräftelse från den 10 mars 2014 grundade ett låneavtal genom vilket Capricorn erhöll en extern finansiering på sammanlagt högst [41–49] miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

(278)

Vad gäller påståendena från klagande 4 konstaterar kommissionen följande:

a)

Kommissionen har beaktat förklaringen från konkursförvaltaren att de båda anbuden från [anbudsgivare 2] och Capricorn erbjöd tillräcklig finansieringssäkerhet för säljarna, även om inget av de båda anbuden uppnådde den högsta säkerhetsnivån. Genom skrivelse av den 24 februari 2014 underrättade [anbudsgivare 2] säljarna om den finansiella kapaciteten från den koncern som [anbudsgivare 2] tillhörde och uppgav att ungefär [930–1030] miljoner euro stod till förfogande för investeringen. Kommissionen noterar vidare att [...] genom sin finansieringsbekräftelse från den 10 mars 2014 grundade ett låneavtal genom vilket Capricorn erhöll en extern finansiering på sammanlagt högst [41–49] miljoner euro.

| b) | Vad gäller förskottsbetalningarna, så skulle säljarna om det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut år 2014 enligt anbudet från [anbudsgivare 2] ha tillgång till [30–33] miljoner euro, respektive enligt Capricorns anbud till [58–63] miljoner euro (plus omkring 6 miljoner euro från NGB:s kassaflöde). |
| --- | --- |

b)

Vad gäller förskottsbetalningarna, så skulle säljarna om det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut år 2014 enligt anbudet från [anbudsgivare 2] ha tillgång till [30–33] miljoner euro, respektive enligt Capricorns anbud till [58–63] miljoner euro (plus omkring 6 miljoner euro från NGB:s kassaflöde).

| c) | Med beaktande av uppgifterna från klagande 4 och konkursförvaltarna framgår det sammantaget inte att det förelåg en högre genomföranderisk för Capricorns anbud än för anbudet från [anbudsgivare 2]. |
| --- | --- |

c)

Med beaktande av uppgifterna från klagande 4 och konkursförvaltarna framgår det sammantaget inte att det förelåg en högre genomföranderisk för Capricorns anbud än för anbudet från [anbudsgivare 2].

| d) | Enligt de urvalskriterier som nämns i skäl 48 utgjorde anbudsgivarens kapacitet inte något urvalskriterium. |
| --- | --- |

d)

Enligt de urvalskriterier som nämns i skäl 48 utgjorde anbudsgivarens kapacitet inte något urvalskriterium.

| e) | Enligt de urvalskriterier som nämns i skäl 48 utgjorde investeringarnas omfattning efter försäljningen inte något urvalskriterium. |
| --- | --- |

e)

Enligt de urvalskriterier som nämns i skäl 48 utgjorde investeringarnas omfattning efter försäljningen inte något urvalskriterium.

| f) | Säljarnas kommunikation med [anbudsgivare 2] under anbudsförfarandet var godtagbar. Det förelåg inte några hinder för [anbudsgivare 2] att förbättra eller ändra sitt anbud fram till fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014. |
| --- | --- |

f)

Säljarnas kommunikation med [anbudsgivare 2] under anbudsförfarandet var godtagbar. Det förelåg inte några hinder för [anbudsgivare 2] att förbättra eller ändra sitt anbud fram till fordringsägarnas sammanträde den 11 mars 2014.

| (279) | Kommissionen finner således inte att det föreligger några bevis för en diskriminering av [anbudsgivare 2] i anbudsförfarandet. Påståendet att [anbudsgivare 2] har behandlats sämre än andra anbudsgivare, inbegripet Capricorn, är således inte motiverat. Det ska i detta sammanhang påpekas att [anbudsgivare 2] lämnade ett bekräftande anbud, förhandlade fram ett avtal och som näst bästa anbudsgivare med säkerställd finansiering fick skriva under det slutgiltiga avtalsutkastet. Med avseende på kravet om ett slutgiltigt kommissionsbeslut ska det påpekas att de medel som [anbudsgivare 2] ställt till förfogande med undantag för en del på [7,1–7,6] miljoner euro som skulle förvaras på ett spärrkonto och antingen överföras till säljarna när det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut eller om förvärvaren inte frånträdde avtalet även om det inte förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut (varvid en förlängning av fristen för att frånträda avtalet inte var utesluten) till och med den 31 mars 2015. |
| --- | --- |

(279)

Kommissionen finner således inte att det föreligger några bevis för en diskriminering av [anbudsgivare 2] i anbudsförfarandet. Påståendet att [anbudsgivare 2] har behandlats sämre än andra anbudsgivare, inbegripet Capricorn, är således inte motiverat. Det ska i detta sammanhang påpekas att [anbudsgivare 2] lämnade ett bekräftande anbud, förhandlade fram ett avtal och som näst bästa anbudsgivare med säkerställd finansiering fick skriva under det slutgiltiga avtalsutkastet. Med avseende på kravet om ett slutgiltigt kommissionsbeslut ska det påpekas att de medel som [anbudsgivare 2] ställt till förfogande med undantag för en del på [7,1–7,6] miljoner euro som skulle förvaras på ett spärrkonto och antingen överföras till säljarna när det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut eller om förvärvaren inte frånträdde avtalet även om det inte förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut (varvid en förlängning av fristen för att frånträda avtalet inte var utesluten) till och med den 31 mars 2015.

| (280) | Kommissionen ogillar således klagomålet från klagande 4, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse. |
| --- | --- |

(280)

Kommissionen ogillar således klagomålet från klagande 4, eftersom de aktuella tillgångarna har sålts till den anbudsgivare som inom ramen för ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande har lämnat det högsta anbudet inbegripet en finansieringsbekräftelse.

6.2.4   Slutsats

Slutsats

| (281) | Av ovannämnda skäl och på grundval av tillgänglig information har kommissionen inte funnit att det föreligger några bevis för ett åsidosättande av principen om ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande vid försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN eller för att det förelåg något anbud som var högre än Capricorns med en säkerställd finansiering. |
| --- | --- |

(281)

Av ovannämnda skäl och på grundval av tillgänglig information har kommissionen inte funnit att det föreligger några bevis för ett åsidosättande av principen om ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande vid försäljningen av tillgångarna från NG, MSR och CMHN eller för att det förelåg något anbud som var högre än Capricorns med en säkerställd finansiering.

7.   SLUTSATS

SLUTSATS

| (282) | Kommissionen fastställer att en del av åtgärd 2 (lån till FSZ) samt åtgärderna 8, 11 och 15 inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1. |
| --- | --- |

(282)

Kommissionen fastställer att en del av åtgärd 2 (lån till FSZ) samt åtgärderna 8, 11 och 15 inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1.

| (283) | Kommissionen fastställer att Tyskland olagligen har genomfört åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lån från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9 och 10, 12–14 och 16–19 och således har åsidosatt artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

(283)

Kommissionen fastställer att Tyskland olagligen har genomfört åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lån från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9 och 10, 12–14 och 16–19 och således har åsidosatt artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| (284) | Kommissionen finner att åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lån från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9 och 10, 12–14 och 16–19 till förmån för Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH, Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH, Cash Settlement and Ticketing GmbH, Nürburgring Automotive GmbH, Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG, Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG, Test & Training International GmbH, Bike World Nürburgring GmbH, BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH, BikeWorld Nürburgring GmbH, Camp 4 Fun GmbH & Co. KG, IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH respektive MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 och är oförenligt med den inre marknaden, eftersom de tillämpliga villkoren i riktlinjerna för räddnings- och omstruktureringsstöd inte är uppfyllda och någon annan grund för en förenlighet med den inre marknaden inte kan fastställas. |
| --- | --- |

(284)

Kommissionen finner att åtgärd 1, en del av åtgärd 2 (lån från NG till EWN, MAN, TTI, Camp4Fun, BWN1, BWNB och BWN2) samt åtgärderna 3–7, 9 och 10, 12–14 och 16–19 till förmån för Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH, Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH, Cash Settlement and Ticketing GmbH, Nürburgring Automotive GmbH, Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG, Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG, Test & Training International GmbH, Bike World Nürburgring GmbH, BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH, BikeWorld Nürburgring GmbH, Camp 4 Fun GmbH & Co. KG, IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH respektive MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 och är oförenligt med den inre marknaden, eftersom de tillämpliga villkoren i riktlinjerna för räddnings- och omstruktureringsstöd inte är uppfyllda och någon annan grund för en förenlighet med den inre marknaden inte kan fastställas.

| (285) | Kommissionen drar vidare följande slutsatser:






  — | Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH utgör inte något statligt stöd. |
| --- | --- | --- |

(285)

Kommissionen drar vidare följande slutsatser:

—

Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH utgör inte något statligt stöd.

| — | Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH leder inte till någon ekonomisk kontinuitet mellan Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH och tillgångarnas nya ägare, Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, eller dess dotterbolag. Således rör eventuella återkrav av stöd som är oförenligt med den inre marknaden inte Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, som har förvärvat tillgångarna inom ramen för anbudsförfarandet, eller dess dotterbolag – |
| --- | --- |

—

Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH leder inte till någon ekonomisk kontinuitet mellan Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH och tillgångarnas nya ägare, Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, eller dess dotterbolag. Således rör eventuella återkrav av stöd som är oförenligt med den inre marknaden inte Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, som har förvärvat tillgångarna inom ramen för anbudsförfarandet, eller dess dotterbolag –

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande åtgärder som Tyskland har genomfört utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 I EUF-fördraget.

| | En del av åtgärd 2






  — | Lån på sammanlagt 646 738,12 euro som Fahrsicherheitszentrum am Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 12 april 2002 och mars 2008. |
| --- | --- | --- |

En del av åtgärd 2

—

Lån på sammanlagt 646 738,12 euro som Fahrsicherheitszentrum am Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 12 april 2002 och mars 2008.

| | Åtgärd 8






  — | Lån från Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH till Nürburgring GmbH av den 28 juli 2010 på 96 574 200 och 113 590 800 euro, till Motorsport Resort Nürburgring GmbH på 92 000 000 euro och till Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH på 23 100 000 euro. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 8

—

Lån från Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH till Nürburgring GmbH av den 28 juli 2010 på 96 574 200 och 113 590 800 euro, till Motorsport Resort Nürburgring GmbH på 92 000 000 euro och till Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH på 23 100 000 euro.

| | Åtgärd 11






  — | Lån på sammanlagt 85 484 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Rheinland-Pfälzische Gesellschaft für Immobilien und Projektmanagement GmbH mellan den 27 maj 2008 och den 7 juli 2009. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 11

—

Lån på sammanlagt 85 484 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Rheinland-Pfälzische Gesellschaft für Immobilien und Projektmanagement GmbH mellan den 27 maj 2008 och den 7 juli 2009.

| | Åtgärd 15






  — | Överlåtelse av 49,5 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Mediinvest GmbH till Nürburgring GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 15

—

Överlåtelse av 49,5 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Mediinvest GmbH till Nürburgring GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010.

| — | Överlåtelse av 33,8 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Geisler & Trimmel General Contractor GmbH till Nürburgring GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010. |
| --- | --- |

—

Överlåtelse av 33,8 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Geisler & Trimmel General Contractor GmbH till Nürburgring GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010.

| — | Överlåtelse av 6,7 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Weber Projektierungs- und Realisierungs GmbH till Rheinland-Pfälzische Gesellschaft für Immobilien und Projektmanagement GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010. |
| --- | --- |

—

Överlåtelse av 6,7 % av andelarna i Motorsport Resort Nürburgring GmbH från Weber Projektierungs- und Realisierungs GmbH till Rheinland-Pfälzische Gesellschaft für Immobilien und Projektmanagement GmbH till ett pris på 1 euro den 25 mars 2010.

| — | Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH and Congress- och Motorsport Hotel Nürburgring GmbH. |
| --- | --- |

—

Försäljningen av tillgångarna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH and Congress- och Motorsport Hotel Nürburgring GmbH.

Artikel 2

Följande statliga stöd som Tyskland med åsidosättande av artikel 108.3 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt olagligen har genomfört i form av nedanstående åtgärder är oförenligt med den inre marknaden:

| | Åtgärd 1






  — | Kapital i form av inbetalningar i kapitalreserven som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 1 maj 2002 på 2 179 000 euro och den 21 december 2004 på 22 839 241 euro. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 1

—

Kapital i form av inbetalningar i kapitalreserven som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 1 maj 2002 på 2 179 000 euro och den 21 december 2004 på 22 839 241 euro.

| — | Kapital i form av ökningar av eget kapital som Nürburgring GmbH beviljades den 31 augusti 2004 på 4 398 300 euro och den 4 september 2007 på 9 000 000 euro från delstaten Rheinland-Pfalz och den 31 augusti 2004 på 488 700 euro och den 4 september 2007 på 1 000 000 euro från distriktet Ahrweiler. |
| --- | --- |

—

Kapital i form av ökningar av eget kapital som Nürburgring GmbH beviljades den 31 augusti 2004 på 4 398 300 euro och den 4 september 2007 på 9 000 000 euro från delstaten Rheinland-Pfalz och den 31 augusti 2004 på 488 700 euro och den 4 september 2007 på 1 000 000 euro från distriktet Ahrweiler.

| | En del av åtgärd 2






  — | Lån på sammanlagt 6 195 170,02 euro som Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 1 januari 2006 och den 29 april 2009. |
| --- | --- | --- |

En del av åtgärd 2

—

Lån på sammanlagt 6 195 170,02 euro som Erlebnispark Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 1 januari 2006 och den 29 april 2009.

| — | Lån på 100 000 euro som Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH den 10 december 2002. |
| --- | --- |

—

Lån på 100 000 euro som Motorsport Akademie Nürburgring GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH den 10 december 2002.

| — | Lån på 25 000 euro som Test & Training International GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 15 augusti 2002: |
| --- | --- |

—

Lån på 25 000 euro som Test & Training International GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 15 augusti 2002:

| — | Lån på sammanlagt 450 000 euro som Camp 4 Fun GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 26 maj 2009 och den 18 december 2009. |
| --- | --- |

—

Lån på sammanlagt 450 000 euro som Camp 4 Fun GmbH & Co. KG beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 26 maj 2009 och den 18 december 2009.

| — | Lån på sammanlagt 500 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 17 oktober 2003 och den 27 oktober 2004. |
| --- | --- |

—

Lån på sammanlagt 500 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 17 oktober 2003 och den 27 oktober 2004.

| — | Lån på sammanlagt 1 660 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 4 februari 2004 och den 22 juli 2005. |
| --- | --- |

—

Lån på sammanlagt 1 660 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 4 februari 2004 och den 22 juli 2005.

| — | Lån på sammanlagt 1 600 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 20 september 2005 och den 4 april 2007. |
| --- | --- |

—

Lån på sammanlagt 1 600 000 euro som BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 20 september 2005 och den 4 april 2007.

| | Åtgärd 3






  — | Lån på sammanlagt 399 805 370 euro som Nürburgring GmbH beviljades av delstaten Rheinland-Pfalz mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 3

—

Lån på sammanlagt 399 805 370 euro som Nürburgring GmbH beviljades av delstaten Rheinland-Pfalz mellan den 30 juni 2003 och den 11 maj 2010.

| | Åtgärd 4






  — | Lån på 300 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 27 december 2007. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 4

—

Lån på 300 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 27 december 2007.

| | En del av åtgärd 5






  — | Lån på sammanlagt 11 032 060 euro som Cash Settlement and Ticketing GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 27 augusti 2008 och den 18 april 2011. |
| --- | --- | --- |

En del av åtgärd 5

—

Lån på sammanlagt 11 032 060 euro som Cash Settlement and Ticketing GmbH beviljades av Nürburgring GmbH mellan den 27 augusti 2008 och den 18 april 2011.

| — | Garantiförklaring från NG till CST av den 23 december 2009, i vilken NG förpliktade sig att till och med den 31 december 2011 vidta de åtgärder som krävdes för att avvärja att CST gick i konkurs. |
| --- | --- |

—

Garantiförklaring från NG till CST av den 23 december 2009, i vilken NG förpliktade sig att till och med den 31 december 2011 vidta de åtgärder som krävdes för att avvärja att CST gick i konkurs.

| — | Förklaring från NG av den 13 december 2010 enligt vilken dess fordringar gentemot CST på 10,4 miljoner euro skulle vara underordnade. |
| --- | --- |

—

Förklaring från NG av den 13 december 2010 enligt vilken dess fordringar gentemot CST på 10,4 miljoner euro skulle vara underordnade.

| | Åtgärd 6






  — | Ersättning på sammanlagt 640 000 euro som Nürburgring GmbH har betalat till IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH för dess tjänster vid sökandet efter privata investerare: |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 6

—

Ersättning på sammanlagt 640 000 euro som Nürburgring GmbH har betalat till IPC Gesellschaft für internationale Projektcoordination mbH för dess tjänster vid sökandet efter privata investerare:

| — | Lån på 2 941 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 15 oktober 2008. |
| --- | --- |

—

Lån på 2 941 000 euro som Motorsport Resort Nürburgring GmbH beviljades av Nürburgring GmbH den 15 oktober 2008.

| | Åtgärd 7






  — | Motprestation på 1 476 830,88 euro som MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH erhöll från Nürburgring GmbH för överlåtelse av fordringar den 17 april 2009 från MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH från lån som Cash Settlement and Ticketing GmbH hade tagit som låntagare till Nürburgring GmbH. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 7

—

Motprestation på 1 476 830,88 euro som MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH erhöll från Nürburgring GmbH för överlåtelse av fordringar den 17 april 2009 från MI-Beteiligungs- und Verwaltungs GmbH från lån som Cash Settlement and Ticketing GmbH hade tagit som låntagare till Nürburgring GmbH.

| | Åtgärd 9






  — | Garanti som delstaten Rheinland-Pfalz ställde den 28 juli 2010 för att täcka skulderna från Nürburgring GmbH (96 574 200 euro och 113 590 800 euro), Motorsport Resort Nürburgring GmbH (92 000 000 euro) och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH (23 100 000 euro) för de lån som beviljades inom ramen för åtgärd 8. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 9

—

Garanti som delstaten Rheinland-Pfalz ställde den 28 juli 2010 för att täcka skulderna från Nürburgring GmbH (96 574 200 euro och 113 590 800 euro), Motorsport Resort Nürburgring GmbH (92 000 000 euro) och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH (23 100 000 euro) för de lån som beviljades inom ramen för åtgärd 8.

| | Åtgärd 10






  — | Fastställandet av en hyra som låg under den marknadsmässiga hyran genom Nürburgring GmbH, vilket mellan den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012 gav Nürburgring Automotive GmbH en fördel på 9 miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 10

—

Fastställandet av en hyra som låg under den marknadsmässiga hyran genom Nürburgring GmbH, vilket mellan den 1 maj 2010 till och med den 31 oktober 2012 gav Nürburgring Automotive GmbH en fördel på 9 miljoner euro.

| | Åtgärd 12






  — | Garanti som delstaten Rheinland-Pfalz ställde till Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH, genom vilken Motorsport Resort Nürburgring GmbH kunde ta ett lån på 85 484 000 euro. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 12

—

Garanti som delstaten Rheinland-Pfalz ställde till Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH, genom vilken Motorsport Resort Nürburgring GmbH kunde ta ett lån på 85 484 000 euro.

| | Åtgärd 13






  — | Tillskott som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH från sina intäkter från en kasinoskatt den 29 december 2009 (1,6 miljoner euro), den 29 oktober 2010 (3,2 miljoner euro) och den 29 mars 2011 (3,2 miljoner euro). |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 13

—

Tillskott som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH från sina intäkter från en kasinoskatt den 29 december 2009 (1,6 miljoner euro), den 29 oktober 2010 (3,2 miljoner euro) och den 29 mars 2011 (3,2 miljoner euro).

| | Åtgärd 14






  — | Lån som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 21 augusti 2007 (20 miljoner euro), den 22 december 2009 (10 miljoner euro), den 28 december 2010 (4,65 miljoner euro), den 26 april 2011 (3,2 miljoner euro) och den 9 december 2011 (4,95 miljoner euro). |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 14

—

Lån som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 21 augusti 2007 (20 miljoner euro), den 22 december 2009 (10 miljoner euro), den 28 december 2010 (4,65 miljoner euro), den 26 april 2011 (3,2 miljoner euro) och den 9 december 2011 (4,95 miljoner euro).

| — | Förklaring om underordnande av fordringar från delstaten Rheinland-Pfalz gentemot Nürburgring GmbH av den 29 augusti 2007 med avseende på dess fordringar på 20 miljoner euro. |
| --- | --- |

—

Förklaring om underordnande av fordringar från delstaten Rheinland-Pfalz gentemot Nürburgring GmbH av den 29 augusti 2007 med avseende på dess fordringar på 20 miljoner euro.

| | Åtgärd 16






  — | Lån på 40 405 000 euro som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 11 januari 2011. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 16

—

Lån på 40 405 000 euro som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH den 11 januari 2011.

| — | Tillskott på 13,5 miljoner euro som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH i juli 2011. |
| --- | --- |

—

Tillskott på 13,5 miljoner euro som delstaten Rheinland-Pfalz beviljade Nürburgring GmbH i juli 2011.

| | Åtgärd 17






  — | Ersättning som Nürburgring Automotive GmbH beviljades av Nürburgring GmbH på grundval av formel-1-koncessionsavtalet från den 13 december 2010 till den 27 november 2012. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 17

—

Ersättning som Nürburgring Automotive GmbH beviljades av Nürburgring GmbH på grundval av formel-1-koncessionsavtalet från den 13 december 2010 till den 27 november 2012.

| | Åtgärd 18






  — | Anstånd med räntebetalningar på 1,473 miljoner euro som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Nürburgring GmbH den 15 maj 2012. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 18

—

Anstånd med räntebetalningar på 1,473 miljoner euro som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Nürburgring GmbH den 15 maj 2012.

| — | Anstånd med räntebetalningar på 1,205 miljoner euro som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Motorsport Resort Nürburgring GmbH den 15 maj 2012. |
| --- | --- |

—

Anstånd med räntebetalningar på 1,205 miljoner euro som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Motorsport Resort Nürburgring GmbH den 15 maj 2012.

| — | Anstånd med räntebetalningar på 303 000 som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH den 15 maj 2012. |
| --- | --- |

—

Anstånd med räntebetalningar på 303 000 som Investitions- und Strukturbank Rheinland-Pfalz GmbH beviljade Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH den 15 maj 2012.

| | Åtgärd 19






  — | Förklaring om undantag som delstaten Rheinland-Pfalz lämnade den 15 maj 2012 med avseende på skulderna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH från de lån som beviljades inom ramen för åtgärd 8 på 254 miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

Åtgärd 19

—

Förklaring om undantag som delstaten Rheinland-Pfalz lämnade den 15 maj 2012 med avseende på skulderna från Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH från de lån som beviljades inom ramen för åtgärd 8 på 254 miljoner euro.

| — | Förklaring om underordnande av fordringar från delstaten Rheinland-Pfalz gentemot Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH av den 15 maj 2012 med avseende på delstatens fordringar som uppkommit vid åtgärd 8 vad gäller det vid tidpunkten för förklaringen om underordnande utestående beloppet från den underordnade fordran på 254 miljoner euro. |
| --- | --- |

—

Förklaring om underordnande av fordringar från delstaten Rheinland-Pfalz gentemot Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH av den 15 maj 2012 med avseende på delstatens fordringar som uppkommit vid åtgärd 8 vad gäller det vid tidpunkten för förklaringen om underordnande utestående beloppet från den underordnade fordran på 254 miljoner euro.

Artikel 3

1.   Tyskland ska återkräva det stöd som beviljats inom ramen för de åtgärder som nämnts i artikel 2 och som är oförenligt med den inre marknaden från stödmottagarna, inbegripet från Nürburgring Betriebsgesellschaft mbH som ekonomisk efterträdare till Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH och Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH.

2.   Förvärvaren av de tillgångar som har avyttrats genom anbudsförfarandet, capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, och dess dotterbolag berörs inte av eventuella återkrav av oförenligt statligt stöd.

3.   Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från och med den dag då stödet ställdes till stödmottagarens förfogande till och med den dag det har återbetalats. Tyskland ska meddela den exakta tidpunkt vid vilken delstaten beviljade stödet som inte anges i detta beslut.

4.   Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (168) och kommissionens förordning (EG) nr 271/2008 (169) om ändring av förordning (EG) nr 794/2004.

5.   Tyskland ska upphöra med alla utbetalningar av det stöd som avses i artikel 2, med verkan från den dag då detta beslut antas.

Artikel 4

1.   Återkravet av det stöd som avses i artikel 2 ska genomföras omedelbart och effektivt.

2.   Tyskland ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader från den dag då detta beslut har delgivits.

Artikel 5

1.   Inom två månader från delgivningen av beslutet ska Tyskland lämna följande uppgifter till kommissionen:

| a) | Det totala belopp (kapitalbelopp och ränta) som ska återkrävas från var och en av mottagarna. |
| --- | --- |

a)

Det totala belopp (kapitalbelopp och ränta) som ska återkrävas från var och en av mottagarna.

| b) | En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. |
| --- | --- |

b)

En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut.

| c) | Dokument som visar att stödmottagarna har anmodats att betala tillbaka stödet. |
| --- | --- |

c)

Dokument som visar att stödmottagarna har anmodats att betala tillbaka stödet.

2.   Tyskland ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som har vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 2 har slutförts. Tyskland ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. Tyskland ska också lämna detaljerade upplysningar om vilka stödbelopp och räntor som redan har återkrävts från stödmottagaren.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 1 oktober 2014.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  Ärende SA.31550 (2012/C) (EUT C 216, 21.7.2012, s. 14) och ärende SA.34890 (2012/C) (EUT C 333, 30.10.2012, s. 1).

1

(2)  Med beslut av den 20 juni 2012 översände kommissionen Tyskland en rättelse av beslutet av den 21 mars 2012.

2

(3)  
  EUT C 216, 21.7.2012, s. 14.

3

(4)  Den 22 augusti 2012 förenades ärende SA.34890 (2012/C), vilket inletts genom beslut av den 7 augusti 2012 om utvidgning av det formella granskningsförfarandet, med ärende SA.31550 (2012/C).

4

(5)  
  EUT C 333, 30.10.2012, s. 1.

5

(6)  På grundval av förlikningsavtalet mellan NG, NAG och NBG av den 27 november 2012.

6

(7)  I synnerhet påpekade kommissionens avdelningar att 1) det vid ett uteslutande av tävlingsbanan från anbudsförfarandet inte kunde uteslutas att det förelåg ytterligare statligt stöd till förvärvaren samt en överföring av tidigare stöd, 2) allmänhetens tillgång till tävlingsbanan – med undantag för nyttjandet av tävlingsbanan Nürburgring i kommersiellt syfte, såsom testkörningar för bilindustrin – under vissa förutsättningar kunde anses utgöra ett neutralt element i det pågående förfarandet om statligt stöd, 3) i frågan om sysselsättningsgarantin för arbetstagarna till och med slutet av år 2016 skulle kommissionens beslut i stödärendet Sernam (kommissionens beslut av den 4 april 2012, SA.34547 – Frankrike – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire) beaktas, 4) försäljningen inte a priori medför en överlåtelse av statligt stöd som eventuellt ska återkrävas från ägarna till tillgångarna eller de eventuella förvärvarna av tillgångarna.

7

Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire

(8)  Efter uppsägningen av arrendeavtalet mellan NG och NAG i februari 2012 tog klagande 1, en av de första båda klagandena, tillbaka sin negativa hållning till statligt stöd för tävlingsbanan och uppgav att de åtgärder som anmälts som räddningsstöd 2012 skulle godkännas, att tävlingsbanan i sig inte hade erhållit något stöd och således skulle undantas från granskningsförfarandet och att driften av Nürburgring omfattade tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (DAWI).

8

(9)  
  ”Land Rheinland-Pfalz”.

9

(10)  NG:s verksamhetssyfte var att främja bilsektorn och motorsport samt att främja turismen i regionen Eifel. NG ägs till 90 % av delstaten och till 10 % av distriktet Ahrweiler. Delstaten och distriktet Ahrweiler är representerade i NG:s styrelse i egenskap av ägare.

10

(11)  En beskrivning av komplexet Nürburgring återfinns i avsnitt 2.1 i beslutet av den 21 mars 2012.

11

(12)  MSR:s verksamhetssyfte var projektutveckling och uppförande av fastigheter, semesteranläggningar, hotell och resorter samt investeringar i företag som hade samband med projektutvecklingen vid Nürburgring. Sedan den 25 mars 2010 ägdes MSR till 93,3 % av NG och till 6,7 % av RIM. Före den 25 mars 2010 ägdes MSR av Mediinvest GmbH (49,5 %), Geisler & Trimmel General Contractor GmbH (33,8 %), NG (10 %) och Weber Projektierungs- und Realisierungs GmbH (6,7 %).

12

(13)  CMHN:s verksamhetssyfte var att uppföra och driva hotell, semesteranläggningar och resorter. CMHN är ett helägt dotterbolag till MSR.

13

(14)  NAG:s verksamhetssyfte är att driva tävlingsbanan vid Nürburgring, hotellen, centrumet för körsäkerhet, skolan för racerförare, multifunktionshallarna, ringowerk samt alla övriga destinationer vid Nürburgring. NAG ägs till 50 % vardera av Mediinvest GmbH och Lindner Unternehmensgruppe GmbH & Co Hotel KG.

14

o

(15)  Hotell- och restaurangverksamheten drevs av Lindner Hotels AG på grundval av ett avtal med NAG.

15

(16)  Avvecklingen av IPC registrerades i handelsregistret den 4 december 2008. Avslutandet av avvecklingen har hittills inte anmälts till handelsregistret.

16

(17)  Uppförandet av hotell- och restaurangverksamheten genomfördes av Weber. Den 23 november 2010 inleddes Webers avveckling.

17

(18)  CST:s verksamhetssyfte var att driva ett kontantlöst betalningssystem med vilket kunderna vid besöket betalade alla attraktioner från komplexet Nürburgring med ett kort (ringocard). CST ägdes till och med den 1 november 2012 till 50 % vardera av NG och MIB. Den 19 december 2012 inledde NG som ensam ägare avvecklingen av bolaget. Tillgångarna överläts till NG. Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat avregistrerades företaget från handelsregistret den 22 maj 2014.

18

o

(19)  Mediinvests verksamhetssyfte är att förmedla ingåendet av avtal för fastigheter och byggnader, projektutveckling samt uppförande av fastigheter, semesteranläggningar och resorter. Herr Kai Richter är ensam ägare till Mediinvest. Den 18 juni 2013 bytte Mediinvest namn till Return Projektmanagement GmbH.

19

(20)  Uppförandet av hotell- och restaurangverksamheten genomfördes av Geisler & Trimmel.

20

(21)  FSZ:s verksamhetssyfte är att uppföra, äga och driva ett centrum för körsäkerhet. FSZ ägdes till 41 % av NG. I oktober 2013 avslutades NG:s innehav av majoritetsägaren.

21

(22)  EWN:s verksamhetssyfte var att driva en ”äventyrsvärld” med attraktioner med anknytning till motorsport vid Nürburgring. Den 31 mars 2011 ändrades bolagets namn till ringowerk GmbH & Co. KG. NG var ensam ägare till och med den 24 augusti 2011 – vid denna tidpunkt överfördes EWN:s tillgångar till NG, varigenom bolagets upplösning registrerades i handelsregistret utan någon formell avveckling.

22

o

(23)  MAN:s verksamhetssyfte var att främja den tyska motorsporten genom att driva en träningsanläggning. NG var ensam ägare. Företaget avvecklades och avregistrerades från handelsregistret den 11 december 2013. Samtliga tillgångar överläts till NG.

23

(24)  TTI:s verksamhetssyfte var att främja, lansera, uppföra och driva center för körsäkerhet. NG ägde 26 % av företaget, medan återstående 74 % ägdes av Brands Hatch Leisure Group Limited, Fawkham Longfield, Kent/Förenade kungariket (26 %), Test & Training Gesellschaft mbH, Teesdorf/Österrike (26 %) och Tilke GmbH, Aachen (22 %). Företaget avvecklades. Den 4 december 2007 avregistrerades företaget från handelsregistret.

24

(25)  BWN:s verksamhetssyfte var handel med nya och begagnade motorcyklar samt främjande av motorcykelturism i Eifel. Med verkan från och med den 6 september 2005 fusionerade Bike World Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN) med BikeWorld Nürburgring Besitz GmbH (nedan kallad BWNB). Det uppköpande företaget BWNB ändrade sedan namn till BikeWorld Nürburgring GmbH (nedan kallad BWN2). Den 15 maj 2007 sålde NG sin andel på 49 % i sistnämnda företag till herr Norbert Brückner och herr Jörg Jovy och avstod från återbetalning av deras lån. BWN2 upphörde med sin affärsverksamhet vid Nürburgring år 2008. Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat bytte BWN2 namn till BikeWorld GmbH och företagets säte flyttades till St. Ingbert i Saarland.

25

BWN

BWNB

BWN2

(26)  Camp4Funs verksamhetssyfte var att driva en offroad-park. Fram till och med den 18 oktober 2010 var NG den enda kommanditdelägaren i bolaget. Därefter överläts dess tillgångar till NG och bolagets upplösning registrerades i det tyska handelsregistret utan någon formell likvidation.

26

(27)  MIB:s verksamhetssyfte var innehav i andra företag och övertagande av ledningen i dessa. MIB ägdes till 80 % av herr Kai Richter och till 20 % av herr Klaus König. Den 18 juni 2013 fusionerade MIB och NAG.

27

(28)  En utförlig beskrivning av delområdena I och II i Nürburgring-projektet återfinns i avsnitt 2.2 i beslutet av den 21 mars 2012.

28

(29)  Kapitalreserven utgörs av inbetalningar från delägare i det egna kapitalet som inte utgör tecknat kapital. Begreppet anges i balansräkningen ofta som en del av det egna kapitalet i ett aktiebolag. Syftet med kapitalreserven är att beakta den del av det egna kapitalet som vid en ökning av kapitalet överstiger aktiernas nominella värde (stamaktier). De utgivna och inbetalade stamaktierna plus kapitalreserven utgör tillsammans det totala belopp som investerarna har betalat för aktierna vid utgivningen.

29

(30)  Inbetalning av 2 179 000 euro i kapitalreserven genom ett avstående från ränta som förföll 1999 för ett lån som delstaten övertagit från Förbundsrepubliken Tyskland år 1981 (gammalt statligt lån).

30

(31)  Inbetalning av 22 839 241 euro i kapitalreserven genom ett avstående från fordringar för ett lån som delstaten övertagit från Förbundsrepubliken Tyskland år 1981 (gammalt statligt lån).

31

(32)  Beloppet 4 887 000 euro utgörs av ett bidrag från delstaten genom ett avstående från fordringar för ett lån som delstaten övertagit från Förbundsrepubliken Tyskland år 1981 (gammalt statligt lån) på 4 398 300 euro och ett bidrag från distriktet Ahrweiler genom kapitaltillskott på 488 700 euro.

32

(*1)  Sedan 2002 har lånen till EWN på 722 264,49 euro betalats tillbaka.

*1

(*2)  Sedan 2002 har lånen till FSZ betalats tillbaka förutom ett belopp på [...] euro som har kompenserats genom en ersättning på [...] euro i samband med att NG uteslöts från Fahrsicherheitszentrum am Nürburgring Verwaltungs GmbH och upphörandet av NG:s delägande i FSZ.

*2

(*3)  MAN betalade tillbaka hela lånet den 28 november 2005.

*3

(*4)  Camp4Fun betalade tillbaka hela lånet den 18 december 2003.

*4

(*5)  Konfidentiell information.

*5

(33)  I samband med projektet ”Nürburgring 2009” har delstaten ställt följande belopp till ISB:s förfogande: 285 265 000 euro den 30 juli 2010, 5 miljoner euro den 30 september 2010, 5 miljoner euro den 31 december 2010, 5 miljoner euro den 31 mars 2011, 5 miljoner euro den 31 maj 2011 och 10 miljoner euro den 31 juli 2011. För refinansiering av de lån som ISB beviljat NG, MSR och CMHN på 325 265 000 euro använde bolaget sammanlagt 315 265 000 euro ur delstatens likviditetspool mellan den 31 juli 2010 och den 31 oktober 2011 (åtgärd 8). Räntesatsen fastställdes dagligen fram till dess att lånen hade betalats tillbaka i sin helhet i november 2011. Räntan uppgick sammanlagt till 2 326 680 euro och betalades inom föreskriven frist vid utgången av efterföljande månad.

33

(34)  Projektet ”Nürburgring 2009” består av delområdena I och II: Delområde I omfattade läktare, welcomeocenter, ringoarena (för upp till 5 100 besökare) och därmed sammanhängande åtgärder, ringoboulevard (köpcentrum med världens största multitouch-videovägg), WARSTEINER Eventcenter (för upp till 1 500 besökare), Autowelten (utställnings- och försäljningslokaler för biltillverkare), ringowerk (inomhusattraktioner som en multimediateater, en historisk utställning, interaktiva tillämpningar och ringoracer, världens snabbaste berg- och dalbana) samt ringokartbahn (en inomhus gokartbana). Delområde II bestod av två hotell (varav ett med kasino), 100 stugor, fem restauranger, ett diskotek och en butik med reklamartiklar.

34

läktare

welcomeo

ringo

därmed sammanhängande åtgärder

ringo

WARSTEINER Eventcenter

Autowelten

ringo

ringo

ringo

(35)  Beträffande problemen med förvaltningen och finansieringen av likviditetspoolen, se årsrapporten från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt 2011, del II, s. 7–15, tillgänglig under http://www.rechnungshof-rlp.de/Jahresberichte/.

35

(36)  Lånen ur likviditetspoolen har återbetalats i sin helhet (se tabell 6). En ränta på sammanlagt 5 059 174,46 euro har betalats.

36

(*6)  Betalningen byggde på ett avtal om likviditetspoolen av den 20 februari 2003 mellan delstaten och NG. Räntan för motsvarande lån berodde på den dagliga räntesats som delstaten erhöll på marknaden. Räntorna omräknades varje dag (aktuell räntesats/360).

*6

(37)  Den 31 december 2010 återbetalades 3 589 297,04 euro. Beträffande problemen med CST:s företagsledning och finansiering, se årsrapporten från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt 2011, del II, s. 16–21, tillgänglig under http://www.rechnungshof-rlp.de/Jahresberichte/.

37

(38)  Lånet hade betalats tillbaka i sin helhet den 22 januari 2009, jämte ränta på 48 500 euro. Tyskland uppgav emellertid att lånet från Geisler & Trimmel betalades tillbaka till NG och inte från MSR till PNG och från PNG till NG.

38

(39)  
  1 450 000 euro jämte 26 830,88 euro i ränta.

39

(40)  År 2010 kvittade NG lånet mot sina skulder gentemot CST på 1 439 297,04 euro. CST:s kvarvarande skulder gentemot NG på 37 533,84 euro minskades i samband med avvecklingen av CST och överlåtelsen av bolagets tillgångar till NG.

40

(41)  Den 25 maj 2008 beviljade Bank für Tirol und Vorarlberg AG ett lån till CMHN på [...] euro.

41

(42)  Den 18 januari 2010 beviljade Kreissparkasse Ahrweiler ett lån till MSR på [...] euro.

42

(43)  I enlighet med det kredituppdrag som delstaten hade gett genomförde ISB inte någon sedvanlig kreditprövning.

43

(44)  Vad gäller del 2 utnyttjade NG inte 4 735 000 miljoner euro av det tecknade lånet på 118 325 800 euro, vilket innebar att delstaten betalade ut 113 590 800 euro till NG. I samband med detta betalade NG en ersättning på 141 835,54 euro till ISB.

44

(45)  Avseende den genomsnittliga EONIA-räntan den 28 juli 2010 se www.global-rates.com/interest-rates/eonia/2010.aspx

45

(46)  När det aktuella arrendeavtalet undertecknades var Nürburgring GmbH ensam ägare till Nürburgring Adventure GmbH. Den 25 oktober 2010 fusionerade Nürburgring Adventure GmbH med NG.

46

(47)  Med en ensidig möjlighet för NAG att förlänga arrendeavtalet två gånger med fem år.

47

(48)  När arrendeavtalet undertecknades den 25 mars 2010 hette NAG fortfarande GrundKapital Management GmbH.

48

(49)  I arrendeavtalet föreskrevs följande: a) en minimihyra och b) en hyra som var kopplad till arrendatorns resultat före ränta, skatt, avskrivningar och amorteringar (EBITDA): från den 1 maj 2010 till och med den 30 april 2011 90 % av arrendatorns EBITDA, från den 1 maj 2011 till och med den 30 april 2012 90 % av arrendatorns EBITDA, dock minst 5 miljoner euro, från den 1 maj 2012 till och med den 30 april 2013, såvida bristfälligt utförda arbeten åtgärdats till och med den 30 april 2012, 85 % av arrendatorns EBITDA, dock minst 11,5 miljoner euro, i annat fall 90 % av arrendatorns EBITDA, dock minst 10 miljoner euro, och från den 1 maj 2013 årligen 85 % av arrendatorns EBITDA, dock minst 15 miljoner euro. En kritisk betraktelse av hyrans omfattning återfinns i årsrapporten från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt 2012, s. 98–102, tillgänglig under http://www.rechnungshof-rlp.de/Jahresberichte/

49

(50)  Hyra på [...] euro jämte [...] euro på grundval av förlikningsavtalet.

50

(51)  Lånen i form av de passiva innehaven betalades tillbaka i sin helhet till RIM den 30 juli 2010. Sammanlagt betalade Mediinvest ränta på [...] euro till RIM. Tyskland har inte specificerat huruvida MSR har betalat tillbaka de lån som Mediinvest hade beviljat företaget.

51

(52)  Enligt uppgifter från delstatens revisionsrätt uppgår Mediinvests räntefördel genom de höjda räntesatserna sammanlagt till [...] euro (sakkunnigutlåtande från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt av den 15 juni 2010, del II, s. 20).

52

(53)  Garantin på upp till 50 miljoner euro av den 28 augusti 2008 utökades den 17 december 2008 till 80 miljoner euro och därefter den 26 maj 2009 till 140 miljoner euro.

53

(54)  Det angivna syftet med lånen av den 28 december 2010 och den 26 april 2011 var – såsom framgår av Ernst & Youngs rapport av den 9 september 2010 – att utjämna det negativa kassaflödet från planeringen på medellång sikt för perioden 2010–2030.

54

(55)  NG äger således för närvarande 93,3 % och RIM 6,7 % av andelarna i MSR. Säljarna har inte befriats från ansvar och varken NG eller RIM har övertagit några finansiella skyldigheter.

55

(56)  En kritisk betraktelse av ersättningens omfattning återfinns i årsrapporten från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt 2012, s. 103–107, tillgänglig under www.rechnungshof-rlp.de/Jahresberichte

56

(57)  Den avtalade kompensation som NAG erhöll innehöll ett schablonbelopp på [...] euro för de sålda biljetterna, [...] % av intäkterna från försäljningen av de biljetter som såldes efter de första [...] biljetterna, samt intäkterna från [...] sålda biljetter år 2011 och från [...] sålda biljetter under efterföljande år. För genomförandet av formel 1-tävlingar år 2011 uppgick minimibeloppet i princip till [...] euro. Om intäkterna från försäljningen av biljetter understeg [...] euro, minskades ersättningen med [...] euro per [...] euro som intäkterna understeg [...] euro (till exempel: vid intäkter från biljettförsäljningen på [...] euro utgjorde ersättningen [...] euro). Emellertid avtalades en minsta ersättning på [...] euro. NG stod i sin helhet för de avgifter som skulle betalas till organisatörerna och förarna i formel 1-tävlingarna samt för tjänster för underhåll av sträckan för licenstilldelning på högsta nivån från Féderation Internationale de l'Automobile (nedan kallad FIA) och detta omfattades inte av NAG:s åtaganden.

57

FIA

(58)  Skrivelse av den 19 juli 2013, ”Project RING – information and procedures for the submission of an indicative offer”, s. 3, avsnittet ”Indicative Offer”.

58

(59)  Skrivelse av den 12 september 2013, ”Project RING – Project RING – Extension of the timeline for the submission of indicative offers”, s. 1, avsnittet ”Extension of the Deadline for the Indicative Offers”.

59

(60)  Skrivelse av den 17 december 2013, ”Project RING – Extension of the timeline for the submission of final offers”, s. 1, avsnittet ”Extension of the timeline for the final offers”.

60

(61)  1A. grand prix-banan, 1B. norra banan, 2. 4-stjärnigt hotell, 3. Eifeldorf ”Grüne Hölle” med 3-stjärnigt hotell, 4. semesterpark Drees, 5. fastighet Dorint upplåten med tomträtt, 6. offroad park, 7. personalbyggnad Adenau, 8. bostadshus Balkhausen, 9. villa Licht, 10. övriga grönområden.

61

(62)  Avsnitt ”Försäljning av tillgångarna vid Nürburgring” i uppmaningen att inkomma med en intresseanmälan.

62

(63)  Skrivelse av den 19 juli 2013, ”Project RING – information and procedures for the submission of an indicative offer”, s. 1, avsnittet ”Indicative Offer”.

63

(64)  Urvalskriterierna anges på sidan 4 i skrivelsen av den 19 juli 2013, ”Project RING – information and procedures for the submission of an indicative offer”, och på sidan 6 i skrivelsen av den 17 oktober 2013, ”Project RING – procedures for the submission of a final offer”.

64

(65)  Nio anbud avsåg samtliga användningsenheter, tre anbud avsåg tävlingsbanan och elva anbud avsåg andra användningsenheter eller enskilda tillgångar.

65

(66)  Det totala anbudet med det högsta priset värderades med 100 %. Sammanlagt lämnades sex indikativa totala anbud som bjöd mer än 25 % av det bästa anbudet. De totala anbud som inte uppnådde 25 % av det bästa anbudet beaktades inte vidare på grund av prisets storlek. Detsamma gällde för anbuden på tävlingsbanan som tillsammans med de enskilda anbuden på övriga tillgångar sammantaget inte uppnådde 25 % av det bästa anbudet. Eftersom finansieringen för fem av de sex kvalificerade totala anbuden var osäker vid den tidpunkt när de indikativa anbuden ingavs, uppmanades dessa anbudsgivare att redogöra för transaktionens finansiering.

66

(67)  Se fotnot 60.

67

(68)  Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat ägde uppdelningen av försäljningspriset på 77 miljoner euro på de tre insolventa bolagen rum i enlighet med tysk insolvens- och skatterätt.

68

(69)  Capricorn Group är en tysk koncern vars internationella verksamhet omfattar tillverkning av komponenter för motorsport, tester av racerbilar och underhåll av historiska racerbilar. Samtliga andelar i capricorn HOLDING GmbH ägs av Robertino Wild.

69

(70)  GetSpeed GmbH & Co KG är ett tyskt motorsportföretag. Företaget utför verkstadstjänster, anordnar motorsportevenemang och tränar förare. 99 % av andelarna ägs av Axel Heinemann och 1 % av Adam Osieka.

70

(71)  § 613 a i BGB.

71

(72)  Dom från den högsta tyska arbetsdomstolen (Bundesarbeitsgericht, BAG) av den 19 december 2013 – 6 AZR 790/12, dom från BAG av den 20 mars 2003 – 8 AZR 97/02.

72

(73)  Den 13 augusti 2014 avtalade konkursförvaltarna och förvärvaren att den andra delen av försäljningspriset ska förfalla till betalning den 31 oktober 2014 i stället för den 31 juli 2014 och att en ränta på 8 % skulle debiteras samt en sakrättslig säkerhet ställas (vilken trädde i stället för den kontanta säkerheten på [3–9] miljoner euro) genom följande säkerheter: a) Capricorn-andelarna från Robertino Wild, delägare i Capricorn, b) samtliga fordringar mellan företagen i Capricorn-koncernen, c) krav på grund av ett köpeavtal (som ännu inte ingåtts) rörande ”Campus”-projektet och d) Robertino Wilds konstsamling. Delstaten var inte delaktig när nämnda avtal förhandlades fram.

73

(74)  Det av kommissionen den 19 februari 2009 i ärende C 38/2009 godkända federala ramverket för lån med låg ränta (nedan kallat preliminärt federalt ramverk) gäller för företag som inte befann sig i svårigheter den 1 juli 2008. Företag som inte befann sig i svårigheter vid denna tidpunkt, men vilka därefter har råkat i svårigheter på grund av den globala finanskrisen, kan utnyttja denna stödordning.

74

preliminärt federalt ramverk

(75)  Tyskland hävdar att NG inte uppfyllde de stränga kriterierna i punkt 10 i riktlinjerna för räddnings- och omstruktureringsstöd, och att de svaga kriterierna i punkt 11 inte ger någon entydig bild samt att de allmänna bestämmelserna i punkt 9 inte heller är tillämpliga.

75

(76)  Tyskland påstår att utvidgningen av det formella granskningsförfarandet stred mot syftet med räddningsstödet. Stödet hade i syfte att undvika en direkt konkurs för NG, MSR och CMHN och bolagen skulle erhålla en period på sex månader för att upprätta en omstruktureringsplan. Delägarna var dessutom beredda att godkänna vissa mål från omstruktureringsplanen, vilket bland annat även omfattade en försäljning av tillgångarna och en efterföljande likvidering av NG, MSR och CMHN. Eftersom något beslut om återbetalning hittills inte har meddelats gentemot NG, kriterierna i den rättspraxis som bygger på domen i målet Deggendorf inte var uppfyllda och det här inte är fråga om en engångskonstellation, skulle ett beviljande av räddningsstöd inte ha medfört att det hade uppkommit något prejudikat.

76

(77)  Tyskland hänvisar i detta avseende till förstainstansrättens beslut av den 8 december 2000 i mål T-237/99, BP Nederland m.fl. mot kommissionen, REG 2000, s. II-3849, punkt 37, förstainstansrättens dom av den 11 maj 2005 i mål T-111/01, Saxonia Edelmetalle GmbH, REG 2001, s. II-2335, punkt 26, domstolens dom av den 13 juni 1989 i mål C-56/89, Publishers Association mot kommissionen, REG 1989, s. 1693, punkt 39, förstainstansrättens dom av den 12 januari 1993 i mål T-29/92 (R), SPO m.fl. mot kommissionen, REG 1992, s. II-2161, punkt 38 och följande punkter.

77

(78)  Tyskland hänvisar i detta avseende till förstainstansrättens dom av den 24 september 2008 i mål T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan GmbH mot kommissionen, REG 2008, s. II-2305, punkt 124 och följande punkter. Tyskland hävdar att dessa åtgärder i stödhänseende kan anses utgöra extraordinära faktorer och inte som en del av NG:s reguljära ekonomiska verksamhet och att såväl delägarna som ledningen såg NG som ett medel för att behålla sportanläggningen ”Nürburgring” i allmän ägo och att genomföra i sig olönsamma sportevenemang som inte hade erbjudits utan offentliga garantier för dessa förluster. Utan denna grundläggande uppfattning hade varken NG:s delägare eller ledning tillåtit att skulderna utvecklades på detta sätt. Således får kostnaderna för dessa extraordinära faktorer inte inkluderas vid bedömningen av den finansiella situationen.

78

(79)  Avseende begreppet engångsstöd, se avsnitt 3.3 i riktlinjerna för räddnings- och omstruktureringsstöd.

79

(80)  De aktuella åtgärderna krävde ett godkännande från NG:s tillsynsorgan, vars medlemmar utses av delstaten och av provinsen.

80

(81)  Investeringsvolymen för delområde I uppgår till 215 miljoner euro (185 miljoner euro från likviditetspoolen och 30 miljoner euro från ett delägarlån från delstaten).

81

(82)  Tribunalens dom av den 24 mars 2011 i de förenade målen T-443/08 och T-455/08, Freistaat Sachsen och Land Sachsen-Anhalt och Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot Europeiska kommissionen, REU 2011, s. II-1311, bekräftad efter överklagande, se domstolens dom av den 19 december 2012 i mål C-288/11, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot Europeiska kommissionen (ännu ej publicerad i REU).

82

(83)  Tyskland gör gällande att en sådan ändring av kommissionens praxis strider mot vitboken om idrott och mot rättssäkerhetsprincipen. En sådan ändring kan endast vara tillämplig på framtida fall och inte på uppförandet av idrottsinfrastrukturen vid Nürburgring, som avslutades redan år 2011. Ett förbud mot stöd till finansiering av uppförande och drift av idrottsinfrastruktur skulle innebära en förskjutning av ansvarsfördelningen mellan EU:s organ och medlemsstaterna och således strida mot subsidiaritetsprincipen.

83

(84)  Tyskland påpekar att av de tävlingsbanor som har byggts globalt mellan 1999 och 2011 har åtta av elva uppförts med statliga medel. I detta hänseende hänvisar Tyskland till studien Formula Money från Communication & Network Consulting från år 2011, s. 145.

84

(85)  Tyskland har uppgett att formel 1 medför väsentliga nationalekonomiska effekter i de anordnande delstaterna (förhållandet mellan stödet och denna effekt ska utgöra 1:5).

85

(86)  Tyskland gör gällande att upplåningen ur likviditetspoolen för projektet utgjorde ett undantagsfall som inte överensstämmer med poolens normala användning. Finansieringen genom likviditetspoolen skedde tillfälligt för att förfinansiera de löpande projektåtgärderna tills de avlöstes genom en långfristig investerare.

86

(87)  Tyskland har uppgett att likviditetspoolens syfte är att optimera kassaflödet mellan delstaten och dess olika dotterbolag på ett ekonomiskt ändamålsenligt sätt, särskilt för att sänka finansieringskostnaderna för holdingbolaget, att täcka delstatens kortfristiga behov genom kapitalmarknaden, samt att beräkningen av räntan för ett nyttjande av medel ur likviditetspoolen sker till de dagliga räntesatser som delstaten kan erhålla på den öppna marknaden, att det inte ska uppkomma några kostnader för delstaten för ränteutgifter, att delstatens marknadsvillkor ges vidare till deltagarna i likviditetspoolen 1:1 och att delstatens finansministerium enbart fungerar som avvecklingsplattform.

87

(88)  Med hänvisning till skäl 137 i beslutet av den 21 mars 2012 uppger Tyskland att det när det gäller utvecklingsbanker (specialkreditinstitut) kan föreligga förmånstagare på två nivåer, dels specialkreditinstituten och dels de företag som erhåller finansiering från specialkreditinstituten. Ansvarsfördelarna för specialkreditinstitut är förankrade i överenskommelse II från år 2002. I beslutet av den 21 mars 2012 presumerades att utlåningsverksamheten från specialkreditinstitut är begränsad till situationer i vilka låntagaren inte skulle erhålla något lån på marknaden på samma villkor. Tyskland gör däremot gällande att utvecklingsbanker tvärtom kan bevilja lån till marknadsvillkor (specialkreditinstitutens verksamhet är inte begränsad till beviljandet av stöd), och att en stödrättslig bedömning således ska genomföras i varje enskilt fall.

88

(89)  Med avseende på ISB-lånen (åtgärd 8) uppger Tyskland att fördelen på sin höjd motsvarar skillnaden mellan marknadsräntan och den ränta som faktiskt betalts, och inte i något fall hela lånesumman. Om kommissionen anser att detta är osäkert ska ett sakkunnigutlåtande inhämtas.

89

(90)  Tyskland gör gällande att kommissionen genom överenskommelse II har godkänt bibehållandet av ansvarsfördelarna för rättsligt självständiga specialkreditinstitut, såvida deras verksamhet är begränsad till exakt definierade offentliga stödåtgärder. På dessa villkor är t.ex. användning av garantier som garantiansvar, institutionellt ansvar och återfinansieringsgarantier förenliga med bestämmelserna om statligt stöd. Tyskland påpekar vidare att kommissionen i sitt beslut av den 16 juni 2004 i stödärende N 179/04 – garanticentral för kommunerna i Finland – har erkänt att specialkreditinstitut inte utgör företag så länge de endast erhåller statligt stöd för sin offentliga uppgift.

90

(91)  Tyskland uppger att lånevillkoren har fastställts uttömmande och oberoende i delstatens låneuppdrag. ISB har således inte haft något handlingsutrymme i detta avseende. Beslutet att bevilja lånet och den därmed sammanhängande risken låg kvar hos delstaten, vilken dessutom på grund av kredituppdraget enligt BGB i full utsträckning är ansvarig för lånet som borgensman.

91

(92)  Tyskland har vidare uppgett att det saknar betydelse huruvida kostnaderna för uppförandet kan tjänas in genom den efterföljande utarrenderingen eller inte, eftersom investeringskostnaderna utgör icke återvinningsbara kostnader som inte har något som helst inflytande på framtida beslut för en försiktig investerare. Även om det krävs att investeringskostnaderna tjänas in genom hyran, så skulle utgångspunkten vara de planerade investeringarna utan oförutsedda kostnadsökningar. De beräknade kostnaderna vid planeringen av projektet uppgick ursprungligen till 215 miljoner euro (135 miljoner euro för delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” och 80 miljoner euro för delområde II av projektet ”Nürburgring 2009”), medan de faktiska kostnaderna uppgick till 330 miljoner euro (215 miljoner euro för delområde I av projektet ”Nürburgring 2009” och 115 miljoner euro för delområde II av projektet ”Nürburgring 2009”). Således skulle de planerade investeringarna till och med tjänas in vid en minsta hyra på 280 miljoner euro.

92

(93)  Tyskland framhåller att medlen skulle kompensera NG:s förluster i samband med investeringar för att höja Nürburgrings attraktionskraft för turister i samband med projektet ”Nürburgring 2009”, vars syfte var att öka Nürburgrings attraktivitet under hela året och således ekonomiskt främja den struktursvaga Eifelregionen genom att stärka turismen.

93

(94)  Tyskland hänvisar till domstolens dom i mål C-72/91, Sloman Neptun.

94

(95)  Vidare uppger Tyskland att detta system är avsett för att locka till sig så många besökare som möjligt, att hjälpa delstaten att maximera de positiva nationalekonomiska effekterna och att täcka de betydande kostnaderna för NG (startfältsavgift, FIA-licensiering på högsta nivån för tävlingsbanan).

95

(96)  Tyskland uppger att kommissionens bedömning att NG utgjorde ett företag i svårigheter den 1 juli 2008 är felaktig, att tillämpningen av principen om stöd ”en enda gång” på det anmälda räddningsstödet inte var riktig, att utvidgandet av det formella granskningsförfarandet inte var proportionerligt och att åtgärderna inte utgjorde något stöd.

96

(97)  Tyskland argumenterar att de internationella gästerna inte kommer på grund av hotell- och restaurangverksamheten, utan på grund av tävlingsbanan. Således drar Tyskland slutsatsen att de aktuella åtgärderna inte påverkar turistströmmen.

97

(98)  Tyskland hänvisar i detta avseende till kommissionens beslut i stödärende SA.33728 – Finansiering av en ny multifunktionsarena i Köpenhamn, skäl 33.

98

(99)  Tyskland hänvisar i detta avseende till kommissionens beslut i stödärende SA.31722 – Skatteförmåner för att främja den ungerska idrottssektorn, skäl 86 och följande skäl och SA.33952 – Klättringsanläggningar från Deutscher Alpenverein, skäl 68.

99

(100)  Tyskland hänvisar här till stödärende SA.33168 – Uppsala Arena och SA.33728 – Finansiering av en ny multifunktionsarena i Köpenhamn.

100

(101)  Hovrätten Koblenz dom av den 13 december 2012 i mål U 73/12 Kart.

101

(102)  Tyskland hänvisar till stödärende N 158/2010 – Fotbollsmuseum Dortmund och N 164/2010 – Leipziger Reit- und Rennverein Scheibenholz. Tyskland har emellertid inte styrkt att tävlingsbanan är skyddad som kulturminnesmärke enligt tysk rätt.

102

(103)  Tyskland gör gällande följande: Det offentliga intresset utgörs av nationalekonomiska, respektive regionalekonomiska effekter och främjandet av idrott och kultur. Det föreligger en marknadsstörning, eftersom åtgärderna inte hade varit möjliga utan statligt stöd. De tre åren före åtgärden låg NG:s omsättning på under 100 miljoner euro och stödet på under 30 miljoner euro per år. NG:s bolagsordning och godkännandet genom NG:s tillsynsorgan som omfattades av ett motsvarande regeringsbeslut utgjorde uppdragsbeskrivningen. Parametrarna för beräkningen av kompensationen kunde härledas från den aktualiserade affärsplanen. Tyskland påpekar även att paketet av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse först trädde i kraft i slutet av år 2006, att det dessförinnan inte förelåg några ytterligare bestämmelser avseende uppdragsbeskrivningens form och att en klassificering som befintligt stöd var ändamålsenlig för tiden därefter.

103

(104)  
  EUT C 6, 11.1.2011, s. 6.

104

(105)  Tyskland hänvisar i detta avseende till kommissionens beslut i ärende C 38/2005 Biria Gruppe, skäl 93, C-51/06 Arcelor Huta Warszawa, skäl 111 och följande skäl, C 43/2001 Chemischen Werke Piesteritz, skäl 107 och följande skäl och förstainstansrättens dom av den 3 mars 2010 i de förenade målen T-102/07 och T-120/07, Freistaat Sachsen mot kommissionen, REU 2010, s. II-585, punkt 218.

105

(106)  Första delen av den tyska insolvenslagen (InsO).

106

(107)  Klagande 1 ingav en skrivelse från den ansvariga förstainstansdomstolen av den 29 januari 2014, där nämnda domstol uppgav att konkursdomstolen och konkursförvaltaren inte genomför försäljningen av tillgångarna om det är frågan om egenförvaltning, utan övervakar endast förfarandet, vilket innebär att det enligt domstolens uppfattning inte föreligger någon grund för konkursdomstolen att vara verksam i samband med försäljningen av tillgångarna.

107

(108)  Konkursförvaltarna hänvisar i detta avseende till domstolens dom av den 16 december 2010 i mål C-239/09, Seydaland, REU 2010, I-13083, punkt 34.

108

(109)  NBG avslutade verksamhetsåret 2013 framgångsrikt med en EBITDA (innan arrendet) på 2 920 000 euro. 2013 betalade NBG ett arrende på 2 661 000 euro.

109

(110)  Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (EGT L 82, 22.3.2001, s. 16).

110

(111)  Klagande 3 hänvisar till kommissionens beslut av den 30 april 2008 om Österrikes statliga stöd till privatiseringen av Bank Burgenland och till domstolens dom av den 24 oktober 2013 i de förenade målen C-214/12 P, C-215/12 P och C-223/12 P (ännu ej publicerad i REU).

111

(112)  Enligt klaganden innehöll det aktuella anbudet följande: 1) 90 miljoner euro kontant vid ingåendet, 2) 20 miljoner euro till den 31 mars 2014 och 3) ett belopp om högst 40 miljoner euro som resultatbaserad betalning på 20 % av aktuell årlig EBITDA från komplexet Nürburgring efter förvärvet genom klagande 3. Dessutom har klagande 3 åtagit sig att inrätta en utvecklingsfond på 200 miljoner euro för Nürburgrings grannkommuner.

112

(113)  Klagande 3 hänvisar till kommissionens beslut av den 30 april 2008 beträffande Bank Burgenland.

113

(114)  Så har klagande 3 på grundval av de handlingar som säljarna har ställt till förfogande utgått från att det var möjligt att förvärva tillgångarna och påbörja driften på grundval av en balanserad budget (”clean balance sheet”), dvs. utan gamla eller löpande skulder och skyldigheter på grund av bestående avtalsförhållanden, att klaganden ville förhandla fram nya avtal med nya villkor med kunder och sponsorer för att på detta sätt delvis kunna återfinansiera sin investering, men att det dock hade visat sig att samtliga tillämpliga avtal för driften av Nürburgring hade ingåtts med en tredje part (NBG) på grundval av ett nytt arrendeavtal med säljarna och att detta i slutänden hade inneburit att klaganden – efter det att denne erhållit tillgångarna – hade varit tvungen att överta såväl arrendeavtalet som vissa andra avtal mellan NBG och tredje part, att andra avtal som NBG ingått inte automatiskt hade övergått på klaganden, men att klaganden hade varit skyldig att iakttaga dessa, i synnerhet eftersom säljarna skulle ha krävt att klaganden skulle överta hela det finansiella ansvaret för skadeståndsanspråk (på grund av att NGB inte ställt Nürburgring-anläggningar till förfogande) och att klagande 3 därför skulle ha fått ändra sin affärsplan. Medan klagande 3 ursprungligen – delvis – hade planerat att säkra mellanfinansieringen av förvärvet av Nürburgring genom att ingå anpassade avtal med kunder och sponsorer från Nürburgring var bolaget tvunget att beakta, eller åtminstone i ekonomiskt hänseende iaktta de befintliga avtalen.

114

(115)  Klagande 3 gör gällande att det förelåg berättigade tvivel huruvida Capricorn den 17 februari 2014, fristen för ingivandet av anbudet, hade kunnat uppvisa en bindande finansieringsbekräftelse och att säljarna därför väntade så länge med beslutet om tilldelningen av kontraktet för det bästa anbudet tills Capricorn uppfyllde alla formella kriterier. Dessutom kunde klagande 3, såsom visas i det slutgiltiga anbudet, uppvisa en bindande finansieringsbekräftelse på 90 miljoner euro.

115

(116)  Klagande 3 uppger vidare att inte bara han utan även andra anbudsgivare erhållit felaktig information, att klagande 3 hade planerat att inleda förhandlingar med sina egna leverantörer våren 2014 för att närmare fastställa detaljerna i sitt köpeanbud för tillgångarna vid Nürburgring, och att säljarna emellertid hade talat om för honom att leveransavtalet för öl för år 2014 inte längre kunde ändras, eftersom klagande 3 annars kunde drabbas av skadeståndskrav på grund av en underlåtenhet att uppfylla NGB:s avtalsförpliktelser gentemot den aktuella ölleverantören. Enligt klagande 3 bevisar bytet från Warsteiner till Bitburger att den information som denne erhållit var felaktig och att han som anbudsgivare avsiktligt hade vilseletts.

116

(117)  Klagande 3 gör gällande att det i skrivelsen av den 17 juni 2013 uppställdes krav på ställandet av en garanti för betalningen av försäljningspriset, betalbar vid första uppmaningen och utfärdad av en seriös europeisk bank, att Capricorn inte hade uppvisat någon garanti för hela försäljningspriset och att säljarna måste ha ändrat sina egna betalningsvillkor för att säkerställa att tilldelningen överensstämde med de offentliggjorda tilldelningskriterierna.

117

(118)  Klagande 3 gör gällande att företaget hade ingett anbudet med full kännedom om och under iakttagande av de lagstadgade bestämmelserna om buller.

118

(119)  Klagande 3 hänvisar till domstolens dom av den 16 maj 2002 i mål C-482/99, Stardust Marine, REG 2002, s. I-4397, punkterna 54–55, och till kommissionens beslut i stödärende Georgsmarienhütte (EGT C 199, 14.7.2001, s. 4), skäl 27, Flughafen Dortmund (EUT C 217, 15.9.2007, s. 25), skälen 54–55, och N 510/2008 Alitalia.

119

(120)  Klagande 3 hänvisar till kommissionens beslut i stödärende CDA av den 16 december 2000, skäl 117 och Biria Group av den 14 december 2010, skälen 79–80, samt tribunalens dom av den 13 september 2010 i mål T-415/05, Olympic Airways, REU 2010, s. II-4749, punkt 157, och tribunalens dom av den 28 mars 2012 i mål T-123/09, Ryanair mot kommissionen, punkt 135 (ännu ej publicerad i REU).

120

(121)  Konkursförvaltarna hänvisar till kommissionens beslut av den 30 april 2008 i ärende C-56/06 – Privatisering av Bank Burgenland och till kommissionens beslut av den 19 juni 2013 i ärende SA.36197 – Privatisering av ANA – Aeroportos de Portugal samt till kommissionens meddelande om försäljning av fastigheter.

121

(122)  Klagande 4 anger att Capricorn under förfarandet påstås ha kontaktat flera företag om hjälp med finansieringen av sitt anbud, att Capricorn lämnade felaktiga uppgifter till säljarna om sitt finansieringsstöd på ett tidigt stadium i förfarandet, att bolagets struktur inte är helt klar med avseende på GetSpeed som äger en tredjedel av Capricornkoncernen, att fordringsägarna inte till fullo har informerats om finansieringen av Capricorns anbud genom [...] och att Capricorn offentligt har medgett sig inte förfoga över någon finansiering för sin utlovade investering på 25 miljoner euro i tillgångarna från Nürburgring. Dessutom har fordringsägarna inte haft tillräckligt med tid för att kontrollera villkoren i finansieringsbekräftelsen från [...] för Capricorns anbud.

122

(123)  Klagande 4 anger att anbudet från [anbudsgivare 2] omfattade en förskottsbetalning på 32,5 miljoner euro i början av april 2014, medan Capricorns anbud endast omfattade förskottsbetalningar på 5 miljoner euro i mars 2014, 5 miljoner euro i juli 2014 och 5 miljoner euro i december 2014.

123

(124)  Klagande 4 gör gällande att det i hans anbud föreskrevs att avtalet skulle ingås redan i april 2014, att betalningarna från [anbudsgivare 2] var garanterade eller beroende av verksamhetens lönsamhet, att medlemmarna i [anbudsgivare 2] var betydande, solitt finansierade företag med goda meriter vad gällde fusioner och övertaganden, medan Capricorns anbud blev verksamt tidigast den 1 januari 2015, att ytterligare betalningar från Capricorn först förföll till betalning efter avslutandet av kommissionens granskning av befintligt statligt stöd och eventuella förfaranden vid EU-domstolarna, att säljarna för det fall att kommissionen inte hade avslutat sin granskning till och med den 1 januari 2015 hade beviljat Capricorn en möjlighet att arrendera tillgångarna vid Nürburgring från och med denna tidpunkt, att Capricorn var ett litet företag med mindre kapital, begränsade erfarenheter av fusioner och övertaganden och en rad oavslutade projekt på senare tid.

124

(125)  Klagande 4 uppger att [anbudsgivare 2] har större erfarenhet eftersom bolaget äger och driver flera stora tävlingsbanor, driver hotell och fritidsanläggningar och anordnar festivaler och att [anbudsgivare 2] är den största investeraren inom formel 1 och investerar i stora biltillverkare och fritidsföretag, medan Capricorn ännu inte har någon erfarenhet av att driva tävlingsbanor eller hotell, anordna festivaler, främja motorsport eller släppa ut nya produkter på marknaden.

125

(126)  Klagande 4 hänvisar till att [anbudsgivare 2] erbjöds färre möjligheter till kontakt med säljarna än Capricorn, att fristen för det slutgiltiga anbudet först förlängdes från den 11 december 2013 till den 17 februari 2014 och sedan avbröts den 11 mars 2014, ett fåtal timmar efter det att Capricorns anbud ingetts och att [anbudsgivare 2] inte bereddes någon möjlighet att höja eller ändra sitt anbud.

126

(*7)  NBG:s kassaflöde år 2014 med avseende på Capricorn (6 miljoner euro) och de betalningar som är beroende av resultatet med avseende på [anbudsgivare 2] för åren 2015-2017 (15 miljoner euro) är avhängiga av resultatet från den respektive operativa verksamheten. Vad gäller [anbudsgivare 2] har säljarna till skillnad från vad gäller Capricorn inte något inflytande på denna verksamhet.

*7

(127)  
  EUT C 244, 1.10.2004, s. 2.

127

(*8)  Resultat före skatt (Earnings before taxes – EBT)

*8

Earnings before taxes

(*9)  Ökande förluster i huvudsak på grund av en väsentlig ökning av utgifterna för evenemang från 21,2 miljoner euro år 2005 till 44,0 miljoner euro år 2006.

*9

(128)  Tribunalens dom av den 3 mars 2010 i mål T-102/07, Freistaat Sachsen. mot kommissionen och MB Immobilien och MB System mot kommissionen, T-120/07, REU 2010, s. II-585, punkt 106.

128

(129)  Kommissionens beslut i ärende C 38/2007 Arbel Fauvet Rail (EUT L 238, 5.9.2008, s. 27), vilket bekräftades av tribunalen genom dom av den 12 maj 2011, i de förenade målen T-267/08 och T-279/08, REU 2011 s. II-1999, punkt 141, kommissionens beslut i ärende C 27/2010 United Textiles (EUT L 279, 12.10.2012, s. 30).

129

(130)  Sakkunnigutlåtande från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt av den 15 juni 2010, del I, s. 14.

130

(131)  Se fotnot 129.

131

(132)  Sakkunnigutlåtande från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt av den 15 juni 2010, del I, s. 15.

132

(133)  Sakkunnigutlåtande från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt av den 15 juni 2010, delarna I och II.

133

(134)  Se beskrivningen av RIM under http://test.isb.rlp.de/de/die-isb/beteiligungen/rheinland-pfaelzische-gesellschaft-fuer-immobilien-und-projektmanagement/

134

(135)  Tribunalens dom av den 24 mars 2011 i de förenade målen T-443/08 och T-455/08, Freistaat Sachsen, Flughafen Leipzig/Halle m.fl. mot kommissionen, REU 2011, s. II-1311, bekräftad efter överklagande genom domstolens dom av den 19 december 2012, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig/Halle GmbH mot kommissionen, C-288/11 P (ännu ej publicerad i REU).

135

(136)  C 53/2002 Space Park Development.

136

(137)  SA.35440 Arena Jena. Vad gäller infrastruktur för professionell idrott, se SA.31722 Hungarian tax benefit scheme. Vad gäller drift av sportcentren som är avsedda för allmänheten, för vilka inträdespris krävs, se SA.33952 Kletteranlagen des Deutschen Alpenvereins.

137

(138)  SA.33618 Uppsala arena, SA.35135 Arena Erfurt, SA.35440 Arena Jena.

138

(139)  N 118/2000 Support to professional sport clubs.

139

(140)  Se t.ex. domstolens dom av den 21 mars 1991 i mål C-305/89, Italien mot kommissionen (”Alfa Romeo”), REG 1991, s. I-1603, punkterna 18 och 19, förstainstansrättens dom av den 30 april 1998 i mål T-16/96, Cityflyer Express mot kommissionen, REG 1998, s. II-757, punkt 51, förstainstansrättens dom av den 21 januari 1999 i de förenade målen T-129/95, T-2/96 och T-97/96, Neue Maxhütte Stahlwerke och Lech-Stahlwerke mot kommissionen, REG 1999, s. II-17, punkt 104, tribunalens dom av den 28 februari 2012 i de förenade målen T-268/08 och T-281/08, Land Burgenland och Österrike mot kommissionen, REU 2012, s. II-0000, punkt 48.

140

(141)  Domstolens dom av den 19 mars 2013 i de förenade målen C-399/10 P och C-401/10 P, Bouygues SA och Bouygues Télécom SA mot kommissionen (ännu ej publicerad i REU), förstainstansrättens dom av den 15 september 1998 i mål T-11/95, BP Chemicals mot kommissionen, REG 1998, s. II-3235), punkt 171.

141

(142)  En pari passu-transaktion är en transaktion som genomförs av offentliga myndigheter och privata marknadsaktörer som befinner sig i en jämförbar situation på jämförbara villkor (och således genomförs med lika hög risk och avkastning).

142

(143)  De lån som de båda minoritetsägarna i MSR beviljat detta bolag (Geisler & Trimmel: [...] miljoner euro, Weber: [...] miljoner euro, Båda utan säkerhet med en ränta på [...] %), saknar betydelse, eftersom dessa företag genomförde uppförandet av infrastrukturanläggningarna och som berörda parter med eget intresse av projektet inte kan beaktas.

143

(*10)  Projektet kallades ”Erlebnisregion Nürburgring” och omfattade även ett hotell.

*10

(*11)  Grundscenario (varken sämsta eller bästa scenariot).

*11

(*12)  Resultat för perioden 2010–2030.

*12

(*13)  Sämsta scenariot.

*13

(144)  Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget om stöd av mindre betydelse (EUT L 379, 28.12.2006, s. 5).

144

(145)  Se http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html

145

(146)  Se meddelande från kommissionen om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (EUT C 14, 19.1.2008, s. 6).

146

(147)  Se årsrapporten från delstaten Rheinland-Pfalz revisionsrätt år 2009, s. 3 och 4, tillgänglig under http://www.landtag.rlp.de/landtag/drucksachen/4741-15.pdf

147

(148)  
  EUT C 155, 20.6.2008, s. 10.

148

(149)  Stödet uppgår till följande belopp (i miljoner euro): 1,6 + 12 + (12,3/2) – [0 + 5 + (11,5/2)] = 9.

149

(150)  Domstolens dom av den 28 april 1993 i mål C-364/90, Italien mot kommissionen, REG 1993, s. I-2097, punkt 20.

150

(151)  Det ska i detta sammanhang påpekas att distriktet Ahrweiler inte heller utpekades som stödregion i regionalstödskartan 2007–2013.

151

(152)  Se domstolens dom av den 12 juli 1973 i mål C-70/72, kommissionen mot Tyskland, REG 1973, s. 813, punkt 13.

152

(153)  Se domstolens dom av den 14 september 1994 i de förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92, Spanien mot kommissionen, REG 1994, s. I-4103, punkt 75.

153

(154)  Se domstolens dom av den 17 juni 1999 i mål C-75/97, Belgien mot kommissionen, REG 1999, s. I-30671, punkterna 64 -65.

154

(155)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

155

(156)  Enligt de uppgifter som Tyskland har lämnat avregistrerades företaget från handelsregistret den 22 maj 2014.

156

(157)  NG, MSR och CMHN är sedan den 1 november 2012 föremål för likvidations- respektive konkursförfaranden. Enligt tysk rätt ändrar sig företagets verksamhetsmål genom inledandet av likvidations- respektive konkursförfarandet. Företaget är inte längre verksamt i full utsträckning, utan utgör ett renodlat avvecklingsbolag som enligt tysk rätt avregistreras. Till dess att likvidations- respektive konkursförfarandet avslutas ska företaget i egenskap av avvecklingsbolag emellertid använda tillgångarna i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.

157

(158)  Domstolens dom av den 14 september 1994 i mål C-42/93, Spanien mot kommissionen (”Merco”), REG 1994, s. I-4175.

158

(159)  Domstolens dom av den 15 januari 1986 i mål C-52/84, kommissionen mot Belgien, REG 1986, s. 89.

159

(160)  Domstolens dom av den 8 maj 2003 i de förenade målen C-328/99 och C-399/00, Italien och SIM 2 Multimedia SpA mot kommissionen, REG 2003, s. I-4035.

160

(161)  Kommissionens beslut av den 17 september 2008, statligt stöd N 321/2008, N 322/2008 och N 323/2008 – Grekland – Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/ Olympic Airways Services, kommissionens beslut av den 12 november 2008, statligt stöd N 510/2008 – Italien – Sale of assets of Alitalia, kommissionens beslut av den 4 april 2012, SA.34547 – Frankrike – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

161

(162)  Tribunalens dom av den 28 mars 2012 i mål T-123/09, Ryanair Ltd mot kommissionen, ECLI:EU:T:2012:164.

162

(163)  Arbetsdomstolens (BAG) dom av den 19 december 2013 (6 AZR 790/12), BAG:s dom av den 20 mars 2003 (8 AZR 97/02).

163

(164)  Domstolens dom av den 16 december 2010 i mål C-239/09, Seydaland, REG 2010, s. I-13083, punkt 34.

164

(165)  I det motsvarande avsnittet i det första utkastet till köpeavtal föreskrevs följande: ”Anbudsgivaren har kännedom om att Europeiska unionen har inlett ett granskningsförfarande avseende frågan huruvida det stöd som har beviljats till Nürburgring är tillåtet och möjliga återkrav av stödet. Säljarna har regelbunden kontakt med den behöriga avdelningen inom Europeiska kommissionen och eftersträvar ett beslut av vilket framgår att kommissionen inte kräver någon återbetalning av stödet från köparen. Säljarna är öppna för en konstruktiv diskussion med anbudsgivaren om hur denna omständighet ska hanteras i samband med försäljningen av enskilda eller samtliga tillgångar från Nürburgring och i förekommande fall med en övergångsfrist fram till dess att kommissionen har fattat ett beslut.”

165

(166)  I anbudet från [anbudsgivare 2] föreskrevs särskilt att det erbjudna priset först skulle betalas när det förelåg ett slutgiltigt kommissionsbeslut, genom vilket återkrav av stödet från förvärvaren av tillgångarna var uteslutet. Anbudet från [anbudsgivare 3] innehöll en klausul, enligt vilken förvärvaren även om det förelåg ett kommissionsbeslut kunde frånträda avtalet enligt eget godtycke.

166

(167)  Denna del av skrivelsen av den 17 december 2013 har följande lydelse: ”For the sake of clarity, offers handed in after that timeline will, in principle, also be considered provided that the terms of the offer qualify for the further process. Any disadvantage caused by the delay will not be compensated for and will have to be fully borne by the investor. Please note that the Vendors may choose the parties which will qualify for the further process shortly after the updated timeline ends.”

167

(168)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 140, 30.4.2004, s. 1).

168

(169)  Kommissionens förordning (EG) nr 271/2008 av den 30 januari 2008 om ändring av förordning (EG) nr 794/2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 82, 25.3.2008, s. 1).

169

---

| 10.2.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 34/68 |
| --- | --- | --- | --- |

10.2.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 34/68

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2016/152

av den 1 oktober 2014

om det statliga stöd nr SA.27339 (12/C) (f.d. 11/NN) som Tyskland har genomfört till förmån för Zweibrückens flygplats och flygbolag som använder flygplatsen

[delgivet med nr C(2014) 5063]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket (1),

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

| (1) | I en parlamentsfråga från december 2008 tog parlamentsledamoten Hiltrud Breyer upp frågan om offentlig finansiering av Zweibrückens flygplats (3). Hon hävdade att delstaten Rheinland-Pfalz (nedan kallad delstaten) under perioden 2005–2006 subventionerat Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken (nedan kallat FGAZ) med 2,4 miljoner euro, som FGAZ i sin tur använt för att finansiera sitt helägda dotterbolag Flughafen Zweibrücken GmbH (nedan kallat FZG). Hon hävdade vidare att byggnationer på flygplatsen till ett belopp av 6,96 miljoner euro under samma period helt och hållet betalats av delstaten. |
| --- | --- |

(1)

I en parlamentsfråga från december 2008 tog parlamentsledamoten Hiltrud Breyer upp frågan om offentlig finansiering av Zweibrückens flygplats (3). Hon hävdade att delstaten Rheinland-Pfalz (nedan kallad delstaten) under perioden 2005–2006 subventionerat Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken (nedan kallat FGAZ) med 2,4 miljoner euro, som FGAZ i sin tur använt för att finansiera sitt helägda dotterbolag Flughafen Zweibrücken GmbH (nedan kallat FZG). Hon hävdade vidare att byggnationer på flygplatsen till ett belopp av 6,96 miljoner euro under samma period helt och hållet betalats av delstaten.

3

delstaten

FGAZ

FZG

| (2) | Parlamentsfrågan besvarades av kommissionsledamoten Antonio Tajani den 6 januari 2009. Den registrerades också som ett klagomål under CP 5/2009. Den 22 januari 2009, den 24 september 2010 och den 15 mars 2011 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Tyskland, vilka lämnades genom skrivelser av den 23 mars 2009, den 27 januari 2011 och den 19 maj 2011. |
| --- | --- |

(2)

Parlamentsfrågan besvarades av kommissionsledamoten Antonio Tajani den 6 januari 2009. Den registrerades också som ett klagomål under CP 5/2009. Den 22 januari 2009, den 24 september 2010 och den 15 mars 2011 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Tyskland, vilka lämnades genom skrivelser av den 23 mars 2009, den 27 januari 2011 och den 19 maj 2011.

| (3) | Den 8 april 2008 begärde kommissionen även ytterligare upplysningar från flygbolaget Ryanair, vilka lämnades den 15 juli 2011. En tysk översättning av Ryanairs inlaga vidarebefordrades till Tyskland den 18 augusti 2011, och Tyskland förklarade den 26 september 2011 att man inte i det skedet hade för avsikt att kommentera Ryanairs uppgifter. |
| --- | --- |

(3)

Den 8 april 2008 begärde kommissionen även ytterligare upplysningar från flygbolaget Ryanair, vilka lämnades den 15 juli 2011. En tysk översättning av Ryanairs inlaga vidarebefordrades till Tyskland den 18 augusti 2011, och Tyskland förklarade den 26 september 2011 att man inte i det skedet hade för avsikt att kommentera Ryanairs uppgifter.

| (4) | Genom en skrivelse av den 22 februari 2012 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget avseende den offentliga finansieringen av flygplatsoperatören på Zweibrückens flygplats och incitament till förmån för flygbolag som använder flygplatsen (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet). |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 22 februari 2012 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget avseende den offentliga finansieringen av flygplatsoperatören på Zweibrückens flygplats och incitament till förmån för flygbolag som använder flygplatsen (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet).

beslutet om att inleda förfarandet

| (5) | I en skrivelse av den 24 februari 2012 begärde kommissionen ytterligare upplysningar efter beslutet om att inleda förfarandet. Tyskland lämnade sina synpunkter på beslutet om att inleda förfarandet den 4 maj 2012 och besvarade kommissionens begäran om ytterligare upplysningar den 16 april 2012. |
| --- | --- |

(5)

I en skrivelse av den 24 februari 2012 begärde kommissionen ytterligare upplysningar efter beslutet om att inleda förfarandet. Tyskland lämnade sina synpunkter på beslutet om att inleda förfarandet den 4 maj 2012 och besvarade kommissionens begäran om ytterligare upplysningar den 16 april 2012.

| (6) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på det påstådda stödet. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på det påstådda stödet.

Europeiska unionens officiella tidning

4

| (7) | Kommissionen har mottagit synpunkter från fyra berörda parter, nämligen Ryanair, Airport Marketing Services (nedan kallat AMS), Germanwings och TUIFly. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland som getts tillfälle att bemöta dem inom en månad. Dess kommentarer mottogs i en skrivelse av den 26 oktober 2012. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen har mottagit synpunkter från fyra berörda parter, nämligen Ryanair, Airport Marketing Services (nedan kallat AMS), Germanwings och TUIFly. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland som getts tillfälle att bemöta dem inom en månad. Dess kommentarer mottogs i en skrivelse av den 26 oktober 2012.

AMS

| (8) | Kommissionen har dessutom mottagit ytterligare synpunkter från Ryanair den 20 december 2013, den 17 januari 2014 och den 31 januari 2014. Dessa synpunkter har översänts till Tyskland, som inte ville kommentera dem. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen har dessutom mottagit ytterligare synpunkter från Ryanair den 20 december 2013, den 17 januari 2014 och den 31 januari 2014. Dessa synpunkter har översänts till Tyskland, som inte ville kommentera dem.

| (9) | Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 6 november 2013, den 14 mars 2014 och den 2 april 2014. Tyskland besvarade kommissionens förfrågningar om ytterligare upplysningar den 16 december 2013, den 15 januari 2014, den 5 april 2014, den 15 april 2014, den 24 april 2014, den 11 juni 2014 och den 27 juni 2014. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 6 november 2013, den 14 mars 2014 och den 2 april 2014. Tyskland besvarade kommissionens förfrågningar om ytterligare upplysningar den 16 december 2013, den 15 januari 2014, den 5 april 2014, den 15 april 2014, den 24 april 2014, den 11 juni 2014 och den 27 juni 2014.

| (10) | Genom en skrivelse av den 25 februari 2014 underrättade kommissionen Tyskland om antagandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn (5) den 20 februari 2014 och om att dessa riktlinjer skulle bli tillämpliga på det aktuella ärendet så snart de offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning samt gav Tyskland möjlighet att lämna synpunkter på riktlinjerna och tillämpningen av dem inom 20 arbetsdagar efter offentliggörandet i EUT. |
| --- | --- |

(10)

Genom en skrivelse av den 25 februari 2014 underrättade kommissionen Tyskland om antagandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn (5) den 20 februari 2014 och om att dessa riktlinjer skulle bli tillämpliga på det aktuella ärendet så snart de offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning samt gav Tyskland möjlighet att lämna synpunkter på riktlinjerna och tillämpningen av dem inom 20 arbetsdagar efter offentliggörandet i EUT.

5

Europeiska unionens officiella tidning

| (11) | Genom skrivelser av den 24 februari 2014 underrättade kommissionen även tredje parter om antagandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn den 20 februari 2014 och om att dessa riktlinjer skulle bli tillämpliga på det aktuella ärendet så snart de offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning samt gav dem möjlighet att lämna synpunkter på riktlinjerna och tillämpningen av dem inom 20 arbetsdagar efter offentliggörandet i EUT. |
| --- | --- |

(11)

Genom skrivelser av den 24 februari 2014 underrättade kommissionen även tredje parter om antagandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn den 20 februari 2014 och om att dessa riktlinjer skulle bli tillämpliga på det aktuella ärendet så snart de offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning samt gav dem möjlighet att lämna synpunkter på riktlinjerna och tillämpningen av dem inom 20 arbetsdagar efter offentliggörandet i EUT.

Europeiska unionens officiella tidning

| (12) | 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning av den 4 april 2014. De ersatte både 1994 års riktlinjer för luftfartssektorn (6) och 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn (7). |
| --- | --- |

(12)

2014 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning av den 4 april 2014. De ersatte både 1994 års riktlinjer för luftfartssektorn (6) och 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn (7).

Europeiska unionens officiella tidning

6

7

| (13) | Den 15 april 2014 offentliggjordes ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning där medlemsstaterna och andra berörda parter uppmanades att inom en månad efter dagen för offentliggörandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn inkomma med synpunkter på tillämpningen av riktlinjerna i det aktuella ärendet (8). |
| --- | --- |

(13)

Den 15 april 2014 offentliggjordes ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning där medlemsstaterna och andra berörda parter uppmanades att inom en månad efter dagen för offentliggörandet av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn inkomma med synpunkter på tillämpningen av riktlinjerna i det aktuella ärendet (8).

Europeiska unionens officiella tidning

8

| (14) | Tysklands synpunkter på tillämpningen av 2014 års riktlinjer inkom den 8 maj 2014. Tyskland samtyckte till tillämpningen av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn i detta ärende. Inga synpunkter från tredje parter inkom. |
| --- | --- |

(14)

Tysklands synpunkter på tillämpningen av 2014 års riktlinjer inkom den 8 maj 2014. Tyskland samtyckte till tillämpningen av 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn i detta ärende. Inga synpunkter från tredje parter inkom.

| (15) | Genom en skrivelse av den 17 juli 2014 samtyckte Tyskland till att undantagsvis avstå från sina rättigheter enligt artikel 342 i fördraget jämförd med artikel 3 i förordning nr 1/1958 (9), och till att detta beslut antas och meddelas på engelska i enlighet med artikel 297 i fördraget. |
| --- | --- |

(15)

Genom en skrivelse av den 17 juli 2014 samtyckte Tyskland till att undantagsvis avstå från sina rättigheter enligt artikel 342 i fördraget jämförd med artikel 3 i förordning nr 1/1958 (9), och till att detta beslut antas och meddelas på engelska i enlighet med artikel 297 i fördraget.

9

2.   BAKGRUND TILL GRANSKNINGEN OCH ÅTGÄRDERNAS SAMMANHANG

BAKGRUND TILL GRANSKNINGEN OCH ÅTGÄRDERNAS SAMMANHANG

2.1   HISTORIA OCH UTVECKLING FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

HISTORIA OCH UTVECKLING FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

| (16) | Zweibrückens flygplats var en militärflygplats fram till 1991, när den amerikanska militären lämnade flygplatsen. Mellan 1992 och 1999 pågick ett ombyggnadsprojekt på flygplatsen, som medfinansierades av unionen (10). Unionens finansiering användes för att göra flygplatsen tillgänglig för civil luftfart, och de nödvändiga åtgärderna innefattade undanröjande av hinder, modernisering och uppförande av ett torn samt dränering av banan. Projektets privata investerare planerade också att längre fram uppföra en företagspark, en multimediepark och fritidsanläggningar. |
| --- | --- |

(16)

Zweibrückens flygplats var en militärflygplats fram till 1991, när den amerikanska militären lämnade flygplatsen. Mellan 1992 och 1999 pågick ett ombyggnadsprojekt på flygplatsen, som medfinansierades av unionen (10). Unionens finansiering användes för att göra flygplatsen tillgänglig för civil luftfart, och de nödvändiga åtgärderna innefattade undanröjande av hinder, modernisering och uppförande av ett torn samt dränering av banan. Projektets privata investerare planerade också att längre fram uppföra en företagspark, en multimediepark och fritidsanläggningar.

10

| (17) | Mellan 2000 och 2006 användes flygplatsen i princip inte för kommersiell luftfart. Den användes av militär- och privatplan samt för fritidsflyg och bara vid enstaka tillfällen för kommersiella flygningar. Merparten av de passagerare som flög från och till Zweibrückens flygplats reste med militärflyg, och återstoden med företagsplan eller taxiflyg. Försök att locka kommersiella aktörer misslyckades. Detta berodde delvis på Natos övningsområde för stridsflyg (POLYGONE), som i hög grad begränsade civila aktörers möjligheter att resa från eller till Zweibrücken under de tider då övningarna pågick. |
| --- | --- |

(17)

Mellan 2000 och 2006 användes flygplatsen i princip inte för kommersiell luftfart. Den användes av militär- och privatplan samt för fritidsflyg och bara vid enstaka tillfällen för kommersiella flygningar. Merparten av de passagerare som flög från och till Zweibrückens flygplats reste med militärflyg, och återstoden med företagsplan eller taxiflyg. Försök att locka kommersiella aktörer misslyckades. Detta berodde delvis på Natos övningsområde för stridsflyg (POLYGONE), som i hög grad begränsade civila aktörers möjligheter att resa från eller till Zweibrücken under de tider då övningarna pågick.

| (18) | Det var först sedan man inrättat en kontrollzon (CTR Zweibrücken), där civil- och militärflygets användning av luftrummet reglerades, som en kommersiell aktör kunde lockas till flygplatsen. Kommersiell luftfart med linjetrafik och chartertrafik inleddes med Germanwings invigningsflygning till Berlin den 15 september 2006. Charterbolaget TUIFly inledde sin verksamhet den 30 mars 2007. Ryanair flög från Zweibrücken (till London-Stansted) mellan den 28 oktober 2008 och den 22 september 2009, varefter bolagets trafik på Zweibrückens flygplats upphörde. |
| --- | --- |

(18)

Det var först sedan man inrättat en kontrollzon (CTR Zweibrücken), där civil- och militärflygets användning av luftrummet reglerades, som en kommersiell aktör kunde lockas till flygplatsen. Kommersiell luftfart med linjetrafik och chartertrafik inleddes med Germanwings invigningsflygning till Berlin den 15 september 2006. Charterbolaget TUIFly inledde sin verksamhet den 30 mars 2007. Ryanair flög från Zweibrücken (till London-Stansted) mellan den 28 oktober 2008 och den 22 september 2009, varefter bolagets trafik på Zweibrückens flygplats upphörde.

| (19) | Den årliga kapaciteten på Zweibrückens flygplats är för närvarande omkring 700 000 passagerare men skulle kunna nå upp till en miljon passagerare med tanke på banans och hanteringsytornas kapacitet. |
| --- | --- |

(19)

Den årliga kapaciteten på Zweibrückens flygplats är för närvarande omkring 700 000 passagerare men skulle kunna nå upp till en miljon passagerare med tanke på banans och hanteringsytornas kapacitet.

| (20) | Tabell 1 visar utvecklingen på Zweibrückens flygplats när det gäller passagerarvolym och flygplansrörelser mellan 2006 och 2012.

  Tabell 1


  Passagerarvolym 2006–2012
   (11)








  År | Passagerare | Flygplansrörelser |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 78 000 | 23 160 |
| 2007 | 288 000 | 26 474 |
| 2008 | 327 000 | 27 000 |
| 2009 | 338 000 | 21 000 |
| 2010 | 265 000 | 16 000 |
| 2011 | 224 000 | 14 500 |
| 2012 | 242 880 | 13 230 |

(20)

Tabell 1 visar utvecklingen på Zweibrückens flygplats när det gäller passagerarvolym och flygplansrörelser mellan 2006 och 2012.

Tabell 1

Tabell 1

Passagerarvolym 2006–2012
   (11)

Passagerarvolym 2006–2012

11

År

Passagerare

Flygplansrörelser

2006

78 000

23 160

2007

288 000

26 474

2008

327 000

27 000

2009

338 000

21 000

2010

265 000

16 000

2011

224 000

14 500

2012

242 880

13 230

2.2   GEOGRAFISKT LÄGE FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

GEOGRAFISKT LÄGE FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

| (21) | Zweibrückens flygplats ligger 4 km sydöst om staden Zweibrücken i den tyska delstaten Rheinland-Pfalz. De övriga flygplatser som ligger närmast (12) är






  a) | Saarbrückens flygplats (omkring 39 km eller 29 minuter med bil), |
| --- | --- | --- |

(21)

Zweibrückens flygplats ligger 4 km sydöst om staden Zweibrücken i den tyska delstaten Rheinland-Pfalz. De övriga flygplatser som ligger närmast (12) är

12

a)

Saarbrückens flygplats (omkring 39 km eller 29 minuter med bil),

Saarbrückens flygplats

| b) | Frankfurt-Hahns flygplats (omkring 128 km eller 84 minuter med bil), |
| --- | --- |

b)

Frankfurt-Hahns flygplats (omkring 128 km eller 84 minuter med bil),

Frankfurt-Hahns flygplats

| c) | Frankfurt am Mains flygplats (omkring 163 km eller 91 minuter med bil), |
| --- | --- |

c)

Frankfurt am Mains flygplats (omkring 163 km eller 91 minuter med bil),

Frankfurt am Mains flygplats

| d) | Luxemburgs flygplats (omkring 145 km eller 86 minuter med bil), |
| --- | --- |

d)

Luxemburgs flygplats (omkring 145 km eller 86 minuter med bil),

Luxemburgs flygplats

| e) | Karlsruhe/Baden-Badens flygplats (omkring 105 km eller 88 minuter med bil), |
| --- | --- |

e)

Karlsruhe/Baden-Badens flygplats (omkring 105 km eller 88 minuter med bil),

Karlsruhe/Baden-Badens flygplats

| f) | Metz-Nancy Airport (omkring 129 km eller 78 minuter med bil) och |
| --- | --- |

f)

Metz-Nancy Airport (omkring 129 km eller 78 minuter med bil) och

Metz-Nancy Airport

| g) | Strasbourgs flygplats (omkring 113 km eller 87 minuter med bil). |
| --- | --- |

g)

Strasbourgs flygplats (omkring 113 km eller 87 minuter med bil).

Strasbourgs flygplats

| (22) | Enligt en undersökning som gjordes av Desel Consulting och Airport Research GmbH 2009 (13) kommer omkring 15 % av passagerarna varje år från andra medlemsstater (Luxemburg och Frankrike). Återstående passagerare kommer från Tyskland, främst från distriktet Südwestpfalz, staden Saarbrücken, staden Saarlouis och regionen Saarpfalz-Kreis. |
| --- | --- |

(22)

Enligt en undersökning som gjordes av Desel Consulting och Airport Research GmbH 2009 (13) kommer omkring 15 % av passagerarna varje år från andra medlemsstater (Luxemburg och Frankrike). Återstående passagerare kommer från Tyskland, främst från distriktet Südwestpfalz, staden Saarbrücken, staden Saarlouis och regionen Saarpfalz-Kreis.

13

2.3   RÄTTSLIG OCH EKONOMISK STRUKTUR FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

RÄTTSLIG OCH EKONOMISK STRUKTUR FÖR ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

| (23) | Zweibrückens flygplats ägs och drivs av FZG. FZG är ett helägt dotterbolag till FGAZ, med vilket det har ingått ett avtal om resultatöverföring. Enligt avtalet om resultatöverföring ska FZG:s samtliga förluster täckas av och samtliga vinster överföras till FGAZ. |
| --- | --- |

(23)

Zweibrückens flygplats ägs och drivs av FZG. FZG är ett helägt dotterbolag till FGAZ, med vilket det har ingått ett avtal om resultatöverföring. Enligt avtalet om resultatöverföring ska FZG:s samtliga förluster täckas av och samtliga vinster överföras till FGAZ.

| (24) | FGAZ är i sin tur ett företag med delat ägande. Delstaten Rheinland-Pfalz äger 50 % av aktierna, och återstående 50 % ägs av Zweckverband Entwicklungsgebiet Flugplatz Zweibrücken (nedan kallat ZEF), en sammanslutning av offentliga territoriella enheter i Rheinland-Pfalz. FGAZ:s offentliga ägare täcker dess finansieringsbehov genom årliga kapitaltillskott. Enligt Tyskland bedriver FGAZ inte självt någon luftfartsrelaterad verksamhet. När det gäller luftfart vidarebefordrar FGAZ endast den offentliga finansieringen till FZG. FGAZ bedriver dock viss verksamhet som rör marknadsföring av tomter i närheten av flygplatsen. |
| --- | --- |

(24)

FGAZ är i sin tur ett företag med delat ägande. Delstaten Rheinland-Pfalz äger 50 % av aktierna, och återstående 50 % ägs av Zweckverband Entwicklungsgebiet Flugplatz Zweibrücken (nedan kallat ZEF), en sammanslutning av offentliga territoriella enheter i Rheinland-Pfalz. FGAZ:s offentliga ägare täcker dess finansieringsbehov genom årliga kapitaltillskott. Enligt Tyskland bedriver FGAZ inte självt någon luftfartsrelaterad verksamhet. När det gäller luftfart vidarebefordrar FGAZ endast den offentliga finansieringen till FZG. FGAZ bedriver dock viss verksamhet som rör marknadsföring av tomter i närheten av flygplatsen.

ZEF

3.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA OCH SKÄL TILL ATT INLEDA FÖRFARANDET

BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA OCH SKÄL TILL ATT INLEDA FÖRFARANDET

| (25) | Kommissionen har granskat flera åtgärder som rör Zweibrückens flygplats. Kommissionen har undersökt om dessa åtgärder utgjorde statligt stöd och om eventuellt statligt stöd skulle kunna anses förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen har granskat flera åtgärder som rör Zweibrückens flygplats. Kommissionen har undersökt om dessa åtgärder utgjorde statligt stöd och om eventuellt statligt stöd skulle kunna anses förenligt med den inre marknaden.

| (26) | Granskningen avsåg följande åtgärder som potentiellt utgjorde statligt stöd till FGAZ och FZG:






  a) | Direkt offentlig finansiering från delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF av Zweibrückens flygplats kostnader avseende






  — | infrastrukturinvesteringar (2000–2009) och |
| --- | --- | --- | --- |

(26)

Granskningen avsåg följande åtgärder som potentiellt utgjorde statligt stöd till FGAZ och FZG:

a)

Direkt offentlig finansiering från delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF av Zweibrückens flygplats kostnader avseende

—

infrastrukturinvesteringar (2000–2009) och

| — | driftskostnader (2000–2009). |
| --- | --- |

—

driftskostnader (2000–2009).

| b) | Ett banklån och deltagande i delstaten Rheinland-Pfalz interna kassafond. |
| --- | --- |

b)

Ett banklån och deltagande i delstaten Rheinland-Pfalz interna kassafond.

| (27) | Granskningen avsåg följande åtgärder som potentiellt utgjorde statligt stöd till de flygbolag som trafikerar Zweibrücken:






  a) | Rabatter på flygplatsavgifter för olika flygbolag (Germanwings, TUIFly och Ryanair). |
| --- | --- | --- |

(27)

Granskningen avsåg följande åtgärder som potentiellt utgjorde statligt stöd till de flygbolag som trafikerar Zweibrücken:

a)

Rabatter på flygplatsavgifter för olika flygbolag (Germanwings, TUIFly och Ryanair).

| b) | Marknadsföringsavtalen med Ryanair. |
| --- | --- |

b)

Marknadsföringsavtalen med Ryanair.

3.1   OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ OCH ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ OCH ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

3.1.1   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

| (28) | Den offentliga finansieringen av Zweibrückens flygplats skedde i två olika former. För det första stödde delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF specifika infrastrukturinvesteringar av FZG med direkta bidrag. För det andra gjorde FGAZ:s ägare årliga kapitaltillskott i FGAZ. Syftet med dessa kapitaltillskott, som täcker FGAZ:s egna förluster, är att göra det möjligt för FGAZ att fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet om resultatöverföring, enligt vilket FGAZ ska täcka FZG:s förluster. |
| --- | --- |

(28)

Den offentliga finansieringen av Zweibrückens flygplats skedde i två olika former. För det första stödde delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF specifika infrastrukturinvesteringar av FZG med direkta bidrag. För det andra gjorde FGAZ:s ägare årliga kapitaltillskott i FGAZ. Syftet med dessa kapitaltillskott, som täcker FGAZ:s egna förluster, är att göra det möjligt för FGAZ att fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet om resultatöverföring, enligt vilket FGAZ ska täcka FZG:s förluster.

| (29) | De direkta bidragen till stöd för specifika infrastrukturinvesteringar mellan 2000 och 2005 och mellan 2006 och 2009 anges i tabell 2 och tabell 3.

  Tabell 2


  Infrastrukturinvesteringar 2000–2005












  Zuwendungs-bescheid vom | Maßnahmen | Gesamtkosten der Investitions-maßnahmen | Landesmittel | Mittel des Trägers | Ausgezahlte Mittel insgesamt | Davon Landesmittel für Baumaßnahmen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2000 | | | | | | |
| 5.6.2000 | Wendehämmer, Bodengeräte, usw. | [...] (*1) | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 30.11.2000 | Flugzeughalle 25 × 25 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 30.11.2000 | Flugzeughalle 56 × 18 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 24.11.2000 | Renovierung Halle 360 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 1.12.2000 | Renovierung Halle 370 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2000 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2001 | | | | | | |
| 23.7.2001 | TODA 1. Phase | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 22.11.2001 | Umorg. Sicherheitsbereich | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2001 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2002 | | | | | | |
| 16.7.2002 | außerord. Rep. Start- u. Landebahn | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2002 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2003 | | | | | | |
| 14.4.2003 | Überarb. Markierungen Flugbetr. fläche | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 15.9.2003 | 2. Phase TODA | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2003 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2004 | | | | | | |
| 26.1.2004 | Gebäude 320 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 1.11.2004 | Luftsicherheitsmaßn. | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2004 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| | | | | | | |
| | | | | | | |
| 2005 | | | | | | |
| 4.8.2005 | Feuerlöschfahrzeug | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 13.12.2005 | Feuerlöschfahrzeug | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2005 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(29)

De direkta bidragen till stöd för specifika infrastrukturinvesteringar mellan 2000 och 2005 och mellan 2006 och 2009 anges i tabell 2 och tabell 3.

Tabell 2

Tabell 2

Infrastrukturinvesteringar 2000–2005

Infrastrukturinvesteringar 2000–2005

Zuwendungs-bescheid vom

Maßnahmen

Gesamtkosten der Investitions-maßnahmen

Landesmittel

Mittel des Trägers

Ausgezahlte Mittel insgesamt

Davon Landesmittel für Baumaßnahmen

2000

5.6.2000

Wendehämmer, Bodengeräte, usw.

[...] (*1)

*1

[...]

[...]

[...]

[...]

30.11.2000

Flugzeughalle 25 × 25

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

30.11.2000

Flugzeughalle 56 × 18

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

24.11.2000

Renovierung Halle 360

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

1.12.2000

Renovierung Halle 370

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2000

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

23.7.2001

TODA 1. Phase

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

22.11.2001

Umorg. Sicherheitsbereich

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2001

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

16.7.2002

außerord. Rep. Start- u. Landebahn

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2002

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

14.4.2003

Überarb. Markierungen Flugbetr. fläche

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

15.9.2003

2. Phase TODA

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2003

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

26.1.2004

Gebäude 320

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

1.11.2004

Luftsicherheitsmaßn.

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2004

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

4.8.2005

Feuerlöschfahrzeug

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

13.12.2005

Feuerlöschfahrzeug

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2005

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Tabell 3

Tabell 3

Infrastrukturinvesteringar 2006–2009

Infrastrukturinvesteringar 2006–2009

| Zuwendungs bescheid vom | Maßnahme | Gesamtkosten der Investitions- maßnahme | Landesmittel | Mittel des ZEF | Mittel des Trägers | ausgezahlte Mittel des Landes | ausgezahlte Mittel des ZEF | Davon Landesmittel für Baumaß-nahme |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | | | | | |
| 2006 | | | | | | | | |
| 22.11.2006 | Trinkwasseranlage | [...] | [...] | | [...] | [...] | | |
| 21.11.2006 | Verbesserung Verkehrssicherheit | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 13.12.2006 | Erweiterung des Terminals | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2006 | | [...] | [...] | | [...] | [...] | | [...] |
| | | | | | | | | |
| 2007 | | | | | | | | |
| 23.11.2007 | Erweiterung Terminal, Mehrkosten | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 30.01.2007 | Ausrüstung Abfertigung von Luftfahrz. | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 30.09.2007 | Sicherheitsmaßnahmen | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 27.09.2007 | Verbesserung der Verkehrssicherheit | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 31.10.2007 | LFZ-Enteisungsfahrzeug | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 09.12.2007 | Luftsicherheitsgeräte | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2007 | | [...] | [...] | | [...] | [...] | | [...] |
| | | | | | | | | |
| 2008 | | | | | | | | |
| 23.11.2007 | Erweiterung Terminal, Mehrkosten | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 28.03.2008 | Erweiterung Terminal, Mehrkosten | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 17.06.2008 | Sicherheit Vorfeld 1 | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 09.08.2008 | Schlepper, Funk | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 21.10.2008 | Vorfeldbeleuchtung | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 27.10.2008 | Heizgerät | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 09.11.2008 | Sanierung Landebahn | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 31/10/2008 | Umbau Terminal | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 24.11.2008 | Wetterbeobachtungssystem | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 24.11.2008 | Geräte, Fahrzeuge | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2008 | | [...] | [...] | | [...] | [...] | | [...] |
| | | | | | | | | |
| 2009 | | | | | | | | |
| 12.08.2009 | Landebahnsanierung | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 02.09.2009 | Erstellung DES | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 16.10.2009 | Guard Lights | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 19.10.2009 | Flugzeugschlepper, Förderband | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Gesamt 2009 | | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

Zuwendungs bescheid vom

Maßnahme

Gesamtkosten der Investitions- maßnahme

Landesmittel

Mittel des ZEF

Mittel des Trägers

ausgezahlte Mittel des Landes

ausgezahlte Mittel des ZEF

Davon Landesmittel für Baumaß-nahme

2006

2006

22.11.2006

Trinkwasseranlage

[...]

[...]

[...]

[...]

21.11.2006

Verbesserung Verkehrssicherheit

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

13.12.2006

Erweiterung des Terminals

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2006

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

2007

23.11.2007

Erweiterung Terminal, Mehrkosten

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

30.01.2007

Ausrüstung Abfertigung von Luftfahrz.

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

30.09.2007

Sicherheitsmaßnahmen

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

27.09.2007

Verbesserung der Verkehrssicherheit

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

31.10.2007

LFZ-Enteisungsfahrzeug

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

09.12.2007

Luftsicherheitsgeräte

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2007

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

2008

23.11.2007

Erweiterung Terminal, Mehrkosten

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

28.03.2008

Erweiterung Terminal, Mehrkosten

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

17.06.2008

Sicherheit Vorfeld 1

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

09.08.2008

Schlepper, Funk

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

21.10.2008

Vorfeldbeleuchtung

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

27.10.2008

Heizgerät

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

09.11.2008

Sanierung Landebahn

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

31/10/2008

Umbau Terminal

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

24.11.2008

Wetterbeobachtungssystem

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

24.11.2008

Geräte, Fahrzeuge

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2008

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

2009

12.08.2009

Landebahnsanierung

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

02.09.2009

Erstellung DES

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

16.10.2009

Guard Lights

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

19.10.2009

Flugzeugschlepper, Förderband

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Gesamt 2009

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (30) | Den totala investeringen mellan 2000 och 2009 uppgick till 27 987 281 euro, och delstatens totala bidrag uppgick till 21 588 534 euro. De största enskilda investeringarna avsåg utbyggnaden av banan 2001–2003 ([...] euro), moderniseringen av terminalen 2006 ([....] euro) och moderniseringen av banan 2008–2009 ([...] euro). |
| --- | --- |

(30)

Den totala investeringen mellan 2000 och 2009 uppgick till 27 987 281 euro, och delstatens totala bidrag uppgick till 21 588 534 euro. De största enskilda investeringarna avsåg utbyggnaden av banan 2001–2003 ([...] euro), moderniseringen av terminalen 2006 ([....] euro) och moderniseringen av banan 2008–2009 ([...] euro).

| (31) | Siffror över delstaten Rheinland-Pfalz/ZEF:s kapitaltillskott till FGAZ och FGAZ:s täckning av FZG:s förluster finns i tabell 4. |
| --- | --- |

(31)

Siffror över delstaten Rheinland-Pfalz/ZEF:s kapitaltillskott till FGAZ och FGAZ:s täckning av FZG:s förluster finns i tabell 4.

| (32) | Vidare bör det noteras att delstaten och ZEF ägde 50 % var av aktierna i FGAZ mellan 2000 och 2009 och i princip stod för lika delar av kapitaltillskotten, men ZEF:s andel subventionerades i realiteten av delstaten. Fram till utgången av 2005 täckte delstaten, utöver sin egen andel på 50 % av de nödvändiga kapitaltillskotten, även 90 % av ZEF:s andel. Delstaten minskade därefter denna andel, först till 80 % 2006 och sedan till 60 % från och med 2007. Delstaten täckte därmed mellan 95 % (till och med 2005) och 80 % (från och med 2007) av FGAZ:s årliga förluster.

  Tabell 4


  Kapitaltillskott och resultat av affärsverksamhet










  År | Kapitaltillskott från delstaten Rheinland-Pfalz/ZEF till FGAZ | Årligt resultat FGAZ | Årligt resultat FZG | EBITDA FZG |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2001 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2002 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2003 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2004 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Totalt | (...) | (...) | (...) | (...) |

(32)

Vidare bör det noteras att delstaten och ZEF ägde 50 % var av aktierna i FGAZ mellan 2000 och 2009 och i princip stod för lika delar av kapitaltillskotten, men ZEF:s andel subventionerades i realiteten av delstaten. Fram till utgången av 2005 täckte delstaten, utöver sin egen andel på 50 % av de nödvändiga kapitaltillskotten, även 90 % av ZEF:s andel. Delstaten minskade därefter denna andel, först till 80 % 2006 och sedan till 60 % från och med 2007. Delstaten täckte därmed mellan 95 % (till och med 2005) och 80 % (från och med 2007) av FGAZ:s årliga förluster.

Tabell 4

Tabell 4

Kapitaltillskott och resultat av affärsverksamhet

Kapitaltillskott och resultat av affärsverksamhet

År

Kapitaltillskott från delstaten Rheinland-Pfalz/ZEF till FGAZ

Årligt resultat FGAZ

Årligt resultat FZG

EBITDA FZG

2000

(...)

(...)

(...)

(...)

2001

(...)

(...)

(...)

(...)

2002

(...)

(...)

(...)

(...)

2003

(...)

(...)

(...)

(...)

2004

(...)

(...)

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

(...)

(...)

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

Totalt

Totalt

(...)

(...)

(...)

(...)

3.1.2   SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (33) | I beslutet om att inleda förfarandet görs åtskillnad mellan offentlig finansiering av investeringar i infrastruktur på Zweibrückens flygplats och offentlig finansiering av flygplatsens driftskostnader. |
| --- | --- |

(33)

I beslutet om att inleda förfarandet görs åtskillnad mellan offentlig finansiering av investeringar i infrastruktur på Zweibrückens flygplats och offentlig finansiering av flygplatsens driftskostnader.

3.1.2.1   
  Infrastrukturinvesteringar

Infrastrukturinvesteringar

Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (34) | I beslutet om att inleda förfarandet noterades till att börja med att FZG, när det gäller investeringar i flygplatsens infrastruktur, är ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. I beslutet erinrades om att tribunalen i Leipzig/Halle-domen (14) slagit fast att en enhet som bygger och driver flygplatsinfrastruktur och tar ut en avgift av användarna bedriver ekonomisk verksamhet. Det enda undantaget skulle vara viss verksamhet som skulle kunna betecknas som utövande av offentliga maktbefogenheter – sådan verksamhet skulle betecknas som icke-ekonomisk och därmed inte omfattas av reglerna om statligt stöd. I beslutet om att inleda förfarandet ombads även Tyskland att lämna ytterligare upplysningar om vilka verksamheter som skulle kunna betecknas som icke-ekonomiska. |
| --- | --- |

(34)

I beslutet om att inleda förfarandet noterades till att börja med att FZG, när det gäller investeringar i flygplatsens infrastruktur, är ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. I beslutet erinrades om att tribunalen i Leipzig/Halle-domen (14) slagit fast att en enhet som bygger och driver flygplatsinfrastruktur och tar ut en avgift av användarna bedriver ekonomisk verksamhet. Det enda undantaget skulle vara viss verksamhet som skulle kunna betecknas som utövande av offentliga maktbefogenheter – sådan verksamhet skulle betecknas som icke-ekonomisk och därmed inte omfattas av reglerna om statligt stöd. I beslutet om att inleda förfarandet ombads även Tyskland att lämna ytterligare upplysningar om vilka verksamheter som skulle kunna betecknas som icke-ekonomiska.

14

| (35) | I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades också att FGAZ inte självt bedrev någon flygplatsrelaterad verksamhet utan endast vidarebefordrade den offentliga finansiering som mottogs till FZG. Emellertid noterades att FGAZ bedrev viss ekonomisk verksamhet avseende tomter i närheten av flygplatsen. På grund av denna verksamhet konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att FGAZ också utgjorde ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(35)

I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades också att FGAZ inte självt bedrev någon flygplatsrelaterad verksamhet utan endast vidarebefordrade den offentliga finansiering som mottogs till FZG. Emellertid noterades att FGAZ bedrev viss ekonomisk verksamhet avseende tomter i närheten av flygplatsen. På grund av denna verksamhet konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att FGAZ också utgjorde ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.

| (36) | Med tanke på att de direkta bidragen för investeringsprojekt finansierades via delstatens budget och att kapitaltillskotten till FGAZ (och i slutändan FZG) härrörde från delstatens och ZEF:s offentliga budget, drogs i beslutet om att inleda förfarandet slutsatsen att åtgärderna finansierades med hjälp av offentliga medel. |
| --- | --- |

(36)

Med tanke på att de direkta bidragen för investeringsprojekt finansierades via delstatens budget och att kapitaltillskotten till FGAZ (och i slutändan FZG) härrörde från delstatens och ZEF:s offentliga budget, drogs i beslutet om att inleda förfarandet slutsatsen att åtgärderna finansierades med hjälp av offentliga medel.

| (37) | När det gäller frågan om huruvida FGAZ och FZG fick en fördel noterades i beslutet om att inleda förfarandet att den offentliga finansieringen inte utgör en fördel när det offentliga organ som beviljar finansieringen har agerat som en marknadsekonomisk aktör. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades att Tyskland inte hade lagt fram några bevis för att man genom att bevilja den offentliga finansieringen agerat som en marknadsekonomisk aktör. I stället stod det klart att de offentliga myndigheterna, till skillnad från en privat investerare, beviljat finansieringen med regionala och socialpolitiska hänsyn i åtanke. Eftersom det därför inte kunde slås fast att de offentliga myndigheterna agerat som en marknadsekonomisk aktör drogs i beslutet om att inleda förfarandet den preliminära slutsatsen att den offentliga finansieringen gett FGAZ/FZG en fördel. |
| --- | --- |

(37)

När det gäller frågan om huruvida FGAZ och FZG fick en fördel noterades i beslutet om att inleda förfarandet att den offentliga finansieringen inte utgör en fördel när det offentliga organ som beviljar finansieringen har agerat som en marknadsekonomisk aktör. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades att Tyskland inte hade lagt fram några bevis för att man genom att bevilja den offentliga finansieringen agerat som en marknadsekonomisk aktör. I stället stod det klart att de offentliga myndigheterna, till skillnad från en privat investerare, beviljat finansieringen med regionala och socialpolitiska hänsyn i åtanke. Eftersom det därför inte kunde slås fast att de offentliga myndigheterna agerat som en marknadsekonomisk aktör drogs i beslutet om att inleda förfarandet den preliminära slutsatsen att den offentliga finansieringen gett FGAZ/FZG en fördel.

| (38) | I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades därefter att den offentliga finansieringen endast beviljats FGAZ/FZG och följaktligen var selektiv. |
| --- | --- |

(38)

I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades därefter att den offentliga finansieringen endast beviljats FGAZ/FZG och följaktligen var selektiv.

| (39) | Slutligen förklarades i beslutet om att inleda förfarandet att konkurrensen mellan regionala flygplatser tilltog, och att en fördel som beviljades Zweibrückens flygplats därför riskerade att snedvrida konkurrensen. Framför allt avsågs Saarbrückens flygplats, som bara ligger 39 vägkilometer från Zweibrückens flygplats. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades också, med hänvisning till prognoser för trafikutvecklingen på Zweibrückens flygplats, att fördelen sannolikt skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(39)

Slutligen förklarades i beslutet om att inleda förfarandet att konkurrensen mellan regionala flygplatser tilltog, och att en fördel som beviljades Zweibrückens flygplats därför riskerade att snedvrida konkurrensen. Framför allt avsågs Saarbrückens flygplats, som bara ligger 39 vägkilometer från Zweibrückens flygplats. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades också, med hänvisning till prognoser för trafikutvecklingen på Zweibrückens flygplats, att fördelen sannolikt skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| (40) | Sammanfattningsvis konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att alla krav var uppfyllda och att den offentliga finansieringen av infrastrukturinvesteringar på Zweibrückens flygplats därmed utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(40)

Sammanfattningsvis konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att alla krav var uppfyllda och att den offentliga finansieringen av infrastrukturinvesteringar på Zweibrückens flygplats därmed utgjorde statligt stöd.

Förenlighet

Förenlighet

| (41) | I beslutet om att inleda förfarandet noterades att bedömningen av huruvida offentlig finansiering av infrastrukturinvesteringar är förenlig med den inre marknaden ska grundas på 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I riktlinjerna anges ett antal kriterier som kommissionen ska ta hänsyn till vid bedömning av förenlighet enligt artikel 107.3 c i fördraget. Enligt punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är sådan offentlig finansiering förenlig om följande villkor är uppfyllda:






  a) | Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse (regional utveckling, tillfredsställande kommunikationer ...). |
| --- | --- | --- |

(41)

I beslutet om att inleda förfarandet noterades att bedömningen av huruvida offentlig finansiering av infrastrukturinvesteringar är förenlig med den inre marknaden ska grundas på 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I riktlinjerna anges ett antal kriterier som kommissionen ska ta hänsyn till vid bedömning av förenlighet enligt artikel 107.3 c i fördraget. Enligt punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är sådan offentlig finansiering förenlig om följande villkor är uppfyllda:

a)

Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse (regional utveckling, tillfredsställande kommunikationer ...).

| b) | Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet. |
| --- | --- |

b)

Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet.

| c) | Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt, särskilt av den redan befintliga infrastrukturen. |
| --- | --- |

c)

Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt, särskilt av den redan befintliga infrastrukturen.

| d) | Alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. |
| --- | --- |

d)

Alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen.

| e) | Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot unionens intresse. |
| --- | --- |

e)

Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot unionens intresse.

| (42) | För att vara förenligt med den inre marknaden bör statligt stöd till flygplatser, i likhet med alla andra statliga stödåtgärder, dessutom ha en stimulanseffekt och vara nödvändigt och proportionerligt i förhållande till det legitima syfte som eftersträvas. |
| --- | --- |

(42)

För att vara förenligt med den inre marknaden bör statligt stöd till flygplatser, i likhet med alla andra statliga stödåtgärder, dessutom ha en stimulanseffekt och vara nödvändigt och proportionerligt i förhållande till det legitima syfte som eftersträvas.

| (43) | När det gäller frågan om huruvida byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att Zweibrückens flygplats bidrar till att förbättra kommunikationerna i den del av delstaten Rheinland-Pfalz där den är belägen. Vidare erinrades om att flygplatsen enligt Tyskland främjar regionens ekonomiska utveckling. I beslutet om att inleda förfarandet erinrades emellertid också om att den kommersiella luftfarten på flygplatsen inletts först 2006 och att andra flygplatser, framför allt Saarbrückens flygplats, ligger i närheten och bidrar till regionens anslutbarhet. Mot den bakgrunden ställdes i beslutet om att inleda förfarandet frågan om den offentliga finansieringen av Zweibrückens infrastruktur bidrog till ett mål av allmänekonomiskt intresse eller om den endast bidrog till en dubblering av den redan tillgängliga infrastrukturen i regionen. |
| --- | --- |

(43)

När det gäller frågan om huruvida byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att Zweibrückens flygplats bidrar till att förbättra kommunikationerna i den del av delstaten Rheinland-Pfalz där den är belägen. Vidare erinrades om att flygplatsen enligt Tyskland främjar regionens ekonomiska utveckling. I beslutet om att inleda förfarandet erinrades emellertid också om att den kommersiella luftfarten på flygplatsen inletts först 2006 och att andra flygplatser, framför allt Saarbrückens flygplats, ligger i närheten och bidrar till regionens anslutbarhet. Mot den bakgrunden ställdes i beslutet om att inleda förfarandet frågan om den offentliga finansieringen av Zweibrückens infrastruktur bidrog till ett mål av allmänekonomiskt intresse eller om den endast bidrog till en dubblering av den redan tillgängliga infrastrukturen i regionen.

| (44) | Vad beträffar infrastrukturens nödvändighet och proportionalitet hade Tyskland uppgett att de enda investeringar som gjorts var de som var nödvändiga för att se till att flygplatsen uppfyllde alla relevanta säkerhetsstandarder. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades dock att Zweibrückens flygplats låg så nära Saarbrückens flygplats att den måste antas konkurrera med den. Även andra flygplatser kunde tänkas konkurrera direkt med Zweibrückens flygplats, i synnerhet när det gäller frakt och fritidsresor. I beslutet om att inleda förfarandet ställde sig kommissionen därför tvivlande till att infrastrukturen på Zweibrücken var nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet. |
| --- | --- |

(44)

Vad beträffar infrastrukturens nödvändighet och proportionalitet hade Tyskland uppgett att de enda investeringar som gjorts var de som var nödvändiga för att se till att flygplatsen uppfyllde alla relevanta säkerhetsstandarder. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades dock att Zweibrückens flygplats låg så nära Saarbrückens flygplats att den måste antas konkurrera med den. Även andra flygplatser kunde tänkas konkurrera direkt med Zweibrückens flygplats, i synnerhet när det gäller frakt och fritidsresor. I beslutet om att inleda förfarandet ställde sig kommissionen därför tvivlande till att infrastrukturen på Zweibrücken var nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet.

| (45) | När det gäller utsikterna för infrastrukturen erinrades i beslutet om att inleda förfarandet om att Tyskland uppgett att passagerarvolymerna väntades öka till omkring 335 000 passagerare 2015 och kanske över 1 000 000 passagerare 2025. Tyskland hade också uppgett att man räknade med att Zweibrücken skulle bli lönsam till 2015. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades dock att Zweibrückens flygplats genererat allt större förluster sedan kommersiell luftfart inleddes 2006, vilket gör att flygplatsens förmåga att generera vinster i framtiden kan ifrågasättas. Dessa tvivel förstärks återigen av närheten till Saarbrückens flygplats, som skulle kunna konkurrera med Zweibrücken om samma passagerare. Mot denna bakgrund var kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet tveksam till utsikterna i fråga om nyttjande av flygplatsinfrastrukturen på medellång sikt. |
| --- | --- |

(45)

När det gäller utsikterna för infrastrukturen erinrades i beslutet om att inleda förfarandet om att Tyskland uppgett att passagerarvolymerna väntades öka till omkring 335 000 passagerare 2015 och kanske över 1 000 000 passagerare 2025. Tyskland hade också uppgett att man räknade med att Zweibrücken skulle bli lönsam till 2015. I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades dock att Zweibrückens flygplats genererat allt större förluster sedan kommersiell luftfart inleddes 2006, vilket gör att flygplatsens förmåga att generera vinster i framtiden kan ifrågasättas. Dessa tvivel förstärks återigen av närheten till Saarbrückens flygplats, som skulle kunna konkurrera med Zweibrücken om samma passagerare. Mot denna bakgrund var kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet tveksam till utsikterna i fråga om nyttjande av flygplatsinfrastrukturen på medellång sikt.

| (46) | I beslutet om att inleda förfarandet ställde sig kommissionen slutligen tvivlande till att alla potentiella användare hade likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. Dessutom ställdes frågan om huruvida handeln skulle påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse, framför allt med tanke på närheten till Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(46)

I beslutet om att inleda förfarandet ställde sig kommissionen slutligen tvivlande till att alla potentiella användare hade likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. Dessutom ställdes frågan om huruvida handeln skulle påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse, framför allt med tanke på närheten till Saarbrückens flygplats.

3.1.2.2   
  Driftstöd

Driftstöd

Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (47) | I beslutet om att inleda förfarandet erinrades till att börja med om den tidigare slutsatsen att både FGAZ och FZG är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Dessutom erinrades om att kapitaltillskotten, eftersom de kom direkt från offentliga myndigheter, utgör en överföring av statliga medel och kan tillskrivas staten. Eftersom driftstödet befriar mottagaren från en del av kostnaden i anslutning till verksamheten utgjorde kapitaltillskotten till FGAZ och FZG dessutom en ekonomisk fördel som de inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden. Slutligen erinrades om att driftstöd riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna på samma sätt som offentlig finansiering av infrastrukturinvesteringar. Det slogs fast att driftstödet i form av kapitaltillskott till förmån för FGAZ och FZG utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(47)

I beslutet om att inleda förfarandet erinrades till att börja med om den tidigare slutsatsen att både FGAZ och FZG är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Dessutom erinrades om att kapitaltillskotten, eftersom de kom direkt från offentliga myndigheter, utgör en överföring av statliga medel och kan tillskrivas staten. Eftersom driftstödet befriar mottagaren från en del av kostnaden i anslutning till verksamheten utgjorde kapitaltillskotten till FGAZ och FZG dessutom en ekonomisk fördel som de inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden. Slutligen erinrades om att driftstöd riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna på samma sätt som offentlig finansiering av infrastrukturinvesteringar. Det slogs fast att driftstödet i form av kapitaltillskott till förmån för FGAZ och FZG utgjorde statligt stöd.

Förenlighet – beslutet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

Förenlighet – beslutet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

| (48) | Tyskland hade hävdat att Zweibrückens flygplats fått i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och att driftstöd var undantaget från kravet på anmälan och förenligt med den inre marknaden på grundval av 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (15). Sedan det i beslutet om att inleda förfarandet konstaterats att Zweibrückens flygplats betjänade mindre än 1 000 000 passagerare per år och därför uppfyllde villkoret i artikel 2.1 d i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, uttrycktes tvivel för att verksamheten vid flygplatsen utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(48)

Tyskland hade hävdat att Zweibrückens flygplats fått i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och att driftstöd var undantaget från kravet på anmälan och förenligt med den inre marknaden på grundval av 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (15). Sedan det i beslutet om att inleda förfarandet konstaterats att Zweibrückens flygplats betjänade mindre än 1 000 000 passagerare per år och därför uppfyllde villkoret i artikel 2.1 d i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, uttrycktes tvivel för att verksamheten vid flygplatsen utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

15

| (49) | Framför allt avvisades i beslutet om att inleda förfarandet Tysklands argument att ett bidrag till den regionala och ekonomiska utvecklingen i regionen var tillräckligt för att hela flygplatsverksamheten skulle betecknas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. I beslutet om att inleda förfarandet betonades att regionen redan betjänades väl av andra flygplatser och att det därför inte var uppenbart varför det skulle var nödvändigt att ge Zweibrückens flygplats i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse i form av flygplatstjänster. |
| --- | --- |

(49)

Framför allt avvisades i beslutet om att inleda förfarandet Tysklands argument att ett bidrag till den regionala och ekonomiska utvecklingen i regionen var tillräckligt för att hela flygplatsverksamheten skulle betecknas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. I beslutet om att inleda förfarandet betonades att regionen redan betjänades väl av andra flygplatser och att det därför inte var uppenbart varför det skulle var nödvändigt att ge Zweibrückens flygplats i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse i form av flygplatstjänster.

| (50) | I beslutet om att inleda förfarandet förklarades också att det inte på grundval av tillgängliga uppgifter stod klart om villkoren i artikel 4 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse var uppfyllda. Den allmänna skyldigheten att driva flygplatsen, enligt § 45 i Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung (förordningen om lufttrafiklicens, nedan kallad LuftVZO), uppfyllde inte villkoren i artikel 4 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, och denna skyldighet skulle under alla omständigheter upphöra om det beslutades att flygplatsen skulle stänga. Vidare noterades att kommissionen inte hade kunnat bedöma förenligheten med artikel 5 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, eftersom uppgifter saknades. |
| --- | --- |

(50)

I beslutet om att inleda förfarandet förklarades också att det inte på grundval av tillgängliga uppgifter stod klart om villkoren i artikel 4 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse var uppfyllda. Den allmänna skyldigheten att driva flygplatsen, enligt § 45 i Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung (förordningen om lufttrafiklicens, nedan kallad LuftVZO), uppfyllde inte villkoren i artikel 4 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, och denna skyldighet skulle under alla omständigheter upphöra om det beslutades att flygplatsen skulle stänga. Vidare noterades att kommissionen inte hade kunnat bedöma förenligheten med artikel 5 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, eftersom uppgifter saknades.

Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung

LuftVZO

| (51) | I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades slutligen att det enligt 2012 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (16) endast är statligt stöd till flygplatser med mindre än 200 000 passagerare som är undantaget från kravet på anmälan, och att eventuellt stöd till Zweibrückens flygplats därför måste anmälas till kommissionen från och med den 31 januari 2014 även om det skulle kunna anses förenligt med 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(51)

I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades slutligen att det enligt 2012 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (16) endast är statligt stöd till flygplatser med mindre än 200 000 passagerare som är undantaget från kravet på anmälan, och att eventuellt stöd till Zweibrückens flygplats därför måste anmälas till kommissionen från och med den 31 januari 2014 även om det skulle kunna anses förenligt med 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

16

Förenlighet – 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

Förenlighet – 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

| (52) | I beslutet om att inleda förfarandet erinrades om att driftstöd i allmänhet inte är förenligt med den inre marknaden, och att det endast i undantagsfall och på vissa bestämda villkor kan förklaras förenligt. Enligt punkt 27 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn kan driftstöd endast godkännas för flygplatser som ligger i unionens mest missgynnade områden, dvs. de som omfattas av undantaget i artikel 107.3 a i fördraget samt de yttersta randområdena och glest befolkade områden. Det konstaterades att Zweibrückens flygplats inte låg i något av dessa områden och att stödet därför inte kunde anses förenligt enligt punkt 27 i riktlinjerna. |
| --- | --- |

(52)

I beslutet om att inleda förfarandet erinrades om att driftstöd i allmänhet inte är förenligt med den inre marknaden, och att det endast i undantagsfall och på vissa bestämda villkor kan förklaras förenligt. Enligt punkt 27 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn kan driftstöd endast godkännas för flygplatser som ligger i unionens mest missgynnade områden, dvs. de som omfattas av undantaget i artikel 107.3 a i fördraget samt de yttersta randområdena och glest befolkade områden. Det konstaterades att Zweibrückens flygplats inte låg i något av dessa områden och att stödet därför inte kunde anses förenligt enligt punkt 27 i riktlinjerna.

| (53) | Vad beträffar möjligheten att förklara driftstödet som förenligt enligt avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, påpekades i beslutet om att inleda förfarandet att förenlighetskriterierna i det avsnittet liknar de som anges i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Eftersom kommissionen preliminärt hade dragit slutsatsen att villkoren i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inte var uppfyllda, drogs samma slutsats i fråga om villkoren i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(53)

Vad beträffar möjligheten att förklara driftstödet som förenligt enligt avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, påpekades i beslutet om att inleda förfarandet att förenlighetskriterierna i det avsnittet liknar de som anges i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Eftersom kommissionen preliminärt hade dragit slutsatsen att villkoren i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inte var uppfyllda, drogs samma slutsats i fråga om villkoren i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

| (54) | I beslutet om att inleda förfarandet noterades slutligen också att reglerna i avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn sedan den 31 januari 2012 kompletteras av bestämmelserna i 2012 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (17). Det betyder att offentlig finansiering som omfattas av 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, men inte av 2012 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, från och med den 31 januari 2014 måste uppfylla både kraven i avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn och bestämmelserna i 2012 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(54)

I beslutet om att inleda förfarandet noterades slutligen också att reglerna i avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn sedan den 31 januari 2012 kompletteras av bestämmelserna i 2012 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (17). Det betyder att offentlig finansiering som omfattas av 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, men inte av 2012 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, från och med den 31 januari 2014 måste uppfylla både kraven i avsnitt 4.2 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn och bestämmelserna i 2012 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

17

Förenlighet – 2005 års riktlinjer för undsättning och omstrukturering

Förenlighet – 2005 års riktlinjer för undsättning och omstrukturering

| (55) | I beslutet om att inleda förfarandet kommenterades slutligen kapitaltillskottens eventuella förenlighet med riktlinjerna för undsättning och omstrukturering (18). Det konstaterades att den kommersiella verksamheten på flygplatsen inletts först 2006 och att flygplatsen därför kunde betecknas som ett nytt företag i den mening som avses i riktlinjerna för undsättning och omstrukturering, som således inte var tillämpliga. Det noterades också att det inte lagts fram någon omstruktureringsplan som skulle ha kunnat ligga till grund för beviljandet av stödet. |
| --- | --- |

(55)

I beslutet om att inleda förfarandet kommenterades slutligen kapitaltillskottens eventuella förenlighet med riktlinjerna för undsättning och omstrukturering (18). Det konstaterades att den kommersiella verksamheten på flygplatsen inletts först 2006 och att flygplatsen därför kunde betecknas som ett nytt företag i den mening som avses i riktlinjerna för undsättning och omstrukturering, som således inte var tillämpliga. Det noterades också att det inte lagts fram någon omstruktureringsplan som skulle ha kunnat ligga till grund för beviljandet av stödet.

18

| (56) | På grundval av tillgängliga uppgifter drogs följaktligen slutsatsen att driftstödet till FZG/FGAZ inte kunde förklaras förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(56)

På grundval av tillgängliga uppgifter drogs följaktligen slutsatsen att driftstödet till FZG/FGAZ inte kunde förklaras förenligt med den inre marknaden.

3.2   POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

3.2.1   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

| (57) | Den 20 oktober 2009 erhöll FZG ett lån på [...] miljoner från Sparkasse Südwestpfalz. Räntan fastställdes till 2,05 % per år till och med den 15 oktober 2012, varefter parterna kunde omförhandla villkoren. Delstaten Rheinland-Pfalz beviljade FZG en hundraprocentig garanti för lånet, utan att kräva någon ersättning eller säkerhet. |
| --- | --- |

(57)

Den 20 oktober 2009 erhöll FZG ett lån på [...] miljoner från Sparkasse Südwestpfalz. Räntan fastställdes till 2,05 % per år till och med den 15 oktober 2012, varefter parterna kunde omförhandla villkoren. Delstaten Rheinland-Pfalz beviljade FZG en hundraprocentig garanti för lånet, utan att kräva någon ersättning eller säkerhet.

| (58) | Sedan den 26 februari 2003 har FGAZ också haft rätt att delta i en ”kassafond” (dvs. en finansieringsfond) som inrättats av delstaten Rheinland-Pfalz finansministerium. Kassafonden är en refinansieringsmekanism som är öppen för företag där delstaten äger minst 50 % av aktierna. |
| --- | --- |

(58)

Sedan den 26 februari 2003 har FGAZ också haft rätt att delta i en ”kassafond” (dvs. en finansieringsfond) som inrättats av delstaten Rheinland-Pfalz finansministerium. Kassafonden är en refinansieringsmekanism som är öppen för företag där delstaten äger minst 50 % av aktierna.

| (59) | Det största lån som FGAZ skulle kunna ta ut från kassafonden fastställdes till 3,5 miljoner euro från och med den 16 januari 2009, vilket höjdes till 6 miljoner euro den 1 oktober 2009. FGAZ behöver inte lämna någon säkerhet, räntorna fastställs till dagslåneräntan och lånen återbetalas när FGAZ har tillräcklig likviditet. |
| --- | --- |

(59)

Det största lån som FGAZ skulle kunna ta ut från kassafonden fastställdes till 3,5 miljoner euro från och med den 16 januari 2009, vilket höjdes till 6 miljoner euro den 1 oktober 2009. FGAZ behöver inte lämna någon säkerhet, räntorna fastställs till dagslåneräntan och lånen återbetalas när FGAZ har tillräcklig likviditet.

| (60) | Tyskland förklarade att kassafonden fungerar på följande sätt: FGAZ begär medel från kassafonden för att säkra sin likviditet, och delstaten tillhandahåller dessa medel från kassafonden. De räntor som tas ut är marknadsbaserade dagslåneräntor. Om själva kassafondens saldo är negativt fyller delstaten på den genom att ta lån på marknaden i eget namn. Tyskland förklarade vidare att delstaten i grund och botten vidarebefordrar de villkor man får på kapitalmarknaden till deltagarna i kassafonden, så att deltagarna – de företag där delstaten äger en majoritet av aktierna – får möjlighet att refinansiera sig själva på samma villkor som delstaten själv. |
| --- | --- |

(60)

Tyskland förklarade att kassafonden fungerar på följande sätt: FGAZ begär medel från kassafonden för att säkra sin likviditet, och delstaten tillhandahåller dessa medel från kassafonden. De räntor som tas ut är marknadsbaserade dagslåneräntor. Om själva kassafondens saldo är negativt fyller delstaten på den genom att ta lån på marknaden i eget namn. Tyskland förklarade vidare att delstaten i grund och botten vidarebefordrar de villkor man får på kapitalmarknaden till deltagarna i kassafonden, så att deltagarna – de företag där delstaten äger en majoritet av aktierna – får möjlighet att refinansiera sig själva på samma villkor som delstaten själv.

| (61) | Tyskland uppgav att FGAZ:s saldo gentemot kassafonden var positivt fram till maj 2006 och först därefter började bli negativt. Tyskland lämnade uppgifterna i tabell 5 om FGAZ:s saldo gentemot kassafonden mellan 2006 och 2009.

  Tabell 5


  FGAZ:s saldo gentemot kassafonden mellan 2006 och 2009









  År | Insättningar | Uttag | Saldo den 31 december |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) |

(61)

Tyskland uppgav att FGAZ:s saldo gentemot kassafonden var positivt fram till maj 2006 och först därefter började bli negativt. Tyskland lämnade uppgifterna i tabell 5 om FGAZ:s saldo gentemot kassafonden mellan 2006 och 2009.

Tabell 5

Tabell 5

FGAZ:s saldo gentemot kassafonden mellan 2006 och 2009

FGAZ:s saldo gentemot kassafonden mellan 2006 och 2009

År

Insättningar

Uttag

Saldo den 31 december

2006

2006

(...)

(...)

(...)

2007

2007

(...)

(...)

(...)

2008

2008

(...)

(...)

(...)

2009

2009

(...)

(...)

(...)

3.2.2   SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

3.2.2.1   
  Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (62) | I beslutet om att inleda förfarandet erinrades till att börja med om att både FZG och FGAZ är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Därefter konstaterades att det stod klart att garantin och kassafonden kunde tillskrivas staten och beviljats med hjälp av statliga medel. Vad själva lånet beträffar efterlystes i beslutet om att inleda förfarandet ytterligare upplysningar från Tyskland i frågan om huruvida beviljandet av lånet från den offentligt ägda banken Sparkasse Südwestpfalz kunde tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(62)

I beslutet om att inleda förfarandet erinrades till att börja med om att både FZG och FGAZ är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Därefter konstaterades att det stod klart att garantin och kassafonden kunde tillskrivas staten och beviljats med hjälp av statliga medel. Vad själva lånet beträffar efterlystes i beslutet om att inleda förfarandet ytterligare upplysningar från Tyskland i frågan om huruvida beviljandet av lånet från den offentligt ägda banken Sparkasse Südwestpfalz kunde tillskrivas staten.

| (63) | I beslutet om att inleda förfarandet tillämpades marknadsekonomitestet för att avgöra om lånet, garantin eller kassafonden hade gett FZG/FGAZ en fördel. Det konstaterades att det måste bedömas om lånet och kassafonden uppfyllde villkoren i 2008 års meddelande om referensräntor (19). Eftersom inga uppgifter om den relevanta referensräntan hade lämnats bad kommissionen Tyskland att lämna alla nödvändiga uppgifter för bedömningen av huruvida lånet och kassafonden uppfyllde villkoren i 2008 års meddelande om referensräntor. |
| --- | --- |

(63)

I beslutet om att inleda förfarandet tillämpades marknadsekonomitestet för att avgöra om lånet, garantin eller kassafonden hade gett FZG/FGAZ en fördel. Det konstaterades att det måste bedömas om lånet och kassafonden uppfyllde villkoren i 2008 års meddelande om referensräntor (19). Eftersom inga uppgifter om den relevanta referensräntan hade lämnats bad kommissionen Tyskland att lämna alla nödvändiga uppgifter för bedömningen av huruvida lånet och kassafonden uppfyllde villkoren i 2008 års meddelande om referensräntor.

19

| (64) | När det gäller den garanti som beviljats av delstaten Rheinland-Pfalz konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att den måste bedömas enligt tillkännagivandet om garantier (20), oavsett om den utgjorde statligt stöd eller inte. Eftersom tillräckliga uppgifter inte fanns tillgängliga uppmanades Tyskland i beslutet om att inleda förfarandet att lämna alla uppgifter som behövdes för bedömningen av garantin enligt tillkännagivandet om garantier. |
| --- | --- |

(64)

När det gäller den garanti som beviljats av delstaten Rheinland-Pfalz konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att den måste bedömas enligt tillkännagivandet om garantier (20), oavsett om den utgjorde statligt stöd eller inte. Eftersom tillräckliga uppgifter inte fanns tillgängliga uppmanades Tyskland i beslutet om att inleda förfarandet att lämna alla uppgifter som behövdes för bedömningen av garantin enligt tillkännagivandet om garantier.

20

| (65) | Därefter konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att lånet, garantin och kassafonden endast var tillgängliga för FGAZ/FZG och således var selektiva. Det ansågs också – liksom i fråga om den offentliga finansieringen av infrastrukturen och driftstödet – att det inte kunde uteslutas att lånet, garantin och kassafonden snedvred konkurrensen. |
| --- | --- |

(65)

Därefter konstaterades i beslutet om att inleda förfarandet att lånet, garantin och kassafonden endast var tillgängliga för FGAZ/FZG och således var selektiva. Det ansågs också – liksom i fråga om den offentliga finansieringen av infrastrukturen och driftstödet – att det inte kunde uteslutas att lånet, garantin och kassafonden snedvred konkurrensen.

| (66) | På grundval av tillgängliga uppgifter drogs därför i beslutet om att inleda förfarandet slutsatsen att lånet, den offentliga garantin och kassafonden utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Någon bedömning av dessa åtgärders eventuella förenlighet gjordes inte. |
| --- | --- |

(66)

På grundval av tillgängliga uppgifter drogs därför i beslutet om att inleda förfarandet slutsatsen att lånet, den offentliga garantin och kassafonden utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Någon bedömning av dessa åtgärders eventuella förenlighet gjordes inte.

3.3   RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER FÖR RYANAIR, GERMANWINGS OCH TUIFly

RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER FÖR RYANAIR, GERMANWINGS OCH TUIFly

3.3.1   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

| (67) | Den lista över avgifter som lämnats av Tyskland trädde i kraft den 1 oktober 2005. Enligt den listan fastställs landningsavgifterna med hänsyn till flygplanets högsta tillåtna startvikt och antalet passagerare ombord. För linjetrafik med mer än 50 passagerare anges dock ett schablonbelopp på 6 euro per passagerare. Schablonbeloppet täcker alla flygplatsavgifter, inklusive säkerhetsavgiften på 3,58 euro. |
| --- | --- |

(67)

Den lista över avgifter som lämnats av Tyskland trädde i kraft den 1 oktober 2005. Enligt den listan fastställs landningsavgifterna med hänsyn till flygplanets högsta tillåtna startvikt och antalet passagerare ombord. För linjetrafik med mer än 50 passagerare anges dock ett schablonbelopp på 6 euro per passagerare. Schablonbeloppet täcker alla flygplatsavgifter, inklusive säkerhetsavgiften på 3,58 euro.

| (68) | Ett antal rabatter är tillgängliga om vissa villkor uppfylls:






  a) | Ny linjetrafik: Flygplatsen ger under en tolvmånadersperiod 100 % rabatt på landnings-, marktjänst- och passageraravgifter för flygbolag som trafikerar en ny rutt från Zweibrücken, under förutsättning att den nya destinationen betjänas dagligen enligt sommartidtabellen och minst tre gånger i veckan enligt vintertidtabellen. Om flygbolaget väljer att basera ett flygplan på flygplatsen kan rabatten på 100 % förlängas med ytterligare sex månader. |
| --- | --- | --- |

(68)

Ett antal rabatter är tillgängliga om vissa villkor uppfylls:

a)

Ny linjetrafik: Flygplatsen ger under en tolvmånadersperiod 100 % rabatt på landnings-, marktjänst- och passageraravgifter för flygbolag som trafikerar en ny rutt från Zweibrücken, under förutsättning att den nya destinationen betjänas dagligen enligt sommartidtabellen och minst tre gånger i veckan enligt vintertidtabellen. Om flygbolaget väljer att basera ett flygplan på flygplatsen kan rabatten på 100 % förlängas med ytterligare sex månader.

| b) | Ny chartertrafik: Flygplatsen ger 100 % rabatt på landnings-, marktjänst- och passageraravgifter för flygbolag som inleder verksamhet på Zweibrücken till dess att en tröskel på 100 000 passagerare nås; för de första 100 000 passagerarna behöver alltså ingen landnings-, marktjänst- eller passageraravgift betalas. Flygbolaget måste betjäna den nya destinationen dagligen enligt sommartidtabellen och minst tre gånger i veckan enligt vintertidtabellen. Flygbolag som uppfyller vissa villkor – t.ex. ökning av trafiken med 50–100 % i två tidtabeller i följd och uppnående av en viss passagerartröskel – ges en ytterligare rabatt på 100 % för ytterligare 50 000–100 000 passagerare. |
| --- | --- |

b)

Ny chartertrafik: Flygplatsen ger 100 % rabatt på landnings-, marktjänst- och passageraravgifter för flygbolag som inleder verksamhet på Zweibrücken till dess att en tröskel på 100 000 passagerare nås; för de första 100 000 passagerarna behöver alltså ingen landnings-, marktjänst- eller passageraravgift betalas. Flygbolaget måste betjäna den nya destinationen dagligen enligt sommartidtabellen och minst tre gånger i veckan enligt vintertidtabellen. Flygbolag som uppfyller vissa villkor – t.ex. ökning av trafiken med 50–100 % i två tidtabeller i följd och uppnående av en viss passagerartröskel – ges en ytterligare rabatt på 100 % för ytterligare 50 000–100 000 passagerare.

3.3.1.1   
  Avgifter som betalades av Germanwings

Avgifter som betalades av Germanwings

| (69) | I augusti/september 2006 ingick Germanwings och FZG ett avtal om inrättande av rutten Zweibrücken–Berlin-Schönefeld, som startades i september 2006. Enligt avtalet skulle avgifter på [...] euro per passagerare tas ut, vilket inkluderade landnings-, marktjänst-, passagerar- och säkerhetsavgifter. Under det första verksamhetsåret gavs en rabatt på [...]. Från och med den 16 september 2007 betalade Germanwings [...] euro per passagerare, och från och med den 1 januari 2008 sänktes avgiften till [...] euro per passagerare. Den 9 januari 2011 upphörde Germanwings med sin trafik till och från Zweibrücken. |
| --- | --- |

(69)

I augusti/september 2006 ingick Germanwings och FZG ett avtal om inrättande av rutten Zweibrücken–Berlin-Schönefeld, som startades i september 2006. Enligt avtalet skulle avgifter på [...] euro per passagerare tas ut, vilket inkluderade landnings-, marktjänst-, passagerar- och säkerhetsavgifter. Under det första verksamhetsåret gavs en rabatt på [...]. Från och med den 16 september 2007 betalade Germanwings [...] euro per passagerare, och från och med den 1 januari 2008 sänktes avgiften till [...] euro per passagerare. Den 9 januari 2011 upphörde Germanwings med sin trafik till och från Zweibrücken.

3.3.1.2   
  Avgifter som betalades av TUIFly

Avgifter som betalades av TUIFly

| (70) | Tyskland lämnade ett avtal mellan FZG och TUIFly, enligt vilket TUIFly skulle betala ett schablonbelopp på [...] euro per passagerare, vilket inkluderade alla tillämpliga avgifter. Enligt avtalet var dock TUIFly befriat från alla avgifter för de första [...] passagerarna. När den passagerarvolymen nåtts den 1 augusti 2010 betalade TUIFly ett schablonbelopp på [...] euro per passagerare. |
| --- | --- |

(70)

Tyskland lämnade ett avtal mellan FZG och TUIFly, enligt vilket TUIFly skulle betala ett schablonbelopp på [...] euro per passagerare, vilket inkluderade alla tillämpliga avgifter. Enligt avtalet var dock TUIFly befriat från alla avgifter för de första [...] passagerarna. När den passagerarvolymen nåtts den 1 augusti 2010 betalade TUIFly ett schablonbelopp på [...] euro per passagerare.

3.3.1.3   
  Avgifter som betalades av Ryanair

Avgifter som betalades av Ryanair

| (71) | Ryanair betjänade rutten Zweibrücken–London-Stansted mellan den 28 oktober 2008 och den 22 september 2009. För det första verksamhetsåret hade FZG och Ryanair enats om [...]. I gengäld förband sig Ryanair att nå minst [...] passagerare per år. Enligt Tyskland betalade Ryanair [...]. |
| --- | --- |

(71)

Ryanair betjänade rutten Zweibrücken–London-Stansted mellan den 28 oktober 2008 och den 22 september 2009. För det första verksamhetsåret hade FZG och Ryanair enats om [...]. I gengäld förband sig Ryanair att nå minst [...] passagerare per år. Enligt Tyskland betalade Ryanair [...].

3.3.1.4   
  Tjänster som mottogs av Germanwings, TUIFly och Ryanair

Tjänster som mottogs av Germanwings, TUIFly och Ryanair

| (72) | Samtliga avtal mellan FZG och de olika flygbolagen innehåller ett avsnitt om tilläggstjänster och avgifter. I tabell 6 jämförs de viktigaste tilläggstjänsterna och de priser som togs ut av flygbolagen.

  Tabell 6


  Tilläggstjänster och avgifter









  Tjänst | Pris TUIFly | Pris Germanwings | Pris Ryanair |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Startaggregat | (...) | (...) | (...) |
| Ground power unit | (...) | (...) | (...) |
| Flygplansstädning (standard) | (...) | (...) | (...) |
| Flygplansstädning (nattuppehåll) | (...) | (...) | (...) |
| Avisning av flygplan | (...) | (...) | (...) |
| Avisningsvätska och vatten | (...) | (...) | (...) |
| Tomt väggutrymme för annonsering | (...) | (...) | (...) |
| Biluthyrningsdisk | (...) | (...) | (...) |
| Hangartillträde för tillfälligt tekniskt underhåll | (...) | (...) | (...) |
| Minst fyra presskonferenser per år | (...) | (...) | (...) |
| Två journalistresor per år som anordnas av flygplatsen | (...) | (...) | (...) |
| Datorer, skrivare, telefoner, faxar och SITA-utrustning | (...) | (...) | (...) |

(72)

Samtliga avtal mellan FZG och de olika flygbolagen innehåller ett avsnitt om tilläggstjänster och avgifter. I tabell 6 jämförs de viktigaste tilläggstjänsterna och de priser som togs ut av flygbolagen.

Tabell 6

Tabell 6

Tilläggstjänster och avgifter

Tilläggstjänster och avgifter

Tjänst

Pris TUIFly

Pris Germanwings

Pris Ryanair

Startaggregat

Startaggregat

(...)

(...)

(...)

Ground power unit

Ground power unit

(...)

(...)

(...)

Flygplansstädning (standard)

Flygplansstädning (standard)

(...)

(...)

(...)

Flygplansstädning (nattuppehåll)

Flygplansstädning (nattuppehåll)

(...)

(...)

(...)

Avisning av flygplan

Avisning av flygplan

(...)

(...)

(...)

Avisningsvätska och vatten

Avisningsvätska och vatten

(...)

(...)

(...)

Tomt väggutrymme för annonsering

Tomt väggutrymme för annonsering

(...)

(...)

(...)

Biluthyrningsdisk

Biluthyrningsdisk

(...)

(...)

(...)

Hangartillträde för tillfälligt tekniskt underhåll

Hangartillträde för tillfälligt tekniskt underhåll

(...)

(...)

(...)

Minst fyra presskonferenser per år

Minst fyra presskonferenser per år

(...)

(...)

(...)

Två journalistresor per år som anordnas av flygplatsen

Två journalistresor per år som anordnas av flygplatsen

(...)

(...)

(...)

Datorer, skrivare, telefoner, faxar och SITA-utrustning

Datorer, skrivare, telefoner, faxar och SITA-utrustning

(...)

(...)

(...)

3.3.2   SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

3.3.2.1   
  Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (73) | I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades till att börja med att FZG, som beviljade de olika flygbolagen rabatterna på flygplatsavgifterna, i sin helhet ägdes och kontrollerades av staten, och att rabatterna således måste anses ha beviljats med hjälp av statliga medel. Vidare ansågs det att staten med största sannolikhet hade varit inblandad när avtalen med de olika flygbolagen ingicks och att den behöriga offentliga tillsynsmyndigheten måste godkänna flygplatsens lista över avgifter, vilket innebar att beviljandet av rabatter på flygplatsavgifterna till olika flygbolag kunde tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(73)

I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades till att börja med att FZG, som beviljade de olika flygbolagen rabatterna på flygplatsavgifterna, i sin helhet ägdes och kontrollerades av staten, och att rabatterna således måste anses ha beviljats med hjälp av statliga medel. Vidare ansågs det att staten med största sannolikhet hade varit inblandad när avtalen med de olika flygbolagen ingicks och att den behöriga offentliga tillsynsmyndigheten måste godkänna flygplatsens lista över avgifter, vilket innebar att beviljandet av rabatter på flygplatsavgifterna till olika flygbolag kunde tillskrivas staten.

| (74) | För att besvara frågan om huruvida rabatterna gav respektive flygbolag en fördel erinrades det i beslutet om att inleda förfarandet om att det måste bedömas om FZG genom att bevilja rabatterna agerat som en marknadsekonomisk aktör. Marknadsekonomitestet kräver att det kan visas att beslutet att bevilja rabatterna baserats på sund ekonomisk logik och förbättrade flygplatsens lönsamhet. Den intäkt som flygplatsen genererade i anslutning till ett avtal med ett visst flygbolag fick dessutom inte vara lägre än kostnaderna för att tillhandahålla flygplatstjänster för det flygbolaget. |
| --- | --- |

(74)

För att besvara frågan om huruvida rabatterna gav respektive flygbolag en fördel erinrades det i beslutet om att inleda förfarandet om att det måste bedömas om FZG genom att bevilja rabatterna agerat som en marknadsekonomisk aktör. Marknadsekonomitestet kräver att det kan visas att beslutet att bevilja rabatterna baserats på sund ekonomisk logik och förbättrade flygplatsens lönsamhet. Den intäkt som flygplatsen genererade i anslutning till ett avtal med ett visst flygbolag fick dessutom inte vara lägre än kostnaderna för att tillhandahålla flygplatstjänster för det flygbolaget.

| (75) | I beslutet om att inleda förfarandet noterades att det inte fanns något som tydde på att Tyskland hade jämfört förväntade kostnader och intäkter under löptiden för avtalen med respektive flygbolag. Tyskland hade bara lämnat en affärsplan på medellång sikt, som omfattade perioden 2011–2015. Mot denna bakgrund ansågs det i beslutet om att inleda förfarandet att det var tveksamt om de intäkter som genererats i anslutning till avtalen med flygbolagen var tillräckliga för att täcka kostnaderna för att tillhandahålla flygplatstjänster för dem. Det noterades att FZG sedan den kommersiella verksamheten inletts hade genererat allt större förluster och att avtalen inte, vilket är vanligt i andra avtal, innehöll någon klausul som gjorde det möjligt för FZG att återkräva rabatterna om flygbolagen beslutade att upphöra med verksamheten på Zweibrücken. |
| --- | --- |

(75)

I beslutet om att inleda förfarandet noterades att det inte fanns något som tydde på att Tyskland hade jämfört förväntade kostnader och intäkter under löptiden för avtalen med respektive flygbolag. Tyskland hade bara lämnat en affärsplan på medellång sikt, som omfattade perioden 2011–2015. Mot denna bakgrund ansågs det i beslutet om att inleda förfarandet att det var tveksamt om de intäkter som genererats i anslutning till avtalen med flygbolagen var tillräckliga för att täcka kostnaderna för att tillhandahålla flygplatstjänster för dem. Det noterades att FZG sedan den kommersiella verksamheten inletts hade genererat allt större förluster och att avtalen inte, vilket är vanligt i andra avtal, innehöll någon klausul som gjorde det möjligt för FZG att återkräva rabatterna om flygbolagen beslutade att upphöra med verksamheten på Zweibrücken.

| (76) | I beslutet om att inleda förfarandet ansågs det också att Zweibrückens flygplats, om den agerat som en marknadsekonomisk aktör, skulle ha tvingats överväga om det var mindre kostsamt att stänga flygplatsen än att fortsätta med driften. Tyskland uppmanades att lämna upplysningar om kostnaderna för att stänga flygplatsen jämfört med kostnaderna för att fortsätta med driften. Slutligen noterades i beslutet om att inleda förfarandet att rabatterna tycktes inkludera de säkerhetsavgifter som FZG måste betala till säkerhetsföretaget. Det konstaterades att den avgift som togs ut av flygbolagen skulle utgöra en fördel för dem om den inte gjorde det möjligt för FZG att täcka dessa kostnader. Sammanfattningsvis uttrycktes i beslutet om att inleda förfarandet allvarliga tvivel beträffande förenligheten hos de rabatter som olika flygbolag beviljats med principen om marknadsekonomiska aktörer. |
| --- | --- |

(76)

I beslutet om att inleda förfarandet ansågs det också att Zweibrückens flygplats, om den agerat som en marknadsekonomisk aktör, skulle ha tvingats överväga om det var mindre kostsamt att stänga flygplatsen än att fortsätta med driften. Tyskland uppmanades att lämna upplysningar om kostnaderna för att stänga flygplatsen jämfört med kostnaderna för att fortsätta med driften. Slutligen noterades i beslutet om att inleda förfarandet att rabatterna tycktes inkludera de säkerhetsavgifter som FZG måste betala till säkerhetsföretaget. Det konstaterades att den avgift som togs ut av flygbolagen skulle utgöra en fördel för dem om den inte gjorde det möjligt för FZG att täcka dessa kostnader. Sammanfattningsvis uttrycktes i beslutet om att inleda förfarandet allvarliga tvivel beträffande förenligheten hos de rabatter som olika flygbolag beviljats med principen om marknadsekonomiska aktörer.

| (77) | Med tanke på att flygbolagen var verksamma på en konkurrensutsatt marknad och att en fördel som de beviljades skulle ge dem möjlighet att stärka sin ställning på den marknaden, konstaterades slutligen i beslutet om att inleda förfarandet att rabatten på avgifterna sannolikt skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(77)

Med tanke på att flygbolagen var verksamma på en konkurrensutsatt marknad och att en fördel som de beviljades skulle ge dem möjlighet att stärka sin ställning på den marknaden, konstaterades slutligen i beslutet om att inleda förfarandet att rabatten på avgifterna sannolikt skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.

| (78) | I beslutet om att inleda förfarandet drogs preliminärt slutsatsen att de rabatterade avgifterna utgjorde statligt stöd till respektive flygbolag (Germanwings, TUIFly och Ryanair). |
| --- | --- |

(78)

I beslutet om att inleda förfarandet drogs preliminärt slutsatsen att de rabatterade avgifterna utgjorde statligt stöd till respektive flygbolag (Germanwings, TUIFly och Ryanair).

3.3.2.2   
  Förenlighet

Förenlighet

| (79) | I beslutet om att inleda förfarandet bedömdes om de rabatterade avgifterna kunde anses utgöra förenligt igångsättningsstöd enligt avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I sin bedömning ställde sig kommissionen tvivlande till att de olika villkoren för förenligt igångsättningsstöd var uppfyllda. |
| --- | --- |

(79)

I beslutet om att inleda förfarandet bedömdes om de rabatterade avgifterna kunde anses utgöra förenligt igångsättningsstöd enligt avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I sin bedömning ställde sig kommissionen tvivlande till att de olika villkoren för förenligt igångsättningsstöd var uppfyllda.

| (80) | Framför allt konstaterades följande i beslutet om att inleda förfarandet:






  a) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 c i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om och hur rabatterna var kopplade till en ökning av passagerarvolymerna. |
| --- | --- | --- |

(80)

Framför allt konstaterades följande i beslutet om att inleda förfarandet:

a)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 c i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om och hur rabatterna var kopplade till en ökning av passagerarvolymerna.

| b) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om rabatterna var gradvis minskande och tidsbegränsade. |
| --- | --- |

b)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om rabatterna var gradvis minskande och tidsbegränsade.

| c) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 e i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart vilka kostnader de rabatterade avgifterna avsåg. |
| --- | --- |

c)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 e i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart vilka kostnader de rabatterade avgifterna avsåg.

| d) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 f i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom åtgärden inte tycktes avse de stödberättigande kostnaderna. |
| --- | --- |

d)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 f i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom åtgärden inte tycktes avse de stödberättigande kostnaderna.

| e) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 h i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom ingenting tydde på att FZG offentliggjort sina planer på att ge rabatterna och även erbjudit andra flygbolag dem. |
| --- | --- |

e)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 h i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom ingenting tydde på att FZG offentliggjort sina planer på att ge rabatterna och även erbjudit andra flygbolag dem.

| f) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 i i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte lämnats någon affärsplan för lönsamheten för de rutter som omfattades och det inte stod klart om konkurrerande linjer påverkats. |
| --- | --- |

f)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 i i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte lämnats någon affärsplan för lönsamheten för de rutter som omfattades och det inte stod klart om konkurrerande linjer påverkats.

| g) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 j i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom ingenting tydde på att den erforderliga förteckningen upprättats. |
| --- | --- |

g)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 j i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom ingenting tydde på att den erforderliga förteckningen upprättats.

| h) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 k och l i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

h)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 79 k och l i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

| i) | Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 80 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om de rabatterade avgifterna kumulerats med andra typer av stöd. |
| --- | --- |

i)

Det var tveksamt om de rabatterade avgifterna uppfyllde villkoren i punkt 80 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, eftersom det inte stod klart om de rabatterade avgifterna kumulerats med andra typer av stöd.

| (81) | Sammanfattningsvis drog kommissionen preliminärt slutsatsen att de rabatterade avgifterna inte kunde betecknas som förenligt igångsättningsstöd, eftersom de inte uppfyllde samtliga villkor i avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(81)

Sammanfattningsvis drog kommissionen preliminärt slutsatsen att de rabatterade avgifterna inte kunde betecknas som förenligt igångsättningsstöd, eftersom de inte uppfyllde samtliga villkor i avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

3.4   MARKNADSFÖRINGSAVTALEN MED RYANAIR OCH AMS

MARKNADSFÖRINGSAVTALEN MED RYANAIR OCH AMS

3.4.1   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

| (82) | Två avtal om marknadsföringstjänster ingicks med Ryanair och dess dotterbolag AMS. Enligt det första avtalet mellan Ryanair och FZG betalade FZG [...] euro till Ryanair för olika marknadsföringsinsatser som genomfördes av Ryanair. |
| --- | --- |

(82)

Två avtal om marknadsföringstjänster ingicks med Ryanair och dess dotterbolag AMS. Enligt det första avtalet mellan Ryanair och FZG betalade FZG [...] euro till Ryanair för olika marknadsföringsinsatser som genomfördes av Ryanair.

| (83) | Ett andra avtal ingicks den 6 oktober 2008 mellan delstaten Rheinland-Pfalz, företrädd av ministeriet för ekonomi, trafik, jordbruk och vinodling, och AMS. Varken FGAZ eller FZG är parter i det avtalet. Enligt avtalet stod AMS för olika marknadsföringsinsatser, exempelvis länkar till webbplatser som delstaten angav på Ryanairs webbplats och korta texter om Rheinland-Pfalz på Ryanairs webbplats. Under det första året betalade delstaten AMS totalt [...] euro, och inför det andra året skulle tjänsterna begränsas och delstaten skulle ha fått betala [...] euro. |
| --- | --- |

(83)

Ett andra avtal ingicks den 6 oktober 2008 mellan delstaten Rheinland-Pfalz, företrädd av ministeriet för ekonomi, trafik, jordbruk och vinodling, och AMS. Varken FGAZ eller FZG är parter i det avtalet. Enligt avtalet stod AMS för olika marknadsföringsinsatser, exempelvis länkar till webbplatser som delstaten angav på Ryanairs webbplats och korta texter om Rheinland-Pfalz på Ryanairs webbplats. Under det första året betalade delstaten AMS totalt [...] euro, och inför det andra året skulle tjänsterna begränsas och delstaten skulle ha fått betala [...] euro.

| (84) | Eftersom Ryanair upphörde med trafiken till och från Zweibrücken efter mindre än ett år, hävdes avtalet om marknadsföringstjänster inför det andra året och priset för det första året sänktes till [...] av det överenskomna priset. I praktiken betalade delstaten Rheinland-Pfalz därmed totalt 320 833 euro till AMS för marknadsföringstjänster. AMS tycks ha genomfört alla de överenskomna insatserna. |
| --- | --- |

(84)

Eftersom Ryanair upphörde med trafiken till och från Zweibrücken efter mindre än ett år, hävdes avtalet om marknadsföringstjänster inför det andra året och priset för det första året sänktes till [...] av det överenskomna priset. I praktiken betalade delstaten Rheinland-Pfalz därmed totalt 320 833 euro till AMS för marknadsföringstjänster. AMS tycks ha genomfört alla de överenskomna insatserna.

3.4.2   SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

3.4.2.1   
  Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (85) | I beslutet om att inleda förfarandet noterades till att börja med att utbetalningarna från delstaten Rheinland-Pfalz till AMS/Ryanair inbegriper statliga medel och kan tillskrivas staten. Den del av det pris som Rheinland-Pfalz betalade som översteg det ekonomiska värdet av de tjänster som AMS/Ryanair tillhandahöll utgör en förlust av statliga medel. |
| --- | --- |

(85)

I beslutet om att inleda förfarandet noterades till att börja med att utbetalningarna från delstaten Rheinland-Pfalz till AMS/Ryanair inbegriper statliga medel och kan tillskrivas staten. Den del av det pris som Rheinland-Pfalz betalade som översteg det ekonomiska värdet av de tjänster som AMS/Ryanair tillhandahöll utgör en förlust av statliga medel.

| (86) | För bedömningen av huruvida avtalet om marknadsföringstjänster gav AMS/Ryanair en fördel tillämpade kommissionen återigen principen om marknadsekonomiska aktörer. Det konstaterades att det på Zweibrückens flygplats bara var Ryanair som hade fått marknadsföringsstöd i en sådan omfattning, att utbetalningarna uppenbarligen inte krävde att marknadsföringsinsatserna hade mätbar effekt (t.ex. en ökning av passagerarvolymen) och att det var okänt om delstaten Rheinland-Pfalz hade kontroll över AMS/Ryanairs tillhandahållande av marknadsföringstjänsterna. I beslutet om att inleda förfarandet noterades vidare att avtalet om marknadsföringstjänster tydligt var kopplat till rutten Zweibrücken–London-Stansted och således kunde betraktas som ett incitament för den nya rutten, som Ryanair startade i oktober 2008. Eftersom Ryanair direkt gynnades av marknadsföringsinsatserna drogs slutsatsen att Ryanair borde ha stått för åtminstone en del av kostnaderna för dem. Sammanfattningsvis ställde sig kommissionen tvivlande till att delstaten Rheinland-Pfalz hade agerat som en marknadsekonomisk aktör och misstänkte att delstaten därmed hade gett AMS/Ryanair en fördel. |
| --- | --- |

(86)

För bedömningen av huruvida avtalet om marknadsföringstjänster gav AMS/Ryanair en fördel tillämpade kommissionen återigen principen om marknadsekonomiska aktörer. Det konstaterades att det på Zweibrückens flygplats bara var Ryanair som hade fått marknadsföringsstöd i en sådan omfattning, att utbetalningarna uppenbarligen inte krävde att marknadsföringsinsatserna hade mätbar effekt (t.ex. en ökning av passagerarvolymen) och att det var okänt om delstaten Rheinland-Pfalz hade kontroll över AMS/Ryanairs tillhandahållande av marknadsföringstjänsterna. I beslutet om att inleda förfarandet noterades vidare att avtalet om marknadsföringstjänster tydligt var kopplat till rutten Zweibrücken–London-Stansted och således kunde betraktas som ett incitament för den nya rutten, som Ryanair startade i oktober 2008. Eftersom Ryanair direkt gynnades av marknadsföringsinsatserna drogs slutsatsen att Ryanair borde ha stått för åtminstone en del av kostnaderna för dem. Sammanfattningsvis ställde sig kommissionen tvivlande till att delstaten Rheinland-Pfalz hade agerat som en marknadsekonomisk aktör och misstänkte att delstaten därmed hade gett AMS/Ryanair en fördel.

| (87) | Eftersom det bara var AMS/Ryanair som fick marknadsföringsstödet stod det klart att åtgärden var selektiv. Av samma skäl som angetts när det gäller de rabatterade flygplatsavgifterna konstaterades också i beslutet om att inleda förfarandet att åtgärden påverkade handeln mellan medlemsstaterna och snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen. Följaktligen drogs slutsatsen att marknadsföringsstödet utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(87)

Eftersom det bara var AMS/Ryanair som fick marknadsföringsstödet stod det klart att åtgärden var selektiv. Av samma skäl som angetts när det gäller de rabatterade flygplatsavgifterna konstaterades också i beslutet om att inleda förfarandet att åtgärden påverkade handeln mellan medlemsstaterna och snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen. Följaktligen drogs slutsatsen att marknadsföringsstödet utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.

3.4.2.2   
  Förenlighet

Förenlighet

| (88) | I beslutet om att inleda förfarandet bedömdes om marknadsföringsstödet till AMS/Ryanair kunde anses utgöra förenligt igångsättningsstöd enligt avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I sin bedömning ställde sig kommissionen tvivlande till att de olika villkoren för förenligt igångsättningsstöd var uppfyllda. Skälen var i princip desamma som de som anges i skäl 80 i det här beslutet när det gäller förenligheten hos de rabatterade avgifterna. Följaktligen drogs slutsatsen att marknadsföringsstödet inte utgör förenligt igångsättningsstöd. |
| --- | --- |

(88)

I beslutet om att inleda förfarandet bedömdes om marknadsföringsstödet till AMS/Ryanair kunde anses utgöra förenligt igångsättningsstöd enligt avsnitt 5 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. I sin bedömning ställde sig kommissionen tvivlande till att de olika villkoren för förenligt igångsättningsstöd var uppfyllda. Skälen var i princip desamma som de som anges i skäl 80 i det här beslutet när det gäller förenligheten hos de rabatterade avgifterna. Följaktligen drogs slutsatsen att marknadsföringsstödet inte utgör förenligt igångsättningsstöd.

4.   KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

4.1   OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ/ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ/ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

4.1.1   INFRASTRUKTUR

4.1.1.1   
  Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

Ekonomisk verksamhet och fördel

Ekonomisk verksamhet och fördel

| (89) | De tyska myndigheterna erinrade först om att de inte höll med kommissionen om att byggande av flygplatsinfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet. Tyskland påpekade att kommissionen främst hänvisat till tribunalens dom i Leipzig/Halle-målet och noterade att överklagandet av den domen ännu inte avgjorts vid domstolen och att man ville avvakta domstolens beslut. |
| --- | --- |

(89)

De tyska myndigheterna erinrade först om att de inte höll med kommissionen om att byggande av flygplatsinfrastruktur utgör ekonomisk verksamhet. Tyskland påpekade att kommissionen främst hänvisat till tribunalens dom i Leipzig/Halle-målet och noterade att överklagandet av den domen ännu inte avgjorts vid domstolen och att man ville avvakta domstolens beslut.

| (90) | För det andra slog de tyska myndigheterna fast att ingen av de infrastrukturinvesteringar som gjorts före 2006, när den kommersiella verksamheten inleddes på Zweibrückens flygplats, omfattades av reglerna om statligt stöd. Fram till 2006 användes flygplatsen endast för allmänflyg och militärflyg, och de tyska myndigheterna hävdade att tillhandahållande av flygplatstjänster för dessa ändamål inte utgjorde en ekonomisk verksamhet. Under alla omständigheter slogs det fast att verksamheten på Zweibrückens flygplats fram till 2006 var av så liten omfattning (aldrig över 30 000 passagerare per år före 2006) att eventuell offentlig finansiering inte snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen och inte påverkade handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(90)

För det andra slog de tyska myndigheterna fast att ingen av de infrastrukturinvesteringar som gjorts före 2006, när den kommersiella verksamheten inleddes på Zweibrückens flygplats, omfattades av reglerna om statligt stöd. Fram till 2006 användes flygplatsen endast för allmänflyg och militärflyg, och de tyska myndigheterna hävdade att tillhandahållande av flygplatstjänster för dessa ändamål inte utgjorde en ekonomisk verksamhet. Under alla omständigheter slogs det fast att verksamheten på Zweibrückens flygplats fram till 2006 var av så liten omfattning (aldrig över 30 000 passagerare per år före 2006) att eventuell offentlig finansiering inte snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen och inte påverkade handeln mellan medlemsstaterna.

| (91) | För det tredje uppgav de tyska myndigheterna att merparten av de investeringar som stötts med offentliga bidrag ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Det betonades att flertalet investeringar var nödvändiga för att garantera en säker verksamhet på flygplatsen (framför allt till följd av en föreskrift från den behöriga tillsynsmyndigheten på säkerhetsområdet och klagomål från pilotsammanslutningen Cockpit). Alla åtgärder för att garantera en säker verksamhet på flygplatsen ansågs därför ingå i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(91)

För det tredje uppgav de tyska myndigheterna att merparten av de investeringar som stötts med offentliga bidrag ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Det betonades att flertalet investeringar var nödvändiga för att garantera en säker verksamhet på flygplatsen (framför allt till följd av en föreskrift från den behöriga tillsynsmyndigheten på säkerhetsområdet och klagomål från pilotsammanslutningen Cockpit). Alla åtgärder för att garantera en säker verksamhet på flygplatsen ansågs därför ingå i den offentliga sektorns ansvarsområde.

| (92) | Tyskland motsatte sig kraftigt uppfattningen att åtgärder som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde ens delvis skulle innebära en fördel för flygplatsen i fråga, om finansieringen inte beviljats på icke-diskriminerande grund till alla övriga flygplatser i medlemsstaten. Tyskland menade att finansiering för åtgärder som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde inte utgör statligt stöd, oavsett om en eller alla flygplatser måste stå för kostnaderna för sådana åtgärder. I detta sammanhang bör begreppet ”den offentliga sektorns ansvarsområde” tolkas enhetligt, särskilt mot bakgrund av medlemsstaternas olika definitioner av begreppet. |
| --- | --- |

(92)

Tyskland motsatte sig kraftigt uppfattningen att åtgärder som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde ens delvis skulle innebära en fördel för flygplatsen i fråga, om finansieringen inte beviljats på icke-diskriminerande grund till alla övriga flygplatser i medlemsstaten. Tyskland menade att finansiering för åtgärder som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde inte utgör statligt stöd, oavsett om en eller alla flygplatser måste stå för kostnaderna för sådana åtgärder. I detta sammanhang bör begreppet ”den offentliga sektorns ansvarsområde” tolkas enhetligt, särskilt mot bakgrund av medlemsstaternas olika definitioner av begreppet.

| (93) | Tyskland lämnade en förteckning över investeringar som avsåg uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde mellan 2006 och 2009 (som en jämförelse uppgick de totala investeringarna under den perioden till 22 476 812 euro).

  Tabell 7


  Översikt från Tyskland över kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde
   (21) | Åtgärder | Kostnader | Totala kostnader |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | (...) | (...) | (...) |
| 2007 | (...) | (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| 2008 | (...) | (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| 2009 | (...) | (...) | (...) |
| (...) | (...) |
| Totalsumma | 19 707 315 euro |

(93)

Tyskland lämnade en förteckning över investeringar som avsåg uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde mellan 2006 och 2009 (som en jämförelse uppgick de totala investeringarna under den perioden till 22 476 812 euro).

Tabell 7

Tabell 7

Översikt från Tyskland över kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde
   (21)

Översikt från Tyskland över kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde

21

Åtgärder

Kostnader

Totala kostnader

2006

2006

(...)

(...)

(...)

2007

2007

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

2008

2008

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

2009

2009

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Totalsumma

Totalsumma

19 707 315 euro

19 707 315 euro

| (94) | Tyskland uppgav att man anser att tillhandahållande av åtgärder avseende säkerheten på flygplatser enligt § 8 i Luftsicherheitsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet), åtgärder för att säkerställa driftssäkerhet, flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder enligt § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz (flygtrafiklagen), meteorologiska tjänster och brandkårstjänster ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, oavsett om det rör sig om investeringar eller driftskostnader. |
| --- | --- |

(94)

Tyskland uppgav att man anser att tillhandahållande av åtgärder avseende säkerheten på flygplatser enligt § 8 i Luftsicherheitsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet), åtgärder för att säkerställa driftssäkerhet, flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder enligt § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz (flygtrafiklagen), meteorologiska tjänster och brandkårstjänster ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, oavsett om det rör sig om investeringar eller driftskostnader.

Luftsicherheitsgesetz

Luftverkehrsgesetz

| (95) | Tyskland hävdade att finansieringen av flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder måste ses mot bakgrund av § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz. Enligt den bestämmelsen görs åtskillnad mellan vissa flygplatser där finansiering av dessa säkerhetsåtgärder på förbundsnivå anses nödvändig av säkerhetsskäl och transportpolitiska skäl, och andra, regionala flygplatser där sådana åtgärder inte anses helt nödvändiga ur förbundsperspektiv. Det är därför motiverat att delstaten tillhandahåller offentlig finansiering för flygkontroll och säkerhetsåtgärder på regionala flygplatser som Zweibrücken, eftersom flygplatsen annars själv skulle få stå för de kostnaderna. Tyskland anser således att finansiering av flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder, oavsett om den kommer direkt från staten på förbundsnivå eller från delstaterna, under alla omständigheter ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(95)

Tyskland hävdade att finansieringen av flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder måste ses mot bakgrund av § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz. Enligt den bestämmelsen görs åtskillnad mellan vissa flygplatser där finansiering av dessa säkerhetsåtgärder på förbundsnivå anses nödvändig av säkerhetsskäl och transportpolitiska skäl, och andra, regionala flygplatser där sådana åtgärder inte anses helt nödvändiga ur förbundsperspektiv. Det är därför motiverat att delstaten tillhandahåller offentlig finansiering för flygkontroll och säkerhetsåtgärder på regionala flygplatser som Zweibrücken, eftersom flygplatsen annars själv skulle få stå för de kostnaderna. Tyskland anser således att finansiering av flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder, oavsett om den kommer direkt från staten på förbundsnivå eller från delstaterna, under alla omständigheter ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

Luftverkehrsgesetz.

| (96) | Vidare påpekas att kostnader för brandkåren inte regleras på förbundsnivå utan tillhör delstaternas behörighet, och därför finansieras inte brandkåren av staten på alla flygplatser. Skillnaden i behandling har enligt Tyskland både historiska och objektiva skäl. Framför allt säger det sig självt att mindre regionala flygplatser inte kan bära de höga fasta kostnader som en brandkår ger upphov till och att delstaten i fråga därför står för de kostnaderna. |
| --- | --- |

(96)

Vidare påpekas att kostnader för brandkåren inte regleras på förbundsnivå utan tillhör delstaternas behörighet, och därför finansieras inte brandkåren av staten på alla flygplatser. Skillnaden i behandling har enligt Tyskland både historiska och objektiva skäl. Framför allt säger det sig självt att mindre regionala flygplatser inte kan bära de höga fasta kostnader som en brandkår ger upphov till och att delstaten i fråga därför står för de kostnaderna.

| (97) | När det gäller renoveringen av banan hävdade Tyskland att åtgärderna i fråga ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde eftersom de var akut nödvändiga för att garantera ett säkert nyttjande av Zweibrückens flygplats. Tyskland menade i detta avseende att flygplatsen inte ens hade kunnat användas för militära ändamål utan dessa åtgärder. Renoveringen var därför nödvändig för att över huvud taget möjliggöra militärflyg och allmänflyg. Tyskland hävdade således att renoveringskostnaderna inte uteslutande avsåg kommersiell luftfart. |
| --- | --- |

(97)

När det gäller renoveringen av banan hävdade Tyskland att åtgärderna i fråga ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde eftersom de var akut nödvändiga för att garantera ett säkert nyttjande av Zweibrückens flygplats. Tyskland menade i detta avseende att flygplatsen inte ens hade kunnat användas för militära ändamål utan dessa åtgärder. Renoveringen var därför nödvändig för att över huvud taget möjliggöra militärflyg och allmänflyg. Tyskland hävdade således att renoveringskostnaderna inte uteslutande avsåg kommersiell luftfart.

| (98) | I detta avseende uppgav Tyskland att renoveringen och kostnaderna i anslutning därtill var nödvändiga med tanke på flygplatsens militära historia. Enligt Tyskland var arbetet förenat med vissa risker, eftersom det inte kunde uteslutas att outlösta bomber från kriget fanns på platsen. Två outlösta bomber ska också ha avlägsnats i samband med renoveringen. |
| --- | --- |

(98)

I detta avseende uppgav Tyskland att renoveringen och kostnaderna i anslutning därtill var nödvändiga med tanke på flygplatsens militära historia. Enligt Tyskland var arbetet förenat med vissa risker, eftersom det inte kunde uteslutas att outlösta bomber från kriget fanns på platsen. Två outlösta bomber ska också ha avlägsnats i samband med renoveringen.

| (99) | I övrigt innefattade renoveringsarbetet bl.a. anpassning av banan till moderna standarder i fråga om bredd, förnyad dränering, navigationsljus och varselljus, skyltar, reservströmkälla med parallella nät samt utbyggnad av stängsel och taxibana. Renoveringen av ljus och skyltar och höjningen av taxibanan hade efterlysts i klagomål från pilotsammanslutningen Cockpit. En annan betydande del av renoveringen bestod i nya arrangemang för flygplatssäkerheten, bl.a. nya stängsel, dörrar, videoövervakning och intercomsystem, installation av skjutdörrar och kabelkanaler. |
| --- | --- |

(99)

I övrigt innefattade renoveringsarbetet bl.a. anpassning av banan till moderna standarder i fråga om bredd, förnyad dränering, navigationsljus och varselljus, skyltar, reservströmkälla med parallella nät samt utbyggnad av stängsel och taxibana. Renoveringen av ljus och skyltar och höjningen av taxibanan hade efterlysts i klagomål från pilotsammanslutningen Cockpit. En annan betydande del av renoveringen bestod i nya arrangemang för flygplatssäkerheten, bl.a. nya stängsel, dörrar, videoövervakning och intercomsystem, installation av skjutdörrar och kabelkanaler.

| (100) | Tyskland hävdade slutligen att stängning av Zweibrückens flygplats aldrig setts som ett tänkbart alternativ, eftersom fortsatt drift av flygplatsen var nödvändig med hänsyn till militärflyget och allmänflyget. I detta avseende hävdade Tyskland också att en stängning och avveckling av flygplatsen skulle medföra omotiverade kostnader som långt skulle överstiga de belopp som satsats. Tyskland lade dock inte fram någon beräkning av kostnaderna för en stängning eller någon jämförelse av dessa kostnader med kostnaderna för fortsatt drift. |
| --- | --- |

(100)

Tyskland hävdade slutligen att stängning av Zweibrückens flygplats aldrig setts som ett tänkbart alternativ, eftersom fortsatt drift av flygplatsen var nödvändig med hänsyn till militärflyget och allmänflyget. I detta avseende hävdade Tyskland också att en stängning och avveckling av flygplatsen skulle medföra omotiverade kostnader som långt skulle överstiga de belopp som satsats. Tyskland lade dock inte fram någon beräkning av kostnaderna för en stängning eller någon jämförelse av dessa kostnader med kostnaderna för fortsatt drift.

| (101) | Mot denna bakgrund menade Tyskland att det är ekonomiskt förnuftigt att tillhandahålla flygplatstjänster för kommersiell luftfart. Tyskland hävdade att den stora merparten av kostnaderna under alla omständigheter skulle uppstå vid tillhandahållandet av flygplatstjänster för militärflyg och allmänflyg (infrastruktur etc.) och att merkostnaderna i anslutning till kommersiell luftfart alltså är begränsade samtidigt som ytterligare intäkter genereras. |
| --- | --- |

(101)

Mot denna bakgrund menade Tyskland att det är ekonomiskt förnuftigt att tillhandahålla flygplatstjänster för kommersiell luftfart. Tyskland hävdade att den stora merparten av kostnaderna under alla omständigheter skulle uppstå vid tillhandahållandet av flygplatstjänster för militärflyg och allmänflyg (infrastruktur etc.) och att merkostnaderna i anslutning till kommersiell luftfart alltså är begränsade samtidigt som ytterligare intäkter genereras.

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (102) | Tyskland menade att den offentliga finansieringen av infrastrukturen på Zweibrückens flygplats inte snedvrider konkurrensen eller påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Tyskland uppgav vidare att varken snedvridning av konkurrensen eller påverkan på handeln kunde slås fast bara med hänvisning till att andra flygplatser ligger i närheten av Zweibrücken. Enligt Tyskland konkurrerar inte Zweibrückens flygplats med de flygplatser som anges i beslutet om att inleda förfarandet, i synnerhet inte med Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(102)

Tyskland menade att den offentliga finansieringen av infrastrukturen på Zweibrückens flygplats inte snedvrider konkurrensen eller påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Tyskland uppgav vidare att varken snedvridning av konkurrensen eller påverkan på handeln kunde slås fast bara med hänvisning till att andra flygplatser ligger i närheten av Zweibrücken. Enligt Tyskland konkurrerar inte Zweibrückens flygplats med de flygplatser som anges i beslutet om att inleda förfarandet, i synnerhet inte med Saarbrückens flygplats.

| (103) | När det gäller förhållandet mellan Zweibrücken och Saarbrücken uppgav Tyskland att de två flygplatserna snarare kompletterar än konkurrerar med varandra. Tyskland förklarade att de två flygplatserna har olika profiler, vilket har sin grund i att infrastrukturerna skiljer sig åt: Passagerarinfrastrukturen på Saarbrückens flygplats är av högre kvalitet (t.ex. en modern terminalbyggnad) och flygplatsen är inriktad på linjetrafik och affärsresenärer, medan Zweibrückens flygplats å andra sidan har längre bana med högre viktkapacitet, vilket gör den bättre lämpad för tyngre flygplan i långdistanstrafik eller flygfrakt. Enligt Tyskland inriktar sig Zweibrückens flygplats därför på chartertrafik och flygfrakt. |
| --- | --- |

(103)

När det gäller förhållandet mellan Zweibrücken och Saarbrücken uppgav Tyskland att de två flygplatserna snarare kompletterar än konkurrerar med varandra. Tyskland förklarade att de två flygplatserna har olika profiler, vilket har sin grund i att infrastrukturerna skiljer sig åt: Passagerarinfrastrukturen på Saarbrückens flygplats är av högre kvalitet (t.ex. en modern terminalbyggnad) och flygplatsen är inriktad på linjetrafik och affärsresenärer, medan Zweibrückens flygplats å andra sidan har längre bana med högre viktkapacitet, vilket gör den bättre lämpad för tyngre flygplan i långdistanstrafik eller flygfrakt. Enligt Tyskland inriktar sig Zweibrückens flygplats därför på chartertrafik och flygfrakt.

| (104) | Med tanke på att Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser anses komplettera varandra uppgav Tyskland att ett närmare samarbete dem emellan övervägs. Tyskland uppgav vidare att regionregeringarna redan har beslutat att samarbeta närmare i framtiden och överväger att bilda en gemensam flygplats (”Saar-Pfalz-Airport”) med två lokaliseringar (Saarbrücken och Zweibrücken). Samarbetet bör enligt Tyskland ge synergieffekter och tryggad finansiering. Slutligen pekade Tyskland på efterfrågan på luftfartstjänster i regionen (de två flygplatserna har tillsammans redan 750 000 passagerare per år) och hävdade att bara Saarbrücken och Zweibrücken tillsammans kan tillgodose denna efterfrågan, i synnerhet som de inte kan ersättas av andra närliggande flygplatser. Enligt Tyskland skulle den nya flygplatsen ”Saar-Pfalz-Airport” därför inte konkurrera med närliggande flygplatser som Luxemburg, Metz-Nancy-Lorraine och Frankfurt-Hahn. |
| --- | --- |

(104)

Med tanke på att Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser anses komplettera varandra uppgav Tyskland att ett närmare samarbete dem emellan övervägs. Tyskland uppgav vidare att regionregeringarna redan har beslutat att samarbeta närmare i framtiden och överväger att bilda en gemensam flygplats (”Saar-Pfalz-Airport”) med två lokaliseringar (Saarbrücken och Zweibrücken). Samarbetet bör enligt Tyskland ge synergieffekter och tryggad finansiering. Slutligen pekade Tyskland på efterfrågan på luftfartstjänster i regionen (de två flygplatserna har tillsammans redan 750 000 passagerare per år) och hävdade att bara Saarbrücken och Zweibrücken tillsammans kan tillgodose denna efterfrågan, i synnerhet som de inte kan ersättas av andra närliggande flygplatser. Enligt Tyskland skulle den nya flygplatsen ”Saar-Pfalz-Airport” därför inte konkurrera med närliggande flygplatser som Luxemburg, Metz-Nancy-Lorraine och Frankfurt-Hahn.

4.1.1.2   
  Förenlighet

Förenlighet

| (105) | Tyskland förklarade att den offentliga finansieringen av infrastrukturåtgärder, även om den skulle anses utgöra statligt stöd, skulle vara förenlig med den inre marknaden eftersom den uppfyller villkoren i punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. Innan vart och ett av villkoren behandlades betonade Tyskland att infrastrukturinvesteringarna på Zweibrücken var relativt små jämfört med dem som konstaterats vara förenliga med den inre marknaden på andra offentligt finansierade regionala flygplatser och endast avsåg ombyggnad av befintlig militär infrastruktur för civil användning. |
| --- | --- |

(105)

Tyskland förklarade att den offentliga finansieringen av infrastrukturåtgärder, även om den skulle anses utgöra statligt stöd, skulle vara förenlig med den inre marknaden eftersom den uppfyller villkoren i punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. Innan vart och ett av villkoren behandlades betonade Tyskland att infrastrukturinvesteringarna på Zweibrücken var relativt små jämfört med dem som konstaterats vara förenliga med den inre marknaden på andra offentligt finansierade regionala flygplatser och endast avsåg ombyggnad av befintlig militär infrastruktur för civil användning.

Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse

Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse

| (106) | Först och främst hävdade Tyskland att det offentliga stödet för infrastrukturinvesteringar uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse – infrastrukturinvesteringarna gjordes i en region som får stöd enligt punkt c i syfte att förbättra den regionala näringslivsstrukturen. Tyskland påpekade att unionens finansiering (som från och med 1991 tillhandahölls genom programmen Konver I, Konver II och PERIFRA) användes för att bygga om den militära infrastrukturen för civil användning och gick till exempelvis modernisering och uppförande av ett torn samt dränering av banan. Tyskland sade sig inte förstå varför kommissionen har betänkligheter i fråga om målet av allmänekonomiskt intresse efter att ha deltagit i finansieringen av ombyggnaden av den tidigare militärflygplatsen. |
| --- | --- |

(106)

Först och främst hävdade Tyskland att det offentliga stödet för infrastrukturinvesteringar uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse – infrastrukturinvesteringarna gjordes i en region som får stöd enligt punkt c i syfte att förbättra den regionala näringslivsstrukturen. Tyskland påpekade att unionens finansiering (som från och med 1991 tillhandahölls genom programmen Konver I, Konver II och PERIFRA) användes för att bygga om den militära infrastrukturen för civil användning och gick till exempelvis modernisering och uppförande av ett torn samt dränering av banan. Tyskland sade sig inte förstå varför kommissionen har betänkligheter i fråga om målet av allmänekonomiskt intresse efter att ha deltagit i finansieringen av ombyggnaden av den tidigare militärflygplatsen.

| (107) | Med hänvisning till den historiska bakgrunden förklarade Tyskland att Zweibrückenområdet fick betydande strukturella problem när de amerikanska väpnade styrkorna lämnade flygplatsen 1991, t.ex. en arbetslöshet på 20 % i staden Zweibrücken. Tyskland uppgav att ombyggnaden av flygplatsen till en civil flygplats därför bidrog till att skapa arbetstillfällen och förbättra den regionala ekonomiska infrastrukturen. Tyskland hävdade vidare att de tjänster som flygplatsen tillhandahåller är oundgängliga för regionen och att den regionala ekonomin i hög grad är beroende av lättillgänglig luftfartsinfrastruktur. |
| --- | --- |

(107)

Med hänvisning till den historiska bakgrunden förklarade Tyskland att Zweibrückenområdet fick betydande strukturella problem när de amerikanska väpnade styrkorna lämnade flygplatsen 1991, t.ex. en arbetslöshet på 20 % i staden Zweibrücken. Tyskland uppgav att ombyggnaden av flygplatsen till en civil flygplats därför bidrog till att skapa arbetstillfällen och förbättra den regionala ekonomiska infrastrukturen. Tyskland hävdade vidare att de tjänster som flygplatsen tillhandahåller är oundgängliga för regionen och att den regionala ekonomin i hög grad är beroende av lättillgänglig luftfartsinfrastruktur.

| (108) | Tyskland menade att kommissionens enda skäl att betvivla förenligheten med det kriteriet på nytt tycks vara närheten till och den upplevda konkurrensen med Saarbrückens flygplats. Tyskland påpekade därför återigen att de två flygplatserna kompletterar varandra, vilket utesluter konkurrens dem emellan. Vidare hävdades att närheten till andra regionala flygplatser inte hade någon betydelse för frågan om huruvida den subventionerade infrastrukturen uppfyller ett mål av allmänekonomiskt intresse. Tyskland uppgav vidare att den enda relevanta omständigheten var att delstaten Rheinland-Pfalz var angelägen om att tillgodose det allmänna intresset på det egna territoriet utan att behöva förlita sig på infrastruktur i andra regioner. |
| --- | --- |

(108)

Tyskland menade att kommissionens enda skäl att betvivla förenligheten med det kriteriet på nytt tycks vara närheten till och den upplevda konkurrensen med Saarbrückens flygplats. Tyskland påpekade därför återigen att de två flygplatserna kompletterar varandra, vilket utesluter konkurrens dem emellan. Vidare hävdades att närheten till andra regionala flygplatser inte hade någon betydelse för frågan om huruvida den subventionerade infrastrukturen uppfyller ett mål av allmänekonomiskt intresse. Tyskland uppgav vidare att den enda relevanta omständigheten var att delstaten Rheinland-Pfalz var angelägen om att tillgodose det allmänna intresset på det egna territoriet utan att behöva förlita sig på infrastruktur i andra regioner.

Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet

Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet

| (109) | Tyskland förklarade att infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet. Enligt Tyskland avsåg infrastrukturinvesteringarna alltid bara komplettering och utbyggnad av befintlig infrastruktur, och inga onödigt avancerade eller dyra nya anläggningar byggdes. Man betonade att det inte handlade om att bygga en ny flygplats i Zweibrücken utan endast om att bygga om en tidigare militärflygplats för civil användning. Tyskland betonade också att infrastrukturen är nödvändig för att skapa arbetstillfällen. Enligt Tyskland skapades i hela Rheinland-Pfalz direkt eller indirekt omkring 5 000 arbetstillfällen i anslutning till Zweibrückens flygplats. Av dessa 5 000 arbetstillfällen skapades 2 708 direkt eller indirekt på flygplatsen eller i det omgivande området fram till 2011. Tack vare dessa arbetstillfällen minskade de sociala kostnaderna (med 25 miljoner euro per år) samtidigt som skatteintäkter genererades. Tyskland uppgav vidare att arbetstillfällen är av särskild betydelse i detta område, där arbetslösheten i dag ligger 2 % över genomsnittet för delstaten. Tyskland hänvisade till två expertutlåtanden där flygplatsens betydelse för den regionala ekonomin betonas (22). |
| --- | --- |

(109)

Tyskland förklarade att infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet. Enligt Tyskland avsåg infrastrukturinvesteringarna alltid bara komplettering och utbyggnad av befintlig infrastruktur, och inga onödigt avancerade eller dyra nya anläggningar byggdes. Man betonade att det inte handlade om att bygga en ny flygplats i Zweibrücken utan endast om att bygga om en tidigare militärflygplats för civil användning. Tyskland betonade också att infrastrukturen är nödvändig för att skapa arbetstillfällen. Enligt Tyskland skapades i hela Rheinland-Pfalz direkt eller indirekt omkring 5 000 arbetstillfällen i anslutning till Zweibrückens flygplats. Av dessa 5 000 arbetstillfällen skapades 2 708 direkt eller indirekt på flygplatsen eller i det omgivande området fram till 2011. Tack vare dessa arbetstillfällen minskade de sociala kostnaderna (med 25 miljoner euro per år) samtidigt som skatteintäkter genererades. Tyskland uppgav vidare att arbetstillfällen är av särskild betydelse i detta område, där arbetslösheten i dag ligger 2 % över genomsnittet för delstaten. Tyskland hänvisade till två expertutlåtanden där flygplatsens betydelse för den regionala ekonomin betonas (22).

22

| (110) | Tyskland framhöll på nytt att närheten till Saarbrückens flygplats inte påverkar nödvändigheten och proportionaliteten hos infrastrukturen på Zweibrücken. Enligt Tyskland är infrastrukturen på Zweibrücken nödvändig för stora och tunga flygplan som bara kan landa där eftersom banan i Saarbrücken inte är tillräckligt lång. Tyskland uppger vidare att Zweibrücken dessutom erbjuder möjlighet till nattflygningar, vilket är viktigt för fraktflyget. |
| --- | --- |

(110)

Tyskland framhöll på nytt att närheten till Saarbrückens flygplats inte påverkar nödvändigheten och proportionaliteten hos infrastrukturen på Zweibrücken. Enligt Tyskland är infrastrukturen på Zweibrücken nödvändig för stora och tunga flygplan som bara kan landa där eftersom banan i Saarbrücken inte är tillräckligt lång. Tyskland uppger vidare att Zweibrücken dessutom erbjuder möjlighet till nattflygningar, vilket är viktigt för fraktflyget.

Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt

Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt

| (111) | Tyskland uppgav att infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt och betonade att passagerarvolymen på Zweibrückens flygplats ökade från bara 17 732 passagerare 2005 till 223 165 passagerare 2011. Man förklarade att det bara är den förväntade passagerarvolymen som är relevant när det gäller detta kriterium, och att de relevanta prognoserna tyder på en ökande efterfrågan i regionen. Med hänvisning till den prognos som gjorts av Desel Consulting och Airport Research GmbH 2009 hävdade Tyskland att en ökning till minst 1 350 000 på Zweibrückens flygplats kunde förväntas till 2025. |
| --- | --- |

(111)

Tyskland uppgav att infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt och betonade att passagerarvolymen på Zweibrückens flygplats ökade från bara 17 732 passagerare 2005 till 223 165 passagerare 2011. Man förklarade att det bara är den förväntade passagerarvolymen som är relevant när det gäller detta kriterium, och att de relevanta prognoserna tyder på en ökande efterfrågan i regionen. Med hänvisning till den prognos som gjorts av Desel Consulting och Airport Research GmbH 2009 hävdade Tyskland att en ökning till minst 1 350 000 på Zweibrückens flygplats kunde förväntas till 2025.

| (112) | Tyskland framhöll återigen att närheten till Saarbrückens flygplats inte försämrade Zweibrückens framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt. Man lämnade prognoser som visade att Saarbrückens flygplats också kunde räkna med ökande passagerarvolymer och menade att det planerade samarbetet mellan de två flygplatserna skulle säkerställa att de inte konkurrerar om samma passagerare i framtiden. |
| --- | --- |

(112)

Tyskland framhöll återigen att närheten till Saarbrückens flygplats inte försämrade Zweibrückens framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt. Man lämnade prognoser som visade att Saarbrückens flygplats också kunde räkna med ökande passagerarvolymer och menade att det planerade samarbetet mellan de två flygplatserna skulle säkerställa att de inte konkurrerar om samma passagerare i framtiden.

Rättvis och icke-diskriminerande tillgång till infrastrukturen

Rättvis och icke-diskriminerande tillgång till infrastrukturen

| (113) | Tyskland uppgav att alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. Listan över avgifter från 2005 tillämpas i princip likadant och på samma villkor för alla användare av flygplatsen. Tyskland medgav att en del avvikelser från den officiella listan över avgifter i praktiken överenskommits för linjetrafik och chartertrafik men vidhöll att avgiftssänkningar det första året och rabatter erbjöds alla flygbolag på icke-diskriminerande grund, med jämförbara kvoter. |
| --- | --- |

(113)

Tyskland uppgav att alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. Listan över avgifter från 2005 tillämpas i princip likadant och på samma villkor för alla användare av flygplatsen. Tyskland medgav att en del avvikelser från den officiella listan över avgifter i praktiken överenskommits för linjetrafik och chartertrafik men vidhöll att avgiftssänkningar det första året och rabatter erbjöds alla flygbolag på icke-diskriminerande grund, med jämförbara kvoter.

Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot EU:s intresse – den allmänna principen om proportionalitet och nödvändighet

Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot EU:s intresse – den allmänna principen om proportionalitet och nödvändighet

| (114) | Tyskland förklarade, med utgångspunkt i de argument som redan anförts, att handeln inte påverkas i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Enligt Tyskland var åtgärderna nödvändiga eftersom Zweibrückens flygplats inte kan ersättas av Saarbrückens flygplats. Tyskland uppgav vidare att infrastrukturinvesteringarna endast avsåg åtgärder som var nödvändiga för att säkerställa driftssäkerhet på flygplatsen. I detta sammanhang betonades att moderniseringen av banan skulle ha varit nödvändig även om flygplatsen inte hade gjorts tillgänglig för kommersiell luftfart. |
| --- | --- |

(114)

Tyskland förklarade, med utgångspunkt i de argument som redan anförts, att handeln inte påverkas i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Enligt Tyskland var åtgärderna nödvändiga eftersom Zweibrückens flygplats inte kan ersättas av Saarbrückens flygplats. Tyskland uppgav vidare att infrastrukturinvesteringarna endast avsåg åtgärder som var nödvändiga för att säkerställa driftssäkerhet på flygplatsen. I detta sammanhang betonades att moderniseringen av banan skulle ha varit nödvändig även om flygplatsen inte hade gjorts tillgänglig för kommersiell luftfart.

4.1.2   DRIFTSTÖD

4.1.2.1   
  Förekomst av stöd

Förekomst av stöd

| (115) | När det gäller frågan om huruvida drift av en flygplats är en ekonomisk verksamhet upprepade Tyskland att flygplatsen fram till 2006, när den började tillhandahålla tjänster för kommersiell luftfart, endast användes för allmänflyg och militärflyg. Tyskland menade således att finansieringen av flygplatsdriften med avseende på dessa verksamheter inte utgjorde en ekonomisk verksamhet. |
| --- | --- |

(115)

När det gäller frågan om huruvida drift av en flygplats är en ekonomisk verksamhet upprepade Tyskland att flygplatsen fram till 2006, när den började tillhandahålla tjänster för kommersiell luftfart, endast användes för allmänflyg och militärflyg. Tyskland menade således att finansieringen av flygplatsdriften med avseende på dessa verksamheter inte utgjorde en ekonomisk verksamhet.

| (116) | Tyskland hävdade vidare att merparten av FZG:s förluster som täcks av FGAZ genom avtalet om resultatöverföring har sin grund i att FZG utför uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Att täcka kostnader i anslutning till myndighetsutövning kan inte, enligt Tyskland, utgöra statligt stöd. |
| --- | --- |

(116)

Tyskland hävdade vidare att merparten av FZG:s förluster som täcks av FGAZ genom avtalet om resultatöverföring har sin grund i att FZG utför uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Att täcka kostnader i anslutning till myndighetsutövning kan inte, enligt Tyskland, utgöra statligt stöd.

| (117) | Vad beträffar övriga delar av definitionen av statligt stöd i artikel 107.1 i fördraget hänvisade Tyskland till de argument som i detta avseende anförts i fråga om infrastrukturinvesteringarna och menade att de även är tillämpliga i detta sammanhang. |
| --- | --- |

(117)

Vad beträffar övriga delar av definitionen av statligt stöd i artikel 107.1 i fördraget hänvisade Tyskland till de argument som i detta avseende anförts i fråga om infrastrukturinvesteringarna och menade att de även är tillämpliga i detta sammanhang.

4.1.2.2   
  Förenlighet

Förenlighet

2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

| (118) | Tyskland hävdade att de årliga utbetalningarna för att täcka FZG:s förluster är förenliga med principerna i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Tyskland menade att det är flygplatsens tillstånd, som medför en skyldighet att bedriva verksamhet, utgör beslutet om tilldelning. Vidare uppgav Tyskland att flygplatsen åtminstone ”i praktiken” fått i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Enligt Tyskland skulle dock driftstödet till flygplatsen vara förenligt med principerna om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse även om kommissionen skulle komma fram till att det inte fanns något beslut om tilldelning, och det måste därför anses vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(118)

Tyskland hävdade att de årliga utbetalningarna för att täcka FZG:s förluster är förenliga med principerna i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Tyskland menade att det är flygplatsens tillstånd, som medför en skyldighet att bedriva verksamhet, utgör beslutet om tilldelning. Vidare uppgav Tyskland att flygplatsen åtminstone ”i praktiken” fått i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Enligt Tyskland skulle dock driftstödet till flygplatsen vara förenligt med principerna om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse även om kommissionen skulle komma fram till att det inte fanns något beslut om tilldelning, och det måste därför anses vara förenligt med den inre marknaden.

| (119) | Tyskland avvisade dessutom kommissionens argument att skyldigheten att bedriva verksamhet enligt flygplatsens tillstånd automatiskt skulle upphöra om flygplatsens verksamhet upphörde. Man menade att det finansiella stödet till flygplatsen syftade till att möjliggöra fortsatt drift av flygplatsen så att den kunde fullgöra skyldigheten att bedriva verksamhet, dvs. tillhandahålla den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse den getts i uppdrag. Tyskland hävdade vidare att själva tanken bakom skyldigheten att bedriva verksamhet är att förhindra stängning. |
| --- | --- |

(119)

Tyskland avvisade dessutom kommissionens argument att skyldigheten att bedriva verksamhet enligt flygplatsens tillstånd automatiskt skulle upphöra om flygplatsens verksamhet upphörde. Man menade att det finansiella stödet till flygplatsen syftade till att möjliggöra fortsatt drift av flygplatsen så att den kunde fullgöra skyldigheten att bedriva verksamhet, dvs. tillhandahålla den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse den getts i uppdrag. Tyskland hävdade vidare att själva tanken bakom skyldigheten att bedriva verksamhet är att förhindra stängning.

| (120) | Man hänvisade till medlemsstaternas stora handlingsfrihet när det gäller att slå fast vad som utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och påpekade att man var fri att avgöra om det var nödvändigt att ge flygplatsen i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, och i vilken omfattning. Eftersom kommissionen hade nämnt närheten till Saarbrückens flygplats betonade Tyskland på nytt att regionen utan de två flygplatserna skulle lida allvarlig brist på flygplatstjänster, och att det därför var nödvändigt att ge båda flygplatserna i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(120)

Man hänvisade till medlemsstaternas stora handlingsfrihet när det gäller att slå fast vad som utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och påpekade att man var fri att avgöra om det var nödvändigt att ge flygplatsen i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, och i vilken omfattning. Eftersom kommissionen hade nämnt närheten till Saarbrückens flygplats betonade Tyskland på nytt att regionen utan de två flygplatserna skulle lida allvarlig brist på flygplatstjänster, och att det därför var nödvändigt att ge båda flygplatserna i uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

Avsnitten 4.2 och 4.3 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

Avsnitten 4.2 och 4.3 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

| (121) | Tyskland hävdade att driftstödet, även om det inte skulle anses omfattas av undantaget från anmälningskravet enligt 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, skulle vara förenligt enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(121)

Tyskland hävdade att driftstödet, även om det inte skulle anses omfattas av undantaget från anmälningskravet enligt 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, skulle vara förenligt enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

| (122) | Tyskland betonade inledningsvis att en stor del av de förluster som täckts hade sin grund i att flygplatsen bedrivit verksamhet som ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Man påpekade också att avtalet om resultatöverföring inte gäller kostnader som en flygplatsoperatör ”normalt” skulle tvingas bära. I detta sammanhang hävdades att en stor del av de kostnader som inte avser verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde beror på Zweibrückens speciella bakgrund och därför inte är ”normala kostnader”. Tyskland uppgav att flygplatsen är skyldig att tillgodose allmänflygets behov och tvingats stå för kostnader för ombyggnad av den befintliga militära infrastrukturen. |
| --- | --- |

(122)

Tyskland betonade inledningsvis att en stor del av de förluster som täckts hade sin grund i att flygplatsen bedrivit verksamhet som ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Man påpekade också att avtalet om resultatöverföring inte gäller kostnader som en flygplatsoperatör ”normalt” skulle tvingas bära. I detta sammanhang hävdades att en stor del av de kostnader som inte avser verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde beror på Zweibrückens speciella bakgrund och därför inte är ”normala kostnader”. Tyskland uppgav att flygplatsen är skyldig att tillgodose allmänflygets behov och tvingats stå för kostnader för ombyggnad av den befintliga militära infrastrukturen.

| (123) | Tyskland hävdade att villkoren i avsnitten 4.2 och 4.3 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn under alla omständigheter var uppfyllda ”i praktiken”. Framför allt påpekades att överkompensation kan uteslutas eftersom endast de faktiska kostnaderna täcks. |
| --- | --- |

(123)

Tyskland hävdade att villkoren i avsnitten 4.2 och 4.3 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn under alla omständigheter var uppfyllda ”i praktiken”. Framför allt påpekades att överkompensation kan uteslutas eftersom endast de faktiska kostnaderna täcks.

4.2   POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

| (124) | När det gäller banklånet framhöll Tyskland att Sparkasse Südwestpfalz, som beviljade lånet, drivs som en normal affärsbank och agerade som en sådan när lånet beviljades – beslutet att bevilja lånet kan således inte tillskrivas staten. Tyskland uppgav vidare att FZG när lånet togs jämförde erbjudanden från olika banker och att Sparkasse-lånet beviljades på marknadsmässiga villkor. |
| --- | --- |

(124)

När det gäller banklånet framhöll Tyskland att Sparkasse Südwestpfalz, som beviljade lånet, drivs som en normal affärsbank och agerade som en sådan när lånet beviljades – beslutet att bevilja lånet kan således inte tillskrivas staten. Tyskland uppgav vidare att FZG när lånet togs jämförde erbjudanden från olika banker och att Sparkasse-lånet beviljades på marknadsmässiga villkor.

| (125) | Vad beträffar delstatens hundraprocentiga garanti för lånet menade Tyskland att det är normal affärspraxis att en aktieägare garanterar lån som tas av dess dotterbolag. Tyskland hävdade vidare att lånet under alla omständigheter uteslutande användes för moderniseringen av banan, vilket var nödvändigt av säkerhetsskäl och därmed ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Eftersom den åtgärd som finansierades med hjälp av lånet därmed inte omfattades av reglerna om statligt stöd menade man att inte heller delstatens garanti utgjorde statligt stöd. Tyskland hävdade slutligen att FZG inte fått någon fördel även om garantin skulle anses omfattas av reglerna om statligt stöd, eftersom räntan på det lån som garantin avsåg fortfarande var högre än för jämförbara lån till FGAZ som inte säkrats med någon garanti. |
| --- | --- |

(125)

Vad beträffar delstatens hundraprocentiga garanti för lånet menade Tyskland att det är normal affärspraxis att en aktieägare garanterar lån som tas av dess dotterbolag. Tyskland hävdade vidare att lånet under alla omständigheter uteslutande användes för moderniseringen av banan, vilket var nödvändigt av säkerhetsskäl och därmed ingick i den offentliga sektorns ansvarsområde. Eftersom den åtgärd som finansierades med hjälp av lånet därmed inte omfattades av reglerna om statligt stöd menade man att inte heller delstatens garanti utgjorde statligt stöd. Tyskland hävdade slutligen att FZG inte fått någon fördel även om garantin skulle anses omfattas av reglerna om statligt stöd, eftersom räntan på det lån som garantin avsåg fortfarande var högre än för jämförbara lån till FGAZ som inte säkrats med någon garanti.

| (126) | När det gäller delstatens interna kassafond hävdade Tyskland att det är en normal finansieringsmekanism som används i förhållandet mellan moderbolag och dotterbolag. Enligt Tyskland är kassafonden ett finansieringsinstrument som inrättades av delstaten 2002. Delstatens institutioner och stiftelser och samtliga privaträttsliga företag där delstaten äger mer än 50 % kan delta i kassafonden. Tyskland förklarade att kassafondens dagliga kontosaldo förvaltas av delstatens Landeshauptkasse. |
| --- | --- |

(126)

När det gäller delstatens interna kassafond hävdade Tyskland att det är en normal finansieringsmekanism som används i förhållandet mellan moderbolag och dotterbolag. Enligt Tyskland är kassafonden ett finansieringsinstrument som inrättades av delstaten 2002. Delstatens institutioner och stiftelser och samtliga privaträttsliga företag där delstaten äger mer än 50 % kan delta i kassafonden. Tyskland förklarade att kassafondens dagliga kontosaldo förvaltas av delstatens Landeshauptkasse.

| (127) | Enligt Tyskland finansieras inte kassafonden direkt från delstatens budget utan med deltagarnas överskottslikviditet. Tyskland förklarade vidare att eventuell överskottslikviditet i kassafonden investeras på kapitalmarknaderna och att ett underskott på motsvarande sätt balanseras med lån på kapitalmarknaderna. Man ansåg således att finansiellt stöd från kassafonden inte beviljas med hjälp av statliga medel och inte heller kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(127)

Enligt Tyskland finansieras inte kassafonden direkt från delstatens budget utan med deltagarnas överskottslikviditet. Tyskland förklarade vidare att eventuell överskottslikviditet i kassafonden investeras på kapitalmarknaderna och att ett underskott på motsvarande sätt balanseras med lån på kapitalmarknaderna. Man ansåg således att finansiellt stöd från kassafonden inte beviljas med hjälp av statliga medel och inte heller kan tillskrivas staten.

| (128) | Tyskland påpekade att det visserligen inte krävs någon säkerhet från de företag som deltar i kassafonden men att de omfattas av delstatens tillsyn och att delstaten, som majoritetsägare i FGAZ, alltid kan begära säkerheter. |
| --- | --- |

(128)

Tyskland påpekade att det visserligen inte krävs någon säkerhet från de företag som deltar i kassafonden men att de omfattas av delstatens tillsyn och att delstaten, som majoritetsägare i FGAZ, alltid kan begära säkerheter.

| (129) | Enligt Tysklands mening är det ekonomiskt förnuftigt att moderbolaget ger sina dotterbolag möjlighet att finansiera sig själva till räntesatser som kan jämföras med dem som moderbolaget – i detta fall delstaten själv – har tillgång till. Tyskland menar att finansieringen från kassafonden därför inte kan jämföras med ett klassiskt lån. Slutligen uppgav Tyskland att delstaten aldrig har gett kassafonden tillskott av medel från sin reguljära budget utan i stället vid behov har skaffat kapital på marknaden. |
| --- | --- |

(129)

Enligt Tysklands mening är det ekonomiskt förnuftigt att moderbolaget ger sina dotterbolag möjlighet att finansiera sig själva till räntesatser som kan jämföras med dem som moderbolaget – i detta fall delstaten själv – har tillgång till. Tyskland menar att finansieringen från kassafonden därför inte kan jämföras med ett klassiskt lån. Slutligen uppgav Tyskland att delstaten aldrig har gett kassafonden tillskott av medel från sin reguljära budget utan i stället vid behov har skaffat kapital på marknaden.

| (130) | Eftersom Tyskland ansåg att varken lånet, garantin eller kassafonden utgjorde statligt stöd anfördes inga argument för deras förenlighet. |
| --- | --- |

(130)

Eftersom Tyskland ansåg att varken lånet, garantin eller kassafonden utgjorde statligt stöd anfördes inga argument för deras förenlighet.

4.3   RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER FÖR RYANAIR, GERMANWINGS OCH TUIFly

RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER FÖR RYANAIR, GERMANWINGS OCH TUIFly

| (131) | Tyskland uppgav att avtalen mellan Zweibrückens flygplats och de olika flygbolagen inte hade inslag av statligt stöd, eftersom de inte över huvud taget kunde tillskrivas staten. Man uppgav att det var FZG som ansvarade för att förhandla fram och ingå dessa avtal, vilket ingick i dess rent kommersiella uppgifter. Enligt Tyskland diskuterades avtalen visserligen med FZG:s tillsynsstyrelse, men delstaten Rheinland-Pfalz medverkade bara indirekt via sina företrädare i FGAZ:s tillsynsstyrelse. Tyskland uppgav vidare att delstaten inte direkt medverkade i några förhandlingar om rabatter med flygbolagen. Slutligen menade Tyskland att det faktum att listan över avgifter enligt § 43a i LuftVZO måste godkännas av en offentlig tillsynsmyndighet, vilket är ett allmänt lagstadgat krav för både offentliga och privata flygplatser, inte innebar att rabatterna kunde tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(131)

Tyskland uppgav att avtalen mellan Zweibrückens flygplats och de olika flygbolagen inte hade inslag av statligt stöd, eftersom de inte över huvud taget kunde tillskrivas staten. Man uppgav att det var FZG som ansvarade för att förhandla fram och ingå dessa avtal, vilket ingick i dess rent kommersiella uppgifter. Enligt Tyskland diskuterades avtalen visserligen med FZG:s tillsynsstyrelse, men delstaten Rheinland-Pfalz medverkade bara indirekt via sina företrädare i FGAZ:s tillsynsstyrelse. Tyskland uppgav vidare att delstaten inte direkt medverkade i några förhandlingar om rabatter med flygbolagen. Slutligen menade Tyskland att det faktum att listan över avgifter enligt § 43a i LuftVZO måste godkännas av en offentlig tillsynsmyndighet, vilket är ett allmänt lagstadgat krav för både offentliga och privata flygplatser, inte innebar att rabatterna kunde tillskrivas staten.

| (132) | Vidare ansåg Tyskland att rabatterna till olika flygbolag inte gav dem någon selektiv fördel, eftersom rabatterna var lika tillgängliga för alla berörda flygbolag. Man menade att rabatterna skulle ha inneburit en selektiv fördel endast om de inte hade varit tillgängliga på icke-diskriminerande grund och om ett flygbolag hade betalat högre eller lägre avgifter än andra, utan att det funnits något objektivt skäl till skillnaden. |
| --- | --- |

(132)

Vidare ansåg Tyskland att rabatterna till olika flygbolag inte gav dem någon selektiv fördel, eftersom rabatterna var lika tillgängliga för alla berörda flygbolag. Man menade att rabatterna skulle ha inneburit en selektiv fördel endast om de inte hade varit tillgängliga på icke-diskriminerande grund och om ett flygbolag hade betalat högre eller lägre avgifter än andra, utan att det funnits något objektivt skäl till skillnaden.

| (133) | Enligt Tyskland ska det samtidigt ha varit ekonomiskt förnuftigt för FZG att bevilja rabatterna, eftersom de gav flygbolagen möjlighet att etablera sig på en flygplats där kommersiell luftfart nyligen inletts. Tyskland uppgav att flygplatsen genom att bevilja rabatterna spred risken i samband med etableringen av en ny rutt mellan sig själv och flygbolagen, samtidigt som båda sidor också kunde dra nytta av ökande passagerarvolymer. Tyskland hävdade att flygbolagen inte skulle ha varit villiga att etablera sig på Zweibrücken utan rabatterna. |
| --- | --- |

(133)

Enligt Tyskland ska det samtidigt ha varit ekonomiskt förnuftigt för FZG att bevilja rabatterna, eftersom de gav flygbolagen möjlighet att etablera sig på en flygplats där kommersiell luftfart nyligen inletts. Tyskland uppgav att flygplatsen genom att bevilja rabatterna spred risken i samband med etableringen av en ny rutt mellan sig själv och flygbolagen, samtidigt som båda sidor också kunde dra nytta av ökande passagerarvolymer. Tyskland hävdade att flygbolagen inte skulle ha varit villiga att etablera sig på Zweibrücken utan rabatterna.

| (134) | Tyskland uppgav att rabatterna för flygbolagen måste ses som en möjlighet för FZG att generera ytterligare inkomster, eftersom man under alla omständigheter måste bära de fasta kostnaderna för att driva flygplatsen (för att betjäna allmänflyget och militärflyget) medan etableringen av nya flygbolag bara ger upphov till ytterst marginella rörliga merkostnader. Eftersom betjäningen av nya flygbolag inte ledde till några märkbara tillkommande kostnader var det enligt Tyskland inte nödvändigt att på förhand upprätta affärsplaner för att avgöra om ett avtal med ett flygbolag skulle ge en vinstökning. |
| --- | --- |

(134)

Tyskland uppgav att rabatterna för flygbolagen måste ses som en möjlighet för FZG att generera ytterligare inkomster, eftersom man under alla omständigheter måste bära de fasta kostnaderna för att driva flygplatsen (för att betjäna allmänflyget och militärflyget) medan etableringen av nya flygbolag bara ger upphov till ytterst marginella rörliga merkostnader. Eftersom betjäningen av nya flygbolag inte ledde till några märkbara tillkommande kostnader var det enligt Tyskland inte nödvändigt att på förhand upprätta affärsplaner för att avgöra om ett avtal med ett flygbolag skulle ge en vinstökning.

| (135) | Tyskland menade att de sänkta flygplatsavgifterna inte var selektiva eftersom de beviljades på icke-diskriminerande grund. Enligt Tysklands mening hade därför ingen snedvridning av konkurrensen ägt rum. Tyskland hävdade att dessa avgifter inte bidrog till att stärka flygbolagens ställning på marknaden. |
| --- | --- |

(135)

Tyskland menade att de sänkta flygplatsavgifterna inte var selektiva eftersom de beviljades på icke-diskriminerande grund. Enligt Tysklands mening hade därför ingen snedvridning av konkurrensen ägt rum. Tyskland hävdade att dessa avgifter inte bidrog till att stärka flygbolagens ställning på marknaden.

| (136) | Eftersom Tyskland ansåg att rabatterna till olika flygbolag inte utgjorde statligt stöd anfördes inga argument för deras förenlighet. |
| --- | --- |

(136)

Eftersom Tyskland ansåg att rabatterna till olika flygbolag inte utgjorde statligt stöd anfördes inga argument för deras förenlighet.

4.4   MARKNADSFÖRINGSAVTALEN MED RYANAIR OCH AMS

MARKNADSFÖRINGSAVTALEN MED RYANAIR OCH AMS

| (137) | Tyskland betonade att marknadsföringsavtalen mellan delstaten och AMS ingåtts oberoende av FZG. Man menade att syftet med marknadsföringsavtalen var att till marknadspris köpa tjänster som främst gick ut på att marknadsföra Rheinland-Pfalz som destination för turism och ekonomisk verksamhet. Eftersom avtalet om marknadsföringstjänster inte direkt avsåg marknadsföring av flygplatsen fanns det enligt Tyskland inget samband mellan marknadsföringsåtgärderna och passagerarvolymerna. Tyskland uppgav att marknadsföringsåtgärderna för övrigt även syftade till att marknadsföra Zweibrückens flygplats. |
| --- | --- |

(137)

Tyskland betonade att marknadsföringsavtalen mellan delstaten och AMS ingåtts oberoende av FZG. Man menade att syftet med marknadsföringsavtalen var att till marknadspris köpa tjänster som främst gick ut på att marknadsföra Rheinland-Pfalz som destination för turism och ekonomisk verksamhet. Eftersom avtalet om marknadsföringstjänster inte direkt avsåg marknadsföring av flygplatsen fanns det enligt Tyskland inget samband mellan marknadsföringsåtgärderna och passagerarvolymerna. Tyskland uppgav att marknadsföringsåtgärderna för övrigt även syftade till att marknadsföra Zweibrückens flygplats.

| (138) | Man betonade att delstaten genom att ingå avtalet om marknadsföringstjänster endast köpte marknadsföringstjänster till marknadspris och menade att marknadsföringsavtalet inte hade inslag av statligt stöd och inte behövde bedömas som en stödåtgärd till förmån för ett flygbolag enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(138)

Man betonade att delstaten genom att ingå avtalet om marknadsföringstjänster endast köpte marknadsföringstjänster till marknadspris och menade att marknadsföringsavtalet inte hade inslag av statligt stöd och inte behövde bedömas som en stödåtgärd till förmån för ett flygbolag enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

5.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

5.1   RYANAIR

RYANAIR

5.1.1   RABATTERADE FLYGPLATSAVGIFTER

| (139) | Ryanair menade att FZG:s rabatter till olika flygbolag inte hade inslag av statligt stöd eftersom de var förenliga med principen om en marknadsekonomisk aktör. Ryanair hävdade för det första att tillämpningen av principen om en marknadsekonomisk aktör på förhållandet mellan flygplatsen och flygbolagen endast borde avse frågan om huruvida avtalet gav flygplatsen någon vinstökning. Ryanair menade att alla kostnader för infrastruktur och fasta driftskostnader borde behandlas som icke-återvinningsbara kostnader. Enligt Ryanair borde kommissionen därför, vid sin bedömning av avtalets förenlighet med principen om en marknadsekonomisk aktör, endast beakta de av flygplatsens tillkommande kostnader som är direkt kopplade till tillhandahållandet av flygplatstjänster till det berörda flygbolaget, och undersöka om de totala intäkter som härrör från avtalet överstiger dessa tillkommande kostnader. I detta sammanhang betonade Ryanair att inga av infrastrukturkostnaderna uppstått i samband med avtalet mellan Ryanair och FZG och att de därför inte kunde räknas som tillkommande kostnader i anslutning till det avtalet. |
| --- | --- |

(139)

Ryanair menade att FZG:s rabatter till olika flygbolag inte hade inslag av statligt stöd eftersom de var förenliga med principen om en marknadsekonomisk aktör. Ryanair hävdade för det första att tillämpningen av principen om en marknadsekonomisk aktör på förhållandet mellan flygplatsen och flygbolagen endast borde avse frågan om huruvida avtalet gav flygplatsen någon vinstökning. Ryanair menade att alla kostnader för infrastruktur och fasta driftskostnader borde behandlas som icke-återvinningsbara kostnader. Enligt Ryanair borde kommissionen därför, vid sin bedömning av avtalets förenlighet med principen om en marknadsekonomisk aktör, endast beakta de av flygplatsens tillkommande kostnader som är direkt kopplade till tillhandahållandet av flygplatstjänster till det berörda flygbolaget, och undersöka om de totala intäkter som härrör från avtalet överstiger dessa tillkommande kostnader. I detta sammanhang betonade Ryanair att inga av infrastrukturkostnaderna uppstått i samband med avtalet mellan Ryanair och FZG och att de därför inte kunde räknas som tillkommande kostnader i anslutning till det avtalet.

| (140) | Däremot menade Ryanair att kommissionen vid bedömningen av intäkterna även måste ta hänsyn till externa nätverkseffekter som kunde ha förväntats uppstå när FZG och Ryanair ingick tjänsteavtalet 2008. Enligt Ryanair kunde det faktum att dessa externa nätverkseffekter i slutändan aldrig uppstod inte ha förutsetts, och det saknar därför relevans. |
| --- | --- |

(140)

Däremot menade Ryanair att kommissionen vid bedömningen av intäkterna även måste ta hänsyn till externa nätverkseffekter som kunde ha förväntats uppstå när FZG och Ryanair ingick tjänsteavtalet 2008. Enligt Ryanair kunde det faktum att dessa externa nätverkseffekter i slutändan aldrig uppstod inte ha förutsetts, och det saknar därför relevans.

| (141) | Ryanair förklarade vidare att rabatten inte selektivt gynnade Ryanair. Man menade att rabatten för det första verksamhetsåret erbjöds som ett erkännande av den betydande kommersiella risk som Ryanair utsatte sig för när man inledde linjetrafik året runt till en flygplats som vid den tiden var okänd. Enligt Ryanair skulle det inte ha varit förnuftigt att utsätta sig för en sådan kommersiell risk på Zweibrücken utan ett incitamentssystem. |
| --- | --- |

(141)

Ryanair förklarade vidare att rabatten inte selektivt gynnade Ryanair. Man menade att rabatten för det första verksamhetsåret erbjöds som ett erkännande av den betydande kommersiella risk som Ryanair utsatte sig för när man inledde linjetrafik året runt till en flygplats som vid den tiden var okänd. Enligt Ryanair skulle det inte ha varit förnuftigt att utsätta sig för en sådan kommersiell risk på Zweibrücken utan ett incitamentssystem.

| (142) | Ryanair uppgav vidare att liknande arrangemang stod öppna för alla andra flygbolag – rabatten på flygplatsavgifter under det första verksamhetsåret var alltså tillgänglig för alla flygbolag som startade nya rutter från Zweibrücken. Framför allt betonade Ryanair att dess avtal med FZG innehöll en klausul enligt vilken ”avtalet ingås på icke-exklusiv basis. Parterna är eniga om att de villkor Ryanair beviljas enligt avtalet även på öppen och icke-diskriminerande grund är tillgängliga för alla andra flygbolag som förbinder sig för verksamhet av likvärdig omfattning på flygplatsen” (23). |
| --- | --- |

(142)

Ryanair uppgav vidare att liknande arrangemang stod öppna för alla andra flygbolag – rabatten på flygplatsavgifter under det första verksamhetsåret var alltså tillgänglig för alla flygbolag som startade nya rutter från Zweibrücken. Framför allt betonade Ryanair att dess avtal med FZG innehöll en klausul enligt vilken ”avtalet ingås på icke-exklusiv basis. Parterna är eniga om att de villkor Ryanair beviljas enligt avtalet även på öppen och icke-diskriminerande grund är tillgängliga för alla andra flygbolag som förbinder sig för verksamhet av likvärdig omfattning på flygplatsen” (23).

23

| (143) | Ryanair menade att avtalen mellan Ryanair och FZG inte under några omständigheter kan ha inslag av statligt stöd eftersom de inte kan tillskrivas staten. Ryanair hävdade att kommissionens bevisning för att avtalen kan tillskrivas staten inte är tillräcklig, eftersom den visserligen speglar de offentliga myndigheternas intresse för flygplatsens affärsförbindelser och framtid men inte visar någon att någon av de offentliga myndigheterna i själva verket varit inblandade i FZG:s förhandlingar och avtal med Ryanair. |
| --- | --- |

(143)

Ryanair menade att avtalen mellan Ryanair och FZG inte under några omständigheter kan ha inslag av statligt stöd eftersom de inte kan tillskrivas staten. Ryanair hävdade att kommissionens bevisning för att avtalen kan tillskrivas staten inte är tillräcklig, eftersom den visserligen speglar de offentliga myndigheternas intresse för flygplatsens affärsförbindelser och framtid men inte visar någon att någon av de offentliga myndigheterna i själva verket varit inblandade i FZG:s förhandlingar och avtal med Ryanair.

| (144) | Ryanair inkom även med en rad meddelanden utarbetade av Oxera och en analys utförd av Professor Damien P. McLoughlin. |
| --- | --- |

(144)

Ryanair inkom även med en rad meddelanden utarbetade av Oxera och en analys utförd av Professor Damien P. McLoughlin.

Oxeras meddelande 1 – ”Identifying the market benchmark in comparator analysis for MEO tests”. Mål om statligt stöd beträffande Ryanair, meddelande utarbetat av Oxera på uppdrag av Ryanair den 9 april 2013

Oxeras meddelande 1 – ”Identifying the market benchmark in comparator analysis for MEO tests”. Mål om statligt stöd beträffande Ryanair, meddelande utarbetat av Oxera på uppdrag av Ryanair den 9 april 2013

| (145) | Oxera ansåg att kommissionens metod att endast godta jämförelser med flygplatser i samma upptagningsområde som den granskade flygplatsen är bristfällig. |
| --- | --- |

(145)

Oxera ansåg att kommissionens metod att endast godta jämförelser med flygplatser i samma upptagningsområde som den granskade flygplatsen är bristfällig.

| (146) | Oxera hävdade att de marknadsriktvärdespriser som erhölls från flygplatser som använts för jämförelser inte är förvrängda av statligt stöd som beviljats till flygplatser i närheten. Därför är det möjligt att göra en väl underbyggd uppskattning av marknadsriktvärdet för marknadsekonomitesterna. |
| --- | --- |

(146)

Oxera hävdade att de marknadsriktvärdespriser som erhölls från flygplatser som använts för jämförelser inte är förvrängda av statligt stöd som beviljats till flygplatser i närheten. Därför är det möjligt att göra en väl underbyggd uppskattning av marknadsriktvärdet för marknadsekonomitesterna.

| (147) | Detta beror på följande:






  a) | Jämförelseanalyser används ofta för marknadsekonomitester på andra områden än statligt stöd. |
| --- | --- | --- |

(147)

Detta beror på följande:

a)

Jämförelseanalyser används ofta för marknadsekonomitester på andra områden än statligt stöd.

| b) | Företag påverkar endast varandras prissättningsbeslut om deras produkter ersätter eller kompletterar varandra. |
| --- | --- |

b)

Företag påverkar endast varandras prissättningsbeslut om deras produkter ersätter eller kompletterar varandra.

| c) | Flygplatser i samma upptagningsområde konkurrerar inte nödvändigtvis med varandra, och de flygplatser som används för jämförelser i de inlämnade rapporterna är endast utsatta för begränsad konkurrens från de statligt ägda flygplatserna inom sitt respektive upptagningsområde (mindre än en tredjedel av de kommersiella flygplatserna inom jämförelseflygplatsernas upptagningsområde är helt statsägda, och inga av dem var föremål för utredningar om statligt stöd (i april 2013)). |
| --- | --- |

c)

Flygplatser i samma upptagningsområde konkurrerar inte nödvändigtvis med varandra, och de flygplatser som används för jämförelser i de inlämnade rapporterna är endast utsatta för begränsad konkurrens från de statligt ägda flygplatserna inom sitt respektive upptagningsområde (mindre än en tredjedel av de kommersiella flygplatserna inom jämförelseflygplatsernas upptagningsområde är helt statsägda, och inga av dem var föremål för utredningar om statligt stöd (i april 2013)).

| d) | Även när jämförelseflygplatserna är utsatta för konkurrens från statligt ägda flygplatser inom samma upptagningsområde finns det anledning att tro att deras beteende överensstämmer med principen om marknadsekonomiska aktörer (t.ex. om det finns en stor privat ägarandel eller om flygplatsen står under privat förvaltning). |
| --- | --- |

d)

Även när jämförelseflygplatserna är utsatta för konkurrens från statligt ägda flygplatser inom samma upptagningsområde finns det anledning att tro att deras beteende överensstämmer med principen om marknadsekonomiska aktörer (t.ex. om det finns en stor privat ägarandel eller om flygplatsen står under privat förvaltning).

| e) | Flygplatser som är marknadsekonomiska aktörer sätter inte priser som understiger den tillkommande kostnaden. |
| --- | --- |

e)

Flygplatser som är marknadsekonomiska aktörer sätter inte priser som understiger den tillkommande kostnaden.

Oxeras meddelande 2 – ”Principles underlying profitability analysis for MEO tests”. Mål om statligt stöd beträffande Ryanair, meddelande utarbetat av Oxera på uppdrag av Ryanair den 9 april 2013

Oxeras meddelande 2 – ”Principles underlying profitability analysis for MEO tests”. Mål om statligt stöd beträffande Ryanair, meddelande utarbetat av Oxera på uppdrag av Ryanair den 9 april 2013

| (148) | Oxera hävdade att den lönsamhetsanalys man utarbetat i de rapporter som lämnats till kommissionen följer de principer som en förnuftig investerare i den privata sektorn skulle tillämpa och avspeglar de metoder som kan utläsas utifrån kommissionens tidigare agerande. |
| --- | --- |

(148)

Oxera hävdade att den lönsamhetsanalys man utarbetat i de rapporter som lämnats till kommissionen följer de principer som en förnuftig investerare i den privata sektorn skulle tillämpa och avspeglar de metoder som kan utläsas utifrån kommissionens tidigare agerande.

| (149) | De principer som ligger till grund för lönsamhetsanalysen är följande:






  a) | Bedömningen görs etappvis. |
| --- | --- | --- |

(149)

De principer som ligger till grund för lönsamhetsanalysen är följande:

a)

Bedömningen görs etappvis.

| b) | Det krävs inte nödvändigtvis en affärsplan i förväg. |
| --- | --- |

b)

Det krävs inte nödvändigtvis en affärsplan i förväg.

| c) | För en flygplats som inte är överbelastad är det så kallade single till-systemet det lämpligaste prissättningssystemet. |
| --- | --- |

c)

För en flygplats som inte är överbelastad är det så kallade single till-systemet det lämpligaste prissättningssystemet.

| d) | Endast de intäkter som kan hänföras till driften av flygplatsen som ekonomisk verksamhet bör beaktas. |
| --- | --- |

d)

Endast de intäkter som kan hänföras till driften av flygplatsen som ekonomisk verksamhet bör beaktas.

| e) | Avtalets hela löptid, inklusive eventuella förlängningar, bör beaktas. |
| --- | --- |

e)

Avtalets hela löptid, inklusive eventuella förlängningar, bör beaktas.

| f) | Man bör bortse från framtida finansiella flöden för att kunna bedöma avtalens lönsamhet. |
| --- | --- |

f)

Man bör bortse från framtida finansiella flöden för att kunna bedöma avtalens lönsamhet.

| g) | Vinstökningen i anslutning till de avtal som Ryanair ingått med flygplatserna bör bedömas på grundval av uppskattningar av den interna lönsamhetsgraden eller mått baserade på nettonuvärdet. |
| --- | --- |

g)

Vinstökningen i anslutning till de avtal som Ryanair ingått med flygplatserna bör bedömas på grundval av uppskattningar av den interna lönsamhetsgraden eller mått baserade på nettonuvärdet.

Analys av professor Damien P. McLoughlin – ”Brand building: why and how small brands should invest in marketing”, utarbetad på uppdrag av Ryanair den 10 april 2013

Analys av professor Damien P. McLoughlin – ”Brand building: why and how small brands should invest in marketing”, utarbetad på uppdrag av Ryanair den 10 april 2013

| (150) | Dokumentets syfte var att fastställa den kommersiella logik som ligger till grund för regionala flygplatsers beslut att köpa reklamplats på Ryanair.com av AMS. |
| --- | --- |

(150)

Dokumentets syfte var att fastställa den kommersiella logik som ligger till grund för regionala flygplatsers beslut att köpa reklamplats på Ryanair.com av AMS.

| (151) | McLoughlin hävdade i dokumentet att det finns ett stort antal mycket stabila, välkända och konstant använda flygplatser. Svagare konkurrenter måste övervinna konsumenternas statiska köpbeteende för att deras verksamhet ska kunna växa. Mindre regionala flygplatser måste finna ett sätt att hela tiden förmedla sin märkesprofil till en så stor målgrupp som möjligt. Traditionella former av marknadsföringskommunikation kräver större utlägg än de har resurser till. |
| --- | --- |

(151)

McLoughlin hävdade i dokumentet att det finns ett stort antal mycket stabila, välkända och konstant använda flygplatser. Svagare konkurrenter måste övervinna konsumenternas statiska köpbeteende för att deras verksamhet ska kunna växa. Mindre regionala flygplatser måste finna ett sätt att hela tiden förmedla sin märkesprofil till en så stor målgrupp som möjligt. Traditionella former av marknadsföringskommunikation kräver större utlägg än de har resurser till.

Oxeras meddelande 3 och 4 – ”How should AMS Agreements be treated within the profitability analysis as part of the market operator test?” den 17 och den 31 januari 2014

Oxeras meddelande 3 och 4 – ”How should AMS Agreements be treated within the profitability analysis as part of the market operator test?” den 17 och den 31 januari 2014

| (152) | Ryanair inkom med ytterligare rapporter från företagets konsult Oxera. I dessa rapporter diskuterade Oxera de principer som, enligt flygbolaget, som ett led i marknadsekonomitestet bör beaktas i lönsamhetsanalysen av å ena sidan avtalen om flygplatstjänster mellan Ryanair och flygplatserna, å andra sidan avtalen om marknadsföringstjänster mellan AMS och samma flygplatser (24). Ryanair underströk att dessa rapporter inte på något sätt förändrar företagets tidigare synpunkter, dvs. att avtalen om flygplatstjänster och avtalen om marknadsföringstjänster bör analyseras i separata marknadsekonomitester. |
| --- | --- |

(152)

Ryanair inkom med ytterligare rapporter från företagets konsult Oxera. I dessa rapporter diskuterade Oxera de principer som, enligt flygbolaget, som ett led i marknadsekonomitestet bör beaktas i lönsamhetsanalysen av å ena sidan avtalen om flygplatstjänster mellan Ryanair och flygplatserna, å andra sidan avtalen om marknadsföringstjänster mellan AMS och samma flygplatser (24). Ryanair underströk att dessa rapporter inte på något sätt förändrar företagets tidigare synpunkter, dvs. att avtalen om flygplatstjänster och avtalen om marknadsföringstjänster bör analyseras i separata marknadsekonomitester.

24

| (153) | Enligt rapporterna borde den vinst som gjordes av AMS ingå i intäkterna i en gemensam lönsamhetsanalys, medan AMS utgifter skulle införlivas i kostnaderna. För att göra detta föreslog man i rapporterna att en metod baserad på kassaflödet skulle tillämpas på den gemensamma lönsamhetsanalysen, vilket betyder att de utgifter som flygplatserna haft för AMS tjänster skulle behandlas som tillkommande driftskostnader |
| --- | --- |

(153)

Enligt rapporterna borde den vinst som gjordes av AMS ingå i intäkterna i en gemensam lönsamhetsanalys, medan AMS utgifter skulle införlivas i kostnaderna. För att göra detta föreslog man i rapporterna att en metod baserad på kassaflödet skulle tillämpas på den gemensamma lönsamhetsanalysen, vilket betyder att de utgifter som flygplatserna haft för AMS tjänster skulle behandlas som tillkommande driftskostnader

| (154) | I rapporterna underströks att marknadsföringsverksamhet bidrar till att generera och upprätthålla varumärkets värde, vilket ger effekter och fördelar inte bara under avtalets löptid utan även efter det att avtalet har upphört att gälla. Detta skulle i synnerhet gälla om andra flygbolag etablerar sig på en flygplats på grund av att Ryanair har ingått ett avtal med flygplatsen, vilket i sin tur kommer att locka fler butiker att etablera sig där och därför inbringa mer icke luftfartsrelaterade intäkter till flygplatsen. Enligt Ryanair måste kommissionen, om man gör en gemensam lönsamhetsanalys, ta med dessa fördelar i beräkningen genom att behandla AMS utgifter som tillkommande driftskostnader, exklusive betalningarna från AMS. |
| --- | --- |

(154)

I rapporterna underströks att marknadsföringsverksamhet bidrar till att generera och upprätthålla varumärkets värde, vilket ger effekter och fördelar inte bara under avtalets löptid utan även efter det att avtalet har upphört att gälla. Detta skulle i synnerhet gälla om andra flygbolag etablerar sig på en flygplats på grund av att Ryanair har ingått ett avtal med flygplatsen, vilket i sin tur kommer att locka fler butiker att etablera sig där och därför inbringa mer icke luftfartsrelaterade intäkter till flygplatsen. Enligt Ryanair måste kommissionen, om man gör en gemensam lönsamhetsanalys, ta med dessa fördelar i beräkningen genom att behandla AMS utgifter som tillkommande driftskostnader, exklusive betalningarna från AMS.

| (155) | Dessutom ansåg Ryanair att ett slutvärde måste ingå i den beräknade vinstökningen vid tiden då avtalet om flygplatstjänster löper ut, för att ta hänsyn till det värde som genereras efter det att avtalet upphört att gälla. Slutvärdet kan anpassas på grundval av sannolikheten för en förnyelse av avtalet och mäta förväntningarna på att vinsten kvarstår efter det att avtalet med Ryanair löpt ut eller om liknande villkor avtalas med andra flygbolag. Ryanair ansåg att det då skulle vara möjligt att beräkna en lägre gräns för nyttan som skapas av avtalet med AMS tillsammans med avtalet om flygplatstjänster, och som speglar osäkerheten rörande ökad vinst efter det att avtalet om flygplatstjänster har löpt ut. |
| --- | --- |

(155)

Dessutom ansåg Ryanair att ett slutvärde måste ingå i den beräknade vinstökningen vid tiden då avtalet om flygplatstjänster löper ut, för att ta hänsyn till det värde som genereras efter det att avtalet upphört att gälla. Slutvärdet kan anpassas på grundval av sannolikheten för en förnyelse av avtalet och mäta förväntningarna på att vinsten kvarstår efter det att avtalet med Ryanair löpt ut eller om liknande villkor avtalas med andra flygbolag. Ryanair ansåg att det då skulle vara möjligt att beräkna en lägre gräns för nyttan som skapas av avtalet med AMS tillsammans med avtalet om flygplatstjänster, och som speglar osäkerheten rörande ökad vinst efter det att avtalet om flygplatstjänster har löpt ut.

| (156) | Till stöd för detta synsätt presenterades i rapporterna en sammanfattning av resultaten från studier om effekterna av marknadsföring på värdet av ett varumärke. Dessa studier visar att marknadsföring kan främja ett varumärkes värde och bidra till att bygga upp en kundbas. Enligt rapporterna ökar synligheten för en flygplats varumärke i synnerhet om det marknadsförs på Ryanair.com. Dessutom uppges i rapporterna att i synnerhet mindre regionala flygplatser som vill öka sin flygtrafik därför kan öka värdet på sitt varumärke om de ingår marknadsföringsavtal med AMS. |
| --- | --- |

(156)

Till stöd för detta synsätt presenterades i rapporterna en sammanfattning av resultaten från studier om effekterna av marknadsföring på värdet av ett varumärke. Dessa studier visar att marknadsföring kan främja ett varumärkes värde och bidra till att bygga upp en kundbas. Enligt rapporterna ökar synligheten för en flygplats varumärke i synnerhet om det marknadsförs på Ryanair.com. Dessutom uppges i rapporterna att i synnerhet mindre regionala flygplatser som vill öka sin flygtrafik därför kan öka värdet på sitt varumärke om de ingår marknadsföringsavtal med AMS.

| (157) | Slutligen antyddes i rapporterna att en metod baserad på kassaflödet var att föredra jämfört med kapitaliseringsmetoden, enligt vilken kostnaderna för marknadsföringstjänster som tillhandahålls av AMS skulle behandlas som kapitalutgifter för en immateriell tillgång (dvs. varumärkets värde). (25) Kapitaliseringsmetoden skulle endast ta hänsyn till den andel av marknadsföringsutgifterna som kan hänföras till en flygplats immateriella tillgångar. Marknadsföringsutgifterna skulle behandlas som kapitalutgifter för en immateriell tillgång och sedan minska i värde under avtalets löptid, och man skulle ta hänsyn till ett restvärde vid den tid då avtalet om flygplatstjänster förväntades löpa ut. Detta tillvägagångssätt skulle inte beakta den vinstökning som ingåendet av avtalet om flygplatstjänster med Ryanair skulle medföra, och det är också svårt att beräkna värdet på den immateriella tillgången på grund av utgifterna för varumärket och tillgångens brukstid. Kassaflödesmetoden är lämpligare än kapitaliseringsmetoden, eftersom den senare inte tar hänsyn till de vinster för flygplatsen som kan förväntas uppkomma som en följd av att avtalet om flygplatstjänster ingås med Ryanair. |
| --- | --- |

(157)

Slutligen antyddes i rapporterna att en metod baserad på kassaflödet var att föredra jämfört med kapitaliseringsmetoden, enligt vilken kostnaderna för marknadsföringstjänster som tillhandahålls av AMS skulle behandlas som kapitalutgifter för en immateriell tillgång (dvs. varumärkets värde). (25) Kapitaliseringsmetoden skulle endast ta hänsyn till den andel av marknadsföringsutgifterna som kan hänföras till en flygplats immateriella tillgångar. Marknadsföringsutgifterna skulle behandlas som kapitalutgifter för en immateriell tillgång och sedan minska i värde under avtalets löptid, och man skulle ta hänsyn till ett restvärde vid den tid då avtalet om flygplatstjänster förväntades löpa ut. Detta tillvägagångssätt skulle inte beakta den vinstökning som ingåendet av avtalet om flygplatstjänster med Ryanair skulle medföra, och det är också svårt att beräkna värdet på den immateriella tillgången på grund av utgifterna för varumärket och tillgångens brukstid. Kassaflödesmetoden är lämpligare än kapitaliseringsmetoden, eftersom den senare inte tar hänsyn till de vinster för flygplatsen som kan förväntas uppkomma som en följd av att avtalet om flygplatstjänster ingås med Ryanair.

25

5.1.2   AVTAL OM MARKNADSFÖRINGSTJÄNSTER

| (158) | Ryanair betonade att AMS avtal om marknadsföringstjänster är skilda från Ryanairs avtal med flygplatser och bör bedömas separat, eftersom Ryanair och AMS inte kan betraktas som en och samma stödmottagare. Avtalen förhandlades fram självständigt, rörde olika tjänster och hade ingen koppling som skulle motivera att de betraktades som en enda påstådd statlig stödåtgärd. Ingåendet av ett avtal om marknadsföringstjänster med AMS är inte en förutsättning för att Ryanair ska driva flygrutter till och från en flygplats. Ryanair betonade att avtalet om marknadsföringstjänster med AMS ingåtts med ministeriet, som var delägare i flygplatsen, och gynnade flygplatsen men inte var avsett att förbättra kabinfaktorn eller avkastningen på Ryanairs rutter. |
| --- | --- |

(158)

Ryanair betonade att AMS avtal om marknadsföringstjänster är skilda från Ryanairs avtal med flygplatser och bör bedömas separat, eftersom Ryanair och AMS inte kan betraktas som en och samma stödmottagare. Avtalen förhandlades fram självständigt, rörde olika tjänster och hade ingen koppling som skulle motivera att de betraktades som en enda påstådd statlig stödåtgärd. Ingåendet av ett avtal om marknadsföringstjänster med AMS är inte en förutsättning för att Ryanair ska driva flygrutter till och från en flygplats. Ryanair betonade att avtalet om marknadsföringstjänster med AMS ingåtts med ministeriet, som var delägare i flygplatsen, och gynnade flygplatsen men inte var avsett att förbättra kabinfaktorn eller avkastningen på Ryanairs rutter.

| (159) | När det gäller marknadsföringens värde hävdade Ryanair att marknadsföringsutrymmet på Ryanairs webbplats är en knapp resurs och att efterfrågan på detta utrymme är hög, även från andra företag än flygplatser. Enligt Ryanair inser nu även äldre flygbolag webbplatsernas värde för marknadsföring och annonsering. Ryanair menade att flygplatser väljer att bygga ett varumärke genom att annonsera på Ryanair.com eller på andra flygbolags webbplatser. Ryanair uppgav vidare att denna ökade varumärkesigenkänning kan gagna flygplatser på ett antal olika sätt som ömsesidigt förstärker och kompletterar varandra. Zweibrückens flygplats är inte alls lika internationellt känd som Aéroport de Paris eller Heathrow Airport, och den måste därför satsa på reklam för att förbättra varumärkesigenkänningen och maximera antalet ankommande passagerare. Ryanair slog fast att delstaten hade två skäl att ingå avtalet om marknadsföringstjänster med AMS: dels ett rent kommersiellt motiv, som delägare till 50 % av flygplatsoperatören på Zweibrückens flygplats, dels med hänsyn till skyldigheten att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i delstaten. Ryanair ansåg därför att delstaten köpte värdefulla marknadsföringstjänster till marknadspris. |
| --- | --- |

(159)

När det gäller marknadsföringens värde hävdade Ryanair att marknadsföringsutrymmet på Ryanairs webbplats är en knapp resurs och att efterfrågan på detta utrymme är hög, även från andra företag än flygplatser. Enligt Ryanair inser nu även äldre flygbolag webbplatsernas värde för marknadsföring och annonsering. Ryanair menade att flygplatser väljer att bygga ett varumärke genom att annonsera på Ryanair.com eller på andra flygbolags webbplatser. Ryanair uppgav vidare att denna ökade varumärkesigenkänning kan gagna flygplatser på ett antal olika sätt som ömsesidigt förstärker och kompletterar varandra. Zweibrückens flygplats är inte alls lika internationellt känd som Aéroport de Paris eller Heathrow Airport, och den måste därför satsa på reklam för att förbättra varumärkesigenkänningen och maximera antalet ankommande passagerare. Ryanair slog fast att delstaten hade två skäl att ingå avtalet om marknadsföringstjänster med AMS: dels ett rent kommersiellt motiv, som delägare till 50 % av flygplatsoperatören på Zweibrückens flygplats, dels med hänsyn till skyldigheten att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i delstaten. Ryanair ansåg därför att delstaten köpte värdefulla marknadsföringstjänster till marknadspris.

5.2   AIRPORT MARKETING SERVICES (AMS)

AIRPORT MARKETING SERVICES (AMS)

| (160) | AMS menade att kommissionen, i motsats till vad som anges i beslutet om att inleda förfarandet, inte borde behandla FZG:s avtal med Ryanair och delstatens avtal om marknadsföringstjänster med AMS som sammankopplade utan som två separata affärsuppgörelser. AMS sade sig vara ett dotterbolag till Ryanair med ett eget konkret kommersiellt syfte, som bildats för att utveckla en verksamhet som inte hör till Ryanairs kärnverksamhet. AMS förtydligade att Ryanair utnyttjar bolaget som mellanhand för försäljning av annonsutrymme på sin webbplats. AMS uppgav också att dess avtal om marknadsföringstjänster med flygplatser i princip förhandlas fram och ingås separat från Ryanairs avtal med samma flygplatser. AMS hävdade att avtalet mellan AMS och delstaten inte innebar någon fördel för Ryanair. Ryanair pressar inte sina partner att ingå avtal om marknadsföringstjänster med AMS, och Ryanairs resultat är i allmänhet detsamma för rutter till flygplatser som har ett avtal om marknadsföringstjänster med AMS och rutter till flygplatser som inte har det. |
| --- | --- |

(160)

AMS menade att kommissionen, i motsats till vad som anges i beslutet om att inleda förfarandet, inte borde behandla FZG:s avtal med Ryanair och delstatens avtal om marknadsföringstjänster med AMS som sammankopplade utan som två separata affärsuppgörelser. AMS sade sig vara ett dotterbolag till Ryanair med ett eget konkret kommersiellt syfte, som bildats för att utveckla en verksamhet som inte hör till Ryanairs kärnverksamhet. AMS förtydligade att Ryanair utnyttjar bolaget som mellanhand för försäljning av annonsutrymme på sin webbplats. AMS uppgav också att dess avtal om marknadsföringstjänster med flygplatser i princip förhandlas fram och ingås separat från Ryanairs avtal med samma flygplatser. AMS hävdade att avtalet mellan AMS och delstaten inte innebar någon fördel för Ryanair. Ryanair pressar inte sina partner att ingå avtal om marknadsföringstjänster med AMS, och Ryanairs resultat är i allmänhet detsamma för rutter till flygplatser som har ett avtal om marknadsföringstjänster med AMS och rutter till flygplatser som inte har det.

| (161) | AMS hävdade vidare att FZG agerat i enlighet med principen om marknadsekonomiska aktörer när man köpte in marknadsföringstjänster, eftersom annonsering på Ryanair.com anses ha ett högt reellt värde för delstaten och det pris som togs ut av AMS var marknadspriset för dessa tjänster. AMS menade att de priser till vilka annonsutrymme tillhandahålls av AMS och de volymer i vilka det förvärvas inte diskriminerar mellan offentliga och privata annonsörer. Man uppgav också att offentliga och privata organ sägs konkurrera om det begränsade annonsutrymmet på Ryanair.com. Detta betyder, enligt AMS, att AMS avtal med offentliga flygplatser inte kan ha inslag av statligt stöd, eftersom AMS lika gärna skulle kunna sälja utrymmet på webbplatsen till ett privat företag till jämförbart pris. |
| --- | --- |

(161)

AMS hävdade vidare att FZG agerat i enlighet med principen om marknadsekonomiska aktörer när man köpte in marknadsföringstjänster, eftersom annonsering på Ryanair.com anses ha ett högt reellt värde för delstaten och det pris som togs ut av AMS var marknadspriset för dessa tjänster. AMS menade att de priser till vilka annonsutrymme tillhandahålls av AMS och de volymer i vilka det förvärvas inte diskriminerar mellan offentliga och privata annonsörer. Man uppgav också att offentliga och privata organ sägs konkurrera om det begränsade annonsutrymmet på Ryanair.com. Detta betyder, enligt AMS, att AMS avtal med offentliga flygplatser inte kan ha inslag av statligt stöd, eftersom AMS lika gärna skulle kunna sälja utrymmet på webbplatsen till ett privat företag till jämförbart pris.

| (162) | Enligt AMS är det också logiskt för en liten regional flygplats att köpa marknadsföringstjänster från AMS. AMS menade att dessa flygplatser normalt behöver göra sitt varumärke mer känt och att annonsering på ett flygbolags webbplats kan öka antalet mer lönsamma utländska passagerare (utländska passagerare genererar större icke luftfartsrelaterade intäkter än avresande passagerare som kommer från den region där flygplatsen är belägen). AMS betonade att delstaten inte bara agerade som delägare i flygplatsoperatören, med ett direkt intresse av att stärka dess varumärke och intäkter, utan även som den myndighet som getts i uppdrag att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i Rheinland-Pfalz på olika sätt, framför allt genom annonsering. |
| --- | --- |

(162)

Enligt AMS är det också logiskt för en liten regional flygplats att köpa marknadsföringstjänster från AMS. AMS menade att dessa flygplatser normalt behöver göra sitt varumärke mer känt och att annonsering på ett flygbolags webbplats kan öka antalet mer lönsamma utländska passagerare (utländska passagerare genererar större icke luftfartsrelaterade intäkter än avresande passagerare som kommer från den region där flygplatsen är belägen). AMS betonade att delstaten inte bara agerade som delägare i flygplatsoperatören, med ett direkt intresse av att stärka dess varumärke och intäkter, utan även som den myndighet som getts i uppdrag att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i Rheinland-Pfalz på olika sätt, framför allt genom annonsering.

5.3   GERMANWINGS

GERMANWINGS

| (163) | För att ge en bakgrund förklarade Germanwings kortfattat varför man beslutat att inleda verksamhet på Zweibrücken. Man uppgav att man valt Zweibrücken i stället för Saarbrücken på grund av den bättre banan på Zweibrücken, och påpekade att banan i Saarbrücken har besvärlig topografi. Man förklarade att Zweibrücken 2006, när Germanwings beslutade att flyga därifrån, var bättre utrustad för instrumentlandning (system för kommersiell flygtransport) och att flygtiden till Berlin var något kortare. Germanwings uppgav att man på grund av dålig lönsamhet på Berlinrutten beslutat att upphöra med trafiken från Zweibrücken 2011. |
| --- | --- |

(163)

För att ge en bakgrund förklarade Germanwings kortfattat varför man beslutat att inleda verksamhet på Zweibrücken. Man uppgav att man valt Zweibrücken i stället för Saarbrücken på grund av den bättre banan på Zweibrücken, och påpekade att banan i Saarbrücken har besvärlig topografi. Man förklarade att Zweibrücken 2006, när Germanwings beslutade att flyga därifrån, var bättre utrustad för instrumentlandning (system för kommersiell flygtransport) och att flygtiden till Berlin var något kortare. Germanwings uppgav att man på grund av dålig lönsamhet på Berlinrutten beslutat att upphöra med trafiken från Zweibrücken 2011.

| (164) | Germanwings hävdade för det första att dess avtal med FZG inte hade inslag av statligt stöd eftersom det inte kan tillskrivas staten. Man menade att olika pressmeddelanden från politiker inte kan visa att staten medverkat till att förhandla fram eller ingå dessa avtal, och att skyldigheten enligt § 43a i LuftVZO att ha en lista över avgifter som godkänts av tillsynsmyndigheten inte gällde enskilda avtal. |
| --- | --- |

(164)

Germanwings hävdade för det första att dess avtal med FZG inte hade inslag av statligt stöd eftersom det inte kan tillskrivas staten. Man menade att olika pressmeddelanden från politiker inte kan visa att staten medverkat till att förhandla fram eller ingå dessa avtal, och att skyldigheten enligt § 43a i LuftVZO att ha en lista över avgifter som godkänts av tillsynsmyndigheten inte gällde enskilda avtal.

| (165) | För det andra hävdade Germanwings att FZG agerat som en marknadsekonomisk aktör när de olika avtalen ingicks. Man betonade att principen om marknadsekonomiska aktörer inte kräver att en investerare inte gör några förluster på kort sikt – det kan i själva verket vara en normal affärsstrategi för att uppnå lönsamhet på medellång eller lång sikt. Principen att en flygplats inte får ta ut avgifter som inte täcker dess kostnader, som enligt Germanwings återspeglas i beslutet om att inleda förfarandet, sägs härröra från artikel 102 i fördraget och bara vara tillämplig i samband med antitrustförfaranden; den bör alltså inte tillämpas i ärenden som gäller statligt stöd. |
| --- | --- |

(165)

För det andra hävdade Germanwings att FZG agerat som en marknadsekonomisk aktör när de olika avtalen ingicks. Man betonade att principen om marknadsekonomiska aktörer inte kräver att en investerare inte gör några förluster på kort sikt – det kan i själva verket vara en normal affärsstrategi för att uppnå lönsamhet på medellång eller lång sikt. Principen att en flygplats inte får ta ut avgifter som inte täcker dess kostnader, som enligt Germanwings återspeglas i beslutet om att inleda förfarandet, sägs härröra från artikel 102 i fördraget och bara vara tillämplig i samband med antitrustförfaranden; den bör alltså inte tillämpas i ärenden som gäller statligt stöd.

5.4   TUIFly

TUIFly

| (166) | För att ge en bakgrund förklarade TUIFly varför man flyttade sin verksamhet från Saarbrückens flygplats till Zweibrückens flygplats. TUIFly uppgav att man flyttade till Zweibrücken på grund av säkerhetsproblem på Saarbrückens flygplats. TUIFly framhöll att infrastrukturen och de topografiska förhållandena på Saarbrückens flygplats innebar att ett fullastat TUIFly-plan av typen B737-800 inte kunde landa säkert där vid dåligt väder, och att dessa flygplan därför måste omdirigeras till Zweibrückens flygplats redan innan den kommersiella verksamheten inletts där. Enligt TUIFly medförde denna omdirigering, vid sidan av förseningar och olägenheter för passagerarna, även merkostnader och organisatoriska svårigheter för flygbolaget. TUIFly vidhöll att de allvarliga säkerhetsproblemen på Saarbrückens flygplats gjorde verksamheten där ohållbar och en flytt till Zweibrückens flygplats oundviklig. Vidare noterades att den korta banan i Saarbrücken gjorde att en del fullastade plan inte kunde lyfta, med följden att man vid medeldistansflygningar (t.ex. till Kanarieöarna) måste starta med halvtomma tankar och mellanlanda för tankning i Spanien eller Portugal. |
| --- | --- |

(166)

För att ge en bakgrund förklarade TUIFly varför man flyttade sin verksamhet från Saarbrückens flygplats till Zweibrückens flygplats. TUIFly uppgav att man flyttade till Zweibrücken på grund av säkerhetsproblem på Saarbrückens flygplats. TUIFly framhöll att infrastrukturen och de topografiska förhållandena på Saarbrückens flygplats innebar att ett fullastat TUIFly-plan av typen B737-800 inte kunde landa säkert där vid dåligt väder, och att dessa flygplan därför måste omdirigeras till Zweibrückens flygplats redan innan den kommersiella verksamheten inletts där. Enligt TUIFly medförde denna omdirigering, vid sidan av förseningar och olägenheter för passagerarna, även merkostnader och organisatoriska svårigheter för flygbolaget. TUIFly vidhöll att de allvarliga säkerhetsproblemen på Saarbrückens flygplats gjorde verksamheten där ohållbar och en flytt till Zweibrückens flygplats oundviklig. Vidare noterades att den korta banan i Saarbrücken gjorde att en del fullastade plan inte kunde lyfta, med följden att man vid medeldistansflygningar (t.ex. till Kanarieöarna) måste starta med halvtomma tankar och mellanlanda för tankning i Spanien eller Portugal.

| (167) | TUIFly hävdade att dess avtal med FZG inte hade inslag av statligt stöd och att de avgifter som TUIFly betalade var marknadsmässiga. Man menade att förhållandena på Zweibrückens flygplats och i den omgivande regionen är sådana att låga flygplatsavgifter är nödvändiga för att det ska vara lönsamt för ett flygbolag att flyga från Zweibrücken. TUIFly nämnde framför allt passagerarinfrastrukturens beskaffenhet på Zweibrückens flygplats, avsaknaden av lämplig kollektivtrafik (järnväg) till och från flygplatsen, flygplatsens läge i en region med låg köpkraft, banans inledningsvis dåliga skick, avsaknaden av inkvartering för besättningar osv. TUIFly uppgav också att Zweibrückens flygplats, till skillnad från Saarbrückens flygplats (och alla andra flygplatser som TUIFly trafikerar), inte har status som ”tullflygplats”, vilket innebär att TUIFly måste betala en ”tullavgift” på mellan [...] och [...] euro per flygning. Enligt TUIFly utgör detta en merkostnad på omkring [...] euro per passagerare och resulterar i en ökning av TUIFlys totala driftskostnader med mer än [...] euro per år. |
| --- | --- |

(167)

TUIFly hävdade att dess avtal med FZG inte hade inslag av statligt stöd och att de avgifter som TUIFly betalade var marknadsmässiga. Man menade att förhållandena på Zweibrückens flygplats och i den omgivande regionen är sådana att låga flygplatsavgifter är nödvändiga för att det ska vara lönsamt för ett flygbolag att flyga från Zweibrücken. TUIFly nämnde framför allt passagerarinfrastrukturens beskaffenhet på Zweibrückens flygplats, avsaknaden av lämplig kollektivtrafik (järnväg) till och från flygplatsen, flygplatsens läge i en region med låg köpkraft, banans inledningsvis dåliga skick, avsaknaden av inkvartering för besättningar osv. TUIFly uppgav också att Zweibrückens flygplats, till skillnad från Saarbrückens flygplats (och alla andra flygplatser som TUIFly trafikerar), inte har status som ”tullflygplats”, vilket innebär att TUIFly måste betala en ”tullavgift” på mellan [...] och [...] euro per flygning. Enligt TUIFly utgör detta en merkostnad på omkring [...] euro per passagerare och resulterar i en ökning av TUIFlys totala driftskostnader med mer än [...] euro per år.

6.   TYSKLANDS KOMMENTARER TILL SYNPUNKTERNA FRÅN TREDJE PART

TYSKLANDS KOMMENTARER TILL SYNPUNKTERNA FRÅN TREDJE PART

6.1   KOMMENTARER TILL RYANAIRS SYNPUNKTER

KOMMENTARER TILL RYANAIRS SYNPUNKTER

| (168) | Tyskland välkomnade det faktum att Ryanairs inlagor bekräftar Tysklands ståndpunkt att varken Zweibrückens flygplats eller de flygbolag som flyger därifrån har fått statligt stöd. Man höll också med om att avtalet mellan delstaten Rheinland-Pfalz och AMS måste bedömas separat från avtalet mellan FZG och Ryanair samt att det förra hade ett reellt värde för delstaten och hade ingåtts till marknadspris. Tyskland betonade framför allt turismens betydelse för regionen och vidhöll att avtalet med AMS syftade till att främja turism. |
| --- | --- |

(168)

Tyskland välkomnade det faktum att Ryanairs inlagor bekräftar Tysklands ståndpunkt att varken Zweibrückens flygplats eller de flygbolag som flyger därifrån har fått statligt stöd. Man höll också med om att avtalet mellan delstaten Rheinland-Pfalz och AMS måste bedömas separat från avtalet mellan FZG och Ryanair samt att det förra hade ett reellt värde för delstaten och hade ingåtts till marknadspris. Tyskland betonade framför allt turismens betydelse för regionen och vidhöll att avtalet med AMS syftade till att främja turism.

6.2   KOMMENTARER TILL AMS SYNPUNKTER

KOMMENTARER TILL AMS SYNPUNKTER

| (169) | Eftersom AMS bekräftat Tysklands ståndpunkt att avtalet mellan AMS och delstaten Rheinland-Pfalz inte hade inslag av statligt stöd avstod Tyskland från att kommentera enskilda uppgifter närmare. |
| --- | --- |

(169)

Eftersom AMS bekräftat Tysklands ståndpunkt att avtalet mellan AMS och delstaten Rheinland-Pfalz inte hade inslag av statligt stöd avstod Tyskland från att kommentera enskilda uppgifter närmare.

6.3   KOMMENTARER TILL GERMANWINGS SYNPUNKTER

KOMMENTARER TILL GERMANWINGS SYNPUNKTER

| (170) | I sina kommentarer till Germanwings inlaga begränsade sig Tyskland till att ge sin syn på ett antal faktauppgifter som Germanwings anfört. Man betonade framför att det, i motsats till vad Germanwings tycktes antyda, inte förekom någon konkurrens mellan Zweibrücken och Saarbrücken, utan att de två flygplatserna alltid ansett sig komplettera varandra. Tyskland menade att ett flygbolags val att betjäna en viss flygplats i stället för en annan är resultatet av ett strategiskt beslut av flygbolaget, och det beslutet kunde Tyskland inte kommentera. |
| --- | --- |

(170)

I sina kommentarer till Germanwings inlaga begränsade sig Tyskland till att ge sin syn på ett antal faktauppgifter som Germanwings anfört. Man betonade framför att det, i motsats till vad Germanwings tycktes antyda, inte förekom någon konkurrens mellan Zweibrücken och Saarbrücken, utan att de två flygplatserna alltid ansett sig komplettera varandra. Tyskland menade att ett flygbolags val att betjäna en viss flygplats i stället för en annan är resultatet av ett strategiskt beslut av flygbolaget, och det beslutet kunde Tyskland inte kommentera.

7.   BEDÖMNING

BEDÖMNING

| (171) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

(171)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

| (172) | De kriterier som anges i artikel 107.1 i fördraget är kumulativa. För att fastställa om åtgärden i fråga utgör statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget måste därför samtliga följande villkor vara uppfyllda. Det ekonomiska stödet ska






  a) | ges av staten eller med hjälp av statliga medel, |
| --- | --- | --- |

(172)

De kriterier som anges i artikel 107.1 i fördraget är kumulativa. För att fastställa om åtgärden i fråga utgör statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget måste därför samtliga följande villkor vara uppfyllda. Det ekonomiska stödet ska

a)

ges av staten eller med hjälp av statliga medel,

| b) | gynna vissa företag eller viss produktion, |
| --- | --- |

b)

gynna vissa företag eller viss produktion,

| c) | snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, och |
| --- | --- |

c)

snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, och

| d) | påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.1   OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ/ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

OFFENTLIG FINANSIERING FRÅN DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ/ZEF TILL ZWEIBRÜCKENS FLYGPLATS

7.1.1   FÖREKOMST AV STÖD

7.1.1.1   
  Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

| (173) | Enligt etablerad rättspraxis måste kommissionen först avgöra om FGAZ och FZG är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Begreppet företag omfattar varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras (26). Varje verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad utgör en ekonomisk verksamhet (27). |
| --- | --- |

(173)

Enligt etablerad rättspraxis måste kommissionen först avgöra om FGAZ och FZG är företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Begreppet företag omfattar varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras (26). Varje verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad utgör en ekonomisk verksamhet (27).

26

27

| (174) | I sin dom om flygplatsen Leipzig/Halle bekräftade domstolen att driften av en flygplats för kommersiella ändamål och byggandet av flygplatsens infrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (28). När en flygplatsoperatör bedriver ekonomisk verksamhet genom att erbjuda flygplatstjänster mot ersättning utgör den, oavsett sin rättsliga form och sättet för sin finansiering, ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget, och fördragets regler om statligt stöd kan därför tillämpas på fördelar som beviljas av staten eller med hjälp av statliga medel till flygplatsoperatören (29). |
| --- | --- |

(174)

I sin dom om flygplatsen Leipzig/Halle bekräftade domstolen att driften av en flygplats för kommersiella ändamål och byggandet av flygplatsens infrastruktur utgör ekonomisk verksamhet (28). När en flygplatsoperatör bedriver ekonomisk verksamhet genom att erbjuda flygplatstjänster mot ersättning utgör den, oavsett sin rättsliga form och sättet för sin finansiering, ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget, och fördragets regler om statligt stöd kan därför tillämpas på fördelar som beviljas av staten eller med hjälp av statliga medel till flygplatsoperatören (29).

28

29

| (175) | När det gäller den tidpunkt från och med vilket uppförandet och driften av en flygplats blir en ekonomisk verksamhet erinrar kommissionen om att den gradvisa utvecklingen av marknadskrafter i flygplatssektorn inte gör det möjligt att fastställa något exakt datum. Europeiska unionens domstol har dock noterat utvecklingen när det gäller flygplatsverksamhet, och tribunalen slog i sin dom gällande flygplatsen Leipzig/Halle fast att tillämpning av reglerna om statligt stöd på finansiering av flygplatsinfrastruktur inte längre kan uteslutas från 2000 och framåt. Från och med datumet för domen i Aéroports de Paris-målet (12 december 2000) (30) måste följaktligen drift och uppförande av flygplatsinfrastruktur betraktas som en ekonomisk verksamhet som omfattas av reglerna om statligt stöd. |
| --- | --- |

(175)

När det gäller den tidpunkt från och med vilket uppförandet och driften av en flygplats blir en ekonomisk verksamhet erinrar kommissionen om att den gradvisa utvecklingen av marknadskrafter i flygplatssektorn inte gör det möjligt att fastställa något exakt datum. Europeiska unionens domstol har dock noterat utvecklingen när det gäller flygplatsverksamhet, och tribunalen slog i sin dom gällande flygplatsen Leipzig/Halle fast att tillämpning av reglerna om statligt stöd på finansiering av flygplatsinfrastruktur inte längre kan uteslutas från 2000 och framåt. Från och med datumet för domen i Aéroports de Paris-målet (12 december 2000) (30) måste följaktligen drift och uppförande av flygplatsinfrastruktur betraktas som en ekonomisk verksamhet som omfattas av reglerna om statligt stöd.

30

En enda ekonomisk enhet

En enda ekonomisk enhet

| (176) | Innan arten av den verksamhet som bedrivs av FGAZ och FZG granskas erinrar kommissionen emellertid om att två separata juridiska personer kan anses utgör en enda ekonomisk enhet vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd. Den ekonomiska enheten betraktas då som det berörda företaget. |
| --- | --- |

(176)

Innan arten av den verksamhet som bedrivs av FGAZ och FZG granskas erinrar kommissionen emellertid om att två separata juridiska personer kan anses utgör en enda ekonomisk enhet vid tillämpningen av reglerna om statligt stöd. Den ekonomiska enheten betraktas då som det berörda företaget.

| (177) | Domstolen har slagit fast att begreppet ”företag” i anslutning till konkurrensrätten måste anses avse en ekonomisk enhet, även om den ekonomiska enheten rättsligt sett utgörs av flera fysiska eller juridiska personer (31). I detta avseende har domstolen fastställt att flera enheter kan anses utöva en ekonomisk verksamhet tillsammans och således på vissa villkor utgöra en ekonomisk enhet (32). |
| --- | --- |

(177)

Domstolen har slagit fast att begreppet ”företag” i anslutning till konkurrensrätten måste anses avse en ekonomisk enhet, även om den ekonomiska enheten rättsligt sett utgörs av flera fysiska eller juridiska personer (31). I detta avseende har domstolen fastställt att flera enheter kan anses utöva en ekonomisk verksamhet tillsammans och således på vissa villkor utgöra en ekonomisk enhet (32).

31

32

| (178) | För att avgöra om flera enheter utgör en ekonomisk enhet tittar domstolen på förekomsten av ett kontrollerande innehav eller funktionella, ekonomiska och organisatoriska kopplingar (33). |
| --- | --- |

(178)

För att avgöra om flera enheter utgör en ekonomisk enhet tittar domstolen på förekomsten av ett kontrollerande innehav eller funktionella, ekonomiska och organisatoriska kopplingar (33).

33

| (179) | I detta fall anser kommissionen att FGAZ och FZG är så nära sammanbundna att de för tillämpningen av reglerna om statligt stöd måste anses utgöra en enda ekonomisk enhet. För det första måste det erinras om att FZG är ett helägt dotterbolag till FGAZ, vilket innebär att FGAZ har makt att kontrollera FZG via bolagsstämman. Vidare är FGAZ och FZG förbundna genom ett avtal om resultatöverföring, vilket enligt Tyskland innebär att de två enheterna behandlas som en enda ekonomisk enhet enligt tysk skattelagstiftning. Ledamöterna i FZG:s tillsynsstyrelse är enligt dess stadgar alltid desamma som i FGAZ:s tillsynsstyrelse. I både FGAZ och FZG utses ledningen av respektive tillsynsstyrelse (som alltså är densamma för båda enheterna). I praktiken var [...] hela tiden verkställande direktör för både FGAZ och FZG (därutöver utsågs en andra verkställande direktör endast för FZG, inte för FGAZ). Som enda verkställande direktör för FGAZ företrädde [...] därför FGAZ vid FZG:s bolagsstämma, eftersom FGAZ var den enda aktieägaren. |
| --- | --- |

(179)

I detta fall anser kommissionen att FGAZ och FZG är så nära sammanbundna att de för tillämpningen av reglerna om statligt stöd måste anses utgöra en enda ekonomisk enhet. För det första måste det erinras om att FZG är ett helägt dotterbolag till FGAZ, vilket innebär att FGAZ har makt att kontrollera FZG via bolagsstämman. Vidare är FGAZ och FZG förbundna genom ett avtal om resultatöverföring, vilket enligt Tyskland innebär att de två enheterna behandlas som en enda ekonomisk enhet enligt tysk skattelagstiftning. Ledamöterna i FZG:s tillsynsstyrelse är enligt dess stadgar alltid desamma som i FGAZ:s tillsynsstyrelse. I både FGAZ och FZG utses ledningen av respektive tillsynsstyrelse (som alltså är densamma för båda enheterna). I praktiken var [...] hela tiden verkställande direktör för både FGAZ och FZG (därutöver utsågs en andra verkställande direktör endast för FZG, inte för FGAZ). Som enda verkställande direktör för FGAZ företrädde [...] därför FGAZ vid FZG:s bolagsstämma, eftersom FGAZ var den enda aktieägaren.

| (180) | I praktiken visar de tillgängliga uppgifterna att viktiga beslut rörande Zweibrückens flygplats regelbundet fattas av FGAZ, och instruktionerna vidarebefordras därefter till FZG. Uppgifterna från Tyskland om beslutsprocessen i samband med moderniseringen av banan 2008–2009 är upplysande i detta avseende. FGAZ:s tillsynsstyrelse fattade först beslutet om modernisering av banan. Därefter beordrade FGAZ:s bolagsstämma ledningen för bolaget att sammankalla en bolagsstämma i FZG. FGAZ:s ledning företrädde sedan FGAZ som enda aktieägare vid FZG:s bolagsstämma och beordrade FZG:s ledning att genomföra FGAZ:s beslut om modernisering av banan. |
| --- | --- |

(180)

I praktiken visar de tillgängliga uppgifterna att viktiga beslut rörande Zweibrückens flygplats regelbundet fattas av FGAZ, och instruktionerna vidarebefordras därefter till FZG. Uppgifterna från Tyskland om beslutsprocessen i samband med moderniseringen av banan 2008–2009 är upplysande i detta avseende. FGAZ:s tillsynsstyrelse fattade först beslutet om modernisering av banan. Därefter beordrade FGAZ:s bolagsstämma ledningen för bolaget att sammankalla en bolagsstämma i FZG. FGAZ:s ledning företrädde sedan FGAZ som enda aktieägare vid FZG:s bolagsstämma och beordrade FZG:s ledning att genomföra FGAZ:s beslut om modernisering av banan.

| (181) | Sammanfattningsvis anser kommissionen att FGAZ och FZG är tillräckligt nära sammanbundna för att de två enheterna ska behandlas som en enda ekonomisk enhet. Framför allt är FZG i ekonomiskt och rättsligt hänseende helt och hållet beroende av FGAZ och har ingen egen kommersiell vilja. För tillämpningen av unionens lagstiftning om statligt stöd utgör FGAZ och FZG därför ett enda företag. |
| --- | --- |

(181)

Sammanfattningsvis anser kommissionen att FGAZ och FZG är tillräckligt nära sammanbundna för att de två enheterna ska behandlas som en enda ekonomisk enhet. Framför allt är FZG i ekonomiskt och rättsligt hänseende helt och hållet beroende av FGAZ och har ingen egen kommersiell vilja. För tillämpningen av unionens lagstiftning om statligt stöd utgör FGAZ och FZG därför ett enda företag.

Ekonomisk verksamhet

Ekonomisk verksamhet

| (182) | FGAZ/FZG sköter byggande, underhåll och drift på Zweibrückens flygplats. FGAZ/FZG erbjuder flygplatstjänster och tar ut avgifter av användarna – både kommersiella luftfartsoperatörer och icke-kommersiella användare inom allmänflyget – för användning av flygplatsens infrastruktur, och utnyttjar därmed infrastrukturen för kommersiella ändamål. I enlighet med den rättspraxis som nämns i skälen 174 och 175 måste det därför slås fast att FGAZ/FZG bedrivit ekonomisk verksamhet från och med datumet för domen i Aéroports de Paris-målet (12 december 2000). |
| --- | --- |

(182)

FGAZ/FZG sköter byggande, underhåll och drift på Zweibrückens flygplats. FGAZ/FZG erbjuder flygplatstjänster och tar ut avgifter av användarna – både kommersiella luftfartsoperatörer och icke-kommersiella användare inom allmänflyget – för användning av flygplatsens infrastruktur, och utnyttjar därmed infrastrukturen för kommersiella ändamål. I enlighet med den rättspraxis som nämns i skälen 174 och 175 måste det därför slås fast att FGAZ/FZG bedrivit ekonomisk verksamhet från och med datumet för domen i Aéroports de Paris-målet (12 december 2000).

| (183) | I detta sammanhang betonar kommissionen att den ekonomiska verksamheten i FGAZ/FZG påbörjades först när kommersiell luftfart inleddes på Zweibrücken 2006. |
| --- | --- |

(183)

I detta sammanhang betonar kommissionen att den ekonomiska verksamheten i FGAZ/FZG påbörjades först när kommersiell luftfart inleddes på Zweibrücken 2006.

| (184) | För det första framgår det av Tysklands inlaga att Zweibrücken redan tidigare – utan framgång – försökt locka kommersiell luftfart till flygplatsen, vilket visar att man hade för avsikt att ge sig in på denna marknad. |
| --- | --- |

(184)

För det första framgår det av Tysklands inlaga att Zweibrücken redan tidigare – utan framgång – försökt locka kommersiell luftfart till flygplatsen, vilket visar att man hade för avsikt att ge sig in på denna marknad.

| (185) | För det andra skulle ett vidhållande av att uppförande och drift av en flygplats utgör en ekonomisk verksamhet först sedan kommersiell luftfart har lockats till flygplatsen leda till oacceptabla slutsatser: det finns ingen anledning att skilja den förberedande verksamhet som består i att anlägga eller bygga ut infrastruktur från den kommersiella verksamhet som den sedan används för – det är ju frågan om huruvida den senare användningen av den anlagda infrastrukturen är av ekonomisk karaktär eller inte som avgör karaktären på utbyggnadsverksamheten (34). I sin dom Leipzig/Halle-målet klargjorde tribunalen att driften av en flygplats är en ekonomisk verksamhet och att byggandet av flygplatsinfrastruktur med nödvändighet måste anses ingå i denna verksamhet. |
| --- | --- |

(185)

För det andra skulle ett vidhållande av att uppförande och drift av en flygplats utgör en ekonomisk verksamhet först sedan kommersiell luftfart har lockats till flygplatsen leda till oacceptabla slutsatser: det finns ingen anledning att skilja den förberedande verksamhet som består i att anlägga eller bygga ut infrastruktur från den kommersiella verksamhet som den sedan används för – det är ju frågan om huruvida den senare användningen av den anlagda infrastrukturen är av ekonomisk karaktär eller inte som avgör karaktären på utbyggnadsverksamheten (34). I sin dom Leipzig/Halle-målet klargjorde tribunalen att driften av en flygplats är en ekonomisk verksamhet och att byggandet av flygplatsinfrastruktur med nödvändighet måste anses ingå i denna verksamhet.

34

| (186) | Slutligen måste det påpekas att erbjudande av flygplatstjänster för allmänflyg också utgör en ekonomisk verksamhet. Detsamma gäller tillhandahållande av flygplatstjänster för militära användare mot ersättning (35). FGAZ/FZG bedrev därför ekonomisk verksamhet redan före 2006. |
| --- | --- |

(186)

Slutligen måste det påpekas att erbjudande av flygplatstjänster för allmänflyg också utgör en ekonomisk verksamhet. Detsamma gäller tillhandahållande av flygplatstjänster för militära användare mot ersättning (35). FGAZ/FZG bedrev därför ekonomisk verksamhet redan före 2006.

35

| (187) | Därmed slås fast att FGAZ/FZG från och med den 12 december 2000 bedrev en ekonomisk verksamhet och som en enda ekonomisk enhet utgör ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(187)

Därmed slås fast att FGAZ/FZG från och med den 12 december 2000 bedrev en ekonomisk verksamhet och som en enda ekonomisk enhet utgör ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.

Den offentliga sektorns ansvarsområde

Den offentliga sektorns ansvarsområde

| (188) | FGAZ/FZG måste således anses utgöra ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget, men det måste erinras om att all verksamhet som bedrivs av en flygplatsägare och flygplatsoperatör inte nödvändigtvis är av ekonomisk natur (36). |
| --- | --- |

(188)

FGAZ/FZG måste således anses utgöra ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget, men det måste erinras om att all verksamhet som bedrivs av en flygplatsägare och flygplatsoperatör inte nödvändigtvis är av ekonomisk natur (36).

36

| (189) | Domstolen (37) har slagit fast att verksamhet som normalt faller under statens ansvar i dess myndighetsutövning inte är av ekonomisk natur och att sådan verksamhet inte omfattas av reglerna för statligt stöd. Det kan exempelvis gälla säkerhet, flygkontroll och polis- och tullväsende. Finansieringen av dessa verksamheter ska begränsas till enbart en kompensation för de kostnader som verksamheterna i fråga medför, och den får inte beviljas för andra verksamheter av ekonomisk natur (38). |
| --- | --- |

(189)

Domstolen (37) har slagit fast att verksamhet som normalt faller under statens ansvar i dess myndighetsutövning inte är av ekonomisk natur och att sådan verksamhet inte omfattas av reglerna för statligt stöd. Det kan exempelvis gälla säkerhet, flygkontroll och polis- och tullväsende. Finansieringen av dessa verksamheter ska begränsas till enbart en kompensation för de kostnader som verksamheterna i fråga medför, och den får inte beviljas för andra verksamheter av ekonomisk natur (38).

37

38

| (190) | Därför utgör finansiering av verksamhet som ligger inom den offentliga sektorns ansvarsområde eller av infrastruktur som är direkt knuten till sådan verksamhet i allmänhet inte statligt stöd (39). På en flygplats är verksamhet som flygkontrolltjänst, polis, tull och brandkår verksamheter som krävs för att skydda civil luftfart mot olagliga handlingar, och investeringar avseende den infrastruktur och utrustning som krävs för att utföra dessa verksamheter är i allmänhet att anse som icke-ekonomiska (40). |
| --- | --- |

(190)

Därför utgör finansiering av verksamhet som ligger inom den offentliga sektorns ansvarsområde eller av infrastruktur som är direkt knuten till sådan verksamhet i allmänhet inte statligt stöd (39). På en flygplats är verksamhet som flygkontrolltjänst, polis, tull och brandkår verksamheter som krävs för att skydda civil luftfart mot olagliga handlingar, och investeringar avseende den infrastruktur och utrustning som krävs för att utföra dessa verksamheter är i allmänhet att anse som icke-ekonomiska (40).

39

40

| (191) | Offentlig finansiering av icke-ekonomisk verksamhet som nödvändigtvis är kopplad till utövandet av en ekonomisk verksamhet får dock inte leda till otillbörlig diskriminering mellan flygbolag och flygplatsförvaltare. Enligt fast rättspraxis föreligger en förmån när offentliga myndigheter befriar företag från deras kostnader för ekonomisk verksamhet (41). Om det i ett visst rättssystem är normalt att flygbolag eller flygplatsförvaltare bär kostnaderna för vissa tjänster, medan en del flygbolag eller flygplatsförvaltare som tillhandahåller samma tjänster inte behöver bära dessa kostnader, kan de senare åtnjuta en fördel även om tjänsterna i sig betraktas som icke-ekonomiska. En analys av den rättsliga ram som är tillämplig på flygplatsoperatören är därför nödvändig för bedömningen av huruvida flygplatsförvaltare eller flygbolag enligt den rättsliga ramen måste bära kostnaderna för tillhandahållande av viss verksamhet som visserligen i sig kan vara icke-ekonomisk men som är en naturlig del av den ekonomiska verksamheten. |
| --- | --- |

(191)

Offentlig finansiering av icke-ekonomisk verksamhet som nödvändigtvis är kopplad till utövandet av en ekonomisk verksamhet får dock inte leda till otillbörlig diskriminering mellan flygbolag och flygplatsförvaltare. Enligt fast rättspraxis föreligger en förmån när offentliga myndigheter befriar företag från deras kostnader för ekonomisk verksamhet (41). Om det i ett visst rättssystem är normalt att flygbolag eller flygplatsförvaltare bär kostnaderna för vissa tjänster, medan en del flygbolag eller flygplatsförvaltare som tillhandahåller samma tjänster inte behöver bära dessa kostnader, kan de senare åtnjuta en fördel även om tjänsterna i sig betraktas som icke-ekonomiska. En analys av den rättsliga ram som är tillämplig på flygplatsoperatören är därför nödvändig för bedömningen av huruvida flygplatsförvaltare eller flygbolag enligt den rättsliga ramen måste bära kostnaderna för tillhandahållande av viss verksamhet som visserligen i sig kan vara icke-ekonomisk men som är en naturlig del av den ekonomiska verksamheten.

41

| (192) | Tyskland uppgav att kostnaderna i anslutning till följande verksamheter (oavsett om det rör sig om investerings- eller driftskostnader) ska anses ingå i den offentliga sektorns ansvarsområde: åtgärder avseende säkerheten på flygplatser enligt § 8 i Luftsicherheitsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet, nedan kallad LuftSiG), åtgärder för att säkerställa driftssäkerhet, flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder enligt § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet, nedan kallad LuftVG), meteorologiska tjänster och brandkårstjänster. |
| --- | --- |

(192)

Tyskland uppgav att kostnaderna i anslutning till följande verksamheter (oavsett om det rör sig om investerings- eller driftskostnader) ska anses ingå i den offentliga sektorns ansvarsområde: åtgärder avseende säkerheten på flygplatser enligt § 8 i Luftsicherheitsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet, nedan kallad LuftSiG), åtgärder för att säkerställa driftssäkerhet, flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder enligt § 27c.2 i Luftverkehrsgesetz (lagen om luftfartssäkerhet, nedan kallad LuftVG), meteorologiska tjänster och brandkårstjänster.

Luftsicherheitsgesetz

LuftSiG

Luftverkehrsgesetz

LuftVG

| (193) | Kommissionen anser att åtgärder enligt § 8 i LuftSiG, åtgärder enligt § 27c.2 i LuftVG (inklusive meteorologiska tjänster) och brandkårstjänster, i princip och med förbehåll för analysen i skälen 195 och följande, kan anses utgöra verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(193)

Kommissionen anser att åtgärder enligt § 8 i LuftSiG, åtgärder enligt § 27c.2 i LuftVG (inklusive meteorologiska tjänster) och brandkårstjänster, i princip och med förbehåll för analysen i skälen 195 och följande, kan anses utgöra verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

| (194) | När det gäller åtgärder som uteslutande avser driftssäkerhet anser kommissionen dock att det är en normal del av den ekonomiska verksamheten att driva en flygplats att säkerställa en säker drift (42). Efter att ha genomfört en mer detaljerad granskning av enskilda verksamheter och kostnader, konstaterar kommissionen att åtgärder som syftar till en säker verksamhet på flygplatsen inte ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Ett företag som vill driva en flygplats måste se till att anläggningarna, t.ex. banan och plattan, är säkra. |
| --- | --- |

(194)

När det gäller åtgärder som uteslutande avser driftssäkerhet anser kommissionen dock att det är en normal del av den ekonomiska verksamheten att driva en flygplats att säkerställa en säker drift (42). Efter att ha genomfört en mer detaljerad granskning av enskilda verksamheter och kostnader, konstaterar kommissionen att åtgärder som syftar till en säker verksamhet på flygplatsen inte ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Ett företag som vill driva en flygplats måste se till att anläggningarna, t.ex. banan och plattan, är säkra.

42

| (195) | Vad den rättsliga ramen beträffar har Tyskland uppgett att det när det gäller brandkåren inte finns några rättsliga bestämmelser som nödvändigtvis innebär att dessa kostnader läggs på flygplatsoperatören. Vidare konstaterar kommissionen att ersättningen av kostnader för brandkåren omfattas av delstaternas juridiska behörighet och att dessa kostnader vanligen ersätts av de behöriga regionala myndigheterna. Ersättningen begränsas till vad som är nödvändigt för att täcka kostnaderna. |
| --- | --- |

(195)

Vad den rättsliga ramen beträffar har Tyskland uppgett att det när det gäller brandkåren inte finns några rättsliga bestämmelser som nödvändigtvis innebär att dessa kostnader läggs på flygplatsoperatören. Vidare konstaterar kommissionen att ersättningen av kostnader för brandkåren omfattas av delstaternas juridiska behörighet och att dessa kostnader vanligen ersätts av de behöriga regionala myndigheterna. Ersättningen begränsas till vad som är nödvändigt för att täcka kostnaderna.

| (196) | När det gäller flygkontroll och meteorologiska tjänster noterar kommissionen att kostnader som avser § 27c i LuftVG enligt § 27d och § 27f i LuftVG ska bäras av staten för ett antal specifika flygplatser. Kommissionen behöver inte i detta fall avgöra om bestämmelsen kan innebära en fördel för de flygplatser som får statlig finansiering enligt § 27d och § 27f i LuftVG, men det står klart att alla andra flygplatser enligt lagen själva måste bära kostnaderna i fråga. Mot denna bakgrund måste kostnader i anslutning till flygkontroll och meteorologiska tjänster anses utgöra normala driftskostnader åtminstone för de flygplatser som inte omfattas av § 27d och § 27f i LuftVG. |
| --- | --- |

(196)

När det gäller flygkontroll och meteorologiska tjänster noterar kommissionen att kostnader som avser § 27c i LuftVG enligt § 27d och § 27f i LuftVG ska bäras av staten för ett antal specifika flygplatser. Kommissionen behöver inte i detta fall avgöra om bestämmelsen kan innebära en fördel för de flygplatser som får statlig finansiering enligt § 27d och § 27f i LuftVG, men det står klart att alla andra flygplatser enligt lagen själva måste bära kostnaderna i fråga. Mot denna bakgrund måste kostnader i anslutning till flygkontroll och meteorologiska tjänster anses utgöra normala driftskostnader åtminstone för de flygplatser som inte omfattas av § 27d och § 27f i LuftVG.

| (197) | När det gäller sådana åtgärder som avses i § 8 i LuftSiG tycks Tyskland anse att alla kostnader i samband med de åtgärder som föreskrivs där kan bäras av de berörda offentliga myndigheterna. Kommissionen noterar dock att det enligt § 8.3 i LuftSiG endast är kostnaderna för tillhandahållande och underhåll av ytor och lokaler som är nödvändiga för utövandet av den verksamhet som anges i § 8.1 och 8.2 i LuftSiG som får ersättas. Alla övriga kostnader måste bäras av flygplatsoperatören. I den mån den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG innebar att företaget befriades från kostnader det måste bära enligt § 8.3 i LuftSiG är den offentliga finansieringen alltså inte undantagen från granskning enligt unionens regler om statligt stöd. |
| --- | --- |

(197)

När det gäller sådana åtgärder som avses i § 8 i LuftSiG tycks Tyskland anse att alla kostnader i samband med de åtgärder som föreskrivs där kan bäras av de berörda offentliga myndigheterna. Kommissionen noterar dock att det enligt § 8.3 i LuftSiG endast är kostnaderna för tillhandahållande och underhåll av ytor och lokaler som är nödvändiga för utövandet av den verksamhet som anges i § 8.1 och 8.2 i LuftSiG som får ersättas. Alla övriga kostnader måste bäras av flygplatsoperatören. I den mån den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG innebar att företaget befriades från kostnader det måste bära enligt § 8.3 i LuftSiG är den offentliga finansieringen alltså inte undantagen från granskning enligt unionens regler om statligt stöd.

Slutsats om den offentliga sektorns ansvarsområde

| (198) | Mot bakgrund av ovanstående överväganden konstaterar kommissionen att det är lämpligt att dra mer specifika slutsatser beträffande investeringskostnader och driftskostnader som uppges avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(198)

Mot bakgrund av ovanstående överväganden konstaterar kommissionen att det är lämpligt att dra mer specifika slutsatser beträffande investeringskostnader och driftskostnader som uppges avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

| (199) | När det gäller driftskostnader som uppstod mellan 2000 och 2009 godtar kommissionen att driftskostnader i anslutning till brandkåren kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, i den mån ersättningen av dessa kostnader strikt begränsas till vad som är nödvändigt för att utöva verksamheten. När det gäller driftskostnader i anslutning till åtgärder som vidtas i enlighet med § 8 i LuftSiG anser kommissionen att bara de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. När det gäller flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster enligt § 27c.2 i LuftVG, och med tanke på att Zweibrücken inte är en av de flygplatser för vilka ett motsvarande behov har konstaterats av förbundsregeringen enligt § 27d.1 och § 27f.1 i LuftVG, konstaterar kommissionen att driftskostnaderna i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster inte kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Inte heller driftskostnader för att säkerställa flygplatsens driftssäkerhet kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(199)

När det gäller driftskostnader som uppstod mellan 2000 och 2009 godtar kommissionen att driftskostnader i anslutning till brandkåren kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, i den mån ersättningen av dessa kostnader strikt begränsas till vad som är nödvändigt för att utöva verksamheten. När det gäller driftskostnader i anslutning till åtgärder som vidtas i enlighet med § 8 i LuftSiG anser kommissionen att bara de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. När det gäller flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster enligt § 27c.2 i LuftVG, och med tanke på att Zweibrücken inte är en av de flygplatser för vilka ett motsvarande behov har konstaterats av förbundsregeringen enligt § 27d.1 och § 27f.1 i LuftVG, konstaterar kommissionen att driftskostnaderna i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster inte kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Inte heller driftskostnader för att säkerställa flygplatsens driftssäkerhet kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

| (200) | När det gäller investeringar som gjordes mellan 2000 och 2009 godtar kommissionen att investeringar som direkt avser brandkåren kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Ersättningen från de behöriga offentliga myndigheterna var dessutom begränsad till vad som var nödvändigt för att täcka dessa kostnader. När det gäller investeringar i anslutning till åtgärder som vidtas i enlighet med § 8 i LuftSiG, anser kommissionen att bara de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. När det gäller investeringar i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster enligt § 27c.2 i LuftVG, och med tanke på att Zweibrücken inte är en av de flygplatser för vilka ett motsvarande behov har konstaterats av förbundsregeringen enligt § 27d och § 27f i LuftVG, konstaterar kommissionen att investeringar i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster inte kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Inte heller investeringar för att säkerställa flygplatsens driftssäkerhet kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Detta innebär framför allt att investeringarna i modernisering och utbyggnad av banan och installation av varselljus etc. inte kan anses avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(200)

När det gäller investeringar som gjordes mellan 2000 och 2009 godtar kommissionen att investeringar som direkt avser brandkåren kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Ersättningen från de behöriga offentliga myndigheterna var dessutom begränsad till vad som var nödvändigt för att täcka dessa kostnader. När det gäller investeringar i anslutning till åtgärder som vidtas i enlighet med § 8 i LuftSiG, anser kommissionen att bara de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. När det gäller investeringar i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster enligt § 27c.2 i LuftVG, och med tanke på att Zweibrücken inte är en av de flygplatser för vilka ett motsvarande behov har konstaterats av förbundsregeringen enligt § 27d och § 27f i LuftVG, konstaterar kommissionen att investeringar i anslutning till flygkontroll och flygsäkerhetsåtgärder samt meteorologiska tjänster inte kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Inte heller investeringar för att säkerställa flygplatsens driftssäkerhet kan betecknas som kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Detta innebär framför allt att investeringarna i modernisering och utbyggnad av banan och installation av varselljus etc. inte kan anses avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

| (201) | Oavsett om dessa kostnader i rättsligt hänseende anses avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde eller inte, har det visats att de enligt den tillämpliga rättsliga ramen måste bäras av flygplatsoperatören. Om staten skulle stå för dessa kostnader skulle flygplatsoperatören följaktligen befrias från en kostnad som den normalt sett skulle ha behövt bära. |
| --- | --- |

(201)

Oavsett om dessa kostnader i rättsligt hänseende anses avse uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde eller inte, har det visats att de enligt den tillämpliga rättsliga ramen måste bäras av flygplatsoperatören. Om staten skulle stå för dessa kostnader skulle flygplatsoperatören följaktligen befrias från en kostnad som den normalt sett skulle ha behövt bära.

Ekonomisk verksamhet och militär användning

Ekonomisk verksamhet och militär användning

| (202) | Kommissionen noterar att Zweibrückens flygplats även används av den tyska militären och andra militära styrkor, bl.a. för utbildningsändamål. Det sker alltså trots att Zweibrücken inte är en militärflygplats utan en civil flygplats (43). |
| --- | --- |

(202)

Kommissionen noterar att Zweibrückens flygplats även används av den tyska militären och andra militära styrkor, bl.a. för utbildningsändamål. Det sker alltså trots att Zweibrücken inte är en militärflygplats utan en civil flygplats (43).

43

| (203) | Kommissionen anser att tillhandahållande av flygplatstjänster till militären, även på civila flygplatser, i princip kan utgöra en verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Det står dock inte klart i vilken mån Tyskland anser att den offentliga finansieringen av flygplatsen endast täcker kostnaderna för att tillgodose militärens behov av flygplatstjänster. Kommissionen noterar att Tyskland inte inkluderar kostnader, i synnerhet driftskostnader, som härrör från den militära närvaron i kostnaderna för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Detsamma gäller i princip för investeringarna – Tyskland nämner inga investeringar som endast avser flygplatsens militära användare. |
| --- | --- |

(203)

Kommissionen anser att tillhandahållande av flygplatstjänster till militären, även på civila flygplatser, i princip kan utgöra en verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Det står dock inte klart i vilken mån Tyskland anser att den offentliga finansieringen av flygplatsen endast täcker kostnaderna för att tillgodose militärens behov av flygplatstjänster. Kommissionen noterar att Tyskland inte inkluderar kostnader, i synnerhet driftskostnader, som härrör från den militära närvaron i kostnaderna för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. Detsamma gäller i princip för investeringarna – Tyskland nämner inga investeringar som endast avser flygplatsens militära användare.

| (204) | Tyskland vidhåller dock att militärens fortsatta användning av flygplatsen är ett skäl till att investeringar i flygplatsens säkerhet (t.ex. banan) var absolut nödvändiga och stängning av flygplatsen inte något alternativ. |
| --- | --- |

(204)

Tyskland vidhåller dock att militärens fortsatta användning av flygplatsen är ett skäl till att investeringar i flygplatsens säkerhet (t.ex. banan) var absolut nödvändiga och stängning av flygplatsen inte något alternativ.

| (205) | Kommissionen noterar i detta avseende att Zweibrückens flygplats tycks erbjuda flygplatstjänster till militären mot ersättning. I protokollet från mötet i FGAZ:s tillsynsstyrelse den 2 oktober 2006 återges en diskussion om militärövningar på Zweibrücken. Ledningen betonar att ett av de skäl som talar för att sådana övningar ska tillåtas är den intäkt de genererar, vilket tyder på att erbjudande av flygplatstjänster till militären, sett ur FGAZ/FZG:s perspektiv, är en ekonomisk verksamhet. Diskussionen handlar också om huruvida FZG bör tillåta militärövningar på Zweibrücken i framtiden, vilket tyder på att det är upp till FGAZ/FZG att avgöra om militärens behov ska tillgodoses eller inte. |
| --- | --- |

(205)

Kommissionen noterar i detta avseende att Zweibrückens flygplats tycks erbjuda flygplatstjänster till militären mot ersättning. I protokollet från mötet i FGAZ:s tillsynsstyrelse den 2 oktober 2006 återges en diskussion om militärövningar på Zweibrücken. Ledningen betonar att ett av de skäl som talar för att sådana övningar ska tillåtas är den intäkt de genererar, vilket tyder på att erbjudande av flygplatstjänster till militären, sett ur FGAZ/FZG:s perspektiv, är en ekonomisk verksamhet. Diskussionen handlar också om huruvida FZG bör tillåta militärövningar på Zweibrücken i framtiden, vilket tyder på att det är upp till FGAZ/FZG att avgöra om militärens behov ska tillgodoses eller inte.

| (206) | Kommissionen anser vidare att Tysklands underlåtenhet att identifiera några kostnader – investerings- eller driftskostnader – som specifikt avser flygplatsens militära användare, kan anses tyda på att militären i själva verket bara är en av kunderna på Zweibrückens flygplats. |
| --- | --- |

(206)

Kommissionen anser vidare att Tysklands underlåtenhet att identifiera några kostnader – investerings- eller driftskostnader – som specifikt avser flygplatsens militära användare, kan anses tyda på att militären i själva verket bara är en av kunderna på Zweibrückens flygplats.

| (207) | Sammanfattningsvis anser kommissionen att tillhandahållandet av flygplatstjänster till militären är en ekonomisk verksamhet på Zweibrückens flygplats, särskilt med tanke på att inga kostnader som specifikt är kopplade till den militära närvaron på flygplatsen har kunnat identifieras och mot bakgrund av FGAZ/FZG:s (delvis) ekonomiska motiv att tillgodose militärens behov. |
| --- | --- |

(207)

Sammanfattningsvis anser kommissionen att tillhandahållandet av flygplatstjänster till militären är en ekonomisk verksamhet på Zweibrückens flygplats, särskilt med tanke på att inga kostnader som specifikt är kopplade till den militära närvaron på flygplatsen har kunnat identifieras och mot bakgrund av FGAZ/FZG:s (delvis) ekonomiska motiv att tillgodose militärens behov.

| (208) | Även i det alternativa scenariot – dvs. om kommissionen hade kommit fram till att de kostnader som uppstår till följd av den militära närvaron skulle kunna täckas av staten eftersom de avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde – skulle det ändå ha slagits fast att den offentliga finansieringen av flygplatsens icke-ekonomiska verksamhet i anslutning till militären inte fick leda till korssubventionering av flygplatsens ekonomiska verksamhet. Framför allt skulle det inte kunna hävdas att hela investeringen i tillgångar som även används av militären (t.ex. banan) eller fasta driftskostnader avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde. |
| --- | --- |

(208)

Även i det alternativa scenariot – dvs. om kommissionen hade kommit fram till att de kostnader som uppstår till följd av den militära närvaron skulle kunna täckas av staten eftersom de avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde – skulle det ändå ha slagits fast att den offentliga finansieringen av flygplatsens icke-ekonomiska verksamhet i anslutning till militären inte fick leda till korssubventionering av flygplatsens ekonomiska verksamhet. Framför allt skulle det inte kunna hävdas att hela investeringen i tillgångar som även används av militären (t.ex. banan) eller fasta driftskostnader avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde.

7.1.1.2   
  Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

| (209) | För att utgöra statligt stöd måste åtgärderna i fråga finansieras med statliga medel och beslutet att bevilja åtgärderna måste kunna tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(209)

För att utgöra statligt stöd måste åtgärderna i fråga finansieras med statliga medel och beslutet att bevilja åtgärderna måste kunna tillskrivas staten.

| (210) | Begreppet statligt stöd är tillämpligt på alla fördelar som tilldelas med statliga medel och ges av staten själv eller genom en mellanhand som tilldelats sådana befogenheter. (44) Vid tillämpning av artikel 107 i fördraget är lokala myndigheters medel att betrakta som statliga medel (45). |
| --- | --- |

(210)

Begreppet statligt stöd är tillämpligt på alla fördelar som tilldelas med statliga medel och ges av staten själv eller genom en mellanhand som tilldelats sådana befogenheter. (44) Vid tillämpning av artikel 107 i fördraget är lokala myndigheters medel att betrakta som statliga medel (45).

44

45

| (211) | I detta fall beviljades åtgärderna i fråga – direkta investeringsbidrag till FZG och årliga kapitaltillskott till FGAZ/FZG – direkt från de lokala myndigheternas budget. Investeringsbidragen kom direkt från delstaten Rheinland-Pfalz, och kapitaltillskotten delfinansierades av delstaten och ZEF, en sammanslutning av offentliga territoriella enheter. |
| --- | --- |

(211)

I detta fall beviljades åtgärderna i fråga – direkta investeringsbidrag till FZG och årliga kapitaltillskott till FGAZ/FZG – direkt från de lokala myndigheternas budget. Investeringsbidragen kom direkt från delstaten Rheinland-Pfalz, och kapitaltillskotten delfinansierades av delstaten och ZEF, en sammanslutning av offentliga territoriella enheter.

| (212) | Därför anser kommissionen att de finansieras med statliga medel och kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(212)

Därför anser kommissionen att de finansieras med statliga medel och kan tillskrivas staten.

7.1.1.3   
  Ekonomisk fördel

Ekonomisk fördel

| (213) | En fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget är varje ekonomisk förmån som ett företag inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, dvs. i avsaknad av statligt ingripande. (46) Det är endast åtgärdens inverkan på företaget som är relevant, inte orsaken till eller målet för det statliga ingripandet (47). En fördel föreligger när företagets ekonomiska situation har förbättrats till följd av ett statligt ingripande. |
| --- | --- |

(213)

En fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget är varje ekonomisk förmån som ett företag inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, dvs. i avsaknad av statligt ingripande. (46) Det är endast åtgärdens inverkan på företaget som är relevant, inte orsaken till eller målet för det statliga ingripandet (47). En fördel föreligger när företagets ekonomiska situation har förbättrats till följd av ett statligt ingripande.

46

47

| (214) | Kommissionen erinrar vidare om att ”kapital som staten direkt eller indirekt ställer till ett företags förfogande under omständigheter som motsvarar normala marknadsvillkor inte kan betecknas som statligt stöd” (48). I detta fall måste kommissionen, för att slå fast huruvida den offentliga finansieringen av Zweibrückens flygplats ger FGAZ/FZG en fördel som företaget inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, jämföra agerandet hos de offentliga myndigheter som står för de direkta investeringsbidragen och kapitaltillskotten med agerandet hos en marknadsekonomisk aktör som vägleds av utsikter till långsiktig lönsamhet (49). |
| --- | --- |

(214)

Kommissionen erinrar vidare om att ”kapital som staten direkt eller indirekt ställer till ett företags förfogande under omständigheter som motsvarar normala marknadsvillkor inte kan betecknas som statligt stöd” (48). I detta fall måste kommissionen, för att slå fast huruvida den offentliga finansieringen av Zweibrückens flygplats ger FGAZ/FZG en fördel som företaget inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, jämföra agerandet hos de offentliga myndigheter som står för de direkta investeringsbidragen och kapitaltillskotten med agerandet hos en marknadsekonomisk aktör som vägleds av utsikter till långsiktig lönsamhet (49).

48

49

| (215) | Vid bedömningen bör ingen hänsyn tas till eventuella positiva effekter för ekonomin i den region där flygplatsen ligger, eftersom domstolen har klargjort att den relevanta frågan när det gäller tillämpning av marknadsekonomitestet är om en privat investerare under liknande förhållanden och på grundval av en förväntad lönsamhet, utan sociala, regionalpolitiska eller sektoriella överväganden, skulle ha skjutit till samma kapital (50). |
| --- | --- |

(215)

Vid bedömningen bör ingen hänsyn tas till eventuella positiva effekter för ekonomin i den region där flygplatsen ligger, eftersom domstolen har klargjort att den relevanta frågan när det gäller tillämpning av marknadsekonomitestet är om en privat investerare under liknande förhållanden och på grundval av en förväntad lönsamhet, utan sociala, regionalpolitiska eller sektoriella överväganden, skulle ha skjutit till samma kapital (50).

50

| (216) | I Stardust Marine-domen konstaterade domstolen att ”det är mot bakgrund av förhållandena vid tidpunkten då stödåtgärderna vidtogs som det skall bedömas huruvida staten har agerat som en försiktig investerare i en marknadsekonomi i syfte att fastställa om dess agerande var ekonomiskt förnuftigt. All bedömning som grundar sig på senare förhållanden skall undvikas” (51). |
| --- | --- |

(216)

I Stardust Marine-domen konstaterade domstolen att ”det är mot bakgrund av förhållandena vid tidpunkten då stödåtgärderna vidtogs som det skall bedömas huruvida staten har agerat som en försiktig investerare i en marknadsekonomi i syfte att fastställa om dess agerande var ekonomiskt förnuftigt. All bedömning som grundar sig på senare förhållanden skall undvikas” (51).

51

| (217) | I EDF-domen förklarade domstolen dessutom att ”[v]arken ekonomiska kalkyler som upprättats efter det att förmånen beviljats, retrospektiva rapporter som visar att den berörda medlemsstatens investering faktiskt blivit lönsam eller omständigheter som i efterhand visar att det var motiverat att fatta det beslut som faktiskt fattades kan [...] vara tillfyllest för att visa att medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet i egenskap av aktieägare” (52). |
| --- | --- |

(217)

I EDF-domen förklarade domstolen dessutom att ”[v]arken ekonomiska kalkyler som upprättats efter det att förmånen beviljats, retrospektiva rapporter som visar att den berörda medlemsstatens investering faktiskt blivit lönsam eller omständigheter som i efterhand visar att det var motiverat att fatta det beslut som faktiskt fattades kan [...] vara tillfyllest för att visa att medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet i egenskap av aktieägare” (52).

52

| (218) | För att kunna tillämpa principen om marknadsekonomiska aktörer måste kommissionen utgå från den tidpunkt då varje enskilt beslut om att tillhandahålla offentliga medel till FGAZ/FZG fattades. Kommissionen måste också basera sin bedömning på den information och de antaganden som de relevanta lokala myndigheterna hade tillgång till vid den tidpunkt då beslutet om finansieringsarrangemangen för de berörda infrastrukturåtgärderna fattades. |
| --- | --- |

(218)

För att kunna tillämpa principen om marknadsekonomiska aktörer måste kommissionen utgå från den tidpunkt då varje enskilt beslut om att tillhandahålla offentliga medel till FGAZ/FZG fattades. Kommissionen måste också basera sin bedömning på den information och de antaganden som de relevanta lokala myndigheterna hade tillgång till vid den tidpunkt då beslutet om finansieringsarrangemangen för de berörda infrastrukturåtgärderna fattades.

Direkta investeringsbidrag

Direkta investeringsbidrag

| (219) | Kommissionen noterar att de direkta investeringsbidragen täckte en del av FGAZ/FZG:s investeringskostnader i anslutning till dess ekonomiska verksamhet. En flygplatsoperatör måste normalt sett bära alla kostnader i anslutning till byggandet och driften av flygplatsen (med undantag av de kostnader som avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde och i allmänhet inte behöver bäras av flygplatsoperatören enligt den tillämpliga rättsliga ramen), inklusive investeringskostnaderna, så om en del av dessa kostnader täcks befrias FGAZ/FZG från en börda man normalt skulle behöva bära. |
| --- | --- |

(219)

Kommissionen noterar att de direkta investeringsbidragen täckte en del av FGAZ/FZG:s investeringskostnader i anslutning till dess ekonomiska verksamhet. En flygplatsoperatör måste normalt sett bära alla kostnader i anslutning till byggandet och driften av flygplatsen (med undantag av de kostnader som avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde och i allmänhet inte behöver bäras av flygplatsoperatören enligt den tillämpliga rättsliga ramen), inklusive investeringskostnaderna, så om en del av dessa kostnader täcks befrias FGAZ/FZG från en börda man normalt skulle behöva bära.

| (220) | Tyskland hävdade inte uttryckligen att de direkta investeringsbidragen var förenliga med principen om marknadsekonomiska aktörer. Man uppgav i stället att stängning av flygplatsen aldrig var ett realistiskt alternativ för de lokala myndigheterna och att det, med tanke på behovet av att driva flygplatsen, var ekonomiskt förnuftigt att även öppna den för kommersiell luftfart. I andra skeden hävdade Tyskland att investeringarna i flygplatsen motiverades av viljan att stärka regionen ekonomiskt, och att offentliga subventioner var nödvändiga eftersom de intäkter som det kommersiella utnyttjandet av flygplatsen genererade inte skulle räcka för att täcka kostnaderna. |
| --- | --- |

(220)

Tyskland hävdade inte uttryckligen att de direkta investeringsbidragen var förenliga med principen om marknadsekonomiska aktörer. Man uppgav i stället att stängning av flygplatsen aldrig var ett realistiskt alternativ för de lokala myndigheterna och att det, med tanke på behovet av att driva flygplatsen, var ekonomiskt förnuftigt att även öppna den för kommersiell luftfart. I andra skeden hävdade Tyskland att investeringarna i flygplatsen motiverades av viljan att stärka regionen ekonomiskt, och att offentliga subventioner var nödvändiga eftersom de intäkter som det kommersiella utnyttjandet av flygplatsen genererade inte skulle räcka för att täcka kostnaderna.

| (221) | Tyskland betonade också att infrastrukturen är nödvändig för att skapa arbetstillfällen (omkring 5 000 i hela Rheinland-Pfalz, varav 2 708 är direkt och indirekt beroende av flygplatsen), minska de sociala kostnaderna (med 25 miljoner euro per år) och skapa skatteinkomster. Tyskland uppgav vidare att arbetstillfällen är av särskild betydelse i detta område, där arbetslösheten i dag ligger 2 % över genomsnittet för delstaten. Tyskland hänvisade också till två expertutlåtanden där flygplatsens betydelse för den regionala ekonomin betonas (53). |
| --- | --- |

(221)

Tyskland betonade också att infrastrukturen är nödvändig för att skapa arbetstillfällen (omkring 5 000 i hela Rheinland-Pfalz, varav 2 708 är direkt och indirekt beroende av flygplatsen), minska de sociala kostnaderna (med 25 miljoner euro per år) och skapa skatteinkomster. Tyskland uppgav vidare att arbetstillfällen är av särskild betydelse i detta område, där arbetslösheten i dag ligger 2 % över genomsnittet för delstaten. Tyskland hänvisade också till två expertutlåtanden där flygplatsens betydelse för den regionala ekonomin betonas (53).

53

| (222) | Sociala och regionala överväganden kan emellertid inte beaktas i samband med marknadsekonomitestet. Även om kommissionen skulle ta hänsyn till dessa sociala och regionala överväganden visar dessutom de studier som Tyskland lämnat att FZG i juni 2012 endast bidrog med 115 arbetstillfällen på Zweibrückens flygplats. Studierna bekräftar att det kommersiella området runt den ombyggda flygplatsen står för totalt 2 708 direkta och indirekta arbetstillfällen. Av dessa är det dock bara 7,8 %, dvs. 210 arbetstillfällen, som avser transport och lagring – verksamheter som är direkt kopplade till flygplatsen. |
| --- | --- |

(222)

Sociala och regionala överväganden kan emellertid inte beaktas i samband med marknadsekonomitestet. Även om kommissionen skulle ta hänsyn till dessa sociala och regionala överväganden visar dessutom de studier som Tyskland lämnat att FZG i juni 2012 endast bidrog med 115 arbetstillfällen på Zweibrückens flygplats. Studierna bekräftar att det kommersiella området runt den ombyggda flygplatsen står för totalt 2 708 direkta och indirekta arbetstillfällen. Av dessa är det dock bara 7,8 %, dvs. 210 arbetstillfällen, som avser transport och lagring – verksamheter som är direkt kopplade till flygplatsen.

| (223) | Det skulle i princip kunna godtas att även bidrag utan återbetalningsskyldighet till ett företag som i sin helhet ägs av staten betecknas som marknadsmässiga investeringar, men Tyskland har inte lagt fram någon affärsplan eller några förhandsberäkningar av investeringsbidragens förväntade lönsamhet. De enda prognoser som presenterats är en studie från 2003 som visar vilka passagerarvolymer för den kommersiella luftfarten som skulle kunna leda till lönsamhet samt 2010 års prognos av de förväntade årliga resultaten mellan 2011 och 2015. Enligt den senare skulle FZG kunna förväntas bli lönsamt först 2015, under förutsättning att passagerarvolymerna skulle stiga till mer än 500 000 per år. |
| --- | --- |

(223)

Det skulle i princip kunna godtas att även bidrag utan återbetalningsskyldighet till ett företag som i sin helhet ägs av staten betecknas som marknadsmässiga investeringar, men Tyskland har inte lagt fram någon affärsplan eller några förhandsberäkningar av investeringsbidragens förväntade lönsamhet. De enda prognoser som presenterats är en studie från 2003 som visar vilka passagerarvolymer för den kommersiella luftfarten som skulle kunna leda till lönsamhet samt 2010 års prognos av de förväntade årliga resultaten mellan 2011 och 2015. Enligt den senare skulle FZG kunna förväntas bli lönsamt först 2015, under förutsättning att passagerarvolymerna skulle stiga till mer än 500 000 per år.

| (224) | Infrastrukturinvesteringarna på Zweibrückens flygplats medför betydande kostnader (se uppgifter om investeringskostnaderna i tabell 2 och tabell 3, efter avdrag för eventuella investeringar avseende uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde enligt skälen 198–200 och investeringar som gjorts före den 12 december 2000) och en lång period av negativa resultat (sannolikt åtminstone fram till 2015). |
| --- | --- |

(224)

Infrastrukturinvesteringarna på Zweibrückens flygplats medför betydande kostnader (se uppgifter om investeringskostnaderna i tabell 2 och tabell 3, efter avdrag för eventuella investeringar avseende uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde enligt skälen 198–200 och investeringar som gjorts före den 12 december 2000) och en lång period av negativa resultat (sannolikt åtminstone fram till 2015).

| (225) | Trots den betydande osäkerhet som präglar projektet, t.ex. dess långsiktiga karaktär, fanns det varken någon på förhand upprättad affärsplan eller någon känslighetsanalys av de eventuella underliggande antagandena om lönsamhet. Detta överensstämmer inte med den typ av analys som en försiktig investerare skulle ha gjort inför ett sådant projekt. |
| --- | --- |

(225)

Trots den betydande osäkerhet som präglar projektet, t.ex. dess långsiktiga karaktär, fanns det varken någon på förhand upprättad affärsplan eller någon känslighetsanalys av de eventuella underliggande antagandena om lönsamhet. Detta överensstämmer inte med den typ av analys som en försiktig investerare skulle ha gjort inför ett sådant projekt.

| (226) | Slutligen noterar kommissionen att FGAZ/FZG sedan 2000 har genererat förluster varje år, med en ökande tendens sedan 2005. |
| --- | --- |

(226)

Slutligen noterar kommissionen att FGAZ/FZG sedan 2000 har genererat förluster varje år, med en ökande tendens sedan 2005.

| (227) | För det första var de direkta investeringsbidragen inte återbetalningspliktiga och gav ingen avkastning på investeringen. För det andra har Tyskland inte lagt fram några bevis för att FZG erbjöds investeringsbidragen på marknadsmässiga villkor. För det tredje har Tyskland inte tillämpat principen om marknadsekonomiska aktörer. Kommissionen konstaterar därför att de direkta investeringsbidrag från delstaten till FZG som beviljades efter den 12 december 2000 gav FZG en ekonomisk fördel (utom när investeringsbidragen enbart avsåg verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, såsom konstateras i skälen 198-200). |
| --- | --- |

(227)

För det första var de direkta investeringsbidragen inte återbetalningspliktiga och gav ingen avkastning på investeringen. För det andra har Tyskland inte lagt fram några bevis för att FZG erbjöds investeringsbidragen på marknadsmässiga villkor. För det tredje har Tyskland inte tillämpat principen om marknadsekonomiska aktörer. Kommissionen konstaterar därför att de direkta investeringsbidrag från delstaten till FZG som beviljades efter den 12 december 2000 gav FZG en ekonomisk fördel (utom när investeringsbidragen enbart avsåg verksamhet som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde, såsom konstateras i skälen 198-200).

Årliga kapitaltillskott

Årliga kapitaltillskott

| (228) | De årliga kapitaltillskotten från delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF syftade till att täcka FGAZ:s årliga förluster, som i sin tur nästan helt och hållet orsakades av FZG:s årliga förluster (se tabell 4). I slutändan bidrog därför de årliga kapitaltillskotten till att täcka en del av FGAZ/FZG:s normala investerings- och driftskostnader, och företaget befriades därmed från en ekonomisk börda det normalt skulle ha behövt bära. |
| --- | --- |

(228)

De årliga kapitaltillskotten från delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF syftade till att täcka FGAZ:s årliga förluster, som i sin tur nästan helt och hållet orsakades av FZG:s årliga förluster (se tabell 4). I slutändan bidrog därför de årliga kapitaltillskotten till att täcka en del av FGAZ/FZG:s normala investerings- och driftskostnader, och företaget befriades därmed från en ekonomisk börda det normalt skulle ha behövt bära.

| (229) | Av de orsaker som beskrivs i skälen 222–228 när det gäller de direkta investeringsbidragen till FZG konstaterar kommissionen också att de årliga kapitaltillskotten till FGAZ/FZG inte skedde under normala marknadsförhållanden. Framför allt har Tyskland inte uppgett att kapitaltillskotten var normala marknadsinvesteringar. Tyskland har inte lagt fram bevis för att några lönsamhetsöverväganden gjordes på förhand, och man har inte heller förklarat varför en marknadsekonomisk aktör skulle fortsätta att skjuta till kapital i ett företag som konstant genererar förluster. Mot denna bakgrund måste de årliga kapitaltillskotten betecknas som en ekonomisk fördel som beviljats FGAZ/FZG. |
| --- | --- |

(229)

Av de orsaker som beskrivs i skälen 222–228 när det gäller de direkta investeringsbidragen till FZG konstaterar kommissionen också att de årliga kapitaltillskotten till FGAZ/FZG inte skedde under normala marknadsförhållanden. Framför allt har Tyskland inte uppgett att kapitaltillskotten var normala marknadsinvesteringar. Tyskland har inte lagt fram bevis för att några lönsamhetsöverväganden gjordes på förhand, och man har inte heller förklarat varför en marknadsekonomisk aktör skulle fortsätta att skjuta till kapital i ett företag som konstant genererar förluster. Mot denna bakgrund måste de årliga kapitaltillskotten betecknas som en ekonomisk fördel som beviljats FGAZ/FZG.

Slutsats

Slutsats

| (230) | Mot ovanstående bakgrund anser kommissionen, eftersom det inte på förhand upprättats någon affärsplan eller gjorts några lönsamhetsundersökningar, att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha fattat beslutet att inleda investeringsprojektet i fråga och att på kontinuerlig årsbasis täcka FGAZ/FZG:s förluster. Delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF:s beslut att bevilja dessa åtgärder ger därför FGAZ/FZG en ekonomisk fördel som företaget inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden. |
| --- | --- |

(230)

Mot ovanstående bakgrund anser kommissionen, eftersom det inte på förhand upprättats någon affärsplan eller gjorts några lönsamhetsundersökningar, att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha fattat beslutet att inleda investeringsprojektet i fråga och att på kontinuerlig årsbasis täcka FGAZ/FZG:s förluster. Delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF:s beslut att bevilja dessa åtgärder ger därför FGAZ/FZG en ekonomisk fördel som företaget inte skulle ha fått under normala marknadsförhållanden.

7.1.1.4   
  Selektivitet

Selektivitet

| (231) | För att en statlig åtgärd ska omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i fördraget måste den gynna ”vissa företag eller viss produktion”. Endast åtgärder till förmån för företag som ger en selektiv fördel omfattas alltså av begreppet statligt stöd. |
| --- | --- |

(231)

För att en statlig åtgärd ska omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i fördraget måste den gynna ”vissa företag eller viss produktion”. Endast åtgärder till förmån för företag som ger en selektiv fördel omfattas alltså av begreppet statligt stöd.

| (232) | I det aktuella fallet gynnar de direkta investeringsbidragen och de årliga kapitaltillskotten endast FGAZ/FZG. Båda åtgärderna är således per definition selektiva i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(232)

I det aktuella fallet gynnar de direkta investeringsbidragen och de årliga kapitaltillskotten endast FGAZ/FZG. Båda åtgärderna är således per definition selektiva i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.

7.1.1.5   
  Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (233) | När stöd som ges av en medlemsstat stärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag på den inre marknaden måste de sistnämnda företagen anses påverkas av det stödet (54). Den ekonomiska fördel som de direkta investeringsbidragen och de årliga kapitaltillskotten i detta fall medför för flygplatsoperatören stärker dess ekonomiska ställning, eftersom flygplatsoperatören kunde driva sin verksamhet utan att bära de investerings- och driftskostnader den är förknippad med. |
| --- | --- |

(233)

När stöd som ges av en medlemsstat stärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag på den inre marknaden måste de sistnämnda företagen anses påverkas av det stödet (54). Den ekonomiska fördel som de direkta investeringsbidragen och de årliga kapitaltillskotten i detta fall medför för flygplatsoperatören stärker dess ekonomiska ställning, eftersom flygplatsoperatören kunde driva sin verksamhet utan att bära de investerings- och driftskostnader den är förknippad med.

54

| (234) | Enligt bedömningen i skälen 173 och följande är driften av en flygplats en ekonomisk verksamhet. Konkurrens förekommer å ena sidan mellan flygplatser, som vill locka till sig flygbolag och motsvarande flygtrafik (passagerare och frakt), å andra sidan mellan flygplatsförvaltare, som kan konkurrera sinsemellan om att anförtros förvaltningen av en viss flygplats. Därutöver kan flygplatser som inte ligger i samma upptagningsområde eller ens i samma medlemsstat också konkurrera med varandra om att locka till sig framför allt lågpris- och charterbolag. |
| --- | --- |

(234)

Enligt bedömningen i skälen 173 och följande är driften av en flygplats en ekonomisk verksamhet. Konkurrens förekommer å ena sidan mellan flygplatser, som vill locka till sig flygbolag och motsvarande flygtrafik (passagerare och frakt), å andra sidan mellan flygplatsförvaltare, som kan konkurrera sinsemellan om att anförtros förvaltningen av en viss flygplats. Därutöver kan flygplatser som inte ligger i samma upptagningsområde eller ens i samma medlemsstat också konkurrera med varandra om att locka till sig framför allt lågpris- och charterbolag.

| (235) | Såsom nämns i punkt 40 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn och bekräftas i punkt 45 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn, kan inte ens små flygplatser uteslutas från tillämpningsområdet för artikel 107.1 i fördraget. I punkt 45 i 2014 års luftfartsriktlinjer anges också uttryckligen att ”en relativt liten storlek på det företag som får offentlig finansiering utesluter inte i sig möjligheten att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas”. |
| --- | --- |

(235)

Såsom nämns i punkt 40 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn och bekräftas i punkt 45 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn, kan inte ens små flygplatser uteslutas från tillämpningsområdet för artikel 107.1 i fördraget. I punkt 45 i 2014 års luftfartsriktlinjer anges också uttryckligen att ”en relativt liten storlek på det företag som får offentlig finansiering utesluter inte i sig möjligheten att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas”.

| (236) | Zweibrückens flygplats betjänar för närvarande omkring 242 000 passagerare per år, och har tidigare betjänat så många som omkring 340 000 passagerare per år. Enligt den prognos som lämnats av Tyskland väntas passagerarvolymen öka till över 1 miljon passagerare per år 2025. Såsom konstateras i skäl 21 ligger Zweibrückens flygplats mycket nära Saarbrückens flygplats (39 km) och inom två timmars bilresa från sex andra flygplatser. Enligt den prognos för flygtrafiken som lämnats av Tyskland kommer i genomsnitt 15 % av de passagerare som nyttjar Zweibrückens flygplats från andra medlemsstater (Frankrike och Luxemburg). Det går internationella flygningar från Zweibrückens flygplats till destinationer som Mallorca och Antalya. Banan på Zweibrücken är tillräckligt lång (3 000 m) för att flygbolagen ska kunna trafikera internationella destinationer på medellångt avstånd. Mot denna bakgrund måste det anses att den offentliga finansieringen av FGAZ/FZG snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och åtminstone potentiellt kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(236)

Zweibrückens flygplats betjänar för närvarande omkring 242 000 passagerare per år, och har tidigare betjänat så många som omkring 340 000 passagerare per år. Enligt den prognos som lämnats av Tyskland väntas passagerarvolymen öka till över 1 miljon passagerare per år 2025. Såsom konstateras i skäl 21 ligger Zweibrückens flygplats mycket nära Saarbrückens flygplats (39 km) och inom två timmars bilresa från sex andra flygplatser. Enligt den prognos för flygtrafiken som lämnats av Tyskland kommer i genomsnitt 15 % av de passagerare som nyttjar Zweibrückens flygplats från andra medlemsstater (Frankrike och Luxemburg). Det går internationella flygningar från Zweibrückens flygplats till destinationer som Mallorca och Antalya. Banan på Zweibrücken är tillräckligt lång (3 000 m) för att flygbolagen ska kunna trafikera internationella destinationer på medellångt avstånd. Mot denna bakgrund måste det anses att den offentliga finansieringen av FGAZ/FZG snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och åtminstone potentiellt kan påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| (237) | Vid sidan av dessa allmänna överväganden anser kommissionen också att Zweibrückens flygplats konkurrerar direkt med Saarbrückens flygplats, eller har gjort det. För det första går det inte att bortse från att TUIFly, tidigare Saarbrückens flygplats största kund, lämnade den flygplatsen och flyttade till Zweibrücken 2007. För det andra erbjöds under en avsevärd tidsperiod flygningar till Berlin från både Zweibrücken (Germanwings) och Saarbrücken (Air Berlin och Luxair), vilket visar att det förekom konkurrens både mellan flygplatserna och mellan flygbolagen. Enligt FZG:s avtal om flygplatstjänster med Germanwings skulle till och med högre avgifter betalas till FZG om Air Berlin upphörde med sin Berlintrafik från Saarbrücken. |
| --- | --- |

(237)

Vid sidan av dessa allmänna överväganden anser kommissionen också att Zweibrückens flygplats konkurrerar direkt med Saarbrückens flygplats, eller har gjort det. För det första går det inte att bortse från att TUIFly, tidigare Saarbrückens flygplats största kund, lämnade den flygplatsen och flyttade till Zweibrücken 2007. För det andra erbjöds under en avsevärd tidsperiod flygningar till Berlin från både Zweibrücken (Germanwings) och Saarbrücken (Air Berlin och Luxair), vilket visar att det förekom konkurrens både mellan flygplatserna och mellan flygbolagen. Enligt FZG:s avtal om flygplatstjänster med Germanwings skulle till och med högre avgifter betalas till FZG om Air Berlin upphörde med sin Berlintrafik från Saarbrücken.

| (238) | Vid sidan av dessa tecken på konkurrens mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser finns det också belägg för att tjänstemän i Rheinland-Pfalz tydligt har uppfattat att konkurrens förekommer – trots de officiella uppgifterna från Tyskland om att de två flygplatserna aldrig ansett sig konkurrera direkt med varandra. I två interna pm från Rheinland-Pfalz delstatsregering som skrevs 2003 hävdade författarna att samarbete mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser inte var möjligt eller tillrådligt vid den tiden. I ett pm förklarades att förhållandet mellan de två flygplatserna skulle präglas av konkurrens åtminstone så länge Fraport AG hade intressen i Saarbrückens flygplats. (55) I pm:et sägs vidare att det ur Rheinland-Pfalz perspektiv kan förväntas att Zweibrückens flygplats kommer att gå segrande ur denna konkurrenssituation på lång sikt. (56) Dessa uppgifter tyder på att man uppfattade förhållandet mellan de två flygplatserna som präglat av konkurrens, åtminstone 2003. |
| --- | --- |

(238)

Vid sidan av dessa tecken på konkurrens mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser finns det också belägg för att tjänstemän i Rheinland-Pfalz tydligt har uppfattat att konkurrens förekommer – trots de officiella uppgifterna från Tyskland om att de två flygplatserna aldrig ansett sig konkurrera direkt med varandra. I två interna pm från Rheinland-Pfalz delstatsregering som skrevs 2003 hävdade författarna att samarbete mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser inte var möjligt eller tillrådligt vid den tiden. I ett pm förklarades att förhållandet mellan de två flygplatserna skulle präglas av konkurrens åtminstone så länge Fraport AG hade intressen i Saarbrückens flygplats. (55) I pm:et sägs vidare att det ur Rheinland-Pfalz perspektiv kan förväntas att Zweibrückens flygplats kommer att gå segrande ur denna konkurrenssituation på lång sikt. (56) Dessa uppgifter tyder på att man uppfattade förhållandet mellan de två flygplatserna som präglat av konkurrens, åtminstone 2003.

55

56

| (239) | Mot denna bakgrund måste den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG anses riskera att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(239)

Mot denna bakgrund måste den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG anses riskera att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.1.1.6   
  Slutsats

Slutsats

| (240) | Mot bakgrund av övervägandena i skälen 173–239 anser kommissionen att den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG i form av direkta investeringsbidrag och årliga kapitaltillskott mellan 2000 och 2009 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(240)

Mot bakgrund av övervägandena i skälen 173–239 anser kommissionen att den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG i form av direkta investeringsbidrag och årliga kapitaltillskott mellan 2000 och 2009 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

7.1.2   STÖDETS LAGLIGHET

| (241) | Enligt artikel 108.3 i fördraget måste medlemsstaterna anmäla alla planer på att bevilja eller ändra stöd, och de får inte införa de föreslagna åtgärderna förrän anmälningsförfarandet har lett till ett slutligt beslut. |
| --- | --- |

(241)

Enligt artikel 108.3 i fördraget måste medlemsstaterna anmäla alla planer på att bevilja eller ändra stöd, och de får inte införa de föreslagna åtgärderna förrän anmälningsförfarandet har lett till ett slutligt beslut.

| (242) | Eftersom finansieringen redan har ställts till förfogande för FGAZ/FZG anser kommissionen att Tyskland inte har respekterat förbudet i artikel 108.3 i fördraget (57). |
| --- | --- |

(242)

Eftersom finansieringen redan har ställts till förfogande för FGAZ/FZG anser kommissionen att Tyskland inte har respekterat förbudet i artikel 108.3 i fördraget (57).

57

7.1.3   FÖRENLIGHET

7.1.3.1   
  Tillämplighet för 2014 och 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

Tillämplighet för 2014 och 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

| (243) | I artikel 107.3 i fördraget ges möjlighet till vissa undantag från den allmänna regel som anges i artikel 107.1 i fördraget, enligt vilken statligt stöd är oförenligt med den inre marknaden. Stödet i fråga kan bedömas på grundval av artikel 107.3 c i fördraget, där det föreskrivs att ”stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset” kan anses vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(243)

I artikel 107.3 i fördraget ges möjlighet till vissa undantag från den allmänna regel som anges i artikel 107.1 i fördraget, enligt vilken statligt stöd är oförenligt med den inre marknaden. Stödet i fråga kan bedömas på grundval av artikel 107.3 c i fördraget, där det föreskrivs att ”stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset” kan anses vara förenligt med den inre marknaden.

| (244) | I detta avseende utgör 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn en ram för bedömning av om stöd till flygplatser kan anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. |
| --- | --- |

(244)

I detta avseende utgör 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn en ram för bedömning av om stöd till flygplatser kan anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget.

| (245) | Enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anser kommissionen att dess tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (58) ska tillämpas på olagligt investeringsstöd till flygplatser. Kommissionen kommer därför, om det olagliga investeringsstödet beviljades före den 4 april 2014, att tillämpa de regler om förenlighet som gällde vid tidpunkten för beviljandet. När det gäller olagligt investeringsstöd till flygplatser som beviljats före den 4 april 2014 kommer kommissionen följaktligen att tillämpa de principer som anges i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn (59). |
| --- | --- |

(245)

Enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anser kommissionen att dess tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (58) ska tillämpas på olagligt investeringsstöd till flygplatser. Kommissionen kommer därför, om det olagliga investeringsstödet beviljades före den 4 april 2014, att tillämpa de regler om förenlighet som gällde vid tidpunkten för beviljandet. När det gäller olagligt investeringsstöd till flygplatser som beviljats före den 4 april 2014 kommer kommissionen följaktligen att tillämpa de principer som anges i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn (59).

58

59

| (246) | Enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anser kommissionen att bestämmelserna i dess tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt inte bör gälla för pågående ärenden avseende olagligt driftstöd till flygplatser som beviljats före den 4 april 2014. Kommissionen kommer i stället att tillämpa de principer som anges i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn på samtliga ärenden avseende driftstöd (pågående anmälningar och olagliga, oanmälda stöd) till flygplatser, även om stödet beviljats före den 4 april 2014 och före övergångsperiodens början (60). |
| --- | --- |

(246)

Enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anser kommissionen att bestämmelserna i dess tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt inte bör gälla för pågående ärenden avseende olagligt driftstöd till flygplatser som beviljats före den 4 april 2014. Kommissionen kommer i stället att tillämpa de principer som anges i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn på samtliga ärenden avseende driftstöd (pågående anmälningar och olagliga, oanmälda stöd) till flygplatser, även om stödet beviljats före den 4 april 2014 och före övergångsperiodens början (60).

60

| (247) | Kommissionen har redan i skäl 242 slagit fast att de direkta och årliga kapitaltillskotten utgör olagligt statligt stöd som beviljats före den 4 april 2014. |
| --- | --- |

(247)

Kommissionen har redan i skäl 242 slagit fast att de direkta och årliga kapitaltillskotten utgör olagligt statligt stöd som beviljats före den 4 april 2014.

7.1.3.2   
  Åtskillnad mellan investeringsstöd och driftstöd

Åtskillnad mellan investeringsstöd och driftstöd

| (248) | Mot bakgrund av de bestämmelser i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn som avses i skälen 245–246 måste kommissionen avgöra om åtgärden i fråga utgör olagligt investeringsstöd eller driftstöd. |
| --- | --- |

(248)

Mot bakgrund av de bestämmelser i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn som avses i skälen 245–246 måste kommissionen avgöra om åtgärden i fråga utgör olagligt investeringsstöd eller driftstöd.

| (249) | I punkt 25 r i 2014 års luftfartsriktlinjer definieras investeringsstöd som ”stöd för att finansiera anläggningstillgångar och särskilt för att täcka underskottet i fråga om kapitalkostnader”. Investeringsstöd kan dessutom, enligt punkt 25 r riktlinjerna, avse både ett belopp som utbetalas helt i förskott (och alltså täcker de initiala investeringskostnaderna) och stöd som utbetalas i form av periodiska delbetalningar (för att täcka kapitalkostnader i form av årliga avskrivningar och finansieringskostnader). |
| --- | --- |

(249)

I punkt 25 r i 2014 års luftfartsriktlinjer definieras investeringsstöd som ”stöd för att finansiera anläggningstillgångar och särskilt för att täcka underskottet i fråga om kapitalkostnader”. Investeringsstöd kan dessutom, enligt punkt 25 r riktlinjerna, avse både ett belopp som utbetalas helt i förskott (och alltså täcker de initiala investeringskostnaderna) och stöd som utbetalas i form av periodiska delbetalningar (för att täcka kapitalkostnader i form av årliga avskrivningar och finansieringskostnader).

| (250) | Driftstöd, å andra sidan, är stöd som täcker hela eller delar av en flygplats driftskostnader, som definieras som ”flygplatsens underliggande kostnader för att tillhandahålla flygplatstjänster, däribland kostnader för t.ex. personal, upphandlade tjänster, kommunikationstjänster, avfall, energi, underhåll, hyror och administration, men exklusive kapitalkostnader, marknadsföringsstöd eller andra stimulanser som flygplatsen beviljar flygbolag och kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde” (61). |
| --- | --- |

(250)

Driftstöd, å andra sidan, är stöd som täcker hela eller delar av en flygplats driftskostnader, som definieras som ”flygplatsens underliggande kostnader för att tillhandahålla flygplatstjänster, däribland kostnader för t.ex. personal, upphandlade tjänster, kommunikationstjänster, avfall, energi, underhåll, hyror och administration, men exklusive kapitalkostnader, marknadsföringsstöd eller andra stimulanser som flygplatsen beviljar flygbolag och kostnader för uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde” (61).

61

| (251) | Mot bakgrund av dessa definitioner kan de direkta kapitaltillskotten, som alla var kopplade till specifika investeringsprojekt, anses utgöra investeringsstöd till förmån för FGAZ/FZG. |
| --- | --- |

(251)

Mot bakgrund av dessa definitioner kan de direkta kapitaltillskotten, som alla var kopplade till specifika investeringsprojekt, anses utgöra investeringsstöd till förmån för FGAZ/FZG.

| (252) | Den del av de årliga kapitaltillskotten som användes för att täcka FGAZ/FZG:s årliga rörelseförluster (62), med avdrag för de kostnader som ingår i EBITDA och i enlighet med skälen 198-200 avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde samt de kostnader som uppstått före den 12 december 2000, utgör däremot driftstöd till förmån för FGAZ/FZG. |
| --- | --- |

(252)

Den del av de årliga kapitaltillskotten som användes för att täcka FGAZ/FZG:s årliga rörelseförluster (62), med avdrag för de kostnader som ingår i EBITDA och i enlighet med skälen 198-200 avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde samt de kostnader som uppstått före den 12 december 2000, utgör däremot driftstöd till förmån för FGAZ/FZG.

62

| (253) | Den del av de årliga kapitaltillskotten som täcker FGAZ/FZG:s förluster som inte redan ingår i EBITDA (dvs. årliga avskrivningar på tillgångar, finansieringskostnader och andra kostnader), minus kostnader som i enlighet med skälen 198-200 avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde och de kostnader som uppstått före den 12 december 2000, utgör slutligen investeringsstöd. |
| --- | --- |

(253)

Den del av de årliga kapitaltillskotten som täcker FGAZ/FZG:s förluster som inte redan ingår i EBITDA (dvs. årliga avskrivningar på tillgångar, finansieringskostnader och andra kostnader), minus kostnader som i enlighet med skälen 198-200 avser uppgifter som ingår i den offentliga sektorns ansvarsområde och de kostnader som uppstått före den 12 december 2000, utgör slutligen investeringsstöd.

7.1.3.3   
  Investeringsstödets förenlighet

Investeringsstödets förenlighet

| (254) | Enligt punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn ska kommissionen undersöka om följande kumulativa villkor är uppfyllda:






  a) | Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse (regional utveckling, tillfredsställande kommunikationer ...). |
| --- | --- | --- |

(254)

Enligt punkt 61 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn ska kommissionen undersöka om följande kumulativa villkor är uppfyllda:

a)

Byggandet och nyttjandet av infrastrukturen uppfyller ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse (regional utveckling, tillfredsställande kommunikationer ...).

| b) | Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet. |
| --- | --- |

b)

Infrastrukturen är nödvändig och proportionerlig i förhållande till det uppsatta målet.

| c) | Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt, särskilt av den redan befintliga infrastrukturen. |
| --- | --- |

c)

Infrastrukturen har tillfredsställande framtidsutsikter i fråga om nyttjande på medellång sikt, särskilt av den redan befintliga infrastrukturen.

| d) | Alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen. |
| --- | --- |

d)

Alla potentiella användare har likvärdigt och icke-diskriminerande tillträde till infrastrukturen.

| e) | Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot unionens intresse. |
| --- | --- |

e)

Handeln påverkas inte i en omfattning som strider mot unionens intresse.

| (255) | För att vara förenligt med den inre marknaden ska statligt stöd till flygplatser, precis som alla andra statliga stödåtgärder, dessutom ha en stimulanseffekt och vara nödvändigt och proportionerligt i förhållande till det legitima syfte som eftersträvas. |
| --- | --- |

(255)

För att vara förenligt med den inre marknaden ska statligt stöd till flygplatser, precis som alla andra statliga stödåtgärder, dessutom ha en stimulanseffekt och vara nödvändigt och proportionerligt i förhållande till det legitima syfte som eftersträvas.

| (256) | Tyskland hävdade att investeringsstödet till förmån för FGAZ/FZG uppfyllde samtliga kriterier för förenlighet i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(256)

Tyskland hävdade att investeringsstödet till förmån för FGAZ/FZG uppfyllde samtliga kriterier för förenlighet i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

a)   Bidrag till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse

Bidrag till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse

| (257) | Kommissionen erinrar om att 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn inte innehåller några exakta kriterier för bedömning av huruvida investeringsstöd till en flygplats bidrar till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse. En ren dubblering av befintlig flygplatsinfrastruktur kan emellertid inte anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(257)

Kommissionen erinrar om att 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn inte innehåller några exakta kriterier för bedömning av huruvida investeringsstöd till en flygplats bidrar till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse. En ren dubblering av befintlig flygplatsinfrastruktur kan emellertid inte anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse.

| (258) | I detta avseende måste kommissionen därför till att börja med bedöma om Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av befintlig flygplatsinfrastruktur i regionen. |
| --- | --- |

(258)

I detta avseende måste kommissionen därför till att börja med bedöma om Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av befintlig flygplatsinfrastruktur i regionen.

Dubblering: överlappning mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser

Dubblering: överlappning mellan Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser

| (259) | Kommissionen erinrar om att Zweibrückens flygplats ligger mycket nära Saarbrückens flygplats. Avståndet mellan de två flygplatserna är omkring 20 km fågelvägen och omkring 39 vägkilometer. Restiden med bil mellan de två flygplatserna är omkring 30 minuter. Dessutom ligger minst sex andra flygplatser inom två timmars resväg från Zweibrückens flygplats. |
| --- | --- |

(259)

Kommissionen erinrar om att Zweibrückens flygplats ligger mycket nära Saarbrückens flygplats. Avståndet mellan de två flygplatserna är omkring 20 km fågelvägen och omkring 39 vägkilometer. Restiden med bil mellan de två flygplatserna är omkring 30 minuter. Dessutom ligger minst sex andra flygplatser inom två timmars resväg från Zweibrückens flygplats.

| (260) | Närheten mellan de två flygplatserna gör att de betjänar i princip samma upptagningsområde. De olika studier som Tyskland lagt fram i detta ärende (63), liksom i det parallella formella granskningsförfarandet avseende Saarbrückens flygplats (64), bekräftar att merparten av de passagerare som nyttjar de två flygplatserna kommer från västra Rheinland-Pfalz och Saarland. |
| --- | --- |

(260)

Närheten mellan de två flygplatserna gör att de betjänar i princip samma upptagningsområde. De olika studier som Tyskland lagt fram i detta ärende (63), liksom i det parallella formella granskningsförfarandet avseende Saarbrückens flygplats (64), bekräftar att merparten av de passagerare som nyttjar de två flygplatserna kommer från västra Rheinland-Pfalz och Saarland.

63

64

| (261) | Saarbrückens och Zweibrückens flygplatser har också liknande profiler. När kommersiell luftfart inleddes på Zweibrücken 2006 var den första kunden Germanwings, som erbjöd trafik till Berlin. Samma rutt trafikerades från Saarbrücken av Luxair och, från och med 2007, av Air Berlin. Zweibrückens näst största kund var TUIFly, som erbjöd flygningar till olika semesterorter, främst i Medelhavsområdet. Innan TUIFly började trafikera Zweibrücken hade flygbolaget varit en av Saarbrückens flygplats största kunder. |
| --- | --- |

(261)

Saarbrückens och Zweibrückens flygplatser har också liknande profiler. När kommersiell luftfart inleddes på Zweibrücken 2006 var den första kunden Germanwings, som erbjöd trafik till Berlin. Samma rutt trafikerades från Saarbrücken av Luxair och, från och med 2007, av Air Berlin. Zweibrückens näst största kund var TUIFly, som erbjöd flygningar till olika semesterorter, främst i Medelhavsområdet. Innan TUIFly började trafikera Zweibrücken hade flygbolaget varit en av Saarbrückens flygplats största kunder.

| (262) | Zweibrücken försökte också ta sig in på lågprismarknaden på bredare front genom att knyta till sig Ryanair, som dock bara flög till London-Stansted i mindre än ett år. Slutligen lämnade även Germanwings flygplatsen, med följden att Zweibrückens flygplats sedan slutet av 2011 nästan uteslutande inriktar sig på semestercharterflyg och viss flygfrakt. |
| --- | --- |

(262)

Zweibrücken försökte också ta sig in på lågprismarknaden på bredare front genom att knyta till sig Ryanair, som dock bara flög till London-Stansted i mindre än ett år. Slutligen lämnade även Germanwings flygplatsen, med följden att Zweibrückens flygplats sedan slutet av 2011 nästan uteslutande inriktar sig på semestercharterflyg och viss flygfrakt.

| (263) | Semestercharterflyg erbjuds emellertid också från Saarbrücken, och erbjöds även tidigare. De huvudsakliga destinationer som betjänas från Zweibrücken tycks, vilket är väsentligt, också i många fall betjänas från Saarbrücken. Av sommartidtabellen 2014 framgår exempelvis att de två destinationerna med flest flygningar från Zweibrücken är Antalya och Palma de Mallorca, som står för hela 70 % av flygningarna under en vecka. Samtidigt betjänas båda destinationerna även från Saarbrücken med liknade frekvens: under veckan 16–23 juni 2014, avgick 16 flygningar från Zweibrücken till Antalya eller Palma de Mallorca, medan 18 flygningar till dessa destinationer avgick från Saarbrücken. |
| --- | --- |

(263)

Semestercharterflyg erbjuds emellertid också från Saarbrücken, och erbjöds även tidigare. De huvudsakliga destinationer som betjänas från Zweibrücken tycks, vilket är väsentligt, också i många fall betjänas från Saarbrücken. Av sommartidtabellen 2014 framgår exempelvis att de två destinationerna med flest flygningar från Zweibrücken är Antalya och Palma de Mallorca, som står för hela 70 % av flygningarna under en vecka. Samtidigt betjänas båda destinationerna även från Saarbrücken med liknade frekvens: under veckan 16–23 juni 2014, avgick 16 flygningar från Zweibrücken till Antalya eller Palma de Mallorca, medan 18 flygningar till dessa destinationer avgick från Saarbrücken.

Dubblering: kapacitet, passagerarvolymer och årliga resultat

Dubblering: kapacitet, passagerarvolymer och årliga resultat

| (264) | När Zweibrückens flygplats gett sig in på marknaden för kommersiell luftfart ökade passagerarvolymerna snabbt, från 78 000 passagerare 2006 till 338 000 passagerare 2009. Efter denna period med snabb tillväxt började volymerna minska och sjönk till 242 000 passagerare 2012. Eftersom kapaciteten på Zweibrücken är 700 000 passagerare har flygplatsen därför aldrig utnyttjat mer än 50 % av sin tillgängliga kapacitet, och i dag utnyttjas omkring 35 % av den tillgängliga kapaciteten. |
| --- | --- |

(264)

När Zweibrückens flygplats gett sig in på marknaden för kommersiell luftfart ökade passagerarvolymerna snabbt, från 78 000 passagerare 2006 till 338 000 passagerare 2009. Efter denna period med snabb tillväxt började volymerna minska och sjönk till 242 000 passagerare 2012. Eftersom kapaciteten på Zweibrücken är 700 000 passagerare har flygplatsen därför aldrig utnyttjat mer än 50 % av sin tillgängliga kapacitet, och i dag utnyttjas omkring 35 % av den tillgängliga kapaciteten.

| (265) | Passagerarvolymen på Saarbrückens flygplats var jämförelsevis i stort sett stabil med omkring 450 000 passagerare per år tills Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart – passagerarvolymen sjönk då från 487 000 passagerare 2005 till 350 000 passagerare 2007. När Saarbrückens flygplats anpassat flygplatsavgifterna lyckades man 2007 locka till sig Air Berlin, vilket ledde till ett uppsving och ökade passagerarvolymer, som mest 518 000 passagerare 2008. Saarbrückens flygplats trafikerades 2012 av 425 000 passagerare. Eftersom även Saarbrückens kapacitet i dag är 700 000 passagerare per år utnyttjades bara mellan 50 och 75 % av dess tillgängliga kapacitet. I detta avseende måste det noteras att kapaciteten på Saarbrückens flygplats skulle kunna vara högre (750 000–800 000 passagerare per år) om den inte begränsades av det antal säkerhetskontroller av passagerare som flygplatsen kan genomföra per timme. Begränsningen har sin grund i det faktum att Saarbrückens flygplats för närvarande bara har tillgång till två säkerhetsskannrar. |
| --- | --- |

(265)

Passagerarvolymen på Saarbrückens flygplats var jämförelsevis i stort sett stabil med omkring 450 000 passagerare per år tills Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart – passagerarvolymen sjönk då från 487 000 passagerare 2005 till 350 000 passagerare 2007. När Saarbrückens flygplats anpassat flygplatsavgifterna lyckades man 2007 locka till sig Air Berlin, vilket ledde till ett uppsving och ökade passagerarvolymer, som mest 518 000 passagerare 2008. Saarbrückens flygplats trafikerades 2012 av 425 000 passagerare. Eftersom även Saarbrückens kapacitet i dag är 700 000 passagerare per år utnyttjades bara mellan 50 och 75 % av dess tillgängliga kapacitet. I detta avseende måste det noteras att kapaciteten på Saarbrückens flygplats skulle kunna vara högre (750 000–800 000 passagerare per år) om den inte begränsades av det antal säkerhetskontroller av passagerare som flygplatsen kan genomföra per timme. Begränsningen har sin grund i det faktum att Saarbrückens flygplats för närvarande bara har tillgång till två säkerhetsskannrar.

| (266) | Kommissionen noterar vidare att både Saarbrücken och Zweibrücken gick med förlust under den granskade perioden (2000–2009). På båda flygplatserna ökade de årliga förlusterna kraftigt från och med 2006, när Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart. |
| --- | --- |

(266)

Kommissionen noterar vidare att både Saarbrücken och Zweibrücken gick med förlust under den granskade perioden (2000–2009). På båda flygplatserna ökade de årliga förlusterna kraftigt från och med 2006, när Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart.

Dubblering: belägg för direkt konkurrens mellan de två flygplatserna

Dubblering: belägg för direkt konkurrens mellan de två flygplatserna

| (267) | Kommissionen har redan, i skälen 237 och 238, konstaterat att det finns tecken på att Zweibrückens flygplats direkt konkurrerade med Saarbrückens flygplats. För det första måste det på nytt erinras om att TUIFly, tidigare Saarbrückens flygplats största kund, lämnade den flygplatsen och flyttade till Zweibrücken 2007. (65) För det andra erbjöds under en avsevärd tidsperiod flygningar till Berlin från både Zweibrücken (Germanwings) och Saarbrücken (Air Berlin och Luxair), vilket visar att det förekom konkurrens både mellan flygplatserna och mellan de rutter som trafikerades av flygbolagen. Enligt FZG:s avtal om flygplatstjänster med Germanwings skulle till och med högre avgifter betalas till FZG om Air Berlin upphörde med sin Berlintrafik från Saarbrücken. |
| --- | --- |

(267)

Kommissionen har redan, i skälen 237 och 238, konstaterat att det finns tecken på att Zweibrückens flygplats direkt konkurrerade med Saarbrückens flygplats. För det första måste det på nytt erinras om att TUIFly, tidigare Saarbrückens flygplats största kund, lämnade den flygplatsen och flyttade till Zweibrücken 2007. (65) För det andra erbjöds under en avsevärd tidsperiod flygningar till Berlin från både Zweibrücken (Germanwings) och Saarbrücken (Air Berlin och Luxair), vilket visar att det förekom konkurrens både mellan flygplatserna och mellan de rutter som trafikerades av flygbolagen. Enligt FZG:s avtal om flygplatstjänster med Germanwings skulle till och med högre avgifter betalas till FZG om Air Berlin upphörde med sin Berlintrafik från Saarbrücken.

65

| (268) | Vid sidan av de ytterligare tecken som redan nämnts (se skäl 238) pekar kommissionen även på protokollet från mötet i FGAZ:s tillsynsstyrelse den 26 juni 2009. I samband med sammanfattningen av styrelsens rapport nämns i protokollet ett möte mellan FGAZ:s ledning, Ryanair och Rheinland-Pfalz ekonomiministerium. Under det mötet, då Ryanairs framtida förhållande till Zweibrücken diskuterades, påpekade ministeriets företrädare för Ryanair att Rheinland-Pfalz delstatsregering skulle betrakta det som illojalt om Ryanair skulle börja trafikera Saarbrücken. Protokollet tyder på att de två flygplatserna snarare konkurrerade än kompletterade varandra. |
| --- | --- |

(268)

Vid sidan av de ytterligare tecken som redan nämnts (se skäl 238) pekar kommissionen även på protokollet från mötet i FGAZ:s tillsynsstyrelse den 26 juni 2009. I samband med sammanfattningen av styrelsens rapport nämns i protokollet ett möte mellan FGAZ:s ledning, Ryanair och Rheinland-Pfalz ekonomiministerium. Under det mötet, då Ryanairs framtida förhållande till Zweibrücken diskuterades, påpekade ministeriets företrädare för Ryanair att Rheinland-Pfalz delstatsregering skulle betrakta det som illojalt om Ryanair skulle börja trafikera Saarbrücken. Protokollet tyder på att de två flygplatserna snarare konkurrerade än kompletterade varandra.

Dubblering: frakt

Dubblering: frakt

| (269) | Kommissionen noterar vidare att Zweibrückens flygplats även hanterar flygfrakt. Flygfrakt står inte för någon betydande del av verksamheten på Saarbrückens flygplats men är ett centralt inslag i Frankfurt-Hahns flygplats affärsmodell. Såsom anges i skäl 21 ligger Frankfurt-Hahns flygplats bara omkring 128 km eller 84 minuters bilväg från Zweibrücken. Frakt hanteras också på Luxemburgs flygplats, som ligger omkring 145 km eller 86 minuters bilväg (se skäl 21) från Zweibrückens flygplats. |
| --- | --- |

(269)

Kommissionen noterar vidare att Zweibrückens flygplats även hanterar flygfrakt. Flygfrakt står inte för någon betydande del av verksamheten på Saarbrückens flygplats men är ett centralt inslag i Frankfurt-Hahns flygplats affärsmodell. Såsom anges i skäl 21 ligger Frankfurt-Hahns flygplats bara omkring 128 km eller 84 minuters bilväg från Zweibrücken. Frakt hanteras också på Luxemburgs flygplats, som ligger omkring 145 km eller 86 minuters bilväg (se skäl 21) från Zweibrückens flygplats.

| (270) | I detta sammanhang noterar kommissionen att rörligheten vanligen är större för frakt än för passagerartransport (66). Generellt sett anses upptagningsområdet för fraktflygplatser ha en radie på minst omkring 200 km och två timmars restid. Branschen tycks i viss mån anse att en lastbilsresa på upp till ett halvt dygn (dvs. upp till tolv timmars körtid med lastbil) generellt sett kan godtas (67). |
| --- | --- |

(270)

I detta sammanhang noterar kommissionen att rörligheten vanligen är större för frakt än för passagerartransport (66). Generellt sett anses upptagningsområdet för fraktflygplatser ha en radie på minst omkring 200 km och två timmars restid. Branschen tycks i viss mån anse att en lastbilsresa på upp till ett halvt dygn (dvs. upp till tolv timmars körtid med lastbil) generellt sett kan godtas (67).

66

67

| (271) | Med tanke på att upptagningsområdet för frakt vanligen är mycket större än för passagerare, erbjuder Frankfurt-Hahns och Luxemburgs flygplatser tillräcklig fraktkapacitet för regionen. |
| --- | --- |

(271)

Med tanke på att upptagningsområdet för frakt vanligen är mycket större än för passagerare, erbjuder Frankfurt-Hahns och Luxemburgs flygplatser tillräcklig fraktkapacitet för regionen.

Dubblering: diskussion av undersökningsresultaten

Dubblering: diskussion av undersökningsresultaten

| (272) | På grundval av de överväganden som beskrivs i skälen 259–270 konstaterar kommissionen att Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av den flygplatsinfrastruktur som finns på Saarbrückens flygplats. Kommissionen anser i synnerhet att regionen redan innan Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart hade goda förbindelser genom de befintliga flygplatserna, främst Saarbrücken, och att Zweibrückens flygplats inte ökar regionens anslutbarhet. |
| --- | --- |

(272)

På grundval av de överväganden som beskrivs i skälen 259–270 konstaterar kommissionen att Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av den flygplatsinfrastruktur som finns på Saarbrückens flygplats. Kommissionen anser i synnerhet att regionen redan innan Zweibrücken gav sig in på marknaden för kommersiell luftfart hade goda förbindelser genom de befintliga flygplatserna, främst Saarbrücken, och att Zweibrückens flygplats inte ökar regionens anslutbarhet.

| (273) | En eventuell efterfrågan på luftfartstjänster som inte tillgodoses av Saarbrückens flygplats skulle dessutom enkelt kunna tillgodoses av de sex andra flygplatser som kan nås på under två timmars restid. Framför allt när det gäller fritidsresor godtas allmänt restider på upp till två timmar. Detsamma gäller efterfrågan på flygfrakttjänster. |
| --- | --- |

(273)

En eventuell efterfrågan på luftfartstjänster som inte tillgodoses av Saarbrückens flygplats skulle dessutom enkelt kunna tillgodoses av de sex andra flygplatser som kan nås på under två timmars restid. Framför allt när det gäller fritidsresor godtas allmänt restider på upp till två timmar. Detsamma gäller efterfrågan på flygfrakttjänster.

| (274) | Tyskland har inte lagt fram några bevis för att de förväntade passagerarvolymerna krävde att Zweibrückens flygplats gav sig in på marknaden. Dessutom skedde inträdet på marknaden för kommersiell luftfart 2006, fast den tidigaste prognosen för passagerarvolymerna avsåg tiden från och med september 2009 (68). Det kan därför inte hävdas att den offentliga finansieringen sedan 2000 syftade till att tillgodose en efterfrågan på luftfartstjänster som annars inte skulle ha mötts. |
| --- | --- |

(274)

Tyskland har inte lagt fram några bevis för att de förväntade passagerarvolymerna krävde att Zweibrückens flygplats gav sig in på marknaden. Dessutom skedde inträdet på marknaden för kommersiell luftfart 2006, fast den tidigaste prognosen för passagerarvolymerna avsåg tiden från och med september 2009 (68). Det kan därför inte hävdas att den offentliga finansieringen sedan 2000 syftade till att tillgodose en efterfrågan på luftfartstjänster som annars inte skulle ha mötts.

68

| (275) | Kommissionen noterar dessutom att Saarbrückens flygplats 1997 räknade med att passagerarvolymen skulle öka till 676 000 till 2010 (69). Eftersom Zweibrückens flygplats vid den tiden ännu inte var verksam på marknaden för kommersiell luftfart kan det antas att den prognosen var den mest tillförlitliga passagerarprognosen för regionen. Eftersom Saarbrücken har en kapacitet på 700 000–800 000 passagerare per år står det klart att de passagerarvolymer som prognostiserades 1997 under en betydande tidsperiod skulle kunna betjänas av enbart Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(275)

Kommissionen noterar dessutom att Saarbrückens flygplats 1997 räknade med att passagerarvolymen skulle öka till 676 000 till 2010 (69). Eftersom Zweibrückens flygplats vid den tiden ännu inte var verksam på marknaden för kommersiell luftfart kan det antas att den prognosen var den mest tillförlitliga passagerarprognosen för regionen. Eftersom Saarbrücken har en kapacitet på 700 000–800 000 passagerare per år står det klart att de passagerarvolymer som prognostiserades 1997 under en betydande tidsperiod skulle kunna betjänas av enbart Saarbrückens flygplats.

69

| (276) | Kommissionen anser dessutom att inte ens de faktiska passagerarvolymerna på Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser visar att Saarbrückens kapacitet är otillräcklig för att tillgodose efterfrågan i regionen. Det stämmer att de sammanlagda passagerarvolymerna på flygplatserna Saarbrücken och Zweibrücken uppgick till omkring 850 000 passagerare 2008 och 810 000 passagerare 2009, vilket är mer än Saarbrückens maximala kapacitet. Samtidigt anser kommissionen att dessa siffror ger en något skev bild av den verkliga efterfrågan i regionen – för det första tycks de höga passagerarvolymerna hänga samman med direkt konkurrens mellan de Berlinrutter som erbjöds från Zweibrücken och Saarbrücken (av Germanwings respektive Air Berlin/Luxair), som tillfälligt lockade fler passagerare. När Germanwings lagt ned sin olönsamma rutt till Berlin minskade dock efterfrågan på rutten. För det andra konstaterar kommissionen (se avsnitt 7.3) att både Germanwings, TUIFly och Ryanair gynnades av oförenligt statligt stöd från FGAZ/FZG. I den mån detta kan ha tagit sig uttryck i lägre biljettpriser är det tveksamt om de således subventionerade passagerarvolymerna på Zweibrücken motsvarade den faktiska efterfrågan i regionen. Slutligen måste det noteras att de sammanlagda passagerarvolymerna har minskat sedan 2009 – de sammanlagda passagerarvolymerna för Zweibrücken och Saarbrücken var 2012 omkring 670 000 och låg alltså under kapacitetsgränsen för Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(276)

Kommissionen anser dessutom att inte ens de faktiska passagerarvolymerna på Zweibrückens och Saarbrückens flygplatser visar att Saarbrückens kapacitet är otillräcklig för att tillgodose efterfrågan i regionen. Det stämmer att de sammanlagda passagerarvolymerna på flygplatserna Saarbrücken och Zweibrücken uppgick till omkring 850 000 passagerare 2008 och 810 000 passagerare 2009, vilket är mer än Saarbrückens maximala kapacitet. Samtidigt anser kommissionen att dessa siffror ger en något skev bild av den verkliga efterfrågan i regionen – för det första tycks de höga passagerarvolymerna hänga samman med direkt konkurrens mellan de Berlinrutter som erbjöds från Zweibrücken och Saarbrücken (av Germanwings respektive Air Berlin/Luxair), som tillfälligt lockade fler passagerare. När Germanwings lagt ned sin olönsamma rutt till Berlin minskade dock efterfrågan på rutten. För det andra konstaterar kommissionen (se avsnitt 7.3) att både Germanwings, TUIFly och Ryanair gynnades av oförenligt statligt stöd från FGAZ/FZG. I den mån detta kan ha tagit sig uttryck i lägre biljettpriser är det tveksamt om de således subventionerade passagerarvolymerna på Zweibrücken motsvarade den faktiska efterfrågan i regionen. Slutligen måste det noteras att de sammanlagda passagerarvolymerna har minskat sedan 2009 – de sammanlagda passagerarvolymerna för Zweibrücken och Saarbrücken var 2012 omkring 670 000 och låg alltså under kapacitetsgränsen för Saarbrückens flygplats.

| (277) | Vidare kan kommissionen inte godta Tysklands argument att de två flygplatserna inte konkurrerar utan endast kompletterar varandra. För det första tycks de två flygplatsernas affärsmodeller visserligen skilja sig åt i viss mån, men det står klart att kärnverksamheten på Zweibrückens flygplats (semestertrafik, framför allt till Antalya och Palma de Mallorca) även finns på Saarbrückens flygplats. Det stämmer att Saarbrücken i övrigt inriktar sig på linjetrafik till större städer som Luxemburg, Berlin och Hamburg. Det förändrar emellertid inte det faktum att bara en begränsad del av verksamheten på Zweibrücken inte tycks bedrivas eller inte skulle kunna bedrivas från Saarbrücken. |
| --- | --- |

(277)

Vidare kan kommissionen inte godta Tysklands argument att de två flygplatserna inte konkurrerar utan endast kompletterar varandra. För det första tycks de två flygplatsernas affärsmodeller visserligen skilja sig åt i viss mån, men det står klart att kärnverksamheten på Zweibrückens flygplats (semestertrafik, framför allt till Antalya och Palma de Mallorca) även finns på Saarbrückens flygplats. Det stämmer att Saarbrücken i övrigt inriktar sig på linjetrafik till större städer som Luxemburg, Berlin och Hamburg. Det förändrar emellertid inte det faktum att bara en begränsad del av verksamheten på Zweibrücken inte tycks bedrivas eller inte skulle kunna bedrivas från Saarbrücken.

| (278) | Kommissionen konstaterar dessutom att olikheterna i fråga om infrastruktur mellan de två flygplatserna inte undergräver slutsatsen att Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av flygplatsinfrastruktur som redan tidigare fanns på Saarbrückens flygplats. Som tidigare konstaterats har Zweibrücken visserligen längre bana, vilket gör den flygplatsen mer lämplig för långdistanstrafik och tunga fraktflygplan, men dessa olikheter är inte tillräckliga för att motivera två flygplatser så nära varandra. För det första tillgodoses efterfrågan på flygfrakt, såsom förklaras i skälen 269 och 270, i tillräcklig utsträckning av Frankfurt-Hahns och Luxemburgs flygplatser, där det – enligt kommissionens uppgifter – inte finns några restriktioner i fråga om planens vikt. För det andra har Tyskland inte visat att ett betydande antal av de kommersiella passagerarflygningar som avgår från Zweibrücken inte skulle kunna avgå från Saarbrücken. |
| --- | --- |

(278)

Kommissionen konstaterar dessutom att olikheterna i fråga om infrastruktur mellan de två flygplatserna inte undergräver slutsatsen att Zweibrückens flygplats utgör en dubblering av flygplatsinfrastruktur som redan tidigare fanns på Saarbrückens flygplats. Som tidigare konstaterats har Zweibrücken visserligen längre bana, vilket gör den flygplatsen mer lämplig för långdistanstrafik och tunga fraktflygplan, men dessa olikheter är inte tillräckliga för att motivera två flygplatser så nära varandra. För det första tillgodoses efterfrågan på flygfrakt, såsom förklaras i skälen 269 och 270, i tillräcklig utsträckning av Frankfurt-Hahns och Luxemburgs flygplatser, där det – enligt kommissionens uppgifter – inte finns några restriktioner i fråga om planens vikt. För det andra har Tyskland inte visat att ett betydande antal av de kommersiella passagerarflygningar som avgår från Zweibrücken inte skulle kunna avgå från Saarbrücken.

| (279) | Med tanke slutligen på att Saarbrückens flygplats uppenbarligen kunde tillgodose den efterfrågan på luftfartstjänster som nu delvis tagits över av Zweibrücken innan den flygplatsen gav sig in på marknaden, motiverar inte olikheterna i fråga om infrastruktur en dubblering av redan befintlig infrastruktur på Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(279)

Med tanke slutligen på att Saarbrückens flygplats uppenbarligen kunde tillgodose den efterfrågan på luftfartstjänster som nu delvis tagits över av Zweibrücken innan den flygplatsen gav sig in på marknaden, motiverar inte olikheterna i fråga om infrastruktur en dubblering av redan befintlig infrastruktur på Saarbrückens flygplats.

Slutsats

Slutsats

| (280) | Mot bakgrund av de omständigheter och överväganden som presenteras och diskuteras i skälen 255–279 konstaterar kommissionen att investeringsstödet till FGAZ/FZG syftade till att uppföra eller behålla infrastruktur som endast utgör en dubblering av (den olönsamma) flygplatsen i Saarbrücken. Investeringsstödet kan därför inte anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(280)

Mot bakgrund av de omständigheter och överväganden som presenteras och diskuteras i skälen 255–279 konstaterar kommissionen att investeringsstödet till FGAZ/FZG syftade till att uppföra eller behålla infrastruktur som endast utgör en dubblering av (den olönsamma) flygplatsen i Saarbrücken. Investeringsstödet kan därför inte anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse.

| (281) | Eftersom de angivna villkoren för förenlighet (se skäl 254) är kumulativa behöver kommissionen inte bedöma de återstående villkoren för förenlighet. Investeringsstödet bör följaktligen, i den mån det utgör statligt stöd, inte anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. |
| --- | --- |

(281)

Eftersom de angivna villkoren för förenlighet (se skäl 254) är kumulativa behöver kommissionen inte bedöma de återstående villkoren för förenlighet. Investeringsstödet bör följaktligen, i den mån det utgör statligt stöd, inte anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget.

| (282) | Eftersom Tyskland inte har anfört några alternativa grunder för förenlighet och kommissionen inte har identifierat några sådana grunder dras därför slutsatsen att investeringsstödet till FGAZ/FZG, i den mån det utgör statligt stöd, är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(282)

Eftersom Tyskland inte har anfört några alternativa grunder för förenlighet och kommissionen inte har identifierat några sådana grunder dras därför slutsatsen att investeringsstödet till FGAZ/FZG, i den mån det utgör statligt stöd, är oförenligt med den inre marknaden.

7.1.3.4   
  Driftstödets förenlighet enligt reglerna om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

Driftstödets förenlighet enligt reglerna om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse

| (283) | Tyskland hävdar att offentlig finansiering i form av driftstöd till FGAZ/FZG måste anses förenlig med den inre marknaden som ersättning för tillhandahållandet av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse enligt artikel 106.2 i fördraget. |
| --- | --- |

(283)

Tyskland hävdar att offentlig finansiering i form av driftstöd till FGAZ/FZG måste anses förenlig med den inre marknaden som ersättning för tillhandahållandet av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse enligt artikel 106.2 i fördraget.

| (284) | I artikel 106.2 i fördraget föreskrivs följande: ”Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller som har karaktären av fiskala monopol ska vara underkastade reglerna i fördragen, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse.” |
| --- | --- |

(284)

I artikel 106.2 i fördraget föreskrivs följande: ”Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller som har karaktären av fiskala monopol ska vara underkastade reglerna i fördragen, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse.”

| (285) | Den artikeln ger möjlighet till undantag (delvis) från förbudet mot statligt stöd enligt artikel 107.1 i fördraget, om stödet är nödvändigt och proportionerligt för att garantera fullgörandet av tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse på ekonomiskt godtagbara villkor. |
| --- | --- |

(285)

Den artikeln ger möjlighet till undantag (delvis) från förbudet mot statligt stöd enligt artikel 107.1 i fördraget, om stödet är nödvändigt och proportionerligt för att garantera fullgörandet av tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse på ekonomiskt godtagbara villkor.

| (286) | Före den 31 januari 2012 beskrevs kommissionens sätt att tillämpa undantaget enligt artikel 106.2 i fördraget i 2005 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (70) och 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(286)

Före den 31 januari 2012 beskrevs kommissionens sätt att tillämpa undantaget enligt artikel 106.2 i fördraget i 2005 års rambestämmelser om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (70) och 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

70

| (287) | Kommissionen noterar att båda dessa rättsakter kräver att företaget i fråga fått i uppdrag att tillhandahålla en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Flygplatsoperatören ska anförtros de offentliga tjänsterna genom ”en eller flera officiella handlingar”, som bl.a. ska innehålla uppgifter om ”den exakta innebörden av skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster” (71). |
| --- | --- |

(287)

Kommissionen noterar att båda dessa rättsakter kräver att företaget i fråga fått i uppdrag att tillhandahålla en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Flygplatsoperatören ska anförtros de offentliga tjänsterna genom ”en eller flera officiella handlingar”, som bl.a. ska innehålla uppgifter om ”den exakta innebörden av skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster” (71).

71

Genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse

Genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse

| (288) | När det för det första gäller frågan om huruvida driften av Zweibrückens flygplats utgör en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, erinrar kommissionen om att en verksamhet, för att utgöra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, ska uppvisa särskilda egenskaper jämfört med sedvanlig ekonomisk verksamhet, och att det mål av allmänt intresse som eftersträvas inte bara kan vara utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner enligt artikel 107.3 c i fördraget (72). Mot denna bakgrund anser kommissionen att detta bara är möjligt om någon del av det område som betjänas av flygplatsen i avsaknad av denna skulle vara isolerad från resten av unionen i en omfattning som skulle skada dess sociala och ekonomiska utveckling (73). |
| --- | --- |

(288)

När det för det första gäller frågan om huruvida driften av Zweibrückens flygplats utgör en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, erinrar kommissionen om att en verksamhet, för att utgöra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, ska uppvisa särskilda egenskaper jämfört med sedvanlig ekonomisk verksamhet, och att det mål av allmänt intresse som eftersträvas inte bara kan vara utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner enligt artikel 107.3 c i fördraget (72). Mot denna bakgrund anser kommissionen att detta bara är möjligt om någon del av det område som betjänas av flygplatsen i avsaknad av denna skulle vara isolerad från resten av unionen i en omfattning som skulle skada dess sociala och ekonomiska utveckling (73).

72

73

| (289) | Kommissionen anser vidare att det finns en viss överlappning mellan den korrekta definitionen av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och frågan om huruvida den offentliga finansieringen av en flygplats (både investerings- och driftskostnader) bidrar till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse. Kommissionen har i skälen 257 och följande erinrat om att offentlig finansiering som leder till dubblering av flygplatsinfrastruktur i en viss region inte kan anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse (se även skälen 294 och följande). Kommissionen erinrar om att den övergripande förvaltningen av en flygplats bara kan anses utgöra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse ”om någon del av det område som potentiellt betjänas av flygplatsen i avsaknad av flygplatsen skulle vara isolerad från resten av unionen i en omfattning som skulle skada dess sociala och ekonomiska utveckling” (74). Kommissionen anser därmed också att driften av en flygplats som överlappar driften av en annan flygplats i samma region inte kan anses utgöra en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (75). |
| --- | --- |

(289)

Kommissionen anser vidare att det finns en viss överlappning mellan den korrekta definitionen av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och frågan om huruvida den offentliga finansieringen av en flygplats (både investerings- och driftskostnader) bidrar till ett klart formulerat mål av allmänekonomiskt intresse. Kommissionen har i skälen 257 och följande erinrat om att offentlig finansiering som leder till dubblering av flygplatsinfrastruktur i en viss region inte kan anses bidra till ett mål av allmänekonomiskt intresse (se även skälen 294 och följande). Kommissionen erinrar om att den övergripande förvaltningen av en flygplats bara kan anses utgöra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse ”om någon del av det område som potentiellt betjänas av flygplatsen i avsaknad av flygplatsen skulle vara isolerad från resten av unionen i en omfattning som skulle skada dess sociala och ekonomiska utveckling” (74). Kommissionen anser därmed också att driften av en flygplats som överlappar driften av en annan flygplats i samma region inte kan anses utgöra en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (75).

74

75

| (290) | Kommissionen har slagit fast att den offentliga finansieringen av infrastrukturen på Zweibrückens flygplats, i den mån den utgör statligt stöd, är oförenlig med den inre marknaden eftersom infrastrukturen i fråga utgör en dubblering av befintlig infrastruktur. Kommissionen konstaterar också att driften av Zweibrückens flygplats inte utgör en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Om Tyskland anser att driften av Zweibrückens flygplats utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse har man således gjort ett uppenbart misstag vid definitionen av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (76). |
| --- | --- |

(290)

Kommissionen har slagit fast att den offentliga finansieringen av infrastrukturen på Zweibrückens flygplats, i den mån den utgör statligt stöd, är oförenlig med den inre marknaden eftersom infrastrukturen i fråga utgör en dubblering av befintlig infrastruktur. Kommissionen konstaterar också att driften av Zweibrückens flygplats inte utgör en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Om Tyskland anser att driften av Zweibrückens flygplats utgör en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse har man således gjort ett uppenbart misstag vid definitionen av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (76).

76

Beslut om tilldelning

Beslut om tilldelning

| (291) | Kommissionen konstaterar att FGAZ/FZG under alla omständigheter inte på ett korrekt sätt fått i uppdrag att driva Zweibrückens flygplats som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. När det gäller beslut om tilldelning har Tyskland bara nämnt flygplatsens allmänna tillstånd och dess skyldighet att bedriva verksamhet enligt § 45 i LuftVZO. Kommissionen noterar att skyldigheten att bedriva verksamhet enligt Tyskland var resultatet av uppgraderingen av Zweibrücken från ett ”flygfält” till en ”flygplats” enligt § 49 och § 38 i LuftVZO (77). Den uppgraderingen ägde dock rum först i början av 2010, vilket betyder att det för den granskade perioden (2000–2009) inte kan talas om tilldelning med hänvisning till § 45 i LuftVZO. |
| --- | --- |

(291)

Kommissionen konstaterar att FGAZ/FZG under alla omständigheter inte på ett korrekt sätt fått i uppdrag att driva Zweibrückens flygplats som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. När det gäller beslut om tilldelning har Tyskland bara nämnt flygplatsens allmänna tillstånd och dess skyldighet att bedriva verksamhet enligt § 45 i LuftVZO. Kommissionen noterar att skyldigheten att bedriva verksamhet enligt Tyskland var resultatet av uppgraderingen av Zweibrücken från ett ”flygfält” till en ”flygplats” enligt § 49 och § 38 i LuftVZO (77). Den uppgraderingen ägde dock rum först i början av 2010, vilket betyder att det för den granskade perioden (2000–2009) inte kan talas om tilldelning med hänvisning till § 45 i LuftVZO.

77

| (292) | Tyskland uppgav vidare att FZG aldrig getts något generellt officiellt uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, vid sidan av tillståndet och inbegripandet i Rheinland-Pfalz ombyggnadsprojekt. Eftersom Tyskland inte har förklarat hur tillståndet i sig kan utgöra en tydlig beslut om tilldelning som uppfyller de krav som anges i skäl 287, eller på vilket sätt inbegripandet i ombyggnadsprojektet utgör en tydlig tilldelning, konstaterar kommissionen att FGAZ/FZG inte på ett korrekt sätt fått i uppdrag att tillhandahålla en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(292)

Tyskland uppgav vidare att FZG aldrig getts något generellt officiellt uppdrag att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, vid sidan av tillståndet och inbegripandet i Rheinland-Pfalz ombyggnadsprojekt. Eftersom Tyskland inte har förklarat hur tillståndet i sig kan utgöra en tydlig beslut om tilldelning som uppfyller de krav som anges i skäl 287, eller på vilket sätt inbegripandet i ombyggnadsprojektet utgör en tydlig tilldelning, konstaterar kommissionen att FGAZ/FZG inte på ett korrekt sätt fått i uppdrag att tillhandahålla en genuin tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

| (293) | Av de orsaker som anges i skälen 288 och följande slås följaktligen fast att den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG i form av driftstöd inte kan betraktas som ersättning för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som är förenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(293)

Av de orsaker som anges i skälen 288 och följande slås följaktligen fast att den offentliga finansieringen till FGAZ/FZG i form av driftstöd inte kan betraktas som ersättning för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som är förenlig med den inre marknaden.

7.1.3.5   
  Driftstödets förenlighet enligt 2014 års luftfartsriktlinjer.

Driftstödets förenlighet enligt 2014 års luftfartsriktlinjer.

| (294) | I avsnitt 5.1 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anges de kriterier som kommissionen ska tillämpa vid bedömningen av om driftstöd är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. Enligt punkt 172 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn kommer kommissionen att tillämpa dessa kriterier på samtliga ärenden som gäller driftstöd, inklusive pågående anmälningar och olagliga, oanmälda stöd. |
| --- | --- |

(294)

I avsnitt 5.1 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn anges de kriterier som kommissionen ska tillämpa vid bedömningen av om driftstöd är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. Enligt punkt 172 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn kommer kommissionen att tillämpa dessa kriterier på samtliga ärenden som gäller driftstöd, inklusive pågående anmälningar och olagliga, oanmälda stöd.

| (295) | Olagligt driftstöd som beviljats innan 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjordes kan förklaras vara förenligt med den inre marknaden i en utsträckning som motsvarar de otäckta driftskostnaderna, förutsatt att följande villkor (78) är uppfyllda:






  a) | Bidrag till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse: detta villkor är uppfyllt bland annat om stödet ökar unionsmedborgares rörlighet och regioners anslutbarhet eller underlättar regional utveckling (79). |
| --- | --- | --- |

(295)

Olagligt driftstöd som beviljats innan 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjordes kan förklaras vara förenligt med den inre marknaden i en utsträckning som motsvarar de otäckta driftskostnaderna, förutsatt att följande villkor (78) är uppfyllda:

78

a)

Bidrag till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse: detta villkor är uppfyllt bland annat om stödet ökar unionsmedborgares rörlighet och regioners anslutbarhet eller underlättar regional utveckling (79).

Bidrag till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse:

79

| b) | Behov av statligt ingripande: stödet måste inriktas på situationer där det kan åstadkomma en påtaglig förbättring som marknaden inte klarar på egen hand (80). |
| --- | --- |

b)

Behov av statligt ingripande: stödet måste inriktas på situationer där det kan åstadkomma en påtaglig förbättring som marknaden inte klarar på egen hand (80).

80

| c) | Förekomst av en stimulanseffekt: detta villkor är uppfyllt om det är sannolikt att den ekonomiska aktiviteten på flygplatsen, i avsaknad av driftstöd och med beaktande av den möjliga förekomsten av investeringsstöd och trafikvolymen, skulle vara avsevärt mindre (81). |
| --- | --- |

c)

Förekomst av en stimulanseffekt: detta villkor är uppfyllt om det är sannolikt att den ekonomiska aktiviteten på flygplatsen, i avsaknad av driftstöd och med beaktande av den möjliga förekomsten av investeringsstöd och trafikvolymen, skulle vara avsevärt mindre (81).

Förekomst av en stimulanseffekt:

81

| d) | Stödets proportionalitet (begränsning av stödet till det minsta nödvändiga): för att driftstöd till flygplatser ska anses vara proportionellt måste det vara begränsat till det lägsta belopp som krävs för att den understödda verksamheten ska äga rum (82). |
| --- | --- |

d)

Stödets proportionalitet (begränsning av stödet till det minsta nödvändiga): för att driftstöd till flygplatser ska anses vara proportionellt måste det vara begränsat till det lägsta belopp som krävs för att den understödda verksamheten ska äga rum (82).

Stödets proportionalitet (begränsning av stödet till det minsta nödvändiga):

82

| e) | Undvikande av otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel. (83) |
| --- | --- |

e)

Undvikande av otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel. (83)

Undvikande av otillbörliga negativa effekter på konkurrens och handel

83

a)   Bidrag till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse

Bidrag till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse

| (296) | Enligt punkt 114 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn bidrar flera olönsamma flygplatser inte till att ett mål av gemensamt intresse uppnås. Kommissionen anser att de argument som framförs i skälen 259 och följande när det gäller förenligheten hos investeringsstödet till FGAZ/FZG enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är lika tillämpliga när det gäller förenligheten hos driftstöd enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn. Av det skälet anser kommissionen att driftstödet till FGAZ/FZG endast bidrar till ännu en olönsam flygplats och därför inte till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse. Driftstödet till FGAZ/FZG kan därför inte, i den mån det utgör statligt stöd, anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. |
| --- | --- |

(296)

Enligt punkt 114 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn bidrar flera olönsamma flygplatser inte till att ett mål av gemensamt intresse uppnås. Kommissionen anser att de argument som framförs i skälen 259 och följande när det gäller förenligheten hos investeringsstödet till FGAZ/FZG enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är lika tillämpliga när det gäller förenligheten hos driftstöd enligt 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn. Av det skälet anser kommissionen att driftstödet till FGAZ/FZG endast bidrar till ännu en olönsam flygplats och därför inte till ett väl avgränsat mål av gemensamt intresse. Driftstödet till FGAZ/FZG kan därför inte, i den mån det utgör statligt stöd, anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget.

Slutsats

Slutsats

| (297) | Kommissionen slår fast att driftstödet till FGAZ/FZG inte är förenligt med den inre marknaden enligt vare sig artikel 106.2 eller artikel 107.3 c i fördraget. Eftersom Tyskland inte har anfört några alternativa grunder för förenlighet och kommissionen inte har identifierat några sådana grunder dras därför slutsatsen att driftstödet till FGAZ/FZG, i den mån det utgör statligt stöd, är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(297)

Kommissionen slår fast att driftstödet till FGAZ/FZG inte är förenligt med den inre marknaden enligt vare sig artikel 106.2 eller artikel 107.3 c i fördraget. Eftersom Tyskland inte har anfört några alternativa grunder för förenlighet och kommissionen inte har identifierat några sådana grunder dras därför slutsatsen att driftstödet till FGAZ/FZG, i den mån det utgör statligt stöd, är oförenligt med den inre marknaden.

7.2   POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

POTENTIELLT STÖD I ANSLUTNING TILL ETT BANKLÅN OCH DELTAGANDE I DELSTATEN RHEINLAND-PFALZ INTERNA KASSAFOND

7.2.1   FÖREKOMST AV STÖD

7.2.1.1   
  Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

| (298) | Av de orsaker som anges i skälen 173 och följande måste FGAZ/FZG anses utgöra ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(298)

Av de orsaker som anges i skälen 173 och följande måste FGAZ/FZG anses utgöra ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget.

7.2.1.2   
  Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

| (299) | För att utgöra statligt stöd måste åtgärderna i fråga finansieras med statliga medel och beslutet att bevilja åtgärderna måste kunna tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(299)

För att utgöra statligt stöd måste åtgärderna i fråga finansieras med statliga medel och beslutet att bevilja åtgärderna måste kunna tillskrivas staten.

| (300) | Begreppet statligt stöd är tillämpligt på alla fördelar som tilldelas med statliga medel och ges av staten själv eller genom en mellanhand som tilldelats sådana befogenheter (84). Vid tillämpning av artikel 107 i fördraget är lokala myndigheters medel att betrakta som statliga medel (85). |
| --- | --- |

(300)

Begreppet statligt stöd är tillämpligt på alla fördelar som tilldelas med statliga medel och ges av staten själv eller genom en mellanhand som tilldelats sådana befogenheter (84). Vid tillämpning av artikel 107 i fördraget är lokala myndigheters medel att betrakta som statliga medel (85).

84

85

Hundraprocentig statlig garanti

Hundraprocentig statlig garanti

| (301) | En offentlig garanti medför alltid en risk för förlust av medel för staten. Eftersom den hundraprocentiga statliga garantin utfärdades direkt av delstaten Rheinland-Pfalz beviljades den med hjälp av statliga medel och kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(301)

En offentlig garanti medför alltid en risk för förlust av medel för staten. Eftersom den hundraprocentiga statliga garantin utfärdades direkt av delstaten Rheinland-Pfalz beviljades den med hjälp av statliga medel och kan tillskrivas staten.

Delstatens kassafond

Delstatens kassafond

| (302) | Tyskland uppgav att delstaten Rheinland-Pfalz kassafond inte finansieras direkt från delstatens offentliga budget. Man hävdade att alla medel i kassafonden antingen härrör från de deltagande företagen eller anskaffas i form av lån på kapitalmarknaden. |
| --- | --- |

(302)

Tyskland uppgav att delstaten Rheinland-Pfalz kassafond inte finansieras direkt från delstatens offentliga budget. Man hävdade att alla medel i kassafonden antingen härrör från de deltagande företagen eller anskaffas i form av lån på kapitalmarknaden.

| (303) | Kommissionen anser att staten i det aktuella ärendet hela tiden utövade direkt eller indirekt kontroll över medlen i kassafonden, vilket innebär att de utgjorde statliga medel. För det första kan bara företag där delstaten är majoritetsägare (dvs. äger minst 50 %) delta i kassafonden. På grund av det offentliga majoritetsägandet är de deltagande företagen tydligt offentliga företag i den mening som avses i artikel 2 b i kommissionens direktiv 2006/111/EG (86). Eftersom samtliga deltagande företag därmed är offentliga företag är deras medel statliga medel. Enbart denna omständighet betyder att kassafondens medel, i den mån de utgörs av de deltagande företagens insättningar, utgör statliga medel. |
| --- | --- |

(303)

Kommissionen anser att staten i det aktuella ärendet hela tiden utövade direkt eller indirekt kontroll över medlen i kassafonden, vilket innebär att de utgjorde statliga medel. För det första kan bara företag där delstaten är majoritetsägare (dvs. äger minst 50 %) delta i kassafonden. På grund av det offentliga majoritetsägandet är de deltagande företagen tydligt offentliga företag i den mening som avses i artikel 2 b i kommissionens direktiv 2006/111/EG (86). Eftersom samtliga deltagande företag därmed är offentliga företag är deras medel statliga medel. Enbart denna omständighet betyder att kassafondens medel, i den mån de utgörs av de deltagande företagens insättningar, utgör statliga medel.

86

| (304) | För det andra skaffar delstaten Rheinland-Pfalz, om de deltagande företagens insättningar i kassafonden är otillräckliga för att tillgodose en deltagares likviditetsbehov, i eget namn kortfristig finansiering på finansmarknaden och vidarebefordrar dessa medel till de företag som deltar i kassafonden. Eftersom delstaten tar de nödvändiga lånen i eget namn måste även de medel som anskaffas på det sättet anses utgöra statliga medel. |
| --- | --- |

(304)

För det andra skaffar delstaten Rheinland-Pfalz, om de deltagande företagens insättningar i kassafonden är otillräckliga för att tillgodose en deltagares likviditetsbehov, i eget namn kortfristig finansiering på finansmarknaden och vidarebefordrar dessa medel till de företag som deltar i kassafonden. Eftersom delstaten tar de nödvändiga lånen i eget namn måste även de medel som anskaffas på det sättet anses utgöra statliga medel.

| (305) | Kommissionen anser således att finansieringen från kassafonden utgörs av statliga medel, eftersom både de deltagande företagens insättningar och de lån som delstaten tar för att åtgärda likviditetsunderskott i kassafonden utgör statliga medel. |
| --- | --- |

(305)

Kommissionen anser således att finansieringen från kassafonden utgörs av statliga medel, eftersom både de deltagande företagens insättningar och de lån som delstaten tar för att åtgärda likviditetsunderskott i kassafonden utgör statliga medel.

| (306) | Vidare står det klart att delstaten haft långtgående kontroll över kassafonden, vilket innebär att finansieringen till de deltagande företagen kan tillskrivas staten. Kommissionen noterar till att börja med att avtalet om deltagande i kassafonden ingås mellan delstaten och de berörda företagen. Beslutet att tillåta ett företag att delta i kassafonden fattas alltså direkt av delstaten. Delstaten fattar också beslut om det högsta belopp som ett deltagande företag får ta ut från kassafonden i form av en kredit. Vidare sköter delstaten Rheinland-Pfalz direkt kassafondens dagliga verksamhet genom Landeshauptkasse, som är en institution vid delstatens finansministerium. Landeshauptkasse företräder också officiellt delstaten när medel anskaffas på marknaden för att åtgärda likviditetsunderskott i kassafonden. |
| --- | --- |

(306)

Vidare står det klart att delstaten haft långtgående kontroll över kassafonden, vilket innebär att finansieringen till de deltagande företagen kan tillskrivas staten. Kommissionen noterar till att börja med att avtalet om deltagande i kassafonden ingås mellan delstaten och de berörda företagen. Beslutet att tillåta ett företag att delta i kassafonden fattas alltså direkt av delstaten. Delstaten fattar också beslut om det högsta belopp som ett deltagande företag får ta ut från kassafonden i form av en kredit. Vidare sköter delstaten Rheinland-Pfalz direkt kassafondens dagliga verksamhet genom Landeshauptkasse, som är en institution vid delstatens finansministerium. Landeshauptkasse företräder också officiellt delstaten när medel anskaffas på marknaden för att åtgärda likviditetsunderskott i kassafonden.

| (307) | Mot denna bakgrund tycks staten direkt kunna kontrollera kassafondens verksamhet, i synnerhet vilka företag som får delta och hur stor individuell kredit varje deltagande företag beviljas. Besluten om deltagande i kassafonden och deltagandets omfattning kan således tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(307)

Mot denna bakgrund tycks staten direkt kunna kontrollera kassafondens verksamhet, i synnerhet vilka företag som får delta och hur stor individuell kredit varje deltagande företag beviljas. Besluten om deltagande i kassafonden och deltagandets omfattning kan således tillskrivas staten.

Lån från Sparkasse Südwestpfalz

Lån från Sparkasse Südwestpfalz

| (308) | När det gäller själva lånet godtar kommissionen att Sparkasse Südwestpfalz är en oberoende bank som på eget ansvar fattar beslut om att bevilja lån. Det finns inga tydliga tecken på att beslutet att bevilja lånet till FGAZ/FZG kan tillskrivas staten. Kommissionen anser därför att åtgärden inte kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(308)

När det gäller själva lånet godtar kommissionen att Sparkasse Südwestpfalz är en oberoende bank som på eget ansvar fattar beslut om att bevilja lån. Det finns inga tydliga tecken på att beslutet att bevilja lånet till FGAZ/FZG kan tillskrivas staten. Kommissionen anser därför att åtgärden inte kan tillskrivas staten.

7.2.1.3   
  Ekonomisk fördel

Ekonomisk fördel

Hundraprocentig statlig garanti

Hundraprocentig statlig garanti

| (309) | Enligt punkt 3.2 i tillkännagivandet om garantier är en enskild statlig garanti inte stöd när samtliga följande villkor är uppfyllda: ”a) Låntagaren är inte i ekonomiska svårigheter. [...] b) Garantins omfattning kan mätas korrekt när den beviljas. [...] c) Garantin täcker högst 80 % av det utestående lånet eller någon annan finansiell förpliktelse. [...] d) Ett marknadsorienterat pris betalas för garantin. [...]” |
| --- | --- |

(309)

Enligt punkt 3.2 i tillkännagivandet om garantier är en enskild statlig garanti inte stöd när samtliga följande villkor är uppfyllda: ”a) Låntagaren är inte i ekonomiska svårigheter. [...] b) Garantins omfattning kan mätas korrekt när den beviljas. [...] c) Garantin täcker högst 80 % av det utestående lånet eller någon annan finansiell förpliktelse. [...] d) Ett marknadsorienterat pris betalas för garantin. [...]”

| (310) | I detta fall lämnade delstaten Rheinland-Pfalz en hundraprocentig garanti som säkerhet för ett lån till FGAZ/FZG, och garantin överstiger således tröskeln på 80 % av det utestående lånet. Såsom förklaras nedan betalades inte heller marknadspris för garantin. Garantin medför därför tydligt en fördel. |
| --- | --- |

(310)

I detta fall lämnade delstaten Rheinland-Pfalz en hundraprocentig garanti som säkerhet för ett lån till FGAZ/FZG, och garantin överstiger således tröskeln på 80 % av det utestående lånet. Såsom förklaras nedan betalades inte heller marknadspris för garantin. Garantin medför därför tydligt en fördel.

| (311) | Enligt punkt 4.2 andra stycket i tillkännagivandet om garantier kan fördelen beräknas som skillnaden mellan den marknadsmässiga räntesats som FGAZ/FZG skulle ha måst betala utan garantin och den räntesats som kunnat fås tack vare den statliga garantin efter det att hänsyn tagits till eventuella avgifter som betalats. |
| --- | --- |

(311)

Enligt punkt 4.2 andra stycket i tillkännagivandet om garantier kan fördelen beräknas som skillnaden mellan den marknadsmässiga räntesats som FGAZ/FZG skulle ha måst betala utan garantin och den räntesats som kunnat fås tack vare den statliga garantin efter det att hänsyn tagits till eventuella avgifter som betalats.

| (312) | När det gäller den garanti som delstaten utfärdade erinrar kommissionen om att FGAZ/FZG erhöll denna hundraprocentiga garanti kostnadsfritt och utan att ställa någon säkerhet. Det står klart att FGAZ/FZG under normala marknadsförhållanden skulle ha tvingats betala en avgift för att få en garanti för sina lån från tredje part. |
| --- | --- |

(312)

När det gäller den garanti som delstaten utfärdade erinrar kommissionen om att FGAZ/FZG erhöll denna hundraprocentiga garanti kostnadsfritt och utan att ställa någon säkerhet. Det står klart att FGAZ/FZG under normala marknadsförhållanden skulle ha tvingats betala en avgift för att få en garanti för sina lån från tredje part.

| (313) | Eftersom FGAZ/FZG inte behövde betala någon avgift fick företaget en ekonomisk fördel som annars inte var tillgänglig på marknaden. Fördelen motsvarar den avgift som FGAZ/FZG skulle ha tvingats betala under normala marknadsförhållanden. |
| --- | --- |

(313)

Eftersom FGAZ/FZG inte behövde betala någon avgift fick företaget en ekonomisk fördel som annars inte var tillgänglig på marknaden. Fördelen motsvarar den avgift som FGAZ/FZG skulle ha tvingats betala under normala marknadsförhållanden.

Delstatens kassafond

Delstatens kassafond

| (314) | När det gäller FGAZ/FZG:s deltagande i kassafonden har Tyskland förklarat att kassafonden fungerar på följande sätt: FGAZ begär medel från fonden för att säkra sin likviditet, och delstaten tillhandahåller dessa medel från kassafonden. De räntor som tas ut är marknadsbaserade dagslåneräntor på samma nivå som de räntor som delstaten själv erbjuds. När de deltagande företagens insättningar inte är tillräckliga för att täcka behovet fyller delstaten på kassafonden genom att ta lån i eget namn. Tyskland har vidare förklarat att delstaten i grund och botten vidarebefordrar de villkor man får på kapitalmarknaden till deltagarna i kassafonden, så att deltagarna – delstatens dotterbolag – får möjlighet att refinansiera sig själva på samma villkor som delstaten själv, utan att någon hänsyn tas till deras kreditvärdighet. Kommissionen noterar dessutom att företagen har tillgång till denna finansiering under obegränsad tid. |
| --- | --- |

(314)

När det gäller FGAZ/FZG:s deltagande i kassafonden har Tyskland förklarat att kassafonden fungerar på följande sätt: FGAZ begär medel från fonden för att säkra sin likviditet, och delstaten tillhandahåller dessa medel från kassafonden. De räntor som tas ut är marknadsbaserade dagslåneräntor på samma nivå som de räntor som delstaten själv erbjuds. När de deltagande företagens insättningar inte är tillräckliga för att täcka behovet fyller delstaten på kassafonden genom att ta lån i eget namn. Tyskland har vidare förklarat att delstaten i grund och botten vidarebefordrar de villkor man får på kapitalmarknaden till deltagarna i kassafonden, så att deltagarna – delstatens dotterbolag – får möjlighet att refinansiera sig själva på samma villkor som delstaten själv, utan att någon hänsyn tas till deras kreditvärdighet. Kommissionen noterar dessutom att företagen har tillgång till denna finansiering under obegränsad tid.

| (315) | Denna mekanism innebär att FGAZ får en fördel när de villkor på vilka delstaten beviljar lån från kassafonden är fördelaktigare än de villkor som FGAZ annars har tillgång till på marknaden. Villkoren för att ta lån från kassafonden är desamma som de villkor delstaten har tillgång till för sin refinansiering. Eftersom delstaten som en offentlig myndighet kan ta lån till mycket förmånliga räntor (i och med att risken för betalningsförsummelse är i princip obefintlig) anser kommissionen att den ränta till vilken FGAZ kan få ett lån från kassafonden är förmånligare än den ränta företaget annars har tillgång till. FGAZ behöver inte heller ställa säkerhet för dessa lån, och dess finansiella situation/kreditvärdighet tas inte i beaktande. Genom att låta FGAZ delta i kassafonden gav delstaten således företaget FGAZ/FZG en ekonomisk fördel (87). |
| --- | --- |

(315)

Denna mekanism innebär att FGAZ får en fördel när de villkor på vilka delstaten beviljar lån från kassafonden är fördelaktigare än de villkor som FGAZ annars har tillgång till på marknaden. Villkoren för att ta lån från kassafonden är desamma som de villkor delstaten har tillgång till för sin refinansiering. Eftersom delstaten som en offentlig myndighet kan ta lån till mycket förmånliga räntor (i och med att risken för betalningsförsummelse är i princip obefintlig) anser kommissionen att den ränta till vilken FGAZ kan få ett lån från kassafonden är förmånligare än den ränta företaget annars har tillgång till. FGAZ behöver inte heller ställa säkerhet för dessa lån, och dess finansiella situation/kreditvärdighet tas inte i beaktande. Genom att låta FGAZ delta i kassafonden gav delstaten således företaget FGAZ/FZG en ekonomisk fördel (87).

87

7.2.1.4   
  Selektivitet

Selektivitet

| (316) | Eftersom den hundraprocentiga garantin och rätten att delta i kassafonden endast beviljades FGAZ/FZG (och, när det gäller kassafonden, andra företag där staten är majoritetsaktieägare) måste båda åtgärderna betecknas som selektiva. |
| --- | --- |

(316)

Eftersom den hundraprocentiga garantin och rätten att delta i kassafonden endast beviljades FGAZ/FZG (och, när det gäller kassafonden, andra företag där staten är majoritetsaktieägare) måste båda åtgärderna betecknas som selektiva.

7.2.1.5   
  Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (317) | Av samma orsaker som beskrivs i skälen 233 och följande anser kommissionen att en eventuell selektiv ekonomisk fördel som beviljas FGAZ/FZG riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(317)

Av samma orsaker som beskrivs i skälen 233 och följande anser kommissionen att en eventuell selektiv ekonomisk fördel som beviljas FGAZ/FZG riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.2.1.6   
  Slutsats

Slutsats

| (318) | Sammanfattningsvis konstaterar kommissionen att delstaten, genom att utan kostnad bevilja FGAZ/FZG en hundraprocentig garanti för ett banklån och låta FGAZ delta i delstatens kassafond, beviljat statligt stöd till FGAZ/FZG. |
| --- | --- |

(318)

Sammanfattningsvis konstaterar kommissionen att delstaten, genom att utan kostnad bevilja FGAZ/FZG en hundraprocentig garanti för ett banklån och låta FGAZ delta i delstatens kassafond, beviljat statligt stöd till FGAZ/FZG.

| (319) | Kommissionen slår också fast att lånet från Sparkasse Südwestpfalz inte i sig utgjorde statligt stöd |
| --- | --- |

(319)

Kommissionen slår också fast att lånet från Sparkasse Südwestpfalz inte i sig utgjorde statligt stöd

7.2.2   FÖRENLIGHET

| (320) | Kommissionen anser att övervägandena i fråga om förenlighet i skälen 248 och följande och (283) och följande när det gäller statligt stöd i form av direkta investeringsbidrag och årliga kapitaltillskott är lika tillämpliga på det statliga stödet i form av en garanti och deltagande i kassafonden. Kommissionen konstaterar följaktligen att det statliga stödet i form av en kostnadsfri hundraprocentig garanti till FGAZ/FZG och möjligheten för FGAZ/FZG att delta i delstatens kassafond är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(320)

Kommissionen anser att övervägandena i fråga om förenlighet i skälen 248 och följande och (283) och följande när det gäller statligt stöd i form av direkta investeringsbidrag och årliga kapitaltillskott är lika tillämpliga på det statliga stödet i form av en garanti och deltagande i kassafonden. Kommissionen konstaterar följaktligen att det statliga stödet i form av en kostnadsfri hundraprocentig garanti till FGAZ/FZG och möjligheten för FGAZ/FZG att delta i delstatens kassafond är oförenligt med den inre marknaden.

7.3   RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER OCH AVTAL OM MARKNADSFÖRINGSTJÄNSTER MED RYANAIR

RABATTER PÅ FLYGPLATSAVGIFTER OCH AVTAL OM MARKNADSFÖRINGSTJÄNSTER MED RYANAIR

7.3.1   FÖREKOMST AV STÖD

7.3.1.1   
  Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

Ekonomisk verksamhet och begreppet företag

| (321) | Genom att tillhandahålla lufttransporttjänster bedriver flygbolag en ekonomisk verksamhet och utgör därför företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Det måste därför analyseras om avtalen mellan flygbolagen och den berörda flygplatsen, om de kan tillskrivas staten och omfattar en överföring av statliga medel, medfört en ekonomisk fördel för flygbolagen. |
| --- | --- |

(321)

Genom att tillhandahålla lufttransporttjänster bedriver flygbolag en ekonomisk verksamhet och utgör därför företag i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Det måste därför analyseras om avtalen mellan flygbolagen och den berörda flygplatsen, om de kan tillskrivas staten och omfattar en överföring av statliga medel, medfört en ekonomisk fördel för flygbolagen.

7.3.1.2   
  Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

Statliga medel och stöd som kan tillskrivas staten

| (322) | Åtgärden måste tillskrivas staten och beviljas med hjälp av statliga medel. I Stardust Marine-domen (88) fastställde domstolen att om ett företag är ett privaträttsligt bildat bolag, vars aktiemajoritet är offentligägd, utgör företagets resurser statliga medel. I detta avseende är det kommissionens konsekventa praxis att betrakta samtliga resurser i ett offentligt företag som statliga medel, oavsett om företaget går med vinst eller med förlust (89). |
| --- | --- |

(322)

Åtgärden måste tillskrivas staten och beviljas med hjälp av statliga medel. I Stardust Marine-domen (88) fastställde domstolen att om ett företag är ett privaträttsligt bildat bolag, vars aktiemajoritet är offentligägd, utgör företagets resurser statliga medel. I detta avseende är det kommissionens konsekventa praxis att betrakta samtliga resurser i ett offentligt företag som statliga medel, oavsett om företaget går med vinst eller med förlust (89).

88

89

| (323) | När det gäller tillskrivandet till staten fastställde domstolen i Stardust Marine-domen att enbart det faktum att staten eller en statlig enhet är ensam aktieägare eller majoritetsägare i ett företag inte är tillräckligt för att en överföring av resurser som utförts av det företaget ska kunna tillskrivas de offentliga aktieägarna (90). Domstolen slår fast att även om staten kan kontrollera ett offentligägt företag och utöva ett dominerande inflytande över dess transaktioner, kan det inte automatiskt antas att denna kontroll faktiskt utövas i ett konkret fall, eftersom ett offentligt företag kan handla mer eller mindre självständigt beroende på i vilken utsträckning staten tillåter detta. |
| --- | --- |

(323)

När det gäller tillskrivandet till staten fastställde domstolen i Stardust Marine-domen att enbart det faktum att staten eller en statlig enhet är ensam aktieägare eller majoritetsägare i ett företag inte är tillräckligt för att en överföring av resurser som utförts av det företaget ska kunna tillskrivas de offentliga aktieägarna (90). Domstolen slår fast att även om staten kan kontrollera ett offentligägt företag och utöva ett dominerande inflytande över dess transaktioner, kan det inte automatiskt antas att denna kontroll faktiskt utövas i ett konkret fall, eftersom ett offentligt företag kan handla mer eller mindre självständigt beroende på i vilken utsträckning staten tillåter detta.

90

| (324) | Enligt domstolen är följande indikationer på att en stödåtgärd kan tillskrivas staten: (91)







  a) | Att företaget i fråga inte kunde fatta det klandrade beslutet utan att ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav. |
| --- | --- | --- |

(324)

Enligt domstolen är följande indikationer på att en stödåtgärd kan tillskrivas staten: (91)

91

a)

Att företaget i fråga inte kunde fatta det klandrade beslutet utan att ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav.

| b) | Att företaget var tvunget att ta hänsyn till anvisningar från offentliga myndigheter. |
| --- | --- |

b)

Att företaget var tvunget att ta hänsyn till anvisningar från offentliga myndigheter.

| c) | Att det offentliga företaget införlivats med den offentliga förvaltningen. |
| --- | --- |

c)

Att det offentliga företaget införlivats med den offentliga förvaltningen.

| d) | Den verksamhet företaget bedriver och att denna utövas på marknaden under normala konkurrensvillkor i förhållande till privata företag. |
| --- | --- |

d)

Den verksamhet företaget bedriver och att denna utövas på marknaden under normala konkurrensvillkor i förhållande till privata företag.

| e) | Företagets organisationsform. |
| --- | --- |

e)

Företagets organisationsform.

| f) | Hur starkt inflytande de offentliga myndigheterna har över företagets förvaltning. |
| --- | --- |

f)

Hur starkt inflytande de offentliga myndigheterna har över företagets förvaltning.

| g) | Alla omständigheter som i det enskilda fallet pekar mot att de offentliga myndigheterna är delaktiga eller att det är osannolikt att de inte är delaktiga i en åtgärd, med beaktande av åtgärdens omfattning, dess innehåll och villkoren för dess genomförande. |
| --- | --- |

g)

Alla omständigheter som i det enskilda fallet pekar mot att de offentliga myndigheterna är delaktiga eller att det är osannolikt att de inte är delaktiga i en åtgärd, med beaktande av åtgärdens omfattning, dess innehåll och villkoren för dess genomförande.

Statliga medel

Statliga medel

| (325) | Kommissionen noterar att FGAZ/FZG till 100 % ägs av staten, nämligen till 50 % av delstaten Rheinland-Pfalz och till 50 % av ZEF. FGAZ/FZG måste således anses utgöra offentliga företag i den mening som avses i artikel 2 b i direktiv 2006/111/EG. Staten kan, som enda aktieägare i FGAZ/FZG och den som utser (de identiska) tillsynsstyrelserna i FGAZ/FZG (som i sin tur utser ledningen), antas utöva ett dominerande inflytande över FGAZ/FZG och kan kontrollera dess resurser. En eventuell fördel som beviljas med hjälp av FGAZ/FZG:s resurser skulle därmed utgöra en förlust av statliga medel och innebära en överföring av statliga medel. |
| --- | --- |

(325)

Kommissionen noterar att FGAZ/FZG till 100 % ägs av staten, nämligen till 50 % av delstaten Rheinland-Pfalz och till 50 % av ZEF. FGAZ/FZG måste således anses utgöra offentliga företag i den mening som avses i artikel 2 b i direktiv 2006/111/EG. Staten kan, som enda aktieägare i FGAZ/FZG och den som utser (de identiska) tillsynsstyrelserna i FGAZ/FZG (som i sin tur utser ledningen), antas utöva ett dominerande inflytande över FGAZ/FZG och kan kontrollera dess resurser. En eventuell fördel som beviljas med hjälp av FGAZ/FZG:s resurser skulle därmed utgöra en förlust av statliga medel och innebära en överföring av statliga medel.

Huruvida åtgärderna kan tillskrivas staten

Huruvida åtgärderna kan tillskrivas staten

| (326) | När Tyskland uppgav att ingåendet av avtal mellan flygbolag och FZG inte kan tillskrivas staten tillstod man att staten – företrädd av delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF – är indirekt inblandad via sina företrädare i tillsynsstyrelsen för FZG:s moderbolag FGAZ. Enligt FGAZ:s och FZG:s stadgar består båda enheternas tillsynsstyrelser helt och hållet av företrädare som utses av offentliga myndigheter, nämligen delstaten och ZEF. En företrädare som utses av delstaten är automatiskt ordförande för båda tillsynsstyrelserna. Tillsynsstyrelserna utser ledningen i FGAZ och FZG. I båda enheterna måste tillsynsstyrelserna godkänna alla transaktioner som överstiger [...] euro, vilket ger dem omfattande kontroll över FGAZ/FZG:s ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

(326)

När Tyskland uppgav att ingåendet av avtal mellan flygbolag och FZG inte kan tillskrivas staten tillstod man att staten – företrädd av delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF – är indirekt inblandad via sina företrädare i tillsynsstyrelsen för FZG:s moderbolag FGAZ. Enligt FGAZ:s och FZG:s stadgar består båda enheternas tillsynsstyrelser helt och hållet av företrädare som utses av offentliga myndigheter, nämligen delstaten och ZEF. En företrädare som utses av delstaten är automatiskt ordförande för båda tillsynsstyrelserna. Tillsynsstyrelserna utser ledningen i FGAZ och FZG. I båda enheterna måste tillsynsstyrelserna godkänna alla transaktioner som överstiger [...] euro, vilket ger dem omfattande kontroll över FGAZ/FZG:s ekonomiska verksamhet.

| (327) | För det andra visar protokollet från FGAZ:s tillsynsstyrelse att tillsynsstyrelsen informerades och rådfrågades om förhandlingen och ingåendet av avtal med flygbolagen. Protokollet visar dessutom att FGAZ/FZG:s ledning var tvungen att ta hänsyn till de krav som ställdes av de offentliga myndigheterna när de ingick avtalen. Protokollet från styrelsemötet den 13 juli 2006 visar exempelvis att tillsynsstyrelsens ordförande, sedan ledningen redogjort för det framgångsrika ingåendet av avtalet med Germanwings, uppgav att delstaten var mycket nöjd med utvecklingen och noterade att den kunde leda till skapande av arbetstillfällen och bidra till att ge flygplatsen ekonomiskt berättigande. Framför allt antydde ordföranden också att dessa positiva effekter – skapandet av sysselsättning och ekonomiskt berättigande för flygplatsen – skulle kunna leda till en förlängning av avtalet om resultatöverföring mellan FGAZ och FZG. Med tanke på att FZG var helt beroende av avtalet om resultatöverföring för att täcka sina rörelseförluster och att delstaten och ZEF hade befogenhet att inte förlänga avtalet om resultatöverföring eller att upphöra med de kapitaltillskott som möjliggjorde FZG:s verksamhet, står det klart att ledningen för FGAZ/FZG måste ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav om man ville säkra sin egen ekonomiska fortlevnad. |
| --- | --- |

(327)

För det andra visar protokollet från FGAZ:s tillsynsstyrelse att tillsynsstyrelsen informerades och rådfrågades om förhandlingen och ingåendet av avtal med flygbolagen. Protokollet visar dessutom att FGAZ/FZG:s ledning var tvungen att ta hänsyn till de krav som ställdes av de offentliga myndigheterna när de ingick avtalen. Protokollet från styrelsemötet den 13 juli 2006 visar exempelvis att tillsynsstyrelsens ordförande, sedan ledningen redogjort för det framgångsrika ingåendet av avtalet med Germanwings, uppgav att delstaten var mycket nöjd med utvecklingen och noterade att den kunde leda till skapande av arbetstillfällen och bidra till att ge flygplatsen ekonomiskt berättigande. Framför allt antydde ordföranden också att dessa positiva effekter – skapandet av sysselsättning och ekonomiskt berättigande för flygplatsen – skulle kunna leda till en förlängning av avtalet om resultatöverföring mellan FGAZ och FZG. Med tanke på att FZG var helt beroende av avtalet om resultatöverföring för att täcka sina rörelseförluster och att delstaten och ZEF hade befogenhet att inte förlänga avtalet om resultatöverföring eller att upphöra med de kapitaltillskott som möjliggjorde FZG:s verksamhet, står det klart att ledningen för FGAZ/FZG måste ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav om man ville säkra sin egen ekonomiska fortlevnad.

| (328) | Protokollet från tillsynsstyrelsens möte den 13 juli 2006 visar också att en militärövning som ägt rum på Zweibrückens flygplats hade lett till klagomål från allmänheten med anledning av bullret. Ledningen påpekade att det nederländska flygvapnets militärövning hade genererat avsevärda intäkter. Ordföranden menade emellertid att ledningen i framtiden noga borde överväga om militärövningar skulle genomföras och informera befolkningen i god tid. Allt detta visar att de offentliga myndigheterna var inblandade i besluten om den dagliga förvaltningen av FGAZ/FZG och godkände dem. |
| --- | --- |

(328)

Protokollet från tillsynsstyrelsens möte den 13 juli 2006 visar också att en militärövning som ägt rum på Zweibrückens flygplats hade lett till klagomål från allmänheten med anledning av bullret. Ledningen påpekade att det nederländska flygvapnets militärövning hade genererat avsevärda intäkter. Ordföranden menade emellertid att ledningen i framtiden noga borde överväga om militärövningar skulle genomföras och informera befolkningen i god tid. Allt detta visar att de offentliga myndigheterna var inblandade i besluten om den dagliga förvaltningen av FGAZ/FZG och godkände dem.

| (329) | Protokollet från tillsynsstyrelsens möte den 26 juni 2009 visar dessutom att staten, företrädd av delstaten Rheinland-Pfalz, var direkt inblandad i förhandlingar med flygbolag. I protokollet återges ledningens rapport till tillsynsstyrelsen, och det hänvisas till ett möte i London mellan ledningen, en företrädare för Rheinland-Pfalz ekonomiministerium och Ryanair. Under mötet diskuterades förhållandet mellan Ryanair och Zweibrückens flygplats. Slutsatsen att ministeriet var aktivt inblandat kan dras dels mot bakgrund av att en företrädare deltog i dessa affärsförhandlingar, dels mot bakgrund av att ministeriets företrädare påminde Ryanair om att Rheinland-Pfalz delstatsregering skulle betrakta det som mycket osympatiskt om Ryanair skulle börja trafikera Saarbrückens flygplats. |
| --- | --- |

(329)

Protokollet från tillsynsstyrelsens möte den 26 juni 2009 visar dessutom att staten, företrädd av delstaten Rheinland-Pfalz, var direkt inblandad i förhandlingar med flygbolag. I protokollet återges ledningens rapport till tillsynsstyrelsen, och det hänvisas till ett möte i London mellan ledningen, en företrädare för Rheinland-Pfalz ekonomiministerium och Ryanair. Under mötet diskuterades förhållandet mellan Ryanair och Zweibrückens flygplats. Slutsatsen att ministeriet var aktivt inblandat kan dras dels mot bakgrund av att en företrädare deltog i dessa affärsförhandlingar, dels mot bakgrund av att ministeriets företrädare påminde Ryanair om att Rheinland-Pfalz delstatsregering skulle betrakta det som mycket osympatiskt om Ryanair skulle börja trafikera Saarbrückens flygplats.

| (330) | Ryanairs framtid på Zweibrücken diskuterades därefter av tillsynsstyrelsen som, utan avsevärda förbättringar av Ryanairs tidtabell och med tanke på det ekonomiska bidrag som Ryanair krävde (92), ställde sig bakom ledningens förslag om att avsluta förbindelsen. Med tanke på det ekonomiska bidrag som Ryanair krävde, som skulle ha inneburit att tillsynsstyrelsen måste godkänna ett nytt avtal, och de offentliga myndigheternas inblandning i förhandlingarna i ett tidigt skede, står det klart att tillsynsstyrelsen hade långtgående kontroll över ledningens affärsbeslut. Detta kan ses som ytterligare ett tecken på att ledningen vid beslutsfattandet måste ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav och vittnar samtidigt om tillsynsstyrelsens kontroll och inflytande över FGAZ/FZG:s affärsbeslut. |
| --- | --- |

(330)

Ryanairs framtid på Zweibrücken diskuterades därefter av tillsynsstyrelsen som, utan avsevärda förbättringar av Ryanairs tidtabell och med tanke på det ekonomiska bidrag som Ryanair krävde (92), ställde sig bakom ledningens förslag om att avsluta förbindelsen. Med tanke på det ekonomiska bidrag som Ryanair krävde, som skulle ha inneburit att tillsynsstyrelsen måste godkänna ett nytt avtal, och de offentliga myndigheternas inblandning i förhandlingarna i ett tidigt skede, står det klart att tillsynsstyrelsen hade långtgående kontroll över ledningens affärsbeslut. Detta kan ses som ytterligare ett tecken på att ledningen vid beslutsfattandet måste ta hänsyn till de offentliga myndigheternas krav och vittnar samtidigt om tillsynsstyrelsens kontroll och inflytande över FGAZ/FZG:s affärsbeslut.

92

| (331) | Mot bakgrund av dessa överväganden anser kommissionen att det finns tillräckliga tecken som tyder på att ingåendet av avtal om flygplatstjänster mellan FGAZ/FZG och de olika flygbolagen kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(331)

Mot bakgrund av dessa överväganden anser kommissionen att det finns tillräckliga tecken som tyder på att ingåendet av avtal om flygplatstjänster mellan FGAZ/FZG och de olika flygbolagen kan tillskrivas staten.

7.3.1.3   
  Ekonomisk fördel

Ekonomisk fördel

| (332) | För att bedöma om ett avtal mellan en offentligägd flygplats och ett flygbolag innebär en ekonomisk fördel för flygbolaget är det nödvändigt att analysera avtalets förenlighet med principen om marknadsekonomiska aktörer. När marknadsekonomitestet tillämpas på ett avtal mellan en flygplats och ett flygbolag måste det bedömas om en försiktig investerare i en marknadsekonomi vid den tidpunkt då avtalet ingicks skulle ha förväntat sig att det skulle leda till en högre vinst än vad som annars skulle ha uppnåtts. Den högre vinsten ska mätas som skillnaden mellan de tillkommande intäkter som avtalet väntas generera (dvs. skillnaden mellan intäkterna om avtalet ingås och intäkterna utan avtalet) och de tillkommande kostnader som väntas uppstå till följd av avtalet (dvs. skillnaden mellan kostnaderna om avtalet ingås och kostnaderna utan avtalet), med lämplig diskontering av det kassaflöde som blir följden. |
| --- | --- |

(332)

För att bedöma om ett avtal mellan en offentligägd flygplats och ett flygbolag innebär en ekonomisk fördel för flygbolaget är det nödvändigt att analysera avtalets förenlighet med principen om marknadsekonomiska aktörer. När marknadsekonomitestet tillämpas på ett avtal mellan en flygplats och ett flygbolag måste det bedömas om en försiktig investerare i en marknadsekonomi vid den tidpunkt då avtalet ingicks skulle ha förväntat sig att det skulle leda till en högre vinst än vad som annars skulle ha uppnåtts. Den högre vinsten ska mätas som skillnaden mellan de tillkommande intäkter som avtalet väntas generera (dvs. skillnaden mellan intäkterna om avtalet ingås och intäkterna utan avtalet) och de tillkommande kostnader som väntas uppstå till följd av avtalet (dvs. skillnaden mellan kostnaderna om avtalet ingås och kostnaderna utan avtalet), med lämplig diskontering av det kassaflöde som blir följden.

| (333) | Vid denna analys måste alla relevanta tillkommande intäkter och kostnader i samband med avtalet beaktas. De olika delarna (rabatter på flygplatsavgifter, marknadsföringsbidrag, andra ekonomiska incitament) får inte bedömas separat. I Charleroidomen påpekas också följande: ”När kriteriet privat investerare tillämpas måste [...] hänsyn tas till transaktionen i dess helhet för att göra det möjligt att avgöra om det statliga organet och den enhet som det kontrollerar tillsammans har betett sig som rationella aktörer i en marknadsekonomi. Kommissionen är nämligen, när den tar ställning till de omtvistade åtgärderna, skyldig att beakta samtliga relevanta omständigheter och det sammanhang i vilket åtgärderna vidtagits [...]” (93). |
| --- | --- |

(333)

Vid denna analys måste alla relevanta tillkommande intäkter och kostnader i samband med avtalet beaktas. De olika delarna (rabatter på flygplatsavgifter, marknadsföringsbidrag, andra ekonomiska incitament) får inte bedömas separat. I Charleroidomen påpekas också följande: ”När kriteriet privat investerare tillämpas måste [...] hänsyn tas till transaktionen i dess helhet för att göra det möjligt att avgöra om det statliga organet och den enhet som det kontrollerar tillsammans har betett sig som rationella aktörer i en marknadsekonomi. Kommissionen är nämligen, när den tar ställning till de omtvistade åtgärderna, skyldig att beakta samtliga relevanta omständigheter och det sammanhang i vilket åtgärderna vidtagits [...]” (93).

93

| (334) | De förväntade tillkommande intäkterna måste i synnerhet inkludera intäkterna från flygplatsavgifter, med beaktande av både rabatterna, den trafik som avtalet väntas generera och de icke luftfartsrelaterade intäkter som den ytterligare trafiken väntas generera. De förväntade tillkommande kostnaderna måste i synnerhet inkludera de tillkommande drifts- och investeringskostnader som inte skulle ha uppstått utan avtalet, liksom kostnaderna för marknadsföringsbidrag och andra ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

(334)

De förväntade tillkommande intäkterna måste i synnerhet inkludera intäkterna från flygplatsavgifter, med beaktande av både rabatterna, den trafik som avtalet väntas generera och de icke luftfartsrelaterade intäkter som den ytterligare trafiken väntas generera. De förväntade tillkommande kostnaderna måste i synnerhet inkludera de tillkommande drifts- och investeringskostnader som inte skulle ha uppstått utan avtalet, liksom kostnaderna för marknadsföringsbidrag och andra ekonomiska incitament.

| (335) | Kommissionen konstaterar också att prisdifferentiering (inklusive marknadsföringsstöd och andra incitament) är normal affärspraxis. Sådan prisdifferentiering bör dock vara affärsmässigt motiverad (94). |
| --- | --- |

(335)

Kommissionen konstaterar också att prisdifferentiering (inklusive marknadsföringsstöd och andra incitament) är normal affärspraxis. Sådan prisdifferentiering bör dock vara affärsmässigt motiverad (94).

94

Tillämpning av principen om marknadsekonomiska aktörer på de berörda avtalen, framför allt med Ryanair

Tillämpning av principen om marknadsekonomiska aktörer på de berörda avtalen, framför allt med Ryanair

| (336) | För tillämpningen av denna princip och med beaktande av de faktiska omständigheterna i ärendet anser kommissionen att följande frågor till att börja med bör besvaras:






  a) | Bör avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, som undertecknades inom två veckor från varandra, analyseras var för sig eller tillsammans? |
| --- | --- | --- |

(336)

För tillämpningen av denna princip och med beaktande av de faktiska omständigheterna i ärendet anser kommissionen att följande frågor till att börja med bör besvaras:

a)

Bör avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, som undertecknades inom två veckor från varandra, analyseras var för sig eller tillsammans?

| b) | Vilka fördelar skulle en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som handlade i FGAZ/FZG:s och delstatens ställe ha kunnat förvänta sig att vinna på avtalen om marknadsföringstjänster? |
| --- | --- |

b)

Vilka fördelar skulle en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som handlade i FGAZ/FZG:s och delstatens ställe ha kunnat förvänta sig att vinna på avtalen om marknadsföringstjänster?

| c) | Hur relevant är en jämförelse av villkoren i de avtal om flygplatstjänster som avses i det formella granskningsförfarandet med de flygplatsavgifter som fakturerats vid andra flygplatser för tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer? |
| --- | --- |

c)

Hur relevant är en jämförelse av villkoren i de avtal om flygplatstjänster som avses i det formella granskningsförfarandet med de flygplatsavgifter som fakturerats vid andra flygplatser för tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer?

| (337) | När dessa frågor besvarats blir kommissionens nästa steg att tillämpa principen om marknadsekonomiska aktörer på de olika åtgärder som diskuteras. |
| --- | --- |

(337)

När dessa frågor besvarats blir kommissionens nästa steg att tillämpa principen om marknadsekonomiska aktörer på de olika åtgärder som diskuteras.

a)   Gemensam analys av avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster

Gemensam analys av avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster

| (338) | Kommissionen anser att två typer av åtgärder som omfattas av den formella granskningen i detta ärende, nämligen avtalet om flygplatstjänster och avtalen om marknadsföringstjänster, måste bedömas tillsammans som en enda åtgärd. Detta förhållningssätt avser dels avtalet om flygplatstjänster mellan Ryanair och FZG, dels avtalen om marknadsföringstjänster mellan FZG och Ryanair samt mellan AMS och delstaten Rheinland-Pfalz. Ryanair bestrider inte att det avtal om marknadsföringstjänster som ingicks direkt mellan Ryanair och FZG bör bedömas tillsammans med avtalet om flygplatsavgifter. Enligt kommissionens mening gäller detsamma för avtalet om marknadsföringstjänster med AMS. |
| --- | --- |

(338)

Kommissionen anser att två typer av åtgärder som omfattas av den formella granskningen i detta ärende, nämligen avtalet om flygplatstjänster och avtalen om marknadsföringstjänster, måste bedömas tillsammans som en enda åtgärd. Detta förhållningssätt avser dels avtalet om flygplatstjänster mellan Ryanair och FZG, dels avtalen om marknadsföringstjänster mellan FZG och Ryanair samt mellan AMS och delstaten Rheinland-Pfalz. Ryanair bestrider inte att det avtal om marknadsföringstjänster som ingicks direkt mellan Ryanair och FZG bör bedömas tillsammans med avtalet om flygplatsavgifter. Enligt kommissionens mening gäller detsamma för avtalet om marknadsföringstjänster med AMS.

| (339) | Det finns flera indikationer på att dessa avtal bör bedömas som en enda åtgärd eftersom de ingicks inom ramen för en enda transaktion. |
| --- | --- |

(339)

Det finns flera indikationer på att dessa avtal bör bedömas som en enda åtgärd eftersom de ingicks inom ramen för en enda transaktion.

| (340) | För det första ingicks avtalen av i princip samma parter vid nästan samma tidpunkt:






  a) | AMS är ett helägt dotterbolag till Ryanair. Avtalet om marknadsföringstjänster undertecknades på AMS vägnar av Edward Wilson, som vid den tidpunkten var direktör vid AMS och samtidigt direktör vid Ryanair (95). För tillämpningen av reglerna om statligt stöd betraktas AMS och Ryanair som ett enda företag i den meningen att AMS agerar som mellanhand i Ryanairs intresse och under Ryanairs kontroll. För de avtal som omfattas av detta ärende kan man även sluta sig till detta från det faktum att det i avtalet om marknadsföringstjänster sägs i ingressen att AMS har ensamrätt att erbjuda marknadsföringstjänster på resewebbplatsen www.ryanair.com, det irländska lågprisbolaget Ryanairs webbplats.
  Vidare konstateras i skälen 326 och följande att FGAZ/FZG:s beslut att ingå avtal om flygplatstjänster med flygbolag som Ryanair kunde tillskrivas staten. Kontrollen över FGAZ/FZG utövades i detta avseende av delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF. Med tanke på att det alltid var delstaten som utsåg ordföranden för FGAZ/FZG:s tillsynsstyrelse och att delstaten i praktiken finansierade mellan 95 och 80 % av FGAZ/FZG:s förluster (och därmed hade avsevärt inflytande över ZEF och ett större ekonomiskt intresse i företaget), står det klart att delstaten hade faktisk kontroll över FGAZ/FZG. När det gäller affärsförbindelsen mellan Ryanair och å ena sidan FGAZ/FZG, å andra sidan delstaten Rheinland-Pfalz, anser kommissionen att FGAZ/FZG och delstaten i mycket hög grad hade ett gemensamt intresse av att ingå avtalen i fråga – båda ville öka trafiken på flygplatsen, och det hade liten betydelse för delstaten om FGAZ/FZG ingick avtalet (som den senare skulle tvingas ersätta kostnaderna för via avtalet om resultatöverföring) eller om delstaten själv gjorde det. Det faktum att ett av avtalen om marknadsföringstjänster ingicks direkt med delstaten medan avtalet om flygplatstjänster ingicks med dess dotterbolag kan därför inte tala emot att avtalen ska bedömas som en enda affärstransaktion. |
| --- | --- | --- |

(340)

För det första ingicks avtalen av i princip samma parter vid nästan samma tidpunkt:

a)

AMS är ett helägt dotterbolag till Ryanair. Avtalet om marknadsföringstjänster undertecknades på AMS vägnar av Edward Wilson, som vid den tidpunkten var direktör vid AMS och samtidigt direktör vid Ryanair (95). För tillämpningen av reglerna om statligt stöd betraktas AMS och Ryanair som ett enda företag i den meningen att AMS agerar som mellanhand i Ryanairs intresse och under Ryanairs kontroll. För de avtal som omfattas av detta ärende kan man även sluta sig till detta från det faktum att det i avtalet om marknadsföringstjänster sägs i ingressen att AMS har ensamrätt att erbjuda marknadsföringstjänster på resewebbplatsen www.ryanair.com, det irländska lågprisbolaget Ryanairs webbplats.

95

Vidare konstateras i skälen 326 och följande att FGAZ/FZG:s beslut att ingå avtal om flygplatstjänster med flygbolag som Ryanair kunde tillskrivas staten. Kontrollen över FGAZ/FZG utövades i detta avseende av delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF. Med tanke på att det alltid var delstaten som utsåg ordföranden för FGAZ/FZG:s tillsynsstyrelse och att delstaten i praktiken finansierade mellan 95 och 80 % av FGAZ/FZG:s förluster (och därmed hade avsevärt inflytande över ZEF och ett större ekonomiskt intresse i företaget), står det klart att delstaten hade faktisk kontroll över FGAZ/FZG. När det gäller affärsförbindelsen mellan Ryanair och å ena sidan FGAZ/FZG, å andra sidan delstaten Rheinland-Pfalz, anser kommissionen att FGAZ/FZG och delstaten i mycket hög grad hade ett gemensamt intresse av att ingå avtalen i fråga – båda ville öka trafiken på flygplatsen, och det hade liten betydelse för delstaten om FGAZ/FZG ingick avtalet (som den senare skulle tvingas ersätta kostnaderna för via avtalet om resultatöverföring) eller om delstaten själv gjorde det. Det faktum att ett av avtalen om marknadsföringstjänster ingicks direkt med delstaten medan avtalet om flygplatstjänster ingicks med dess dotterbolag kan därför inte tala emot att avtalen ska bedömas som en enda affärstransaktion.

| b) | Avtalen ingicks också vid nästan samma tidpunkt, eftersom avtalet om flygplatstjänster (den 22 september 2008) ingicks exakt två veckor före avtalet om marknadsföringstjänster med AMS (den 6 oktober 2008). |
| --- | --- |

b)

Avtalen ingicks också vid nästan samma tidpunkt, eftersom avtalet om flygplatstjänster (den 22 september 2008) ingicks exakt två veckor före avtalet om marknadsföringstjänster med AMS (den 6 oktober 2008).

| (341) | För det andra anges i det första avsnittet i avtalet om marknadsföringstjänster med AMS, som gäller avtalets syfte, att avtalet är förankrat i Ryanairs åtagande att trafikera rutten mellan Zweibrücken och London. Denna lydelse innebär att det finns en otvetydig direkt koppling mellan avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster i den betydelsen att det ena avtalet inte skulle ha ingåtts utan det andra. Avtalet om marknadsföringstjänster bygger på ingåendet av avtalet om flygplatstjänster och de tjänster som tillhandahålls av Ryanair. I ingressen till avtalet om marknadsföringstjänster uppges att delstaten Rheinland-Pfalz avser att rikta sig till Ryanairs passagerare för att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i regionen, och i synnerhet Zweibrückens flygplats som resmål. |
| --- | --- |

(341)

För det andra anges i det första avsnittet i avtalet om marknadsföringstjänster med AMS, som gäller avtalets syfte, att avtalet är förankrat i Ryanairs åtagande att trafikera rutten mellan Zweibrücken och London. Denna lydelse innebär att det finns en otvetydig direkt koppling mellan avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster i den betydelsen att det ena avtalet inte skulle ha ingåtts utan det andra. Avtalet om marknadsföringstjänster bygger på ingåendet av avtalet om flygplatstjänster och de tjänster som tillhandahålls av Ryanair. I ingressen till avtalet om marknadsföringstjänster uppges att delstaten Rheinland-Pfalz avser att rikta sig till Ryanairs passagerare för att marknadsföra turism och affärsmöjligheter i regionen, och i synnerhet Zweibrückens flygplats som resmål.

| (342) | För det tredje anges i ingressen till avtalet om marknadsföringstjänster att delstaten Rheinland-Pfalz har beslutat att aktivt marknadsföra Zweibrückens flygplats som ett semestermål för internationella flygresenärer och även som ett attraktivt företagscentrum. Det tyder på att ingåendet av avtalet om marknadsföringstjänster hade som främsta och uttryckliga syfte att marknadsföra i synnerhet Zweibrückens flygplats (och den omgivande regionen). |
| --- | --- |

(342)

För det tredje anges i ingressen till avtalet om marknadsföringstjänster att delstaten Rheinland-Pfalz har beslutat att aktivt marknadsföra Zweibrückens flygplats som ett semestermål för internationella flygresenärer och även som ett attraktivt företagscentrum. Det tyder på att ingåendet av avtalet om marknadsföringstjänster hade som främsta och uttryckliga syfte att marknadsföra i synnerhet Zweibrückens flygplats (och den omgivande regionen).

| (343) | För det fjärde anges uttryckligen i avtalet om marknadsföringstjänster att två länkar ska placeras till höger på sidan om Zweibrücken som resmål och att fem stycken ska ingå i avsnittet ”Top Five Things To Do” på sidan om Zweibrücken som resmål på Ryanair.com. Det framgår av dessa bestämmelser att syftet med avtalet är att stödja Zweibrückens flygplats specifikt, och inte delstaten Rheinland-Pfalz som helhet. |
| --- | --- |

(343)

För det fjärde anges uttryckligen i avtalet om marknadsföringstjänster att två länkar ska placeras till höger på sidan om Zweibrücken som resmål och att fem stycken ska ingå i avsnittet ”Top Five Things To Do” på sidan om Zweibrücken som resmål på Ryanair.com. Det framgår av dessa bestämmelser att syftet med avtalet är att stödja Zweibrückens flygplats specifikt, och inte delstaten Rheinland-Pfalz som helhet.

| (344) | För det femte kan avtalet sägas upp med omedelbar verkan av Rheinland-Pfalz om Ryanair upphör att trafikera rutten mellan Zweibrücken och London. Detta visar återigen att avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster är fast förbundna med varandra. |
| --- | --- |

(344)

För det femte kan avtalet sägas upp med omedelbar verkan av Rheinland-Pfalz om Ryanair upphör att trafikera rutten mellan Zweibrücken och London. Detta visar återigen att avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster är fast förbundna med varandra.

| (345) | Sammanfattningsvis är de avtal om marknadsföringstjänster som ingåtts av Rheinland-Pfalz och AMS fast förbundna med det avtal om flygplatstjänster som undertecknats av Ryanair och FZG. Ovanstående visar att avtalet om marknadsföringstjänster inte skulle ha ingåtts utan avtalet om flygplatstjänster. I avtalet om marknadsföringstjänster anges också uttryckligen att det bygger på Ryanairs trafik mellan Zweibrücken och London, och avtalet avser huvudsakligen tjänster som syftar till att marknadsföra den rutten. Samtidigt tycks ingåendet av avtalet om flygplatstjänster också ha varit beroende av avtalet om marknadsföringstjänster – avtalet om flygplatstjänster ingicks tidigare, men det medförde inte någon skyldighet för Ryanair att inleda trafik från Zweibrücken. I stället anges uttryckligen att avtalet upphör att gälla utan att det medför något ansvar för någondera parten, om trafiken inte inletts den 28 oktober 2008. Ryanair inledde i själva verket sin verksamhet på Zweibrücken efter det att avtalet med AMS ingåtts. |
| --- | --- |

(345)

Sammanfattningsvis är de avtal om marknadsföringstjänster som ingåtts av Rheinland-Pfalz och AMS fast förbundna med det avtal om flygplatstjänster som undertecknats av Ryanair och FZG. Ovanstående visar att avtalet om marknadsföringstjänster inte skulle ha ingåtts utan avtalet om flygplatstjänster. I avtalet om marknadsföringstjänster anges också uttryckligen att det bygger på Ryanairs trafik mellan Zweibrücken och London, och avtalet avser huvudsakligen tjänster som syftar till att marknadsföra den rutten. Samtidigt tycks ingåendet av avtalet om flygplatstjänster också ha varit beroende av avtalet om marknadsföringstjänster – avtalet om flygplatstjänster ingicks tidigare, men det medförde inte någon skyldighet för Ryanair att inleda trafik från Zweibrücken. I stället anges uttryckligen att avtalet upphör att gälla utan att det medför något ansvar för någondera parten, om trafiken inte inletts den 28 oktober 2008. Ryanair inledde i själva verket sin verksamhet på Zweibrücken efter det att avtalet med AMS ingåtts.

| (346) | Kommissionen anser det därför lämpligt att analysera avtalet om flygplatstjänster av den 22 september 2008 och avtalet om marknadsföringstjänster av den 6 oktober 2008 tillsammans, för att avgöra om de utgör statligt stöd eller inte. |
| --- | --- |

(346)

Kommissionen anser det därför lämpligt att analysera avtalet om flygplatstjänster av den 22 september 2008 och avtalet om marknadsföringstjänster av den 6 oktober 2008 tillsammans, för att avgöra om de utgör statligt stöd eller inte.

b)   De fördelar som en marknadsekonomisk aktör skulle ha förväntat sig att erhålla från avtal om marknadsföringstjänster och det pris som denne skulle ha varit villig att betala för dessa tjänster

De fördelar som en marknadsekonomisk aktör skulle ha förväntat sig att erhålla från avtal om marknadsföringstjänster och det pris som denne skulle ha varit villig att betala för dessa tjänster

| (347) | För att principen om marknadsekonomiska aktörer ska kunna tillämpas i det aktuella ärendet måste agerandet hos FGAZ/FZG och delstaten som signatärer av avtalet om flygplatstjänster med Ryanair och avtalet om marknadsföringstjänster med AMS jämföras med agerandet hos en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som ansvarar för driften av Zweibrückens flygplats. |
| --- | --- |

(347)

För att principen om marknadsekonomiska aktörer ska kunna tillämpas i det aktuella ärendet måste agerandet hos FGAZ/FZG och delstaten som signatärer av avtalet om flygplatstjänster med Ryanair och avtalet om marknadsföringstjänster med AMS jämföras med agerandet hos en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som ansvarar för driften av Zweibrückens flygplats.

| (348) | När transaktionerna i fråga analyseras är det lämpligt att bedöma de fördelar som en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som motiveras av utsikten till lönsamhet skulle kunna erhålla från inköp av marknadsföringstjänster. Denna analys bör inte beakta den allmänna inverkan sådana tjänster har på turismen och regionens ekonomiska resultat. Endast tjänsternas inverkan på flygplatsens lönsamhet bör beaktas, eftersom detta är det enda som skulle intressera en hypotetisk marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(348)

När transaktionerna i fråga analyseras är det lämpligt att bedöma de fördelar som en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som motiveras av utsikten till lönsamhet skulle kunna erhålla från inköp av marknadsföringstjänster. Denna analys bör inte beakta den allmänna inverkan sådana tjänster har på turismen och regionens ekonomiska resultat. Endast tjänsternas inverkan på flygplatsens lönsamhet bör beaktas, eftersom detta är det enda som skulle intressera en hypotetisk marknadsekonomisk aktör.

| (349) | Marknadsföringstjänsterna bör alltså stimulera passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtal om marknadsföringstjänster och motsvarande avtal om flygplatstjänster, eftersom marknadsföringstjänsterna utformats för att främja dessa rutter. Denna effekt gynnar i första hand det berörda flygbolaget men kan även gynna flygplatsoperatören. Ett ökat passagerarantal skulle för flygplatsoperatörens vidkommande kunna innebära en ökning av intäkterna från vissa flygplatsavgifter samt av de icke luftfartsrelaterade intäkterna från framför allt parkeringar, restauranger och andra företag. |
| --- | --- |

(349)

Marknadsföringstjänsterna bör alltså stimulera passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtal om marknadsföringstjänster och motsvarande avtal om flygplatstjänster, eftersom marknadsföringstjänsterna utformats för att främja dessa rutter. Denna effekt gynnar i första hand det berörda flygbolaget men kan även gynna flygplatsoperatören. Ett ökat passagerarantal skulle för flygplatsoperatörens vidkommande kunna innebära en ökning av intäkterna från vissa flygplatsavgifter samt av de icke luftfartsrelaterade intäkterna från framför allt parkeringar, restauranger och andra företag.

| (350) | Det är därför ingen tvekan om att en marknadsekonomisk aktör som drev Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/FZG och delstaten skulle ha beaktat denna positiva effekt i samband med ingåendet av avtalet om marknadsföringstjänster och motsvarande avtal om flygplatstjänster. Den marknadsekonomiska aktören skulle ha tagit hänsyn till den berörda flygruttens inverkan på framtida intäkter och kostnader genom att i detta fall uppskatta antalet passagerare som använder sig av rutterna, vilket skulle ha avspeglat den positiva effekten av marknadsföringstjänsterna. Dessutom skulle denna effekt ha bedömts för hela den period under vilken flygrutterna i fråga trafikeras, i enlighet med vad som anges i avtalet om flygplatstjänster och i avtalet om marknadsföringstjänster. |
| --- | --- |

(350)

Det är därför ingen tvekan om att en marknadsekonomisk aktör som drev Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/FZG och delstaten skulle ha beaktat denna positiva effekt i samband med ingåendet av avtalet om marknadsföringstjänster och motsvarande avtal om flygplatstjänster. Den marknadsekonomiska aktören skulle ha tagit hänsyn till den berörda flygruttens inverkan på framtida intäkter och kostnader genom att i detta fall uppskatta antalet passagerare som använder sig av rutterna, vilket skulle ha avspeglat den positiva effekten av marknadsföringstjänsterna. Dessutom skulle denna effekt ha bedömts för hela den period under vilken flygrutterna i fråga trafikeras, i enlighet med vad som anges i avtalet om flygplatstjänster och i avtalet om marknadsföringstjänster.

| (351) | Om en flygplatsoperatör ingår ett avtal om marknadsföring av vissa flygrutter är det normal praxis att uppskatta kabinfaktorn (96) för de berörda flygrutterna och ta denna i beaktande vid bedömningen av framtida intäkter. Kommissionen är ense med Ryanair i denna fråga, det vill säga att avtalen om marknadsföringstjänster inte endast genererar kostnader för flygplatsoperatören utan även medför fördelar. |
| --- | --- |

(351)

Om en flygplatsoperatör ingår ett avtal om marknadsföring av vissa flygrutter är det normal praxis att uppskatta kabinfaktorn (96) för de berörda flygrutterna och ta denna i beaktande vid bedömningen av framtida intäkter. Kommissionen är ense med Ryanair i denna fråga, det vill säga att avtalen om marknadsföringstjänster inte endast genererar kostnader för flygplatsoperatören utan även medför fördelar.

96

| (352) | Det bör dessutom fastställas om andra vinster än de som uppkommer genom den ökade passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtalet om marknadsföringstjänster under den period då dessa rutter trafikeras enligt avtalet om marknadsföringstjänster eller avtalet om flygplatstjänster rimligen kan förväntas och kvantifieras för en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som driver Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/ FZG och delstaten. |
| --- | --- |

(352)

Det bör dessutom fastställas om andra vinster än de som uppkommer genom den ökade passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtalet om marknadsföringstjänster under den period då dessa rutter trafikeras enligt avtalet om marknadsföringstjänster eller avtalet om flygplatstjänster rimligen kan förväntas och kvantifieras för en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som driver Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/ FZG och delstaten.

| (353) | Vissa berörda tredje parter hävdar att detta är möjligt, särskilt Ryanair i sin undersökning av den 17 januari 2014. Undersökningen av den 17 januari 2014 utgår från tanken att de marknadsföringstjänster som en flygplatsoperatör som FGAZ/FZG och delstaten köper stärker flygplatsens varumärke, vilket leder till en varaktig ökning av antalet passagerare som nyttjar flygplatsen, och inte bara de flygrutter som avses i avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster under den trafikperiod som anges i avtalen. I synnerhet hävdade Ryanair i sin undersökning att marknadsföringstjänsterna kommer att ha varaktiga positiva effekter på passagerartrafiken vid flygplatsen även efter det att avtalet om marknadsföringstjänster har löpt ut. |
| --- | --- |

(353)

Vissa berörda tredje parter hävdar att detta är möjligt, särskilt Ryanair i sin undersökning av den 17 januari 2014. Undersökningen av den 17 januari 2014 utgår från tanken att de marknadsföringstjänster som en flygplatsoperatör som FGAZ/FZG och delstaten köper stärker flygplatsens varumärke, vilket leder till en varaktig ökning av antalet passagerare som nyttjar flygplatsen, och inte bara de flygrutter som avses i avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster under den trafikperiod som anges i avtalen. I synnerhet hävdade Ryanair i sin undersökning att marknadsföringstjänsterna kommer att ha varaktiga positiva effekter på passagerartrafiken vid flygplatsen även efter det att avtalet om marknadsföringstjänster har löpt ut.

| (354) | Det bör till att börja med noteras att det inte finns några tecken på att flygplatsoperatören eller delstaten vid ingåendet av det avtalet om marknadsföringstjänster någonsin övervägde, eller ännu mindre kvantifierade, avtalets möjliga positiva effekter på andra flygrutter utöver dem som omfattades av avtalet, eller möjligheten att sådana effekter kunde kvarstå efter det att avtalen hade löpt ut. Tyskland har för sin del inte föreslagit någon metod för att uppskatta det eventuella värde som en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som driver Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/FZG och delstaten kunde hade tillskrivit dessa effekter när man övervägde om avtalen skulle ingås 2008. |
| --- | --- |

(354)

Det bör till att börja med noteras att det inte finns några tecken på att flygplatsoperatören eller delstaten vid ingåendet av det avtalet om marknadsföringstjänster någonsin övervägde, eller ännu mindre kvantifierade, avtalets möjliga positiva effekter på andra flygrutter utöver dem som omfattades av avtalet, eller möjligheten att sådana effekter kunde kvarstå efter det att avtalen hade löpt ut. Tyskland har för sin del inte föreslagit någon metod för att uppskatta det eventuella värde som en hypotetisk marknadsekonomisk aktör som driver Zweibrückens flygplats i stället för FGAZ/FZG och delstaten kunde hade tillskrivit dessa effekter när man övervägde om avtalen skulle ingås 2008.

| (355) | Dessa effekters varaktighet kan inte heller bedömas på grundval av de tillgängliga uppgifterna. Det är tänkbart att reklamen för Zweibrücken och regionen på Ryanairs webbplats har kunnat få personer som besökt webbplatsen att köpa Ryanairs biljetter till Zweibrücken i samband med att de exponerades för annonseringen eller strax därefter. Det är dock mycket osannolikt att effekten av denna annonsering på besökarna kvarstod eller hade ett inflytande på inköpen av flygbiljetter i mer än några veckor efter det att reklamen publicerats på Ryanairs webbplats. Det är mer sannolikt att en reklamkampanj får varaktig effekt när marknadsföringsinsatserna genomförs med hjälp av en eller flera reklamkanaler som konsumenterna ofta är exponerade för under en viss period. En reklamkampanj som till exempel inbegriper reguljära tv- och radiokanaler, populära webbplatser och/eller olika reklamaffischer som anslås utanför eller inne i offentliga lokaler kan ha en varaktig effekt om konsumenterna regelbundet kommer i kontakt med dessa medier. Det är dock mycket osannolikt att marknadsföringsinsatser som begränsas till Ryanairs webbplats har en effekt som håller i sig en längre tid efter kampanjens slut. |
| --- | --- |

(355)

Dessa effekters varaktighet kan inte heller bedömas på grundval av de tillgängliga uppgifterna. Det är tänkbart att reklamen för Zweibrücken och regionen på Ryanairs webbplats har kunnat få personer som besökt webbplatsen att köpa Ryanairs biljetter till Zweibrücken i samband med att de exponerades för annonseringen eller strax därefter. Det är dock mycket osannolikt att effekten av denna annonsering på besökarna kvarstod eller hade ett inflytande på inköpen av flygbiljetter i mer än några veckor efter det att reklamen publicerats på Ryanairs webbplats. Det är mer sannolikt att en reklamkampanj får varaktig effekt när marknadsföringsinsatserna genomförs med hjälp av en eller flera reklamkanaler som konsumenterna ofta är exponerade för under en viss period. En reklamkampanj som till exempel inbegriper reguljära tv- och radiokanaler, populära webbplatser och/eller olika reklamaffischer som anslås utanför eller inne i offentliga lokaler kan ha en varaktig effekt om konsumenterna regelbundet kommer i kontakt med dessa medier. Det är dock mycket osannolikt att marknadsföringsinsatser som begränsas till Ryanairs webbplats har en effekt som håller i sig en längre tid efter kampanjens slut.

| (356) | Det är i själva verket sannolikt att de flesta människor inte besöker Ryanairs webbplats tillräckligt ofta för att annonseringen där i sig ska ge dem ett bestående minne av regionen i fråga. Detta argument är väl underbyggt av två faktorer. För det första begränsades enligt villkoren i avtalet om marknadsföringstjänster marknadsföringen av Zweibrückenområdet på hemsidan för Ryanairs webbplats till fem stycken med 150 ord under rubriken ”Top Five Things To Do” på sidan för Zweibrücken som resmål och en länk som under mycket kort tid (16 dagar) fanns på hemsidan för webbplatsen www.ryanair.com och ledde till en webbplats som gjorts tillgänglig av delstaten, samt två länkar på sidan för Zweibrücken som resmål som också ledde till en webbplats som gjorts tillgänglig av delstaten. Både denna typ av marknadsföringsinsatser (endast en länk med begränsat marknadsföringsvärde) och den korta livstiden för dem skulle avsevärt ha minskat effekten av dessa insatser efter kampanjens slut, i synnerhet som dessa insatser begränsades till Ryanairs webbplats och inte understöddes av andra medier. För det andra gällde flertalet marknadsföringsinsatser enligt det avtal som ingåtts med AMS endast webbplatsen för destinationen Zweibrücken. Flertalet människor besöker med största sannolikhet inte den webbplatsen särskilt ofta, och om och när de gör det är det troligen bara därför att de redan är intresserade av resmålet. |
| --- | --- |

(356)

Det är i själva verket sannolikt att de flesta människor inte besöker Ryanairs webbplats tillräckligt ofta för att annonseringen där i sig ska ge dem ett bestående minne av regionen i fråga. Detta argument är väl underbyggt av två faktorer. För det första begränsades enligt villkoren i avtalet om marknadsföringstjänster marknadsföringen av Zweibrückenområdet på hemsidan för Ryanairs webbplats till fem stycken med 150 ord under rubriken ”Top Five Things To Do” på sidan för Zweibrücken som resmål och en länk som under mycket kort tid (16 dagar) fanns på hemsidan för webbplatsen www.ryanair.com och ledde till en webbplats som gjorts tillgänglig av delstaten, samt två länkar på sidan för Zweibrücken som resmål som också ledde till en webbplats som gjorts tillgänglig av delstaten. Både denna typ av marknadsföringsinsatser (endast en länk med begränsat marknadsföringsvärde) och den korta livstiden för dem skulle avsevärt ha minskat effekten av dessa insatser efter kampanjens slut, i synnerhet som dessa insatser begränsades till Ryanairs webbplats och inte understöddes av andra medier. För det andra gällde flertalet marknadsföringsinsatser enligt det avtal som ingåtts med AMS endast webbplatsen för destinationen Zweibrücken. Flertalet människor besöker med största sannolikhet inte den webbplatsen särskilt ofta, och om och när de gör det är det troligen bara därför att de redan är intresserade av resmålet.

| (357) | Även om marknadsföringstjänsterna faktiskt ökade passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtalen om marknadsföringstjänster under den period då avtalen tillämpades är det således högst sannolikt att effekten varit obefintlig eller obetydlig efter den perioden och med avseende på andra flygrutter. |
| --- | --- |

(357)

Även om marknadsföringstjänsterna faktiskt ökade passagerartrafiken på de flygrutter som avses i avtalen om marknadsföringstjänster under den period då avtalen tillämpades är det således högst sannolikt att effekten varit obefintlig eller obetydlig efter den perioden och med avseende på andra flygrutter.

| (358) | Det framgår också av Ryanairs undersökningar av den 17 och den 31 januari 2014 att skapandet av fördelar som inte bara avser de flygrutter som omfattas av avtal om marknadsföringstjänster eller som håller i sig efter avtalens tillämpningsperiod för dessa rutter, i enlighet med vad som anges i avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, var ytterst osäkert och inte kunde kvantifieras med en tillförlitlighet som skulle anses vara tillräcklig av en försiktig marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(358)

Det framgår också av Ryanairs undersökningar av den 17 och den 31 januari 2014 att skapandet av fördelar som inte bara avser de flygrutter som omfattas av avtal om marknadsföringstjänster eller som håller i sig efter avtalens tillämpningsperiod för dessa rutter, i enlighet med vad som anges i avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, var ytterst osäkert och inte kunde kvantifieras med en tillförlitlighet som skulle anses vara tillräcklig av en försiktig marknadsekonomisk aktör.

| (359) | Enligt undersökningen av den 17 januari 2014 var till exempel en framtida vinstökning efter den fastställda utgången av avtalet om flygplatstjänster i sig osäker. I undersökningen föreslås vidare två metoder för förhandsbedömning av de positiva effekterna av avtal om marknadsföringstjänster: en kassaflödesmetod och en kapitaliseringsmetod. |
| --- | --- |

(359)

Enligt undersökningen av den 17 januari 2014 var till exempel en framtida vinstökning efter den fastställda utgången av avtalet om flygplatstjänster i sig osäker. I undersökningen föreslås vidare två metoder för förhandsbedömning av de positiva effekterna av avtal om marknadsföringstjänster: en kassaflödesmetod och en kapitaliseringsmetod.

| (360) | Kassaflödesmetoden innebär att man bedömer fördelarna med avtal om marknadsföringstjänster och avtal om flygplatstjänster genom att bedöma vilka framtida intäkter som kan genereras av flygplatsoperatören genom avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, minus motsvarande kostnader. Med kapitaliseringsmetoden behandlas en förbättring av flygplatsens varumärkesprofil genom marknadsföringstjänster som en immateriell tillgång, som förvärvas för det pris som anges i avtalet om marknadsföringstjänster. |
| --- | --- |

(360)

Kassaflödesmetoden innebär att man bedömer fördelarna med avtal om marknadsföringstjänster och avtal om flygplatstjänster genom att bedöma vilka framtida intäkter som kan genereras av flygplatsoperatören genom avtalet om marknadsföringstjänster och avtalet om flygplatstjänster, minus motsvarande kostnader. Med kapitaliseringsmetoden behandlas en förbättring av flygplatsens varumärkesprofil genom marknadsföringstjänster som en immateriell tillgång, som förvärvas för det pris som anges i avtalet om marknadsföringstjänster.

| (361) | I undersökningen framhålls dock de stora svårigheter som är förknippade med kapitaliseringsmetoden och att de resultat som denna metod ger kan vara otillförlitliga; kassaflödesmetoden är således att föredra. I undersökningen konstateras bl.a. följande:

  ”Kapitaliseringsmetoden bör endast ta hänsyn till den andel av marknadsföringsutgifterna som kan hänföras till en flygplats immateriella tillgångar. Det kan dock vara svårt att fastställa den andel av marknadsföringsutgifterna som används för att generera förväntade framtida intäkter för flygplatsen (dvs. en investering i flygplatsens immateriella tillgångar) i motsats till flygplatsens nuvarande intäkter.”

  Dessutom betonas följande:

  ”För att tillämpa den kapitaliseringsbaserade metoden är det nödvändigt att uppskatta den genomsnittliga tid en flygplats skulle kunna hålla kvar en kund som ett resultat av AMS marknadsföringskampanj. I praktiken skulle det vara mycket svårt att uppskatta den genomsnittliga kvarhållningstiden för kunder efter en AMS-ledd kampanj på grund av otillräckliga uppgifter.” |
| --- | --- |

(361)

I undersökningen framhålls dock de stora svårigheter som är förknippade med kapitaliseringsmetoden och att de resultat som denna metod ger kan vara otillförlitliga; kassaflödesmetoden är således att föredra. I undersökningen konstateras bl.a. följande:

”Kapitaliseringsmetoden bör endast ta hänsyn till den andel av marknadsföringsutgifterna som kan hänföras till en flygplats immateriella tillgångar. Det kan dock vara svårt att fastställa den andel av marknadsföringsutgifterna som används för att generera förväntade framtida intäkter för flygplatsen (dvs. en investering i flygplatsens immateriella tillgångar) i motsats till flygplatsens nuvarande intäkter.”

Dessutom betonas följande:

”För att tillämpa den kapitaliseringsbaserade metoden är det nödvändigt att uppskatta den genomsnittliga tid en flygplats skulle kunna hålla kvar en kund som ett resultat av AMS marknadsföringskampanj. I praktiken skulle det vara mycket svårt att uppskatta den genomsnittliga kvarhållningstiden för kunder efter en AMS-ledd kampanj på grund av otillräckliga uppgifter.”

| (362) | I undersökningen av den 31 januari 2014 föreslås en praktisk tillämpning av kassaflödesmetoden. Enligt denna metod uttrycks de fördelar som följer av avtal om marknadsföringstjänster och avtal om flygplatstjänster och som består efter det att avtalet om marknadsföringstjänster har löpt ut som ett ”slutvärde” som beräknas för avtalets utgångsdatum. Detta slutvärde beräknas utifrån den vinstökning som avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster väntas ge under det sista tillämpningsåret för avtalet om flygplatstjänster. Dessa vinster förlängs till den påföljande perioden, som är lika lång som löptiden för avtalet om flygplatstjänster, och justeras med hänsyn till tillväxttakten för lufttransportmarknaden i Europa och en sannolikhetsfaktor som ska återspegla möjligheterna för avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster att bidra till flygplatsens lönsamhet efter det att de löpt ut. Enligt undersökningen av den 31 januari 2014 beror möjligheten att generera bestående fördelar på olika faktorer, däribland en mer framskjuten ställning och ett starkare varumärke samt externa nätverkseffekter och återkommande passagerare – dessa faktorer beskrivs dock inte i detalj. Denna metod inbegriper dessutom en diskonteringsränta som återspeglar kapitalkostnaderna. |
| --- | --- |

(362)

I undersökningen av den 31 januari 2014 föreslås en praktisk tillämpning av kassaflödesmetoden. Enligt denna metod uttrycks de fördelar som följer av avtal om marknadsföringstjänster och avtal om flygplatstjänster och som består efter det att avtalet om marknadsföringstjänster har löpt ut som ett ”slutvärde” som beräknas för avtalets utgångsdatum. Detta slutvärde beräknas utifrån den vinstökning som avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster väntas ge under det sista tillämpningsåret för avtalet om flygplatstjänster. Dessa vinster förlängs till den påföljande perioden, som är lika lång som löptiden för avtalet om flygplatstjänster, och justeras med hänsyn till tillväxttakten för lufttransportmarknaden i Europa och en sannolikhetsfaktor som ska återspegla möjligheterna för avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster att bidra till flygplatsens lönsamhet efter det att de löpt ut. Enligt undersökningen av den 31 januari 2014 beror möjligheten att generera bestående fördelar på olika faktorer, däribland en mer framskjuten ställning och ett starkare varumärke samt externa nätverkseffekter och återkommande passagerare – dessa faktorer beskrivs dock inte i detalj. Denna metod inbegriper dessutom en diskonteringsränta som återspeglar kapitalkostnaderna.

| (363) | Vad beträffar gäller sannolikhetsfaktorn föreslås i undersökningen en nivå på 30 %, vilket anses vara försiktigt. Emellertid innehåller denna mycket teoretiska undersökning ingen seriös motivering för denna faktor, vare sig i kvantitativt eller i kvalitativt hänseende. Den utgår inte från några fakta rörande Ryanairs verksamhet, lufttransportmarknaderna eller flygplatstjänster som motiverar denna faktor på 30 %. I undersökningen fastställs inte heller någon koppling mellan denna faktor och de faktorer som nämns i förbifarten (framskjuten ställning, starkt varumärke, externa nätverkseffekter och återkommande passagerare) och som anses förlänga vinsterna med avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster efter det att dessa löpt ut. Slutligen stöder sig undersökningen inte på något sätt på det specifika innehållet i de marknadsföringstjänster som avses i de olika avtalen med AMS i samband med analysen av i vilken utsträckning dessa tjänster skulle kunna påverka ovannämnda faktorer. |
| --- | --- |

(363)

Vad beträffar gäller sannolikhetsfaktorn föreslås i undersökningen en nivå på 30 %, vilket anses vara försiktigt. Emellertid innehåller denna mycket teoretiska undersökning ingen seriös motivering för denna faktor, vare sig i kvantitativt eller i kvalitativt hänseende. Den utgår inte från några fakta rörande Ryanairs verksamhet, lufttransportmarknaderna eller flygplatstjänster som motiverar denna faktor på 30 %. I undersökningen fastställs inte heller någon koppling mellan denna faktor och de faktorer som nämns i förbifarten (framskjuten ställning, starkt varumärke, externa nätverkseffekter och återkommande passagerare) och som anses förlänga vinsterna med avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster efter det att dessa löpt ut. Slutligen stöder sig undersökningen inte på något sätt på det specifika innehållet i de marknadsföringstjänster som avses i de olika avtalen med AMS i samband med analysen av i vilken utsträckning dessa tjänster skulle kunna påverka ovannämnda faktorer.

| (364) | Inte heller visas det i undersökningen att det är sannolikt att de vinster som avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster genererat för flygplatsoperatören under det sista tillämpningsåret skulle bestå sedan avtalen upphört. Framför allt styrks inte hur tillväxttakten för luftfartsmarknaden i Europa är relevant för värderingen av effekterna av ett avtal om flygplatstjänster och ett avtal om marknadsföringstjänster för en viss flygplats. |
| --- | --- |

(364)

Inte heller visas det i undersökningen att det är sannolikt att de vinster som avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster genererat för flygplatsoperatören under det sista tillämpningsåret skulle bestå sedan avtalen upphört. Framför allt styrks inte hur tillväxttakten för luftfartsmarknaden i Europa är relevant för värderingen av effekterna av ett avtal om flygplatstjänster och ett avtal om marknadsföringstjänster för en viss flygplats.

| (365) | Sannolikheten för att en försiktig marknadsekonomisk aktör som överväger om ett avtal ska ingås eller inte skulle beakta ett ”slutvärde” som beräknats med den metod som Ryanair föreslår är följaktligen mycket liten. |
| --- | --- |

(365)

Sannolikheten för att en försiktig marknadsekonomisk aktör som överväger om ett avtal ska ingås eller inte skulle beakta ett ”slutvärde” som beräknats med den metod som Ryanair föreslår är följaktligen mycket liten.

| (366) | Undersökningen av den 31 januari 2014 visar därför att både kassaflödesmetoden och kapitaliseringsmetoden skulle leda till mycket osäkra och otillförlitliga resultat. |
| --- | --- |

(366)

Undersökningen av den 31 januari 2014 visar därför att både kassaflödesmetoden och kapitaliseringsmetoden skulle leda till mycket osäkra och otillförlitliga resultat.

| (367) | Varken Tyskland eller någon av de berörda tredje parterna har för övrigt lämnat några belägg för att den metod som Ryanair föreslår i undersökningen av den 31 januari 2014, eller någon annan metod för att kvantifiera vinsterna efter det att avtal om flygplatstjänster och avtal om marknadsföringstjänster löpt ut, verkligen har tillämpats framgångsrikt av regionala flygplatsoperatörer som kan jämföras med operatören på Zweibrücken. Tyskland har inte lämnat några kommentarer till undersökningarna av den 17 och den 31 januari 2014. |
| --- | --- |

(367)

Varken Tyskland eller någon av de berörda tredje parterna har för övrigt lämnat några belägg för att den metod som Ryanair föreslår i undersökningen av den 31 januari 2014, eller någon annan metod för att kvantifiera vinsterna efter det att avtal om flygplatstjänster och avtal om marknadsföringstjänster löpt ut, verkligen har tillämpats framgångsrikt av regionala flygplatsoperatörer som kan jämföras med operatören på Zweibrücken. Tyskland har inte lämnat några kommentarer till undersökningarna av den 17 och den 31 januari 2014.

| (368) | Ett slutvärde som beräknas med den metod som föreslagits av Ryanair är dessutom positivt (och bidrar till att öka lönsamheten för avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster) endast om dessa avtal väntas ge en vinstökning under det sista tillämpningsåret för avtalet om flygplatstjänster. Om resultatet är negativt kommer beaktande av slutvärdet vanligen att innebära att avtalens lönsamhet minskar. Nedan (se skälen 378 och följande) visas att 2008 års avtal resulterade i negativa marginalkassaflöden. |
| --- | --- |

(368)

Ett slutvärde som beräknas med den metod som föreslagits av Ryanair är dessutom positivt (och bidrar till att öka lönsamheten för avtalet om flygplatstjänster och avtalet om marknadsföringstjänster) endast om dessa avtal väntas ge en vinstökning under det sista tillämpningsåret för avtalet om flygplatstjänster. Om resultatet är negativt kommer beaktande av slutvärdet vanligen att innebära att avtalens lönsamhet minskar. Nedan (se skälen 378 och följande) visas att 2008 års avtal resulterade i negativa marginalkassaflöden.

| (369) | Dessutom är, såsom anges ovan (se skälen 341 och följande) marknadsföringstjänsterna tydligt inriktade på personer som sannolikt kan komma att använda den rutt som omfattas av avtalet om marknadsföringstjänster. Om denna rutt inte förnyas när avtalet om flygplatstjänster löper ut är det osannolikt att marknadsföringstjänsterna fortsätter att ha positiv effekt på passagerartrafiken vid flygplatsen efter avtalstidens utgång. Det är mycket svårt för en flygplatsoperatör att bedöma sannolikheten för att ett flygbolag fortsätter att trafikera en rutt efter utgången av den avtalstid som företaget har förbundit sig till i avtalet om flygplatstjänster. När det gäller att starta och lägga ned rutter har i synnerhet lågprisbolagen visat sig vara mycket lättpåverkade av marknadsvillkoren, som ofta förändras mycket snabbt. Därför skulle en försiktig marknadsekonomisk aktör som ingår en transaktion som den som granskas i detta ärende inte lita på att ett flygbolag fortsätter att trafikera rutten i fråga när avtalet löpt ut. |
| --- | --- |

(369)

Dessutom är, såsom anges ovan (se skälen 341 och följande) marknadsföringstjänsterna tydligt inriktade på personer som sannolikt kan komma att använda den rutt som omfattas av avtalet om marknadsföringstjänster. Om denna rutt inte förnyas när avtalet om flygplatstjänster löper ut är det osannolikt att marknadsföringstjänsterna fortsätter att ha positiv effekt på passagerartrafiken vid flygplatsen efter avtalstidens utgång. Det är mycket svårt för en flygplatsoperatör att bedöma sannolikheten för att ett flygbolag fortsätter att trafikera en rutt efter utgången av den avtalstid som företaget har förbundit sig till i avtalet om flygplatstjänster. När det gäller att starta och lägga ned rutter har i synnerhet lågprisbolagen visat sig vara mycket lättpåverkade av marknadsvillkoren, som ofta förändras mycket snabbt. Därför skulle en försiktig marknadsekonomisk aktör som ingår en transaktion som den som granskas i detta ärende inte lita på att ett flygbolag fortsätter att trafikera rutten i fråga när avtalet löpt ut.

| (370) | Sammanfattningsvis framgår det av det ovanstående att den enda vinst som en försiktig marknadsekonomisk aktör skulle förvänta sig från ett avtal om marknadsföringstjänster – och skulle ta i beaktande på ett kvantifierat sätt vid avgörandet om huruvida ett sådant avtal ska ingås tillsammans med ett avtal om flygplatstjänster – skulle vara en möjlig positiv effekt av marknadsföringstjänsterna på antalet passagerare som utnyttjar de rutter som avses i avtalen i fråga under den tid då de trafikeras, i enlighet med vad som anges i avtalen. Kommissionen anser att andra möjliga fördelar är alltför osäkra för att kunna kvantifieras och tas med i beräkningen. |
| --- | --- |

(370)

Sammanfattningsvis framgår det av det ovanstående att den enda vinst som en försiktig marknadsekonomisk aktör skulle förvänta sig från ett avtal om marknadsföringstjänster – och skulle ta i beaktande på ett kvantifierat sätt vid avgörandet om huruvida ett sådant avtal ska ingås tillsammans med ett avtal om flygplatstjänster – skulle vara en möjlig positiv effekt av marknadsföringstjänsterna på antalet passagerare som utnyttjar de rutter som avses i avtalen i fråga under den tid då de trafikeras, i enlighet med vad som anges i avtalen. Kommissionen anser att andra möjliga fördelar är alltför osäkra för att kunna kvantifieras och tas med i beräkningen.

c)   Möjligheten att jämföra Zweibrückens flygplats med andra europeiska flygplatser

Möjligheten att jämföra Zweibrückens flygplats med andra europeiska flygplatser

| (371) | Enligt de nya riktlinjerna kan, när det gäller tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer, förekomsten av stöd till ett flygbolag som använder en flygplats i princip uteslutas om det pris som tas ut för flygplatstjänsterna motsvarar marknadspriset eller om en i förväg utförd analys, det vill säga en analys som bygger på de uppgifter som fanns tillgängliga vid den tidpunkt då stödet beviljades och på den utveckling som kunde förutses vid den tidpunkten, visar att avtalet mellan flygplatsen och flygbolaget kommer att leda till en vinstökning för flygplatsen (97). När det gäller det första tillvägagångssättet (en jämförelse med ”marknadspriset”) betvivlar dock kommissionen att man i nuläget kan identifiera ett lämpligt riktmärke för att fastställa ett riktigt marknadspris för de tjänster som tillhandahålls av flygplatser. Därför anser kommissionen att en i förväg utförd analys av hur mycket lönsamheten ökar är det mest relevanta kriteriet vid bedömningen av de överenskommelser som flygplatser ingår med enskilda flygbolag (98). |
| --- | --- |

(371)

Enligt de nya riktlinjerna kan, när det gäller tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer, förekomsten av stöd till ett flygbolag som använder en flygplats i princip uteslutas om det pris som tas ut för flygplatstjänsterna motsvarar marknadspriset eller om en i förväg utförd analys, det vill säga en analys som bygger på de uppgifter som fanns tillgängliga vid den tidpunkt då stödet beviljades och på den utveckling som kunde förutses vid den tidpunkten, visar att avtalet mellan flygplatsen och flygbolaget kommer att leda till en vinstökning för flygplatsen (97). När det gäller det första tillvägagångssättet (en jämförelse med ”marknadspriset”) betvivlar dock kommissionen att man i nuläget kan identifiera ett lämpligt riktmärke för att fastställa ett riktigt marknadspris för de tjänster som tillhandahålls av flygplatser. Därför anser kommissionen att en i förväg utförd analys av hur mycket lönsamheten ökar är det mest relevanta kriteriet vid bedömningen av de överenskommelser som flygplatser ingår med enskilda flygbolag (98).

97

98

| (372) | Det bör noteras att tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer baserat på ett genomsnittligt pris på andra liknande marknader i allmänhet kan vara till hjälp, om ett sådant pris kan fastställas med rimlig säkerhet eller beräknas utifrån andra marknadsindikatorer. Denna metod är dock inte relevant för flygplatstjänster, eftersom kostnads- och intäktsstrukturen brukar variera mycket mellan olika flygplatser. Skälet till det är att kostnader och intäkter beror på flygplatsens utvecklingsgrad, antalet flygbolag som använder flygplatsen, flygplatsens kapacitet när det gäller passagerartrafik, infrastrukturens skick och läget vad gäller investeringar, regelverket som kan variera från en medlemsstat till en annan samt eventuella skulder eller skyldigheter som flygplatsen tidigare ådragit sig (99). |
| --- | --- |

(372)

Det bör noteras att tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer baserat på ett genomsnittligt pris på andra liknande marknader i allmänhet kan vara till hjälp, om ett sådant pris kan fastställas med rimlig säkerhet eller beräknas utifrån andra marknadsindikatorer. Denna metod är dock inte relevant för flygplatstjänster, eftersom kostnads- och intäktsstrukturen brukar variera mycket mellan olika flygplatser. Skälet till det är att kostnader och intäkter beror på flygplatsens utvecklingsgrad, antalet flygbolag som använder flygplatsen, flygplatsens kapacitet när det gäller passagerartrafik, infrastrukturens skick och läget vad gäller investeringar, regelverket som kan variera från en medlemsstat till en annan samt eventuella skulder eller skyldigheter som flygplatsen tidigare ådragit sig (99).

99

| (373) | Liberaliseringen av luftfartsmarknaden gör det dessutom ännu mer komplicerat att göra en strikt jämförande analys. Som man kan se i det aktuella fallet grundas affärerna mellan flygplatser och flygbolag inte alltid uteslutande på en offentliggjord lista över avgifter. Dessa affärsförbindelser är i stället mycket olikartade. De omfattar riskdelning i fråga om passagerartrafik och inbördes relaterade kommersiella och finansiella skyldigheter, en generalisering av stimulansmekanismer samt variationer i fråga om fördelningen av risker under avtalens löptid. Följaktligen kan en transaktion egentligen inte jämföras med en annan baserat på ett turnaround-pris eller pris per passagerare. |
| --- | --- |

(373)

Liberaliseringen av luftfartsmarknaden gör det dessutom ännu mer komplicerat att göra en strikt jämförande analys. Som man kan se i det aktuella fallet grundas affärerna mellan flygplatser och flygbolag inte alltid uteslutande på en offentliggjord lista över avgifter. Dessa affärsförbindelser är i stället mycket olikartade. De omfattar riskdelning i fråga om passagerartrafik och inbördes relaterade kommersiella och finansiella skyldigheter, en generalisering av stimulansmekanismer samt variationer i fråga om fördelningen av risker under avtalens löptid. Följaktligen kan en transaktion egentligen inte jämföras med en annan baserat på ett turnaround-pris eller pris per passagerare.

| (374) | Även om man utgår från att det utifrån en giltig jämförande analys kan fastställas att ”priset” för de olika transaktioner som omfattas av denna bedömning motsvarar eller överstiger de ”marknadspriser” som fastställs genom ett jämförbart urval transaktioner, skulle kommissionen inte utifrån detta kunna fastställa att dessa transaktioner uppfyller marknadsekonomitestet om det framkommer att flygplatsoperatören vid fastställandet av priserna hade förväntat sig att de skulle generera tillkommande kostnader som översteg de tillkommande intäkterna. En marknadsekonomisk aktör kommer därmed inte att ha något incitament att erbjuda varor eller tjänster till ”marknadspris” om detta skulle leda till ökade förluster. |
| --- | --- |

(374)

Även om man utgår från att det utifrån en giltig jämförande analys kan fastställas att ”priset” för de olika transaktioner som omfattas av denna bedömning motsvarar eller överstiger de ”marknadspriser” som fastställs genom ett jämförbart urval transaktioner, skulle kommissionen inte utifrån detta kunna fastställa att dessa transaktioner uppfyller marknadsekonomitestet om det framkommer att flygplatsoperatören vid fastställandet av priserna hade förväntat sig att de skulle generera tillkommande kostnader som översteg de tillkommande intäkterna. En marknadsekonomisk aktör kommer därmed inte att ha något incitament att erbjuda varor eller tjänster till ”marknadspris” om detta skulle leda till ökade förluster.

| (375) | Under dessa förhållanden anser kommissionen att det, mot bakgrund av samtliga uppgifter som den har tillgång till, inte finns skäl att avvika från den metod som rekommenderas i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn när det gäller tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer på förhållandet mellan flygplatser och flygbolag, det vill säga förhandsanalys av lönsamhetsökningen. |
| --- | --- |

(375)

Under dessa förhållanden anser kommissionen att det, mot bakgrund av samtliga uppgifter som den har tillgång till, inte finns skäl att avvika från den metod som rekommenderas i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn när det gäller tillämpningen av principen om marknadsekonomiska aktörer på förhållandet mellan flygplatser och flygbolag, det vill säga förhandsanalys av lönsamhetsökningen.

7.3.1.4   
  Bedömning av tillkommande kostnader och intäkter

Bedömning av tillkommande kostnader och intäkter

Tidshorisont

Tidshorisont

| (376) | Vid avgörandet av huruvida ett avtal om flygplatstjänster och/eller ett avtal om marknadsföringstjänster ska ingås eller inte skulle en marknadsekonomisk aktör som tidshorisont för sin bedömning välja antingen avtalens löptid eller den period som anges i varje enskilt avtal. Med andra ord skulle aktören bedöma de tillkommande kostnaderna och intäkterna under avtalens tillämpningsperiod. |
| --- | --- |

(376)

Vid avgörandet av huruvida ett avtal om flygplatstjänster och/eller ett avtal om marknadsföringstjänster ska ingås eller inte skulle en marknadsekonomisk aktör som tidshorisont för sin bedömning välja antingen avtalens löptid eller den period som anges i varje enskilt avtal. Med andra ord skulle aktören bedöma de tillkommande kostnaderna och intäkterna under avtalens tillämpningsperiod.

| (377) | Det förefaller inte motiverat att välja en längre period. På dagen för undertecknandet av avtalen skulle en försiktig marknadsekonomisk aktör inte räkna med att avtalen kommer att förnyas när de löpt ut, varken på samma eller på nya villkor. En generellt försiktig aktör skulle dessutom vara medveten om att lågprisbolag som Ryanair alltid har varit och är kända för att vara mycket lättpåverkade av marknadsutvecklingen, både när det gäller att starta och lägga ned rutter och när det gäller att öka eller minska antalet avgångar. |
| --- | --- |

(377)

Det förefaller inte motiverat att välja en längre period. På dagen för undertecknandet av avtalen skulle en försiktig marknadsekonomisk aktör inte räkna med att avtalen kommer att förnyas när de löpt ut, varken på samma eller på nya villkor. En generellt försiktig aktör skulle dessutom vara medveten om att lågprisbolag som Ryanair alltid har varit och är kända för att vara mycket lättpåverkade av marknadsutvecklingen, både när det gäller att starta och lägga ned rutter och när det gäller att öka eller minska antalet avgångar.

Bedömning

Bedömning

| (378) | Tyskland uppgav att FGAZ/FZG inte på förhand upprättat någon affärsplan innan enskilda avtal om flygplatstjänster ingicks med de olika flygbolagen. Man förklarade att någon sådan på förhand upprättad affärsplan inte var nödvändig, eftersom merparten av flygplatsens kostnader kunde betraktas som fasta och en utökning av den kommersiella verksamheten inte skulle medföra några betydande merkostnader. |
| --- | --- |

(378)

Tyskland uppgav att FGAZ/FZG inte på förhand upprättat någon affärsplan innan enskilda avtal om flygplatstjänster ingicks med de olika flygbolagen. Man förklarade att någon sådan på förhand upprättad affärsplan inte var nödvändig, eftersom merparten av flygplatsens kostnader kunde betraktas som fasta och en utökning av den kommersiella verksamheten inte skulle medföra några betydande merkostnader.

| (379) | På kommissionens begäran sammanställde Tyskland dock en översikt över de tillkommande kostnader och intäkter som hade kunnat förväntas vid tiden för ingåendet av avtalen i fråga. Tyskland sammanställde dessa uppgifter för vart och ett av de avtal som ingåtts med flygbolag under den granskade perioden, dvs. 2000–2009 – se tabell 8.

  Tabell 8


  Lönsamhetsökning i anslutning till avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair | Germanwings
  (Avtal 15.9.2006–15.9.2009) | Germanwings
  (Avtal 30.6.2008–31.12.2011) (100) | TUIFly
  (Avtal 1.4.2008–31.3.2011) (101) | Ryanair
  (Avtal 22.9.2008–21.9.2009) (102) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Förväntad passagerarvolym | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Förväntade tillkommande intäkter från luftfart | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Förväntade tillkommande icke luftfartsrelaterade intäkter | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Förväntade merkostnader | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Kostnader för marknadsföringsstöd | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Förväntat nominellt resultat | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Diskonteringsränta | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Förväntat diskonterat resultat | (...) | (...) | (...) | (...) |

(379)

På kommissionens begäran sammanställde Tyskland dock en översikt över de tillkommande kostnader och intäkter som hade kunnat förväntas vid tiden för ingåendet av avtalen i fråga. Tyskland sammanställde dessa uppgifter för vart och ett av de avtal som ingåtts med flygbolag under den granskade perioden, dvs. 2000–2009 – se tabell 8.

Tabell 8

Tabell 8

Lönsamhetsökning i anslutning till avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair

Lönsamhetsökning i anslutning till avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair

Germanwings

(Avtal 15.9.2006–15.9.2009)

Germanwings

(Avtal 30.6.2008–31.12.2011) (100)

100

TUIFly

(Avtal 1.4.2008–31.3.2011) (101)

101

Ryanair

(Avtal 22.9.2008–21.9.2009) (102)

102

Förväntad passagerarvolym

(...)

(...)

(...)

(...)

Förväntade tillkommande intäkter från luftfart

(...)

(...)

(...)

(...)

Förväntade tillkommande icke luftfartsrelaterade intäkter

(...)

(...)

(...)

(...)

Förväntade merkostnader

(...)

(...)

(...)

(...)

Kostnader för marknadsföringsstöd

(...)

(...)

(...)

(...)

Förväntat nominellt resultat

(...)

(...)

(...)

(...)

Diskonteringsränta

(...)

(...)

(...)

(...)

Förväntat diskonterat resultat

(...)

(...)

(...)

(...)

| (380) | Vid sammanställningen av tabell 8 tog Tyskland hänsyn till följande överväganden:






  a) | De förväntade passagerarvolymerna beräknades med utgångspunkt i det planerade antalet avgångar per vecka och extrapolerades för avtalets löptid. |
| --- | --- | --- |

(380)

Vid sammanställningen av tabell 8 tog Tyskland hänsyn till följande överväganden:

a)

De förväntade passagerarvolymerna beräknades med utgångspunkt i det planerade antalet avgångar per vecka och extrapolerades för avtalets löptid.

| b) | De förväntade intäkterna från luftfart (marktjänst- och landningsavgifter, städning och avisning osv.) beräknades för avtalets löptid på grundval av de villkor som överenskommits med varje flygbolag, med beaktande av relevanta rabatter och incitament. |
| --- | --- |

b)

De förväntade intäkterna från luftfart (marktjänst- och landningsavgifter, städning och avisning osv.) beräknades för avtalets löptid på grundval av de villkor som överenskommits med varje flygbolag, med beaktande av relevanta rabatter och incitament.

| c) | De förväntade icke luftfartsrelaterade intäkterna (parkeringsavgifter, utlägg i terminalen osv.) beräknades också för avtalets löptid. |
| --- | --- |

c)

De förväntade icke luftfartsrelaterade intäkterna (parkeringsavgifter, utlägg i terminalen osv.) beräknades också för avtalets löptid.

| d) | De förväntade tillkommande kostnaderna beräknades för avtalets löptid, med beaktande av avskrivningar på investeringar som krävs för kommersiell luftfart (den nya terminalen, nya incheckningsdiskar, parkeringsplatser osv.) samt merkostnader för personal och utrustning. Endast de kostnader som orsakades av varje enskilt flygbolag togs i beaktande. Mot denna bakgrund hävdade Tyskland att kostnaderna för den nya terminalen och för att anställa ny personal ursprungligen orsakats av att Germanwings inlett verksamhet på Zweibrücken, och merparten av dessa kostnader hänfördes alltså till det första avtalet med Germanwings. |
| --- | --- |

d)

De förväntade tillkommande kostnaderna beräknades för avtalets löptid, med beaktande av avskrivningar på investeringar som krävs för kommersiell luftfart (den nya terminalen, nya incheckningsdiskar, parkeringsplatser osv.) samt merkostnader för personal och utrustning. Endast de kostnader som orsakades av varje enskilt flygbolag togs i beaktande. Mot denna bakgrund hävdade Tyskland att kostnaderna för den nya terminalen och för att anställa ny personal ursprungligen orsakats av att Germanwings inlett verksamhet på Zweibrücken, och merparten av dessa kostnader hänfördes alltså till det första avtalet med Germanwings.

| e) | På kommissionens begäran räknades marknadsföringsstöd till Ryanair enligt avtalet mellan delstaten och AMS som tillkommande kostnader i anslutning till avtalet med Ryanair. |
| --- | --- |

e)

På kommissionens begäran räknades marknadsföringsstöd till Ryanair enligt avtalet mellan delstaten och AMS som tillkommande kostnader i anslutning till avtalet med Ryanair.

| f) | Diskonteringsräntan baserades på den tyska centralbankens diskonteringsräntor från och med 2008. |
| --- | --- |

f)

Diskonteringsräntan baserades på den tyska centralbankens diskonteringsräntor från och med 2008.

| (381) | Kommissionen konstaterar att den metod som Tyskland använt för att uppskatta passagerarvolymerna var riktig, och därmed även beräkningarna av de förväntade tillkommande intäkterna från luftfart respektive annan verksamhet. Detsamma gäller diskonteringsräntorna. |
| --- | --- |

(381)

Kommissionen konstaterar att den metod som Tyskland använt för att uppskatta passagerarvolymerna var riktig, och därmed även beräkningarna av de förväntade tillkommande intäkterna från luftfart respektive annan verksamhet. Detsamma gäller diskonteringsräntorna.

| (382) | Kommissionen noterar vidare Tysklands invändning att beräkning av tillkommande intäkter endast under avtalets löptid innebär att långsiktiga vinster inte beaktas. Kommissionen hänvisar i det avseendet till sitt resonemang i skälen 376–377, enligt vilket det i själva verket är lämpligt att endast beakta de tillkommande kostnader och intäkter som genereras under avtalets löptid. |
| --- | --- |

(382)

Kommissionen noterar vidare Tysklands invändning att beräkning av tillkommande intäkter endast under avtalets löptid innebär att långsiktiga vinster inte beaktas. Kommissionen hänvisar i det avseendet till sitt resonemang i skälen 376–377, enligt vilket det i själva verket är lämpligt att endast beakta de tillkommande kostnader och intäkter som genereras under avtalets löptid.

| (383) | Kommissionen noterar också Tysklands synpunkt att avtalet om marknadsföringstjänster inte bara kan anses ha gett upphov till kostnader utan även bör anses ha genererat inkomster. Tyskland föreslog inte någon metod för att uppskatta den specifika tillkommande intäkt som genererats av avtalet om marknadsföringstjänster vid sidan av ökad trafik (och därmed även icke luftfartsrelaterade intäkter) på flygplatsen. Kommissionen har under alla omständigheter redan i skälen 347 och följande slagit fast att en marknadsekonomisk aktör endast skulle ta hänsyn till flygplatsens tillkommande intäkter vid värdering av de positiva effekterna av avtalet om marknadsföringstjänster. |
| --- | --- |

(383)

Kommissionen noterar också Tysklands synpunkt att avtalet om marknadsföringstjänster inte bara kan anses ha gett upphov till kostnader utan även bör anses ha genererat inkomster. Tyskland föreslog inte någon metod för att uppskatta den specifika tillkommande intäkt som genererats av avtalet om marknadsföringstjänster vid sidan av ökad trafik (och därmed även icke luftfartsrelaterade intäkter) på flygplatsen. Kommissionen har under alla omständigheter redan i skälen 347 och följande slagit fast att en marknadsekonomisk aktör endast skulle ta hänsyn till flygplatsens tillkommande intäkter vid värdering av de positiva effekterna av avtalet om marknadsföringstjänster.

| (384) | Vad beträffar i synnerhet tillkommande driftskostnader måste kommissionen utgå från de uppgifter som lämnats av Tyskland och FGAZ/FZG, om de verkar rimliga, eftersom kommissionen inte själv kan uppskatta dessa kostnader. Detsamma gäller i princip de tillkommande investeringskostnaderna, eftersom Tyskland och FGAZ/FZG har bättre möjligheter att bedöma vilka investeringar som direkt kan härledas till ett visst avtal om flygplatstjänster. Efter att ha analyserat de uppgifter som lämnats av Tyskland godtar kommissionen den generella beräkningen av de tillkommande kostnaderna som rimlig. |
| --- | --- |

(384)

Vad beträffar i synnerhet tillkommande driftskostnader måste kommissionen utgå från de uppgifter som lämnats av Tyskland och FGAZ/FZG, om de verkar rimliga, eftersom kommissionen inte själv kan uppskatta dessa kostnader. Detsamma gäller i princip de tillkommande investeringskostnaderna, eftersom Tyskland och FGAZ/FZG har bättre möjligheter att bedöma vilka investeringar som direkt kan härledas till ett visst avtal om flygplatstjänster. Efter att ha analyserat de uppgifter som lämnats av Tyskland godtar kommissionen den generella beräkningen av de tillkommande kostnaderna som rimlig.

| (385) | Vidare framstår det som rimligt att anställningen av ny personal för att hantera Germanwings och de inledande investeringarna i samband med renoveringen av terminalen kan härledas till det första avtalet med Germanwings, eftersom det avtalet innebar startskottet för en beslutsam utveckling av den kommersiella luftfarten på Zweibrücken. |
| --- | --- |

(385)

Vidare framstår det som rimligt att anställningen av ny personal för att hantera Germanwings och de inledande investeringarna i samband med renoveringen av terminalen kan härledas till det första avtalet med Germanwings, eftersom det avtalet innebar startskottet för en beslutsam utveckling av den kommersiella luftfarten på Zweibrücken.

Slutsats

Slutsats

| (386) | Eftersom det förväntade diskonterade resultatet är negativt för det första avtalet med Germanwings och för avtalen med TUIFly och Ryanair konstaterar kommissionen att FGAZ/FZG inte agerade som en marknadsekonomisk aktör när dessa avtal ingicks. Flygplatsen kan inte ha förväntat sig att behöva täcka som minst de tillkommande kostnader som endera av dessa avtal medförde. Eftersom FGAZ/FZG inte agerade som en marknadsekonomisk aktör innebar dess beslut att ingå avtalen på dessa villkor en ekonomisk fördel för Germanwings, TUIFly och Ryanair. |
| --- | --- |

(386)

Eftersom det förväntade diskonterade resultatet är negativt för det första avtalet med Germanwings och för avtalen med TUIFly och Ryanair konstaterar kommissionen att FGAZ/FZG inte agerade som en marknadsekonomisk aktör när dessa avtal ingicks. Flygplatsen kan inte ha förväntat sig att behöva täcka som minst de tillkommande kostnader som endera av dessa avtal medförde. Eftersom FGAZ/FZG inte agerade som en marknadsekonomisk aktör innebar dess beslut att ingå avtalen på dessa villkor en ekonomisk fördel för Germanwings, TUIFly och Ryanair.

| (387) | Däremot kunde man ha förväntat sig att det andra avtalet med Germanwings skulle leda till ett positivt diskonterat resultat. FGAZ/FZG gav alltså inte Germanwings någon ekonomisk fördel genom att ingå det avtalet. |
| --- | --- |

(387)

Däremot kunde man ha förväntat sig att det andra avtalet med Germanwings skulle leda till ett positivt diskonterat resultat. FGAZ/FZG gav alltså inte Germanwings någon ekonomisk fördel genom att ingå det avtalet.

7.3.1.5   
  Selektivitet

Selektivitet

| (388) | Den ekonomiska fördel som konstateras i skälen 376 och följande beviljades på selektiv basis, eftersom endast flygbolag som trafikerade Zweibrückens flygplats kunde utnyttja den. |
| --- | --- |

(388)

Den ekonomiska fördel som konstateras i skälen 376 och följande beviljades på selektiv basis, eftersom endast flygbolag som trafikerade Zweibrückens flygplats kunde utnyttja den.

| (389) | Tysklands argument att rabatterna på flygplatsavgifter till flygbolag som flög från Zweibrücken inte var selektiva måste därför avvisas. Tyskland hävdade att rabatterna var öppna för alla flygbolag som ville trafikera Zweibrücken, vilket påstods innebära att de inte var selektiva. |
| --- | --- |

(389)

Tysklands argument att rabatterna på flygplatsavgifter till flygbolag som flög från Zweibrücken inte var selektiva måste därför avvisas. Tyskland hävdade att rabatterna var öppna för alla flygbolag som ville trafikera Zweibrücken, vilket påstods innebära att de inte var selektiva.

| (390) | I detta avseende noterar kommissionen för det första att de enskilda avtal som ingicks med flygbolagen avviker från listan över avgifter och från varandra (se skälen 67–72) och således innehåller individuellt förhandlade villkor. Den exakta fördel som beviljats tycks därför vara selektiv med avseende på varje enskilt flygbolag. |
| --- | --- |

(390)

I detta avseende noterar kommissionen för det första att de enskilda avtal som ingicks med flygbolagen avviker från listan över avgifter och från varandra (se skälen 67–72) och således innehåller individuellt förhandlade villkor. Den exakta fördel som beviljats tycks därför vara selektiv med avseende på varje enskilt flygbolag.

| (391) | För det andra noterar kommissionen emellertid att även om listan över avgifter tillämpats på samma sätt för varje flygbolag som ville trafikera Zweibrücken, måste ändå varje fördel som getts enligt listan betraktas som selektiv. Som generaladvokat Mengozzi påpekar i målet Deutsche Lufthansa AG mot Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH skulle ett godtagande av Tysklands argument innebära att ”de villkor på vilka ett offentligt företag erbjuder sina tjänster inte kan klassificeras som statligt stöd när nämnda villkor tillämpas utan åtskillnad på företagets samtliga avtalsparter” (103). Generaladvokat Mengozzi påpekar vidare:

  ”Som kommissionen enligt min uppfattning mycket riktigt har påpekat förefaller ett sådant uteslutande inte vara i linje med vare sig domstolens rättspraxis – enligt vilken även sådana offentliga åtgärder som utan åtskillnad berör samtliga operatörer inom en viss ekonomisk sektor kan vara av selektiv karaktär – eller med ett flertal domar i vilka fördelar som följer av offentliga (eller privata) företags tillhandahållande av varor eller tjänster till avgifter eller villkor som är identiska för samtliga operatörer som bedriver en viss verksamhet har klassificerats som selektiva.”
   (104) |
| --- | --- |

(391)

För det andra noterar kommissionen emellertid att även om listan över avgifter tillämpats på samma sätt för varje flygbolag som ville trafikera Zweibrücken, måste ändå varje fördel som getts enligt listan betraktas som selektiv. Som generaladvokat Mengozzi påpekar i målet Deutsche Lufthansa AG mot Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH skulle ett godtagande av Tysklands argument innebära att ”de villkor på vilka ett offentligt företag erbjuder sina tjänster inte kan klassificeras som statligt stöd när nämnda villkor tillämpas utan åtskillnad på företagets samtliga avtalsparter” (103). Generaladvokat Mengozzi påpekar vidare:

103

”Som kommissionen enligt min uppfattning mycket riktigt har påpekat förefaller ett sådant uteslutande inte vara i linje med vare sig domstolens rättspraxis – enligt vilken även sådana offentliga åtgärder som utan åtskillnad berör samtliga operatörer inom en viss ekonomisk sektor kan vara av selektiv karaktär – eller med ett flertal domar i vilka fördelar som följer av offentliga (eller privata) företags tillhandahållande av varor eller tjänster till avgifter eller villkor som är identiska för samtliga operatörer som bedriver en viss verksamhet har klassificerats som selektiva.”
   (104)

104

7.3.1.6   
  Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln

| (392) | Ett stöd som beviljas av staten anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen om det finns en risk att det förbättrar mottagarens konkurrensposition i förhållande till andra företag med vilka mottagaren konkurrerar (105). I praktiken kan en snedvridning av konkurrensen således anses föreligga så snart som staten beviljar ett företag en ekonomisk fördel i en avreglerad sektor där det förekommer, eller skulle kunna förekomma, konkurrens. Enligt EU-domstolarnas rättspraxis kan stöd till företag som är verksamma på den inre marknaden påverka handeln mellan medlemsstaterna (106). |
| --- | --- |

(392)

Ett stöd som beviljas av staten anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen om det finns en risk att det förbättrar mottagarens konkurrensposition i förhållande till andra företag med vilka mottagaren konkurrerar (105). I praktiken kan en snedvridning av konkurrensen således anses föreligga så snart som staten beviljar ett företag en ekonomisk fördel i en avreglerad sektor där det förekommer, eller skulle kunna förekomma, konkurrens. Enligt EU-domstolarnas rättspraxis kan stöd till företag som är verksamma på den inre marknaden påverka handeln mellan medlemsstaterna (106).

105

106

| (393) | Sedan tredje åtgärdspaketet för avreglering av lufttransporter trädde i kraft den 1 januari 1993 (107) kan lufttrafikföretag obehindrat bedriva trafik på rutter inom Europa. Domstolen har konstaterat följande:

  ”när ett företag är verksamt inom en sektor [...] där det förekommer konkurrens mellan producenter i olika medlemsstater, riskerar varje form av statligt stöd som företaget tar emot att påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen, då företaget genom att kunna stanna kvar på marknaden förhindrar att konkurrenterna ökar sin marknadsandel samt minskar dessas möjligheter att öka sin export”
   (108). |
| --- | --- |

(393)

Sedan tredje åtgärdspaketet för avreglering av lufttransporter trädde i kraft den 1 januari 1993 (107) kan lufttrafikföretag obehindrat bedriva trafik på rutter inom Europa. Domstolen har konstaterat följande:

107

”när ett företag är verksamt inom en sektor [...] där det förekommer konkurrens mellan producenter i olika medlemsstater, riskerar varje form av statligt stöd som företaget tar emot att påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen, då företaget genom att kunna stanna kvar på marknaden förhindrar att konkurrenterna ökar sin marknadsandel samt minskar dessas möjligheter att öka sin export”
   (108).

108

| (394) | Kommissionen har konstaterat att FGAZ/FZG och delstaten Rheinland-Pfalz gett Germanwings, TUIFly och Ryanair en selektiv fördel. Dessa flygbolag är verksamma på en konkurrensutsatt, EU-omfattande marknad, och den fördel de fick skulle kunna leda till att deras konkurrensposition på den marknaden förbättrades. Mot denna bakgrund konstaterar kommissionen att den fördel som beviljades Germanwings TUIFly och Ryanair riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(394)

Kommissionen har konstaterat att FGAZ/FZG och delstaten Rheinland-Pfalz gett Germanwings, TUIFly och Ryanair en selektiv fördel. Dessa flygbolag är verksamma på en konkurrensutsatt, EU-omfattande marknad, och den fördel de fick skulle kunna leda till att deras konkurrensposition på den marknaden förbättrades. Mot denna bakgrund konstaterar kommissionen att den fördel som beviljades Germanwings TUIFly och Ryanair riskerar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.3.1.7   
  Slutsats

Slutsats

| (395) | Av de skäl som anges ovan konstaterar kommissionen att Germanwings, TUIFly och Ryanair har mottagit stöd på omkring 1 054 985 euro, 232 781 euro respektive 464 879 euro. |
| --- | --- |

(395)

Av de skäl som anges ovan konstaterar kommissionen att Germanwings, TUIFly och Ryanair har mottagit stöd på omkring 1 054 985 euro, 232 781 euro respektive 464 879 euro.

7.3.2   FÖRENLIGHET

| (396) | Kommissionen noterar att Tyskland inte har anfört några argument för att visa att stödet till TUIFly, Germanwings och Ryanair är förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(396)

Kommissionen noterar att Tyskland inte har anfört några argument för att visa att stödet till TUIFly, Germanwings och Ryanair är förenligt med den inre marknaden.

| (397) | I enlighet med domstolens rättspraxis (109) erinrar kommissionen om att det är Tysklands ansvar att ange på vilken rättslig grund en statlig stödåtgärd skulle kunna anses förenlig med den inre marknaden och att visa att alla nödvändiga villkor är uppfyllda. I beslutet om att inleda förfarandet uppmanade kommissionen Tyskland att lämna upplysningar om huruvida förenlighet skulle kunna fastställas med stöd av 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. Tyskland har emellertid inte lämnat några uppgifter för att visa att de relevanta villkoren för förenligt igångsättningsstöd enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn var uppfyllda. Inte heller de berörda parter som lämnat synpunkter har anfört några argument som visar att den statliga stödåtgärden är förenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(397)

I enlighet med domstolens rättspraxis (109) erinrar kommissionen om att det är Tysklands ansvar att ange på vilken rättslig grund en statlig stödåtgärd skulle kunna anses förenlig med den inre marknaden och att visa att alla nödvändiga villkor är uppfyllda. I beslutet om att inleda förfarandet uppmanade kommissionen Tyskland att lämna upplysningar om huruvida förenlighet skulle kunna fastställas med stöd av 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. Tyskland har emellertid inte lämnat några uppgifter för att visa att de relevanta villkoren för förenligt igångsättningsstöd enligt 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn var uppfyllda. Inte heller de berörda parter som lämnat synpunkter har anfört några argument som visar att den statliga stödåtgärden är förenlig med den inre marknaden.

109

| (398) | Kommissionen anser dock att det är lämpligt att kortfattat överväga huruvida det statliga stödet i fråga skulle kunna betraktas som förenligt igångsättningsstöd. |
| --- | --- |

(398)

Kommissionen anser dock att det är lämpligt att kortfattat överväga huruvida det statliga stödet i fråga skulle kunna betraktas som förenligt igångsättningsstöd.

7.3.2.1   
  Tillämplig rättslig ram

Tillämplig rättslig ram

| (399) | När det gäller startstöd anges följande i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn:

  ”kommissionen [kommer] att tillämpa principerna i dessa riktlinjer på alla anmälda startstödåtgärder som den har att besluta om från och med den 4 april 2014, även om åtgärderna anmälts före den dagen. När det gäller olagligt startstöd till flygbolag kommer kommissionen i enlighet med sitt tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt att tillämpa gällande regler vid tidpunkten för beviljandet av stöd. Följaktligen kommer den inte att tillämpa principerna i dessa riktlinjer på olagligt startstöd till flygbolag som beviljats före den 4 april 2014.”
   (110) |
| --- | --- |

(399)

När det gäller startstöd anges följande i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn:

”kommissionen [kommer] att tillämpa principerna i dessa riktlinjer på alla anmälda startstödåtgärder som den har att besluta om från och med den 4 april 2014, även om åtgärderna anmälts före den dagen. När det gäller olagligt startstöd till flygbolag kommer kommissionen i enlighet med sitt tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt att tillämpa gällande regler vid tidpunkten för beviljandet av stöd. Följaktligen kommer den inte att tillämpa principerna i dessa riktlinjer på olagligt startstöd till flygbolag som beviljats före den 4 april 2014.”
   (110)

110

| (400) | I 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn anges i sin tur följande:

  ”I fråga om stöd som beviljas efter det att dessa riktlinjer har offentliggjorts i EUT kommer kommissionen att använda dessa nya riktlinjer som underlag för sin granskning av [...] sådana igångsättningsstöd som beviljats utan dess godkännande och således i strid med artikel 88.3 i fördraget [nuvarande artikel 108.3 i fördraget].” |
| --- | --- |

(400)

I 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn anges i sin tur följande:

”I fråga om stöd som beviljas efter det att dessa riktlinjer har offentliggjorts i EUT kommer kommissionen att använda dessa nya riktlinjer som underlag för sin granskning av [...] sådana igångsättningsstöd som beviljats utan dess godkännande och således i strid med artikel 88.3 i fördraget [nuvarande artikel 108.3 i fördraget].”

| (401) | Eftersom avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair ingicks efter det att 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjorts i EUT den 9 december 2005, utgör dessa riktlinjer den tillämpliga rättsliga grunden för bedömningen av deras förenlighet med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(401)

Eftersom avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair ingicks efter det att 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn offentliggjorts i EUT den 9 december 2005, utgör dessa riktlinjer den tillämpliga rättsliga grunden för bedömningen av deras förenlighet med den inre marknaden.

7.3.2.2   
  Bedömning av förenligheten i enlighet med 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

Bedömning av förenligheten i enlighet med 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn

| (402) | Eftersom villkoren för förenlighet för igångsättningsstöd enligt punkt 79 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är kumulativa, anser kommissionen att det bara behöver bevisas att ett av de villkoren inte är uppfyllt för att det ska kunna konstateras att stödet till flygbolagen inte är förenligt. Kommissionen inleder sin analys med villkoret i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn. |
| --- | --- |

(402)

Eftersom villkoren för förenlighet för igångsättningsstöd enligt punkt 79 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn är kumulativa, anser kommissionen att det bara behöver bevisas att ett av de villkoren inte är uppfyllt för att det ska kunna konstateras att stödet till flygbolagen inte är förenligt. Kommissionen inleder sin analys med villkoret i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

| (403) | Enligt punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn får stödet varje år uppgå till högst 50 % av de stödberättigande kostnaderna under året i fråga, och det totala stödet till i genomsnitt 30 % av de stödberättigande kostnaderna. Stödberättigande kostnader definieras som ”de extra kostnader som uppstår när en ny linje eller en ny turtäthet lanseras, dvs. kostnader som flygbolaget inte har för redan etablerade linjer” (111). |
| --- | --- |

(403)

Enligt punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn får stödet varje år uppgå till högst 50 % av de stödberättigande kostnaderna under året i fråga, och det totala stödet till i genomsnitt 30 % av de stödberättigande kostnaderna. Stödberättigande kostnader definieras som ”de extra kostnader som uppstår när en ny linje eller en ny turtäthet lanseras, dvs. kostnader som flygbolaget inte har för redan etablerade linjer” (111).

111

| (404) | I beslutet om att inleda förfarandet noterade kommissionen att avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair inte innehöll några bestämmelser om en koppling mellan det beviljade stödet och de stödberättigande kostnaderna. Tyskland ombads därför att lämna närmare uppgifter om sambandet mellan stödet och de stödberättigande kostnaderna. Varken Tyskland eller de tredje parter som kommenterade beslutet om att inleda förfarandet lämnade några sådana uppgifter. Mot denna bakgrund, och med tanke på att det i avtalen med flygbolagen i fråga inte sägs något om flygbolagens kostnader, och definitivt inte de stödberättigande kostnaderna, anser kommissionen att villkoret för förenlighet i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn inte är uppfyllt. |
| --- | --- |

(404)

I beslutet om att inleda förfarandet noterade kommissionen att avtalen med Germanwings, TUIFly och Ryanair inte innehöll några bestämmelser om en koppling mellan det beviljade stödet och de stödberättigande kostnaderna. Tyskland ombads därför att lämna närmare uppgifter om sambandet mellan stödet och de stödberättigande kostnaderna. Varken Tyskland eller de tredje parter som kommenterade beslutet om att inleda förfarandet lämnade några sådana uppgifter. Mot denna bakgrund, och med tanke på att det i avtalen med flygbolagen i fråga inte sägs något om flygbolagens kostnader, och definitivt inte de stödberättigande kostnaderna, anser kommissionen att villkoret för förenlighet i punkt 79 d i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn inte är uppfyllt.

| (405) | Sammanfattningsvis kan stödet till flygbolagen inte anses utgöra förenligt igångsättningsstöd, eftersom minst ett av villkoren för förenlighet inte är uppfyllt. Det statliga stödet till Germanwings, TUIFly och Ryanair utgör därför olagligt och oförenligt statligt stöd som måste återkrävas. |
| --- | --- |

(405)

Sammanfattningsvis kan stödet till flygbolagen inte anses utgöra förenligt igångsättningsstöd, eftersom minst ett av villkoren för förenlighet inte är uppfyllt. Det statliga stödet till Germanwings, TUIFly och Ryanair utgör därför olagligt och oförenligt statligt stöd som måste återkrävas.

8.   ÅTERKRAV

ÅTERKRAV

| (406) | I enlighet med fördraget och domstolens fasta rättspraxis är kommissionen behörig att besluta att den berörda medlemsstaten ska upphäva eller ändra stödet (112) när kommissionen har funnit att det är oförenligt med den inre marknaden. Enligt domstolens fasta rättspraxis syftar dessutom den skyldighet som ålagts en medlemsstat att upphäva ett stöd som kommissionen anser vara oförenligt med den inre marknaden till att återställa den situation som rådde innan stödet beviljades (113). Domstolen har förklarat att detta mål är uppnått när stödmottagaren har betalat tillbaka de belopp som beviljats i form av olagligt stöd, så att denne förlorar den fördel som företaget åtnjöt på marknaden i förhållande till sina konkurrenter och den situation som rådde före utbetalningen av stödet är återställd (114). |
| --- | --- |

(406)

I enlighet med fördraget och domstolens fasta rättspraxis är kommissionen behörig att besluta att den berörda medlemsstaten ska upphäva eller ändra stödet (112) när kommissionen har funnit att det är oförenligt med den inre marknaden. Enligt domstolens fasta rättspraxis syftar dessutom den skyldighet som ålagts en medlemsstat att upphäva ett stöd som kommissionen anser vara oförenligt med den inre marknaden till att återställa den situation som rådde innan stödet beviljades (113). Domstolen har förklarat att detta mål är uppnått när stödmottagaren har betalat tillbaka de belopp som beviljats i form av olagligt stöd, så att denne förlorar den fördel som företaget åtnjöt på marknaden i förhållande till sina konkurrenter och den situation som rådde före utbetalningen av stödet är återställd (114).

112

113

114

| (407) | I enlighet med denna rättspraxis föreskrivs i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (115) att kommissionen ”vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall [...] besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren”. |
| --- | --- |

(407)

I enlighet med denna rättspraxis föreskrivs i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (115) att kommissionen ”vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall [...] besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren”.

115

| (408) | Det statliga stöd som nämns ovan (se skälen 282, 297, 318, 320, 395 och 405), med beaktande av skälen 198-200) måste därför återbetalas till Tyskland, i den mån det har utbetalats. |
| --- | --- |

(408)

Det statliga stöd som nämns ovan (se skälen 282, 297, 318, 320, 395 och 405), med beaktande av skälen 198-200) måste därför återbetalas till Tyskland, i den mån det har utbetalats.

| (409) | De ungefärliga belopp som ska återkrävas framgår av tabell 9.

  Tabell 9


  Uppgifter om de ungefärliga beloppen för stöd som har tagits emot, stöd som ska återkrävas och stöd som redan har återkrävts










  Stödmottagarens namn | Ungefärligt stödbelopp som har mottagits totalt (i euro) | Ungefärligt stödbelopp som ska återkrävas totalt (116) (i euro)
  (kapitalbelopp) | Totalt belopp som redan har återbetalats (i euro) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kapitalbelopp | Ränta på återkrävt belopp (117) |
| FGAZ/FZG: Direkta investeringsbidrag | | | | |
| FGAZ/FZG: Kapitaltillskott | | | | |
| FGAZ/FZG: Hundraprocentig garanti | | | | |
| FGAZ/FZG: Deltagande i kassafond | | | | |
| Germanwings | 1 115 971 | 1 115 971 | | |
| TUIFly | 233 002 | 233 002 | | |
| Ryanair/AMS | 469 132 | 469 132 | | |

(409)

De ungefärliga belopp som ska återkrävas framgår av tabell 9.

Tabell 9

Tabell 9

Uppgifter om de ungefärliga beloppen för stöd som har tagits emot, stöd som ska återkrävas och stöd som redan har återkrävts

Uppgifter om de ungefärliga beloppen för stöd som har tagits emot, stöd som ska återkrävas och stöd som redan har återkrävts

Stödmottagarens namn

Ungefärligt stödbelopp som har mottagits totalt (i euro)

Ungefärligt stödbelopp som ska återkrävas totalt (116) (i euro)

116

(kapitalbelopp)

Totalt belopp som redan har återbetalats (i euro)

Kapitalbelopp

Ränta på återkrävt belopp (117)

117

FGAZ/FZG: Direkta investeringsbidrag

FGAZ/FZG: Kapitaltillskott

FGAZ/FZG: Hundraprocentig garanti

FGAZ/FZG: Deltagande i kassafond

Germanwings

1 115 971

1 115 971

TUIFly

233 002

233 002

Ryanair/AMS

469 132

469 132

| (410) | För att ta hänsyn till den faktiska fördel som flygbolaget och dess dotterbolag fick enligt avtalen får beloppen i tabell 9 justeras i enlighet med de bestyrkande bevis som Tyskland har tillhandahållit, på grundval av i) skillnaden mellan, å ena sidan, de faktiska summor som betalats av flygbolagen (såsom de presenterats i efterhand) med avseende på flygplatsavgifter (inklusive landningsavgift, passageraravgift och marktjänstavgift enligt avtalet om flygplatstjänster) och, å andra sidan, de i förhand beräknade kassaflödena på dessa intäktsposter, som visas i tabell 8, och ii) skillnaden mellan, å ena sidan, de faktiska summor för marknadsföring som betalats till flygbolaget eller dess dotterbolag (såsom de presenterats i efterhand) i enlighet med avtalen om marknadsföringstjänster och, å andra sidan, de marknadsföringskostnader som förutsågs i förhand, vilket motsvarar de belopp som anges i tabell 8. |
| --- | --- |

(410)

För att ta hänsyn till den faktiska fördel som flygbolaget och dess dotterbolag fick enligt avtalen får beloppen i tabell 9 justeras i enlighet med de bestyrkande bevis som Tyskland har tillhandahållit, på grundval av i) skillnaden mellan, å ena sidan, de faktiska summor som betalats av flygbolagen (såsom de presenterats i efterhand) med avseende på flygplatsavgifter (inklusive landningsavgift, passageraravgift och marktjänstavgift enligt avtalet om flygplatstjänster) och, å andra sidan, de i förhand beräknade kassaflödena på dessa intäktsposter, som visas i tabell 8, och ii) skillnaden mellan, å ena sidan, de faktiska summor för marknadsföring som betalats till flygbolaget eller dess dotterbolag (såsom de presenterats i efterhand) i enlighet med avtalen om marknadsföringstjänster och, å andra sidan, de marknadsföringskostnader som förutsågs i förhand, vilket motsvarar de belopp som anges i tabell 8.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Det statliga stöd som Tyskland mellan 2000 och 2009 olagligen har genomfört i strid med artikel 108.3 i fördraget till förmån för Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken (nedan kallat FGAZ)/Flughafen Zweibrücken GmbH (nedan kallat FZG) i form av direkta investeringsbidrag, årliga kapitaltillskott, beviljande av en hundraprocentig kostnadsfri garanti på ett banklån och möjlighet för FGAZ att delta i delstaten Rheinland-Pfalz kassafond, är oförenligt med den inre marknaden.

2.   Det statliga stöd som Tyskland olagligen har genomfört i strid med artikel 108.3 i fördraget till förmån för Germanwings, TUIFly och Ryanair/AMS i form av de avtal om flygplatstjänster och de avtal om marknadsföringstjänster som ingicks den 15 september 2006 (Germanwings), den 1 april 2008 (TUIFly) och den 22 september 2008/den 6 oktober 2008 (Ryanair/Airport Marketing Services (nedan kallat AMS)) är oförenligt med den inre marknaden.

Artikel 2

1.   Det lån som Sparkasse Südwestpfalz beviljat FZG utgör inte statligt stöd.

2.   Det avtal om flygplatstjänster som FZG ingick med Germanwings den 30 juni 2008 utgör inte statligt stöd.

Artikel 3

1.   Tyskland ska från stödmottagarna återkräva det oförenliga stöd som avses i artikel 1.

2.   FGAZ och FZG ska vara gemensamt ansvariga för återbetalningen av det statliga stöd som någon av dem har mottagit.

3.   Ryanair och AMS ska vara gemensamt ansvariga för återbetalningen av det statliga stöd som någon av dem har mottagit.

4.   Följande belopp ska återkrävas:

| a) | När det gäller de direkta investeringsbidrag som delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF beviljat till förmån för FZG:
  20 564 170 euro, beviljade mellan den 12 december 2000 och den 31 december 2009, minus kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz i den mån de omfattades av de direkta investeringsbidragen. |
| --- | --- |

a)

När det gäller de direkta investeringsbidrag som delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF beviljat till förmån för FZG:
  20 564 170 euro, beviljade mellan den 12 december 2000 och den 31 december 2009, minus kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz i den mån de omfattades av de direkta investeringsbidragen.

| a) | När det gäller de årliga kapitaltillskott som delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF beviljat till förmån för FZG:
  26 629 000 euro, beviljade mellan 2000 och 2009, minus kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz i den mån de omfattades av de årliga kapitaltillskotten, och minus de belopp som beviljats före den 12 december 2000. |
| --- | --- |

a)

När det gäller de årliga kapitaltillskott som delstaten Rheinland-Pfalz och ZEF beviljat till förmån för FZG:
  26 629 000 euro, beviljade mellan 2000 och 2009, minus kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz i den mån de omfattades av de årliga kapitaltillskotten, och minus de belopp som beviljats före den 12 december 2000.

| c) | När det gäller den hundraprocentiga lånegaranti som delstaten Rheinland-Pfalz beviljat till förmån för FZG: kontantbidragsekvivalenten för garantins värde, som ska fastställas i enlighet med kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier. |
| --- | --- |

c)

När det gäller den hundraprocentiga lånegaranti som delstaten Rheinland-Pfalz beviljat till förmån för FZG: kontantbidragsekvivalenten för garantins värde, som ska fastställas i enlighet med kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier.

| d) | När det gäller FGAZ:s deltagande i delstaten Rheinland-Pfalz kassafond: kontantbidragsekvivalenten för de förmånliga lånevillkoren, som ska fastställas i enlighet med kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor av den 12 december 2007, minus eventuella fördelar som mottagits i samband med lån som använts för att täcka kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz. |
| --- | --- |

d)

När det gäller FGAZ:s deltagande i delstaten Rheinland-Pfalz kassafond: kontantbidragsekvivalenten för de förmånliga lånevillkoren, som ska fastställas i enlighet med kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor av den 12 december 2007, minus eventuella fördelar som mottagits i samband med lån som använts för att täcka kostnaderna för brandkårstjänster och de kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i Luftsicherheitsgesetz.

| e) | När det gäller det avtal om flygplatstjänster som Germanwings och FZG ingick den 15 september 2006: beloppet för det oförenliga stödet. |
| --- | --- |

e)

När det gäller det avtal om flygplatstjänster som Germanwings och FZG ingick den 15 september 2006: beloppet för det oförenliga stödet.

| f) | När det gäller det avtal om flygplatstjänster som TUIFly och FZG ingick den 1 april 2008: beloppet för det oförenliga stödet. |
| --- | --- |

f)

När det gäller det avtal om flygplatstjänster som TUIFly och FZG ingick den 1 april 2008: beloppet för det oförenliga stödet.

| g) | När det gäller det avtal om flygplatstjänster och de avtal om marknadsföringstjänster som Ryanair och FZG ingick den 22 september 2008 och som AMS och delstaten Rheinland-Pfalz ingick den 6 oktober 2008: beloppet för det oförenliga stödet. |
| --- | --- |

g)

När det gäller det avtal om flygplatstjänster och de avtal om marknadsföringstjänster som Ryanair och FZG ingick den 22 september 2008 och som AMS och delstaten Rheinland-Pfalz ingick den 6 oktober 2008: beloppet för det oförenliga stödet.

5.   Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från och med den dag då stödet ställdes till stödmottagarens förfogande till och med den dag det har återbetalats.

6.   Tyskland ska tillhandahålla de exakta tidpunkterna då det stöd som tillhandahölls av staten ställdes till respektive stödmottagares förfogande.

7.   Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (118).

8.   Tyskland ska upphöra med alla utbetalningar av utestående stöd som avses i artikel 1, med verkan från den dag då detta beslut antas.

Artikel 4

1.   Återkravet av det stöd som avses i artikel 1 ska genomföras omedelbart och effektivt.

2.   Tyskland ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader efter den dag då detta beslut har delgivits.

Artikel 5

1.   Inom två månader efter den dag då detta beslut har delgivits ska Tyskland lämna följande uppgifter:

| a) | Det totala stödbelopp som mottagits av stödmottagarna, framför allt






  i) | beloppet för direkta investeringsbidrag och kapitaltillskott och kontantbidragsekvivalenten för förmånliga lån som täckte kostnaderna för brandkårstjänster och kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG, |
| --- | --- | --- |

a)

Det totala stödbelopp som mottagits av stödmottagarna, framför allt

i)

beloppet för direkta investeringsbidrag och kapitaltillskott och kontantbidragsekvivalenten för förmånliga lån som täckte kostnaderna för brandkårstjänster och kostnader för vilka flygplatsoperatören är berättigad till ersättning enligt § 8.3 i LuftSiG,

| ii) | uppgifter om FGAZ/FZG:s kreditvärdighet när den hundraprocentiga garantin utfärdades och när varje lån från kassafonden beviljades, så att kommissionen kan fastställa kontantbidragsekvivalenten för garantin och de förmånliga villkoren för lånen från kassafonden i enlighet med kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier respektive kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor av den 12 december 2007. |
| --- | --- |

ii)

uppgifter om FGAZ/FZG:s kreditvärdighet när den hundraprocentiga garantin utfärdades och när varje lån från kassafonden beviljades, så att kommissionen kan fastställa kontantbidragsekvivalenten för garantin och de förmånliga villkoren för lånen från kassafonden i enlighet med kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier respektive kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor av den 12 december 2007.

| b) | Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från varje stödmottagare. |
| --- | --- |

b)

Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från varje stödmottagare.

| c) | En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. |
| --- | --- |

c)

En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut.

| d) | Dokument som visar att stödmottagarna har anmodats att betalatillbaka stödet. |
| --- | --- |

d)

Dokument som visar att stödmottagarna har anmodats att betalatillbaka stödet.

2.   Tyskland ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som har vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 1 har slutförts. Tyskland ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. Tyskland ska också lämna detaljerade uppgifter om de stödbelopp och räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagarna.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 1 oktober 2014.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  Med verkan från och med den 1 december 2009 har artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget ersatts av artikel 107 respektive 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Innehållet i bestämmelserna är dock i sak oförändrat. I detta beslut bör hänvisningar till artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget i förekommande fall förstås som hänvisningar till artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget. Genom EUF-fördraget införs också vissa förändringar i terminologin, t.ex. ersätts gemenskapen med unionen och den gemensamma marknaden med den inre marknaden. I detta beslut används EUF-fördragets terminologi genomgående.

1

EUF-fördraget

(2)  
  EUT C 216, 21.7.2012, s. 56.

2

(3)  Skriftlig fråga E-6470/08 av den 2 december 2008 från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen angående subventionering av flygplatsen Zweibrücken genom delstaten Rheinland-Pfalz.

3

(4)  
  EUT C 216, 21.7.2012, s. 56.

4

(5)  Meddelande från kommissionen – Riktlinjer för statligt stöd till flygplatser och flygbolag (EUT C 99, 4.4.2014, s. 3).

5

(6)  Tillämpning av artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget och artikel 61 i EES-avtalet på statligt stöd inom luftfartssektorn (EGT C 350, 10.12.1994, s. 5).

6

(7)  Riktlinjer för finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser (EUT C 312, 9.12.2005, s. 1).

7

(8)  
  EUT C 113, 15.4.2014, s. 30.

8

(9)  Förordning nr 1 av den 15 april 1958 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EGT 17, 6.10.1958, s. 385/58).

9

(10)  Kommissionens beslut av den 22 december 1993 – K (93) 3964/6 – Konver I – och kommissionens beslut av den 21 december 1995 – K (95) 3208 – Konver II. För Rheinland-Pfalz del ingick projektet på militärflygplatsen Zweibrücken i ombyggnadsprojekten. Unionens finansiering uppgick till 9 miljoner euro.

10

(11)  http://www.flughafen-zweibruecken.de/de/wir-ueber-uns-de/daten-und-fakten-de

11

(12)  Alla avstånd anges i vägkilometer, baserat på den snabbaste vägen. Källa: maps.google.com, åtkomst den 25 juni 2014.

12

Källa:

(13)  Desel Consulting und Airport Research Center GmbH, Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025, Gutachten im Auftrag der Flughafen Zweibrücken GmbH, september 2009, s. 56.

13

Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025

(*1)  Omfattas av tystnadsplikt.

*1

(14)  De förenade målen T-443/08 och T-455/08, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig Halle GmbH mot kommissionen (nedan kallad Leipzig/Halle-domen), REU 2011, s. II-1311, särskilt punkterna 93 och 94, bekräftad genom mål C-288/11 P, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot kommissionen, [2012] ECLI:EU:C:2012:821.

14

Leipzig/Halle-domen

(15)  Kommissionens beslut 2005/842/EG av den 28 november 2005 om tillämpningen av artikel 86.2 i EG-fördraget på statligt stöd i form av ersättning för offentliga tjänster som beviljas vissa företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 312, 29.11.2005, s. 67).

15

(16)  Kommissionens beslut 2012/21/EU av den 20 december 2011 om tillämpningen av artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på statligt stöd i form av ersättning för allmännyttiga tjänster som beviljas vissa företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 7, 11.1.2012, s. 3).

16

(17)  Meddelande från kommissionen – Europeiska unionens rambestämmelser för statligt stöd i form av ersättning för offentliga tjänster (2011) (EUT C 8, 11.1.2012, s. 15).

17

(18)  Meddelande från kommissionen – Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (2004) (EUT C 244, 1.10.2004, s. 2).

18

(19)  Kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (EUT C 14, 19.1.2008, s. 6).

19

(20)  Kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (EUT C 155, 20.6.2008, s. 10).

20

(21)  Lämnades som bilaga 8 till Tysklands inlaga av den 27 januari 2011.

21

(22)  Prof. Dr. Heuer und Prof. Dr. Klophaus, unter Mitarbeit von Dr. Berster and Wilken, Deutsches Zentrum für Luft – und Raumfahrt, Januar 2006, Regionalökonomische Bedeutung und Perspektiven des Flugplatzes Zweibrücken, s. 146; Desel Consulting und Airport Research Center GmbH, Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025, Gutachten im Auftrag der Flughafen Zweibrücken GmbH, september 2009, s. 85.

22

Regionalökonomische Bedeutung und Perspektiven des Flugplatzes Zweibrücken

Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025

(23)  Avtal om flygplatstjänster mellan Ryanair och FZG av den 22 september 2008, avsnitt 3.

23

(24)  Oxera, ”How should AMS agreements be treated within the profitability analysis as part of the market economy operator test?”, utarbetat för Ryanair den 17 januari 2014.

24

(25)  Oxera, ”How should AMS agreements be treated within the profitability analysis as part of the market economy operator test? – Practical application”, utarbetat för Ryanair den 31 januari 2014.

25

(26)  Mål C-35/96, kommissionen mot Italien, REG 1998, s. I-3851; mål C-41/90, Höfner och Elser, REG 1991, s. I-1979; mål C-244/94, Fédération Française des Sociétés d'Assurances mot Ministère de l'Agriculture et de la Pêche, REG 1995, s. I-4013; mål C-55/96, Job Centre, REG 1997, s. I-7119.

26

(27)  Mål 118/85, kommissionen mot Italien, REG 1987, s. 2599; mål 35/96, kommissionen mot Italien, REG 1998, s. I-3851.

27

(28)  Leipzig/Halle-domen§, särskilt punkterna 93–94, bekräftad genom mål C-288/11 P, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot kommissionen [2012] ECLI:EU:C:2012:821; se även mål T-128/89, Aéroports de Paris mot Europeiska kommissionen, REG 2000, s. II-3929, bekräftad genom mål C-82/01 P, Aéroports de Paris mot Europeiska kommissionen, REG 2002, s. I-9297, och mål T-196/04, Ryanair mot kommissionen (nedan kallad Charleroidomen), REG 2008, s. II-3643.

28

Charleroidomen

(29)  Målen C-159/91 och C-160/91, Poucet mot AGV och Pistre mot Cancave, REG 1993, s. I-637.

29

(30)  Leipzig/Halle-domen, punkterna 42–43.

30

(31)  Mål C-170/83, Hydrotherm, REG 1984, s. I-2999, punkt 11. Se även mål T-137/02, Pollmeier Malchow mot kommissionen, REG 2004, s. II-3541, punkt 50.

31

(32)  Ett gemensamt utövande av ekonomisk verksamhet bedöms normalt genom att man analyserar förekomsten av funktionella, ekonomiska och organisatoriska kopplingar mellan enheterna. Se t.ex. mål C-480/09 P, AceaElectrabel Produzione SpA mot kommissionen, REU 2010, s. I-13355, punkterna 47–55, och mål C--222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., REG 2006, s. I-289, punkt 112.

32

(33)  Mål C-480/09 P, AceaElectrabel Produzione SpA mot kommissionen, REU 2010, s. I-13355, punkterna 47–55, och mål C--222/04, Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., REG 2006, s. I-289, punkt 112.

33

(34)  Leipzig/Halle-domen, punkt 95. Se även mål C-205/03 P, FENIN mot kommissionen, REG 2006, s. I-6295, punkt 26.

34

(35)  Se protokoll från FGAZ:s tillsynsstyrelse av den 2 oktober 2006, där det framgår att flygplatsen får ersättning för att erbjuda tjänster till militära användare.

35

(36)  Mål C-364/92, SAT Fluggesellschaft mot Eurocontrol, REG 1994, s. I-43.

36

(37)  Mål C-118/85, kommissionen mot Italien, REG 1987, s. 2599, punkterna 7–8, och mål C-30/87, Bodson mot Pompes funèbres des régions libérées, REG 1988, s. 2479, punkt 18.

37

(38)  Mål C-343/95, Cali & Figli mot Servizi ecologici porto di Genova, REG 1997, s. I-1547; kommissionens beslut N 309/2002 av den 19 mars 2003; kommissionens beslut N 438/2002 av den 16 oktober 2002, Stöd till hamnförvaltningen för utförande av myndighetsuppgifter (EUT C 284, 21.11.2002).

38

(39)  Kommissionens beslut N 309/2002 av den 19 mars 2003.

39

(40)  Se särskilt mål C-364/92, SAT Fluggesellschaft mot Eurocontrol, REG 1994, s. I-43, punkt 30, och mål C-113/07 P, Selex Sistemi Integrati mot kommissionen, REG 2009, s. I-2207, punkt 71.

40

(41)  Se bl.a. mål C-172/03, Wolfgang Heiser mot Finanzamt Innsbruck, REG 2005, s. I-01627, punkt 36, och ovannämnd rättspraxis.

41

(42)  Kommissionens beslut av den 20 februari 2014 om statligt stöd SA.35847 (2012/N) – Tjeckien – Ostravas flygplats, ännu ej offentliggjort i EUT, skäl 16.

42

(43)  Zweibrücken finns inte med i Military Aeronautical Information Publication Germany (MIL AIP Germany), som innehåller en förteckning över alla militärflygplatser i Tyskland.

43

Military Aeronautical Information Publication Germany

MIL AIP Germany

(44)  Mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen (Stardust Marine), REG 2002, s. I-4397.

44

(45)  De förenade målen T-267/08 och T-279/08, Nord-Pas-de-Calais [2011] ECLI:EU:T:2011:209, punkt 108.

45

(46)  Mål C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) m.fl. mot La Poste m.fl., REG 1996, s. I-3547, punkt 60, och mål C-342/96, Konungariket Spanien mot Europeiska kommissionen, REG 1999, s. I-2459, punkt 41.

46

(47)  Mål 173/73, Italienska Republiken mot Europeiska gemenskapernas kommission, REG 1974, s. 709, punkt 13.

47

(48)  Mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen (Stardust Marine), REG 2002, s. I-4397, punkt 69.

48

(49)  Mål C-305/89, Italien mot kommissionen (Alfa Romeo), REG 1991, s. I-1603, punkt 23, och mål T-296/97, Alitalia mot kommissionen, REG 2000, s. II-03871, punkt 84.

49

(50)  Mål C-40/85, Belgien mot kommissionen, REG 1986, s. I-2321.

50

(51)  Stardust Marine-domen, punkt 71.

51

(52)  Mål C-124/10 P, kommissionen mot Electricité de France (EDF), [2012] ECLI:EU:C:2012:318, punkt 85.

52

(53)  Se fotnot 22.

53

(54)  Mål T-214/95, Het Vlaamse Gewest mot kommissionen, REG 1998, s. II-717.

54

(55)  
  Vorlage für den Ministerrat, Gemeinsame Kabinettssitzung der Regierung des Saarlandes und der Landesregierung von Rheinland-Pfalz am 27. Mai 2003
  , Ministerium für Wirtschaft, Verkehr, Landwirtschaft und Weinbau, 15 maj 2003.

55

Vorlage für den Ministerrat, Gemeinsame Kabinettssitzung der Regierung des Saarlandes und der Landesregierung von Rheinland-Pfalz am 27. Mai 2003

(56)  
  Einschätzung der rheinland-pfälzischen Innenministeriums, 15 maj 2003.

56

Einschätzung der rheinland-pfälzischen Innenministeriums

(57)  Mål T-109/01, Fleuren Compost mot kommissionen, REG 2004, s. II-127.

57

(58)  
  EGT C 119, 22.5.2002, s. 22.

58

(59)  Punkt 173 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

59

(60)  Punkt 172 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

60

(61)  Punkt 25 v i 2014 års luftfartsriktlinjer.

61

(62)  Före räntor, skatt, av- och nedskrivningar (EBITDA).

62

(63)  Desel Consulting und Airport Research Center GmbH, Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025, Gutachten im Auftrag der Flughafen Zweibrücken GmbH, september 2009; Intraplan Consult GmbH, Luftverkehrsprognose Flughafen Saarbrücken – Vorgehensweise und Ergebnisse, oktober 2010.

63

Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025

Luftverkehrsprognose Flughafen Saarbrücken

Vorgehensweise und Ergebnisse

(64)  Kommissionens beslut av den 1 oktober 2014 om statligt stöd SA.26190 – Tyskland – Saarbrückens flygplats, ännu ej offentliggjort i EUT.

64

(65)  Kommissionen noterar att TUIFly uppgett att dess beslut att lämna Saarbrücken och flytta till Zweibrücken motiverades av säkerhetsproblem i anslutning till Saarbrückens bana. Å andra sidan uppgav Tyskland i samband med det formella granskningsförfarandet i ärende SA.26190 att inget flygbolag har motiverat sitt beslut att lämna Saarbrücken med hänvisning till flygplatsens infrastruktur. Kommissionen kan inte spekulera i de exakta motiven till TUIFlys flytt från Saarbrücken till Zweibrücken.

65

(66)  Flygplatsen Leipzig/Halle konkurrerade exempelvis med flygplatsen Vatry (Frankrike) om etableringen av DHL:s europeiska nav. Se Leipzig/Halle-domen, punkt 93.

66

(67)  Svar från Lièges flygplats i samband med det offentliga samrådet om 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

67

(68)  Desel Consulting und Airport Research Center GmbH, Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025, Gutachten im Auftrag der Flughafen Zweibrücken GmbH, september 2009.

68

Fluggast- und Flugbewegungsprognose für den Flughafen Zweibrücken bis zum Jahr 2025

(69)  Kommissionens beslut av den 1 oktober 2014 om statligt stöd SA.26190 – Tyskland – Saarbrückens flygplats, ännu ej offentliggjort i EUT.

69

(70)  
  EUT C 297, 29.11.2005.

70

(71)  2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, punkt 66. Se även artikel 4 i 2005 års beslut om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

71

(72)  Se beslut N 381/04 – Frankrike – Projekt angående höghastighetsnät för telekommunikation i Pyrénées-Atlantiques (DORSAL) (EUT C 162, 2.7.2005, s. 5).

72

(73)  Se 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn, punkt 72.

73

(74)  Punkt 72 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn. Se även punkt 34 i 2005 års riktlinjer för luftfartssektorn.

74

(75)  Se även mål T-79/10, Colt Télécommunications France mot kommissionen [2013] ECLI:EU:T:2013:463, punkterna 150–151, 154, 158 och 166.

75

(76)  Ibid., punkterna 92 och 119.

76

(77)  Tysklands inlaga av den 27 januari 2011, s. 17. ”Aus der Aufstufung des Flughafens [vom Verkehrslandeplatz zum Verkehrsflughafen] folgt des Weiteren eine Betriebspflicht des Flughafens”.

77

(78)  Enligt punkt 137 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn är inte alla villkor som anges i avsnitt 5.1 i riktlinjerna tillämpliga på tidigare driftstöd.

78

(79)  Punkterna 137, 113 och 114 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

79

(80)  Punkterna 137 och 116 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

80

(81)  Punkterna 137 och 124 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

81

(82)  Punkterna 137 och 125 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

82

(83)  Punkterna 137 och 131 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

83

(84)  Mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen (Stardust Marine), REG 2002, s. I-4397.

84

(85)  De förenade målen T-267/08 och T-279/08, Nord-Pas-de-Calais [2011] ECLI:EU:T:2011:209, punkt 108.

85

(86)  Kommissionens direktiv 2006/111/EG av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet (EUT L 318, 17.11.2006, s. 17).

86

(87)  Kassafonden får ungefär samma effekt som en hundraprocentig garanti som FGAZ/FZG beviljas utan att någon avgift tas ut eller någon säkerhet krävs. Delstaten bär risken för betalningsförsummelse från FGAZ/FZG:s sida, utan att få någon ersättning i gengäld.

87

(88)  Stardust Marine-domen, punkterna 51 och följande.

88

(89)  Se t.ex. kommissionens beslut C 41/2005, Icke-återvinningsbara kostnader i Ungern (EUT C 324, 21.12.2005, s. 12), med ytterligare hänvisningar.

89

(90)  Stardust Marine-domen, punkterna 51 och följande.

90

(91)  Ibid.

91

(92)  Under mötet erbjöd sig Ryanair att behålla rutten mellan London och Zweibrücken under vintern för [...] euro och förklarade sig villigt att starta två nya rutter (Barcelona och Alicante) från Zweibrücken för [...] euro.

92

(93)  Mål T-196/04, Ryanair mot kommissionen, REG 2008, s. II-3643, punkt 59.

93

(94)  Se kommissionens beslut 2011/60/EU av den 27 januari 2010 om statligt stöd C 12/08 (ex NN 74/07) – Slovakien – Avtal mellan Bratislava flygplats och Ryanair (EUT L 27, 1.2.2011, s. 24).

94

(95)  Se http://corporate.ryanair.com/investors/biographies/, den 23 juni 2014.

95

(96)  Kabinfaktorn definieras som andelen sålda platser i det flygplan som flyger på rutten i fråga.

96

(97)  Se punkt 53 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

97

(98)  Se punkterna 59 och 61 i 2014 års riktlinjer för luftfartssektorn.

98

(99)  Se fotnot 94.

99

(100)  [...]

100

(101)  [...]

101

(102)  [...]

102

(103)  Generaladvokatens förslag till avgörande i mål C-284/12, Lufthansa mot Flughafen Frankfurt-Hahn, 2013, ännu ej offentliggjort, punkt 50.

103

(104)  Ibid. (interna fotnoter har utelämnats). Se även ibid., punkterna 51 och 52.

104

(105)  Mål 730/79, Philip Morris Holland BV mot Europeiska gemenskapernas kommission, REG 1980, s. 2671, punkt 11, och de förenade målen T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 och T-23/98, Alzetta Mauro m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission, REG 2000, s. II-2325, punkt 80.

105

(106)  Mål 730/79, Philip Morris Holland BV mot Europeiska gemenskapernas kommission, REG 1980, s. 2671, punkterna 11 och 12, och mål T-214/95, Het Vlaamse Gewest (flamländska regionen) mot Europeiska gemenskapernas kommission, REG 1998, s. II-717, punkterna 48–50.

106

(107)  Rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag (EGT L 240, 24.8.1992, s. 1). Rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen (EGT L 240, 24.8.1992, s. 8) och rådets förordning (EEG) nr 2409/92 av den 23 juli 1992 om biljettpriser och tariffer för lufttrafik (EGT L 240, 24.8.1992, s. 15).

107

(108)  Mål C-305/89, Italienska republiken mot Europeiska kommissionen, REG 1991, s. I-1603, punkt 26.

108

(109)  Se i synnerhet mål C-364/90, Italien mot kommissionen, REG 1993, s. I-2097, punkt 20.

109

(110)  2014 års riktlinjer för luftfartssektorn, punkt 174.

110

(111)  2005 års riktlinjer för luftfartssektorn, punkt 79 e.

111

(112)  Mål C-70/72, kommissionen mot Tyskland, REG 1973, s. 813, punkt 13.

112

(113)  De förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92, Spanien mot kommissionen, REG 1994, s. I-4103, punkt 75.

113

(114)  Mål C-75/97, Belgien mot kommissionen, REG 1999, s. I-3671, punkterna 64 och 65.

114

(115)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

115

(116)  De belopp som ska återkrävas av FGAZ/FZG måste beräknas med hjälp av formeln i artikel 3, och någon ungefärlig uppskattning kan inte göras i detta skede.

116

(117)  Med tanke på att stödet kontinuerligt ställts till förfogande för flygbolagen under tidsperioden i fråga anser kommissionen att det kan godtas att räntan på återkrävt belopp beräknas från den sista dagen i den period för vilken stödbeloppet beräknats (exempelvis den 31 december om det rör sig om ett kalender år, eller den 31 oktober om perioden inleds den 1 januari och avslutas den 31 oktober). Genom att välja den sista dagen i den aktuella perioden tillämpar kommissionen i det avseendet den metod som är mest fördelaktig för stödmottagarna.

117

(118)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 140, 30.4.2004, s. 1).

118

---

| 10.2.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 34/132 |
| --- | --- | --- | --- |

10.2.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 34/132

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2016/153

av den 2 juli 2015

om de åtgärder SA.31883 – 2015/N, 2011/C som Österrike har vidtagit och planerar att vidta för Österreichische Volksbanken-AG och Volksbanken-sammanslutningen och om ändring av beslut 2013/298/EU

[delgivet med nr C(2015) 4635]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2, första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1),

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDET

FÖRFARANDET

| (1) | Den 9 december 2008 (2) (nedan kallat beslutet från 2008) godkände kommissionen den österrikiska bankstödordningen, som därefter förlängdes fyra gånger (3) och slutligen upphörde att gälla den 30 juni 2011. |
| --- | --- |

(1)

Den 9 december 2008 (2) (nedan kallat beslutet från 2008) godkände kommissionen den österrikiska bankstödordningen, som därefter förlängdes fyra gånger (3) och slutligen upphörde att gälla den 30 juni 2011.

2

beslutet från 2008

3

| (2) | I april 2009 fick Österreichische Volksbanken-AG (nedan kallad ÖVAG) ett kapitaltillskott på 1 miljard euro genom den österrikiska bankstödordningen. Den 9 februari, den 18 mars och den 14 september 2009 utfärdade ÖVAG tre statligt garanterade emissioner på 1 miljard euro vardera genom bankstödordningen. Österrike beviljade dessa stödåtgärder under antagande att ÖVAG är ett sunt finansinstitut och lämnade den 29 september 2009 in en lönsamhetsplan. |
| --- | --- |

(2)

I april 2009 fick Österreichische Volksbanken-AG (nedan kallad ÖVAG) ett kapitaltillskott på 1 miljard euro genom den österrikiska bankstödordningen. Den 9 februari, den 18 mars och den 14 september 2009 utfärdade ÖVAG tre statligt garanterade emissioner på 1 miljard euro vardera genom bankstödordningen. Österrike beviljade dessa stödåtgärder under antagande att ÖVAG är ett sunt finansinstitut och lämnade den 29 september 2009 in en lönsamhetsplan.

ÖVAG

| (3) | Under den stödrättsliga granskningen kom dock kommissionen fram till att banken, utifrån kriterierna i bilagan till kommissionens meddelande om rekapitalisering av finansinstitut under den rådande finanskrisen: begränsning av stödet till minsta möjliga och garantier mot otillbörlig snedvridning av konkurrensen (4) (nedan kallat rekapitaliseringsmeddelandet), vid tidpunkten för kapitaltillskottet inte kunde betraktas som sund i enlighet med rekapitaliseringsmeddelandet. Österrike fortsatte dock att företräda åsikten att ÖVAG var en sund bank, men lämnade den 2 november 2010 in en omstruktureringsplan för ÖVAG. |
| --- | --- |

(3)

Under den stödrättsliga granskningen kom dock kommissionen fram till att banken, utifrån kriterierna i bilagan till kommissionens meddelande om rekapitalisering av finansinstitut under den rådande finanskrisen: begränsning av stödet till minsta möjliga och garantier mot otillbörlig snedvridning av konkurrensen (4) (nedan kallat rekapitaliseringsmeddelandet), vid tidpunkten för kapitaltillskottet inte kunde betraktas som sund i enlighet med rekapitaliseringsmeddelandet. Österrike fortsatte dock att företräda åsikten att ÖVAG var en sund bank, men lämnade den 2 november 2010 in en omstruktureringsplan för ÖVAG.

4

rekapitaliseringsmeddelandet

| (4) | Med skrivelsen av den 9 december 2011 (5) underrättade kommissionen Österrike om sitt beslut att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF-fördraget), med anledning av det kapitaltillskott på 1 miljard euro och den garanti på 3 miljarder euro som Österrike beviljat ÖVAG, och bad Österrike att lämna in en ändrad omstruktureringsplan. Den 4 september 2012 lämnade Österrike in den slutgiltiga versionen av omstruktureringsplanen (nedan kallad omstruktureringsplan från 2012). |
| --- | --- |

(4)

Med skrivelsen av den 9 december 2011 (5) underrättade kommissionen Österrike om sitt beslut att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF-fördraget), med anledning av det kapitaltillskott på 1 miljard euro och den garanti på 3 miljarder euro som Österrike beviljat ÖVAG, och bad Österrike att lämna in en ändrad omstruktureringsplan. Den 4 september 2012 lämnade Österrike in den slutgiltiga versionen av omstruktureringsplanen (nedan kallad omstruktureringsplan från 2012).

5

omstruktureringsplan från 2012

| (5) | Den 19 september 2012 avslutade kommissionen det formella granskningsförfarandet med ett beslut (2013/298/EU), genom vilket den förklarade att omstruktureringsstödet till ÖVAG inbegriper de åtgärder som anges i skäl 2 i förevarande beslut, kapitaltillskottet på 250 miljoner euro i form av stamaktier och en tillgångsgaranti som innebar en ökning av kapitalet med 100 miljoner euro var förenligt med den inre marknaden (nedan kallat beslutet från 2012) (6). Detta beslut grundades på den ursprungliga omstruktureringsplanen och listan med åtaganden i bilagan till beslutet från 2012 (nedan kallat listan med åtaganden från 2012). |
| --- | --- |

(5)

Den 19 september 2012 avslutade kommissionen det formella granskningsförfarandet med ett beslut (2013/298/EU), genom vilket den förklarade att omstruktureringsstödet till ÖVAG inbegriper de åtgärder som anges i skäl 2 i förevarande beslut, kapitaltillskottet på 250 miljoner euro i form av stamaktier och en tillgångsgaranti som innebar en ökning av kapitalet med 100 miljoner euro var förenligt med den inre marknaden (nedan kallat beslutet från 2012) (6). Detta beslut grundades på den ursprungliga omstruktureringsplanen och listan med åtaganden i bilagan till beslutet från 2012 (nedan kallat listan med åtaganden från 2012).

beslutet från 2012

6

listan med åtaganden från 2012

| (6) | Beslutet från år 2012 grundades på omorganisationen av Volksbanken-sammanslutningen i Österrike (nedan kallad sammanslutningen) i egenskap av ansvarssammanslutning. Denna ansvarssammanslutning omfattade 51 oberoende lokala kreditkooperativ samt ÖVAG. Medan de lokala kreditkooperativen endast hade ett begränsat ansvar gentemot ÖVAG, hade ÖVAG i egenskap av centralt institut i sammanslutningsmodellen ansvaret för alla sammanslutningens skyldigheter (7). |
| --- | --- |

(6)

Beslutet från år 2012 grundades på omorganisationen av Volksbanken-sammanslutningen i Österrike (nedan kallad sammanslutningen) i egenskap av ansvarssammanslutning. Denna ansvarssammanslutning omfattade 51 oberoende lokala kreditkooperativ samt ÖVAG. Medan de lokala kreditkooperativen endast hade ett begränsat ansvar gentemot ÖVAG, hade ÖVAG i egenskap av centralt institut i sammanslutningsmodellen ansvaret för alla sammanslutningens skyldigheter (7).

7

| (7) | Vid den noggranna kontroll som Europeiska centralbanken och Europeiska bankmyndigheten genomfört (nedan kallad den omfattande bedömningen från ECB och EBA), vars resultat offentliggjordes den 26 oktober 2014, framgår att det föreligger ett kapitalunderskott på sammanslutningsnivå (vilket omfattar ÖVAG) såväl i basscenariot som i stresscenariot med avseende på kärnprimärkapitalet (nedan kallat CET1). |
| --- | --- |

(7)

Vid den noggranna kontroll som Europeiska centralbanken och Europeiska bankmyndigheten genomfört (nedan kallad den omfattande bedömningen från ECB och EBA), vars resultat offentliggjordes den 26 oktober 2014, framgår att det föreligger ett kapitalunderskott på sammanslutningsnivå (vilket omfattar ÖVAG) såväl i basscenariot som i stresscenariot med avseende på kärnprimärkapitalet (nedan kallat CET1).

den omfattande bedömningen från ECB och EBA

CET1

| (8) | Österrike har offentligt förklarat att sammanslutningen inte kommer att erhålla några ytterligare medel. De åtgärder som sammanslutningen planerade vid den tidpunkten (särskilt försäljningen av samtliga dotterbolag som inte ingår i kärnverksamheten och en ytterligare minskning av de riskjusterade tillgångarna (nedan kallade RJT)) hade inte i sig varit tillräckliga för att täcka kapitalunderskottet inom den frist som föreskrivits av den enhetliga tillsynsmekanismen (Single Supervisory Mechanism, nedan kallad SSM). |
| --- | --- |

(8)

Österrike har offentligt förklarat att sammanslutningen inte kommer att erhålla några ytterligare medel. De åtgärder som sammanslutningen planerade vid den tidpunkten (särskilt försäljningen av samtliga dotterbolag som inte ingår i kärnverksamheten och en ytterligare minskning av de riskjusterade tillgångarna (nedan kallade RJT)) hade inte i sig varit tillräckliga för att täcka kapitalunderskottet inom den frist som föreskrivits av den enhetliga tillsynsmekanismen (Single Supervisory Mechanism, nedan kallad SSM).

RJT

SSM

| (9) | Den 23 december 2014 höll ÖVAG en extra bolagsstämma, på vilken beslutades att vidta nödvändiga steg för att avveckla ÖVAG som avvecklingsbolag under förutsättning att detta godkändes av de nationella tillsynsmyndigheterna, SSM och kommissionen. ÖVAG:s huvudsakliga funktion som centralorganisation för sammanslutningen skulle enligt sammanslutningens omstruktureringsplan (nedan kallad den nya omstruktureringsplanen), vilken innefattar en ansvarssammanslutning, överlåtas till ett av de lokala kreditkooperativen. |
| --- | --- |

(9)

Den 23 december 2014 höll ÖVAG en extra bolagsstämma, på vilken beslutades att vidta nödvändiga steg för att avveckla ÖVAG som avvecklingsbolag under förutsättning att detta godkändes av de nationella tillsynsmyndigheterna, SSM och kommissionen. ÖVAG:s huvudsakliga funktion som centralorganisation för sammanslutningen skulle enligt sammanslutningens omstruktureringsplan (nedan kallad den nya omstruktureringsplanen), vilken innefattar en ansvarssammanslutning, överlåtas till ett av de lokala kreditkooperativen.

den nya omstruktureringsplanen

| (10) | Den nya omstruktureringsplanen medför betydande ändringar jämfört med den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012 och kräver ett ändringsbeslut från kommissionen. |
| --- | --- |

(10)

Den nya omstruktureringsplanen medför betydande ändringar jämfört med den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012 och kräver ett ändringsbeslut från kommissionen.

| (11) | Under perioden oktober 2014 till juni 2015 diskuterade kommissionen, Österrike, SSM och sammanslutningen den nya omstruktureringsplanen i samband med ett antal telefonkonferenser samt på skriftlig väg. Kommission träffade den 18 december 2014 representanter för ÖVAG och Österrike och den 7 maj 2015 representanter för sammanslutningen. |
| --- | --- |

(11)

Under perioden oktober 2014 till juni 2015 diskuterade kommissionen, Österrike, SSM och sammanslutningen den nya omstruktureringsplanen i samband med ett antal telefonkonferenser samt på skriftlig väg. Kommission träffade den 18 december 2014 representanter för ÖVAG och Österrike och den 7 maj 2015 representanter för sammanslutningen.

| (12) | På ÖVAG:s bolagsstämma den 28 maj 2015 godkändes överföringen av kärnfunktionerna till Volksbank Wien-Baden (nedan kallad VBWB) samt grundandet av ett avvecklingsbolag enligt § 162 i den federala lagen om sanering och avveckling av banker (Bundesgesetz über die Sanierung und Abwicklung von Banken, nedan kallad BaSAG) för övriga funktioner. |
| --- | --- |

(12)

På ÖVAG:s bolagsstämma den 28 maj 2015 godkändes överföringen av kärnfunktionerna till Volksbank Wien-Baden (nedan kallad VBWB) samt grundandet av ett avvecklingsbolag enligt § 162 i den federala lagen om sanering och avveckling av banker (Bundesgesetz über die Sanierung und Abwicklung von Banken, nedan kallad BaSAG) för övriga funktioner.

VBWB

BaSAG

| (13) | Den 29 maj 2015 godkändes överföringen av ÖVAG:s kärnfunktioner och en kapitalökning på 113 miljoner euro på VBWB:s bolagsstämma. |
| --- | --- |

(13)

Den 29 maj 2015 godkändes överföringen av ÖVAG:s kärnfunktioner och en kapitalökning på 113 miljoner euro på VBWB:s bolagsstämma.

| (14) | Den 29 maj 2015 hade de regionala Volksbankerna, vilka utgör 97,83 % av sammanslutningens RTJ, redan undertecknat sammanslutningsavtalet och samarbetsavtalet. |
| --- | --- |

(14)

Den 29 maj 2015 hade de regionala Volksbankerna, vilka utgör 97,83 % av sammanslutningens RTJ, redan undertecknat sammanslutningsavtalet och samarbetsavtalet.

| (15) | Sammanslutningen lämnade in den slutgiltiga versionen av den nya omstruktureringsplanen den 23 juni 2015. |
| --- | --- |

(15)

Sammanslutningen lämnade in den slutgiltiga versionen av den nya omstruktureringsplanen den 23 juni 2015.

| (16) | Den 25 juni 2015 lade Österrike fram en lista med åtaganden som bifogas i bilagan till detta beslut. |
| --- | --- |

(16)

Den 25 juni 2015 lade Österrike fram en lista med åtaganden som bifogas i bilagan till detta beslut.

| (17) | Eftersom detta beslut meddelas på grundval av kommissionens behörighet inom området för statligt stöd påverkar det inte på något sätt eventuella skyldigheter i samband med kontroll av företagskoncentrationer som skulle kunna vara tillämpliga på de parter som deltagit i transaktionen. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom detta beslut meddelas på grundval av kommissionens behörighet inom området för statligt stöd påverkar det inte på något sätt eventuella skyldigheter i samband med kontroll av företagskoncentrationer som skulle kunna vara tillämpliga på de parter som deltagit i transaktionen.

2.   DETALJERAD BESKRIVNING AV DE REDAN VIDTAGNA ELLER PLANERADE ÅTGÄRDERNA

DETALJERAD BESKRIVNING AV DE REDAN VIDTAGNA ELLER PLANERADE ÅTGÄRDERNA

2.1   STÖDMOTTAGAREN OCH DESS SVÅRIGHETER

| (18) | Sammanslutningen omfattar för närvarande i) 51 rättsligt självständiga lokala kreditkooperativ (41 regionala kooperativa banker, fem specialbanker, fyra kreditkooperativ och en hypotekskassa), ii) centralorganisationen ÖVAG, samt iii) det lagstadgade insättningsgarantiorganet Volksbank Haftungsgenossenschaft eG. ÖVAG utgör sammanslutningens centralorganisation och tillhandahåller i denna egenskap tjänster till de lokala kreditkooperativen i form av centraliserad förvaltning och likviditetsförvaltning. De lokala kreditkooperativen är små banker (balansomslutning mellan 65 miljoner euro och 3 600 miljoner euro) som i huvudsak tillhandahåller banktjänster till privatkunder och företagskunder på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

(18)

Sammanslutningen omfattar för närvarande i) 51 rättsligt självständiga lokala kreditkooperativ (41 regionala kooperativa banker, fem specialbanker, fyra kreditkooperativ och en hypotekskassa), ii) centralorganisationen ÖVAG, samt iii) det lagstadgade insättningsgarantiorganet Volksbank Haftungsgenossenschaft eG. ÖVAG utgör sammanslutningens centralorganisation och tillhandahåller i denna egenskap tjänster till de lokala kreditkooperativen i form av centraliserad förvaltning och likviditetsförvaltning. De lokala kreditkooperativen är små banker (balansomslutning mellan 65 miljoner euro och 3 600 miljoner euro) som i huvudsak tillhandahåller banktjänster till privatkunder och företagskunder på lokal och regional nivå.

| (19) | Sammanslutningen har en marknadsandel på cirka 6 % i Österrike med ungefär 900 000 privatkunder och 80 000 företagskunder. De lokala kreditkooperativen har över 500 filialer och 4 900 anställda. De sammanlagda kundfordringarna uppgår till ungefär 30 miljarder euro och de sammanlagda skulderna till kunderna till ungefär 27 miljarder euro. |
| --- | --- |

(19)

Sammanslutningen har en marknadsandel på cirka 6 % i Österrike med ungefär 900 000 privatkunder och 80 000 företagskunder. De lokala kreditkooperativen har över 500 filialer och 4 900 anställda. De sammanlagda kundfordringarna uppgår till ungefär 30 miljarder euro och de sammanlagda skulderna till kunderna till ungefär 27 miljarder euro.

| (20) | Medlemmarna är sammanslutna till en ansvarssammanslutning och en likviditetssammanslutning (en reglerad överföring av likviditet) på grundval av sammanslutningsavtalet. Inom ramen för det nuvarande systemet ansvarar centralorganisationen (ÖVAG) obegränsat för de lokala kreditkooperativen, medan de lokala kreditkooperativens ansvar för centralorganisationen är begränsad på så sätt att kapitaltäckningskvoten i ett lokalt kreditkooperativ inte får underskrida de lagstadgade minimikraven. |
| --- | --- |

(20)

Medlemmarna är sammanslutna till en ansvarssammanslutning och en likviditetssammanslutning (en reglerad överföring av likviditet) på grundval av sammanslutningsavtalet. Inom ramen för det nuvarande systemet ansvarar centralorganisationen (ÖVAG) obegränsat för de lokala kreditkooperativen, medan de lokala kreditkooperativens ansvar för centralorganisationen är begränsad på så sätt att kapitaltäckningskvoten i ett lokalt kreditkooperativ inte får underskrida de lagstadgade minimikraven.

| (21) | ÖVAG ägs för närvarande till 51,6 % av de lokala kreditkooperativen, nämligen genom deras holdingbolag Volksbanken Holding. Den österrikiska staten äger 43,3 % av ÖVAG. Ytterligare betydande aktieägare är DZ Bank AG (3,8 %) och Raiffeisen Zentralbank (0,9 %). 0,4 % ägs av andra aktieägare. |
| --- | --- |

(21)

ÖVAG ägs för närvarande till 51,6 % av de lokala kreditkooperativen, nämligen genom deras holdingbolag Volksbanken Holding. Den österrikiska staten äger 43,3 % av ÖVAG. Ytterligare betydande aktieägare är DZ Bank AG (3,8 %) och Raiffeisen Zentralbank (0,9 %). 0,4 % ägs av andra aktieägare.

| (22) | Sammanslutningens viktigaste geografiska marknad är Österrike. Dessutom har ÖVAG varit verksam i ett antal central- och östeuropeiska länder, men har där dock, med undantag för Rumänien, endast haft en liten marknadsandel. |
| --- | --- |

(22)

Sammanslutningens viktigaste geografiska marknad är Österrike. Dessutom har ÖVAG varit verksam i ett antal central- och östeuropeiska länder, men har där dock, med undantag för Rumänien, endast haft en liten marknadsandel.

| (23) | ÖVAG:s problem berodde på flera olika anledningar: Bankens engagemang i central- och östeuropeiska länder genom sina retaildotterbolag i VB International AG (nedan kallat VBI), dess verksamhet inom kommunal finansiering och infrastrukturfinansiering, dess fastighetsverksamhet, det faktum att investeringsportföljen bland annat innehåller instrument som utfärdats av Lehman Brothers och isländska banker samt dess beroende av refinansiering på interbankmarknaden (8). Dessa faktorer ledde till att ÖVAG från och med år 2008 drabbades av avsevärda förluster och att Österrike 2009 beviljade ÖVAG stödåtgärder (9). På grund av de omfattande förlusterna år 2011 vidtogs ytterligare statliga åtgärder (10). Trots ansträngningarna till omstrukturering år 2014 förelåg det enligt den omfattande bedömningen från ECB och EBA från år 2014 ett stort kapitalunderskott på sammanslutningsnivå (inbegripet ÖVAG), vilket framför allt berodde på risker och svagheter hos ÖVAG (11). |
| --- | --- |

(23)

ÖVAG:s problem berodde på flera olika anledningar: Bankens engagemang i central- och östeuropeiska länder genom sina retaildotterbolag i VB International AG (nedan kallat VBI), dess verksamhet inom kommunal finansiering och infrastrukturfinansiering, dess fastighetsverksamhet, det faktum att investeringsportföljen bland annat innehåller instrument som utfärdats av Lehman Brothers och isländska banker samt dess beroende av refinansiering på interbankmarknaden (8). Dessa faktorer ledde till att ÖVAG från och med år 2008 drabbades av avsevärda förluster och att Österrike 2009 beviljade ÖVAG stödåtgärder (9). På grund av de omfattande förlusterna år 2011 vidtogs ytterligare statliga åtgärder (10). Trots ansträngningarna till omstrukturering år 2014 förelåg det enligt den omfattande bedömningen från ECB och EBA från år 2014 ett stort kapitalunderskott på sammanslutningsnivå (inbegripet ÖVAG), vilket framför allt berodde på risker och svagheter hos ÖVAG (11).

VBI

8

9

10

11

2.2   STÖDÅTGÄRDERNA UNDER 2009 OCH DEN EFTERFÖLJANDE OMSTRUKTURERINGEN

Stödåtgärderna

Stödåtgärderna

| (24) | I april 2009 tecknade Österrike vinstandelsbevis i ÖVAG för 1 miljard euro (nedan kallat kapitaltillskottet 2009). Med de tecknade vinstandelsbevisen erhöll staten inga rösträtter men en preferenskupong och en konverteringsrätt. Vinstandelsbevisen var utan tidsbegränsning och bokfördes som kärnprimärkapital. Vinstandelsbevisen omfattas av eventuella förluster i proportion till det totala kapital som omfattas av förlusten. ÖVAG hade rätt att när som helst återbetala vinstandelsbevisen helt eller i trancher. Staten hade rätt att konvertera vinstandelsbevisen till ÖVAG-stamaktier. Någon sådan konvertering ägde emellertid inte rum. |
| --- | --- |

(24)

I april 2009 tecknade Österrike vinstandelsbevis i ÖVAG för 1 miljard euro (nedan kallat kapitaltillskottet 2009). Med de tecknade vinstandelsbevisen erhöll staten inga rösträtter men en preferenskupong och en konverteringsrätt. Vinstandelsbevisen var utan tidsbegränsning och bokfördes som kärnprimärkapital. Vinstandelsbevisen omfattas av eventuella förluster i proportion till det totala kapital som omfattas av förlusten. ÖVAG hade rätt att när som helst återbetala vinstandelsbevisen helt eller i trancher. Staten hade rätt att konvertera vinstandelsbevisen till ÖVAG-stamaktier. Någon sådan konvertering ägde emellertid inte rum.

kapitaltillskottet 2009

| (25) | ÖVAG erhöll dessutom statliga garantier genom den österrikiska bankstödordningen och utfärdade under 2009 statligt garanterade obligationer på 3 miljarder euro som löpte ut åren 2012 och 2013. |
| --- | --- |

(25)

ÖVAG erhöll dessutom statliga garantier genom den österrikiska bankstödordningen och utfärdade under 2009 statligt garanterade obligationer på 3 miljarder euro som löpte ut åren 2012 och 2013.

Omstruktureringen

Omstruktureringen

| (26) | ÖVAG inledde redan 2009 en omstruktureringsprocess, bland annat med målsättningen att outsourca den verksamhet som utgjorde huvudorsakerna till kreditinstitutets problem. Vissa av riskerna från den gamla portföljen vållade dock återigen bekymmer för banken under 2011. Det gällde i synnerhet följande risker:






  a) | Förluster för VBI-dotterbolagen och justeringar av deras bokförda värde i ÖVAG:s räkenskaper på totalt 380 miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

(26)

ÖVAG inledde redan 2009 en omstruktureringsprocess, bland annat med målsättningen att outsourca den verksamhet som utgjorde huvudorsakerna till kreditinstitutets problem. Vissa av riskerna från den gamla portföljen vållade dock återigen bekymmer för banken under 2011. Det gällde i synnerhet följande risker:

a)

Förluster för VBI-dotterbolagen och justeringar av deras bokförda värde i ÖVAG:s räkenskaper på totalt 380 miljoner euro.

| b) | Värdejusteringar på 300 miljoner euro av ÖVAG:s investeringar med koppling till de länder som drabbats hårdast av statsskuldkrisen. |
| --- | --- |

b)

Värdejusteringar på 300 miljoner euro av ÖVAG:s investeringar med koppling till de länder som drabbats hårdast av statsskuldkrisen.

| c) | Avskrivning av det återstående andelskapital som ÖVAG hade i Kommunalkredit på 142 miljoner euro. |
| --- | --- |

c)

Avskrivning av det återstående andelskapital som ÖVAG hade i Kommunalkredit på 142 miljoner euro.

| d) | Korrigering av det bokförda värdet för Investkredit (nedan kallad IK) med minus 323 miljoner euro inom ramen för fusionen med ÖVAG. |
| --- | --- |

d)

Korrigering av det bokförda värdet för Investkredit (nedan kallad IK) med minus 323 miljoner euro inom ramen för fusionen med ÖVAG.

IK

2.3   STÖDÅTGÄRDERNA UNDER 2012 OCH DEN EFTERFÖLJANDE OMSTRUKTURERINGEN

Stödåtgärderna

Stödåtgärderna

| (27) | ÖVAG:s omfattande förluster 2011 gjorde att det krävdes ytterligare stödåtgärder, nämligen ett kapitaltillskott från staten på 250 miljoner euro i form av stamaktier (nedan kallat kapitaltillskottet 2012) och en tillgångsgaranti. |
| --- | --- |

(27)

ÖVAG:s omfattande förluster 2011 gjorde att det krävdes ytterligare stödåtgärder, nämligen ett kapitaltillskott från staten på 250 miljoner euro i form av stamaktier (nedan kallat kapitaltillskottet 2012) och en tillgångsgaranti.

kapitaltillskottet 2012

| (28) | Kapitaltillskottet 2012 genomfördes i två steg. Först sänktes bankens kapital med 70 % för att utjämna de upplupna förlusterna. Även de vinstandelsbevis som Österrike tillförde 2009 sänktes i proportion till denna nedsättning av kapitalet, vilket innebar att endast 300 miljoner euro statligt andelskapital återstod i ÖVAG. I ett andra steg erhöll ÖVAG nytt kapital på totalt 484 miljoner euro. 250 miljoner euro tecknades av Österrike och resten av Volksbanken Holding. Priset per aktie uppgick till 2,181 euro. |
| --- | --- |

(28)

Kapitaltillskottet 2012 genomfördes i två steg. Först sänktes bankens kapital med 70 % för att utjämna de upplupna förlusterna. Även de vinstandelsbevis som Österrike tillförde 2009 sänktes i proportion till denna nedsättning av kapitalet, vilket innebar att endast 300 miljoner euro statligt andelskapital återstod i ÖVAG. I ett andra steg erhöll ÖVAG nytt kapital på totalt 484 miljoner euro. 250 miljoner euro tecknades av Österrike och resten av Volksbanken Holding. Priset per aktie uppgick till 2,181 euro.

| (29) | Som en följd steg statens andel i ÖVAG till 43,4 %. Staten är således den näst största aktieägaren efter Volksbanken Holding (som vid den tidpunkten innehade 50,2 %). De andelar som övriga aktieägare, som inte deltog i kapitaltillskottet, hade späddes vid den dåvarande tidpunkten ut till följande värden: DZ-Bank: 3,8 %, ERGO: 1,5 %, RZB: 0,9 %, spridda innehav: 0,1 %. |
| --- | --- |

(29)

Som en följd steg statens andel i ÖVAG till 43,4 %. Staten är således den näst största aktieägaren efter Volksbanken Holding (som vid den tidpunkten innehade 50,2 %). De andelar som övriga aktieägare, som inte deltog i kapitaltillskottet, hade späddes vid den dåvarande tidpunkten ut till följande värden: DZ-Bank: 3,8 %, ERGO: 1,5 %, RZB: 0,9 %, spridda innehav: 0,1 %.

| (30) | Genom tillgångsgarantin, genom vilken förlusterna från den försäkrade portföljen för de nödlidande krediterna täcktes, ökade ÖVAG:s kapital med 100 miljoner euro. ÖVAG kan endast ta garantin i anspråk under vissa speciella förutsättningar, vilka kontrolleras den 31 december 2015 (12). Tillgångsgarantin betalas genom en avgift på 10 % årligen (dvs. som ett kapitaltillskott) och upphör att gälla den 1 januari 2016. |
| --- | --- |

(30)

Genom tillgångsgarantin, genom vilken förlusterna från den försäkrade portföljen för de nödlidande krediterna täcktes, ökade ÖVAG:s kapital med 100 miljoner euro. ÖVAG kan endast ta garantin i anspråk under vissa speciella förutsättningar, vilka kontrolleras den 31 december 2015 (12). Tillgångsgarantin betalas genom en avgift på 10 % årligen (dvs. som ett kapitaltillskott) och upphör att gälla den 1 januari 2016.

12

Omstruktureringen

Omstruktureringen

| (31) | I samband med stödåtgärderna 2012 reviderade ÖVAG sin ursprungliga omstruktureringsplan och beslutade sig för en djupgående omstrukturering. Åtgärderna godkändes genom beslutet från 2012. Den ursprungliga omstruktureringsplanen som grundades på beslutet från 2012 innehöll bland annat följande punkter:






  a) | ÖVAG inrättade ett internt avvecklingssegment i vilket särskilda tillgångar, det så kallade non-core-segmentet, skulle avvecklas. |
| --- | --- | --- |

(31)

I samband med stödåtgärderna 2012 reviderade ÖVAG sin ursprungliga omstruktureringsplan och beslutade sig för en djupgående omstrukturering. Åtgärderna godkändes genom beslutet från 2012. Den ursprungliga omstruktureringsplanen som grundades på beslutet från 2012 innehöll bland annat följande punkter:

a)

ÖVAG inrättade ett internt avvecklingssegment i vilket särskilda tillgångar, det så kallade non-core-segmentet, skulle avvecklas.

| b) | ÖVAG:s balansomslutning och riskjusterade tillgångar (RJT) skulle minskas till 18,4 miljarder euro, respektive till 10,1 miljarder euro fram till den 31 december 2017. Den största delen av minskningen skulle uppnås i non-core-segmentet, medan balansomslutningen och RJT från kärnsegmentet endast skulle minskas något (målvärde på 5,4 miljarder euro, respektive 4,5 miljarder euro fram till den 31 december 2017). |
| --- | --- |

b)

ÖVAG:s balansomslutning och riskjusterade tillgångar (RJT) skulle minskas till 18,4 miljarder euro, respektive till 10,1 miljarder euro fram till den 31 december 2017. Den största delen av minskningen skulle uppnås i non-core-segmentet, medan balansomslutningen och RJT från kärnsegmentet endast skulle minskas något (målvärde på 5,4 miljarder euro, respektive 4,5 miljarder euro fram till den 31 december 2017).

| c) | ÖVAG skulle inom ramen för sitt kärnsegment endast uppfylla sina uppgifter som sammanslutningens centralorganisation och erbjuda produkter och tjänster till de lokala kreditkooperativen och deras kunder. ÖVAG fick inte längre låna ut pengar till tredje man för egen räkning. |
| --- | --- |

c)

ÖVAG skulle inom ramen för sitt kärnsegment endast uppfylla sina uppgifter som sammanslutningens centralorganisation och erbjuda produkter och tjänster till de lokala kreditkooperativen och deras kunder. ÖVAG fick inte längre låna ut pengar till tredje man för egen räkning.

| d) | ÖVAG skulle lämna vissa verksamhetsområden, särskilt områdena ”förnybar energi” och ”modellfinansiering”. |
| --- | --- |

d)

ÖVAG skulle lämna vissa verksamhetsområden, särskilt områdena ”förnybar energi” och ”modellfinansiering”.

| e) | ÖVAG skulle avyttra sina andelar i företagen VBLI, Malta/IK Malta Volksbank, Volksbank Romania och RZB till från sammanslutningen och Republiken Österrike oberoende parter. |
| --- | --- |

e)

ÖVAG skulle avyttra sina andelar i företagen VBLI, Malta/IK Malta Volksbank, Volksbank Romania och RZB till från sammanslutningen och Republiken Österrike oberoende parter.

| f) | Delägarna DZ Bank, Ergo Gruppe och RZB skulle vidta vissa åtgärder för att stärka ÖVAG:s egna kapital. |
| --- | --- |

f)

Delägarna DZ Bank, Ergo Gruppe och RZB skulle vidta vissa åtgärder för att stärka ÖVAG:s egna kapital.

| g) | Innan slutet av omstruktureringsperioden, den 31 december 2017, fick ÖVAG inte genomföra några förvärv, ge någon utdelning, vara prisledande inom verksamhetsområdet Online Banking (Live Bank), använda det statliga stödet för att göra reklam och ersättningen till dess ledning skulle följa vissa regler. |
| --- | --- |

g)

Innan slutet av omstruktureringsperioden, den 31 december 2017, fick ÖVAG inte genomföra några förvärv, ge någon utdelning, vara prisledande inom verksamhetsområdet Online Banking (Live Bank), använda det statliga stödet för att göra reklam och ersättningen till dess ledning skulle följa vissa regler.

| h) | ÖVAG förpliktade sig att fullständigt betala tillbaka det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro fram till den 31 december 2017, varvid minst 150 miljoner euro skulle betalas till mitten av år 2017. De lokala kreditkooperativen skulle i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter medverka vid denna återbetalning. |
| --- | --- |

h)

ÖVAG förpliktade sig att fullständigt betala tillbaka det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro fram till den 31 december 2017, varvid minst 150 miljoner euro skulle betalas till mitten av år 2017. De lokala kreditkooperativen skulle i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter medverka vid denna återbetalning.

| (32) | Åren 2012–2014 lyckades ÖVAG minska sin balansomslutning och sin RJT snabbare än vad som fastställts i beslutet från 2012, såväl i non-core-segmentet som i kärnsegmentet. Den 31 december 2014 uppgick ÖVAG:s balansomslutning till 15,1 miljarder euro och volymen på RTJ till 8,7 miljarder euro. ÖVAG:s primärkapitalkvot uppgick till 6,21 % den 31 december 2014. |
| --- | --- |

(32)

Åren 2012–2014 lyckades ÖVAG minska sin balansomslutning och sin RJT snabbare än vad som fastställts i beslutet från 2012, såväl i non-core-segmentet som i kärnsegmentet. Den 31 december 2014 uppgick ÖVAG:s balansomslutning till 15,1 miljarder euro och volymen på RTJ till 8,7 miljarder euro. ÖVAG:s primärkapitalkvot uppgick till 6,21 % den 31 december 2014.

2.4   DEN OMFATTANDE BEDÖMNINGEN FRÅN ECB OCH EBA

| (33) | År 2014 genomförde Europeiska centralbanken (ECB) och Europeiska bankmyndigheten (EBA) en omfattande bedömning, i samband med vilken 130 av de största bankerna i euroområdet granskades i frågan om kvaliteten på deras balansräkning och deras finansiella motståndskraft. Resultaten från den omfattande bedömningen offentliggjordes den 26 oktober 2014. Härvid granskades sammanslutningen på gruppbasis (inbegripet ÖVAG) i överensstämmelse med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (13) och artikel 30 i den österrikiska banklagen (Bankwesengesetz) (14). Sammanslutningen var en av de 25 banker som inte uppfyllde kraven på minsta kapitaltäckningskvoter i de granskade scenarierna. Sammanslutningens beräknade CET1-kvot för år 2016 låg i basscenariot på 7,2 % (tröskelvärde: 8 %) och i stresscenariot på 2,1 % (tröskelvärde: 5,5 %). Den maximala skillnaden mellan testresultatet och tröskelvärdet motsvarar ett ytterligare behov av CET1-kapital på 865 miljoner euro. |
| --- | --- |

(33)

År 2014 genomförde Europeiska centralbanken (ECB) och Europeiska bankmyndigheten (EBA) en omfattande bedömning, i samband med vilken 130 av de största bankerna i euroområdet granskades i frågan om kvaliteten på deras balansräkning och deras finansiella motståndskraft. Resultaten från den omfattande bedömningen offentliggjordes den 26 oktober 2014. Härvid granskades sammanslutningen på gruppbasis (inbegripet ÖVAG) i överensstämmelse med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (13) och artikel 30 i den österrikiska banklagen (Bankwesengesetz) (14). Sammanslutningen var en av de 25 banker som inte uppfyllde kraven på minsta kapitaltäckningskvoter i de granskade scenarierna. Sammanslutningens beräknade CET1-kvot för år 2016 låg i basscenariot på 7,2 % (tröskelvärde: 8 %) och i stresscenariot på 2,1 % (tröskelvärde: 5,5 %). Den maximala skillnaden mellan testresultatet och tröskelvärdet motsvarar ett ytterligare behov av CET1-kapital på 865 miljoner euro.

13

14

| (34) | ECB har gett sammanslutningen tid att täcka detta kapitalbehov och uppnå en CET1-kvot på 14,63 % till den 26 juli 2015. |
| --- | --- |

(34)

ECB har gett sammanslutningen tid att täcka detta kapitalbehov och uppnå en CET1-kvot på 14,63 % till den 26 juli 2015.

2.5   DEN NYA OMSTRUKTURERINGSPLAN SOM ANMÄLTS 2015

| (35) | På grund av de angivna svårigheterna har sammanslutningen med Republiken Österrikes godkännande påbörjat en djupgående omvandling. Denna omstruktureringsplan bygger på följande grundprinciper:






  a) | Funktionen som centralorganisation övergår från ÖVAG till Volksbank Wien-Baden. |
| --- | --- | --- |

(35)

På grund av de angivna svårigheterna har sammanslutningen med Republiken Österrikes godkännande påbörjat en djupgående omvandling. Denna omstruktureringsplan bygger på följande grundprinciper:

a)

Funktionen som centralorganisation övergår från ÖVAG till Volksbank Wien-Baden.

| b) | Efter avknoppningen av centralorganisationen lämnar ÖVAG sammanslutningen. |
| --- | --- |

b)

Efter avknoppningen av centralorganisationen lämnar ÖVAG sammanslutningen.

| c) | Det upplösta ÖVAG avvecklas och lämnar ifrån sig sin banklicens, varigenom bolaget inte längre måste uppfylla kraven på eget kapital för banker. |
| --- | --- |

c)

Det upplösta ÖVAG avvecklas och lämnar ifrån sig sin banklicens, varigenom bolaget inte längre måste uppfylla kraven på eget kapital för banker.

| d) | Den 51 lokala kreditkooperativen i sammanslutningen fusionerar till tio större institut och kommer att samarbeta i större utsträckning än tidigare. |
| --- | --- |

d)

Den 51 lokala kreditkooperativen i sammanslutningen fusionerar till tio större institut och kommer att samarbeta i större utsträckning än tidigare.

| e) | De lokala kreditkooperativen är i framtiden obegränsat ansvariga för sammanslutningens, respektive centralorganisationens åtaganden i stället för som hittills endast i den utsträckning de kan uppfylla de lagstadgade minimikraven på eget kapital. |
| --- | --- |

e)

De lokala kreditkooperativen är i framtiden obegränsat ansvariga för sammanslutningens, respektive centralorganisationens åtaganden i stället för som hittills endast i den utsträckning de kan uppfylla de lagstadgade minimikraven på eget kapital.

| (36) | Omvandlingsplanen, framför allt avvecklingen av ÖVAG med uppgivande av banklicensen och lämnandet av sammanslutningen, kommer att göra det möjligt för sammanslutningen att omedelbart uppnå en CET1-kvot på [9–11] (*1) %. Vidare har sammanslutningen vidtagit kompletterande åtgärder för att frigöra eget kapital. Detta omfattar bland annat avveckling av riskposter inom området företag och fastigheter (kumulerad CET1-effekt från januari 2014 till december 2017 på [100–200] miljoner euro), försäljning av produktbolag ([100–200] miljoner euro) och försäljning av värdepapper ([50–100] miljoner euro). Fram till slutet av år 2017 kan genom dessa åtgärder emellertid endast en förbättring av det egna kapitalet på [450–550] miljoner euro uppnås, vilket inte är tillräckligt för att täcka kapitalunderskottet på 865 miljoner euro. |
| --- | --- |

(36)

Omvandlingsplanen, framför allt avvecklingen av ÖVAG med uppgivande av banklicensen och lämnandet av sammanslutningen, kommer att göra det möjligt för sammanslutningen att omedelbart uppnå en CET1-kvot på [9–11] (*1) %. Vidare har sammanslutningen vidtagit kompletterande åtgärder för att frigöra eget kapital. Detta omfattar bland annat avveckling av riskposter inom området företag och fastigheter (kumulerad CET1-effekt från januari 2014 till december 2017 på [100–200] miljoner euro), försäljning av produktbolag ([100–200] miljoner euro) och försäljning av värdepapper ([50–100] miljoner euro). Fram till slutet av år 2017 kan genom dessa åtgärder emellertid endast en förbättring av det egna kapitalet på [450–550] miljoner euro uppnås, vilket inte är tillräckligt för att täcka kapitalunderskottet på 865 miljoner euro.

*1

Överföring av centralorganisationens funktion

Överföring av centralorganisationens funktion

| (37) | VBWB övertar funktionen som sammanslutningens centralorganisation, vilken hittills innehafts av ÖVAG. De tillgångar som behövs för denna funktion överförs tillsammans med de motsvarande skulderna från ÖVAG den 30 juni 2015 retroaktivt till den 1 januari 2015 till VBWB. Sammanlagt överförs tillgångar och skulder för knappt 8,6 miljarder euro. Detta belopp omfattar alla aktiviteter som enligt beslutet från 2012 räknas till kärnsegmentet, med undantag för tre mindre innehav (VB Factoring, VB Mobilienleasing och VB Investments), vilka stannar hos ÖVAG och utgör mindre än 10 % av den sammanlagda summan. |
| --- | --- |

(37)

VBWB övertar funktionen som sammanslutningens centralorganisation, vilken hittills innehafts av ÖVAG. De tillgångar som behövs för denna funktion överförs tillsammans med de motsvarande skulderna från ÖVAG den 30 juni 2015 retroaktivt till den 1 januari 2015 till VBWB. Sammanlagt överförs tillgångar och skulder för knappt 8,6 miljarder euro. Detta belopp omfattar alla aktiviteter som enligt beslutet från 2012 räknas till kärnsegmentet, med undantag för tre mindre innehav (VB Factoring, VB Mobilienleasing och VB Investments), vilka stannar hos ÖVAG och utgör mindre än 10 % av den sammanlagda summan.

Upplösning och avveckling av ÖVAG

Upplösning och avveckling av ÖVAG

| (38) | Efter överföringen av funktionen som centralorganisation och de motsvarande tillgångarna och skulderna påbörjas avvecklingen av ÖVAG den 4 juli 2015 och bolaget omvandlas till ett avvecklingsbolag enligt § 162 BaSAG. Namnet ändras till immigon portfolioabbau ag (nedan kallat Immigon). Det återstående tillgångarna på 7,4 miljarder euro avvecklas fram till den 31 december 2017. Detta omfattar alla aktiviteter som enligt beslutet från 2012 räknas till non-core-segmentet, samt de innehav i VB Factoring, VB Mobilienleasing och VB Investments som nämns i skäl 37. |
| --- | --- |

(38)

Efter överföringen av funktionen som centralorganisation och de motsvarande tillgångarna och skulderna påbörjas avvecklingen av ÖVAG den 4 juli 2015 och bolaget omvandlas till ett avvecklingsbolag enligt § 162 BaSAG. Namnet ändras till immigon portfolioabbau ag (nedan kallat Immigon). Det återstående tillgångarna på 7,4 miljarder euro avvecklas fram till den 31 december 2017. Detta omfattar alla aktiviteter som enligt beslutet från 2012 räknas till non-core-segmentet, samt de innehav i VB Factoring, VB Mobilienleasing och VB Investments som nämns i skäl 37.

Immigon

| (39) | Intäkterna från avvecklingen räcker enligt den nuvarande planeringen för att helt återbetala de återstående skulderna. ÖVAG:s eget kapital samt andelskapitalet sänks i samband med avvecklingen med 96,65 %. Denna nedsättning gäller även det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro. |
| --- | --- |

(39)

Intäkterna från avvecklingen räcker enligt den nuvarande planeringen för att helt återbetala de återstående skulderna. ÖVAG:s eget kapital samt andelskapitalet sänks i samband med avvecklingen med 96,65 %. Denna nedsättning gäller även det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro.

| (40) | Den befintliga tillgångsgarantin kvarstår i ÖVAG/Immigon, dock med vissa förändringar. Under det nuvarande systemet krävs att alla tillgångar som ger upphov till rättigheter ska anmälas fram till den 31 december 2015. Summan av dessa rättigheter ersätts sedan fram till den 31 juli 2016. Den 31 december 2015 förblir sista dag för att anmäla rättigheter under det ändrade avtalet. Ersättning för dessa rättigheter kan däremot begäras när som helst inom tidsperioden mellan den 31 december 2015 och slutet av avvecklingsperioden år 2017. Samtidigt sänks den tröskel under vilken ÖVAG/Immigon kan kräva återbetalning av ersättningskraven, nämligen från en primärkapitalkvot (CET) på 10 % till en kapitaltäckningskvot på 0, dvs. krav från garantin kan endast betalas ut om ÖVAG/Immigon skulle blir insolvent under avvecklingsprocessen. Även under den förlängda utbetalningsperioden uppgår avgiften för garantin till 10 % per år. |
| --- | --- |

(40)

Den befintliga tillgångsgarantin kvarstår i ÖVAG/Immigon, dock med vissa förändringar. Under det nuvarande systemet krävs att alla tillgångar som ger upphov till rättigheter ska anmälas fram till den 31 december 2015. Summan av dessa rättigheter ersätts sedan fram till den 31 juli 2016. Den 31 december 2015 förblir sista dag för att anmäla rättigheter under det ändrade avtalet. Ersättning för dessa rättigheter kan däremot begäras när som helst inom tidsperioden mellan den 31 december 2015 och slutet av avvecklingsperioden år 2017. Samtidigt sänks den tröskel under vilken ÖVAG/Immigon kan kräva återbetalning av ersättningskraven, nämligen från en primärkapitalkvot (CET) på 10 % till en kapitaltäckningskvot på 0, dvs. krav från garantin kan endast betalas ut om ÖVAG/Immigon skulle blir insolvent under avvecklingsprocessen. Även under den förlängda utbetalningsperioden uppgår avgiften för garantin till 10 % per år.

| (41) | För att de positiva kapitaleffekterna från denna omvandling ska kunna uppnås måste sammanslutningen vidta två viktiga åtgärder:






  a) | Återlämnande av ÖVAG/Immigons banklicens för att företaget inte ska omfattas av de gällande bestämmelserna om eget kapital för självständiga banker. |
| --- | --- | --- |

(41)

För att de positiva kapitaleffekterna från denna omvandling ska kunna uppnås måste sammanslutningen vidta två viktiga åtgärder:

a)

Återlämnande av ÖVAG/Immigons banklicens för att företaget inte ska omfattas av de gällande bestämmelserna om eget kapital för självständiga banker.

| b) | ÖVAG/Immigon ska lämna sammanslutningen så att sammanslutningen inte är skyldig att uppfylla bestämmelserna om eget kapital för ÖVAG/Immigon på gruppbasis. |
| --- | --- |

b)

ÖVAG/Immigon ska lämna sammanslutningen så att sammanslutningen inte är skyldig att uppfylla bestämmelserna om eget kapital för ÖVAG/Immigon på gruppbasis.

| (42) | Den 10 december 2014 undertecknade ÖVAG ett avtal med den rumänska banken Banca Transilvania om avyttring av dess andel i Volksbank Romania SA på 51 %. Därigenom undanröjdes ett väsentligt hinder mot att återlämna banklicensen. Avtalsslutet ägde rum den 7 april 2015. Samtidigt uppfyllde ÖVAG ett krav i den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012. Dessutom avslutade ÖVAG i september 2014 försäljningen av VB Malta och beslöt att avveckla IK Malta. Således uppfyllde ÖVAG villkoren i beslutet från 2012. |
| --- | --- |

(42)

Den 10 december 2014 undertecknade ÖVAG ett avtal med den rumänska banken Banca Transilvania om avyttring av dess andel i Volksbank Romania SA på 51 %. Därigenom undanröjdes ett väsentligt hinder mot att återlämna banklicensen. Avtalsslutet ägde rum den 7 april 2015. Samtidigt uppfyllde ÖVAG ett krav i den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012. Dessutom avslutade ÖVAG i september 2014 försäljningen av VB Malta och beslöt att avveckla IK Malta. Således uppfyllde ÖVAG villkoren i beslutet från 2012.

| (43) | För att Immigon ska kunna upplösas krävs det att sammanslutningen minskar sin andel i bolaget till ett minoritetsinnehav. Av det aktiekapital på 51,6 % som Volksbanken Holding innehar kommer sammanslutningen därför att överföra 8,5 % till en från sammanslutningen oberoende tredje part, specialbolaget GPVAUBEOE Beteiligungen GmbH. |
| --- | --- |

(43)

För att Immigon ska kunna upplösas krävs det att sammanslutningen minskar sin andel i bolaget till ett minoritetsinnehav. Av det aktiekapital på 51,6 % som Volksbanken Holding innehar kommer sammanslutningen därför att överföra 8,5 % till en från sammanslutningen oberoende tredje part, specialbolaget GPVAUBEOE Beteiligungen GmbH.

| (44) | I samband med överföringen av centralorganisationens funktioner överlåts en stor del av ÖVAG:s skulder gentemot sammanslutningen till VBWB. Efter delningen kommer sammanslutningen trots detta att ha en riskpost på [700–800] miljoner euro gentemot Immigon i form av olika finansiella instrument som används för att finansiera ÖVAG. |
| --- | --- |

(44)

I samband med överföringen av centralorganisationens funktioner överlåts en stor del av ÖVAG:s skulder gentemot sammanslutningen till VBWB. Efter delningen kommer sammanslutningen trots detta att ha en riskpost på [700–800] miljoner euro gentemot Immigon i form av olika finansiella instrument som används för att finansiera ÖVAG.

| (45) | För att neutralisera risken från de kvarvarande posterna gentemot Immigon ska sammanslutningen vidta följande åtgärder:






  a) | Poster på [200–300] miljoner euro avyttras direkt på marknaden. Värdet på de kvarvarande posterna uppgår till [400–600] miljoner euro. Försäljningen medför förluster för sammanslutningen på [0–100] miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

(45)

För att neutralisera risken från de kvarvarande posterna gentemot Immigon ska sammanslutningen vidta följande åtgärder:

a)

Poster på [200–300] miljoner euro avyttras direkt på marknaden. Värdet på de kvarvarande posterna uppgår till [400–600] miljoner euro. Försäljningen medför förluster för sammanslutningen på [0–100] miljoner euro.

| b) | De kvarvarande posterna på [400–600] miljoner euro täcks genom en garanti som förvärvats på marknaden till en årlig kostnad på [0–5] % av den garanterade summan. Garantin blir först tillämplig efter att sammanslutningen själv har täckt förluster på [0–200] miljoner euro från de garanterade posterna. |
| --- | --- |

b)

De kvarvarande posterna på [400–600] miljoner euro täcks genom en garanti som förvärvats på marknaden till en årlig kostnad på [0–5] % av den garanterade summan. Garantin blir först tillämplig efter att sammanslutningen själv har täckt förluster på [0–200] miljoner euro från de garanterade posterna.

| c) | För denna första förlustdel på [0–200] miljoner euro har sammanslutningen gjort avsättningar i motsvarande omfattning. Det ekonomiska resultatet år 2015 minskar därmed med ytterligare [0–200] miljoner euro. |
| --- | --- |

c)

För denna första förlustdel på [0–200] miljoner euro har sammanslutningen gjort avsättningar i motsvarande omfattning. Det ekonomiska resultatet år 2015 minskar därmed med ytterligare [0–200] miljoner euro.

Omvandlingen av sammanslutningen

Omvandlingen av sammanslutningen

| (46) | Sammanslutningen omfattar för närvarande 51 lokala kreditkooperativ. I samband med omvandlingsplanen kommer dessa 51 lokala kreditkooperativ att gå samman till tio större banker. Det är fråga om åtta regionala banker med en balansomslutning på mellan 1,9 miljarder euro och 5,3 miljarder euro som kommer att vara verksamma i olika delar av Österrike, samt två specialbanker, Sparda Bank Austria (0,8 miljarder euro) och Ärzte-/Apothekerbank (1,1 miljarder euro). De sammanslagningar som krävs kommer att äga rum fram till slutet av år 2017. Sammanslutningens hypotekskassor som är samlade i start:bausparkasse kommer antagligen att avyttras. |
| --- | --- |

(46)

Sammanslutningen omfattar för närvarande 51 lokala kreditkooperativ. I samband med omvandlingsplanen kommer dessa 51 lokala kreditkooperativ att gå samman till tio större banker. Det är fråga om åtta regionala banker med en balansomslutning på mellan 1,9 miljarder euro och 5,3 miljarder euro som kommer att vara verksamma i olika delar av Österrike, samt två specialbanker, Sparda Bank Austria (0,8 miljarder euro) och Ärzte-/Apothekerbank (1,1 miljarder euro). De sammanslagningar som krävs kommer att äga rum fram till slutet av år 2017. Sammanslutningens hypotekskassor som är samlade i start:bausparkasse kommer antagligen att avyttras.

| (47) | Förhållandet mellan de lokala kreditkooperativen inom sammanslutningen regleras genom två avtal, sammanslutningsavtalet enligt § 30a BWG och samarbetsavtalet. |
| --- | --- |

(47)

Förhållandet mellan de lokala kreditkooperativen inom sammanslutningen regleras genom två avtal, sammanslutningsavtalet enligt § 30a BWG och samarbetsavtalet.

| (48) | Sammanslutningsavtalet ingås mellan centralorganisationen i form av VBWB, de lokala kreditkooperativen och Volksbank Haftungsgenossenschaft eG och i detta avtal föreskrivs i huvudsak följande:






  a) | Centralorganisationen garanterar de lokala kreditkooperativens likviditet samt att de lagstadgade kraven på eget kapital iakttas. Medlemmarna åtar sig att ingå avtal om fund transfer pricing för fördelningen av egna medel. |
| --- | --- | --- |

(48)

Sammanslutningsavtalet ingås mellan centralorganisationen i form av VBWB, de lokala kreditkooperativen och Volksbank Haftungsgenossenschaft eG och i detta avtal föreskrivs i huvudsak följande:

a)

Centralorganisationen garanterar de lokala kreditkooperativens likviditet samt att de lagstadgade kraven på eget kapital iakttas. Medlemmarna åtar sig att ingå avtal om fund transfer pricing för fördelningen av egna medel.

| b) | Centralorganisationen är liksom hittills obegränsat ansvarig vad gäller bidrag till medlemmar. Enligt det nya sammanslutningsavtalet är även de lokala kreditkooperativen obegränsat ansvariga. |
| --- | --- |

b)

Centralorganisationen är liksom hittills obegränsat ansvarig vad gäller bidrag till medlemmar. Enligt det nya sammanslutningsavtalet är även de lokala kreditkooperativen obegränsat ansvariga.

| c) | Centralorganisationens rätt att ge anvisningar stärks och omfattar även anvisningar som påverkar enskilda bankers intressen. Vid åsidosättanden kan den påföra sanktioner. Denna förstärkta rätt att ge anvisningar rör särskilt den förvaltningstekniska, finansiella och tekniska tillsynen, planering och controlling inom sammanslutningen, iakttagandet av tillsynsrättsliga bestämmelser, interna kontrollmekanismer för medlemmarna, riskbedömning, riskmätning och riskhanteringsförfaranden samt kriterier för medlemmarnas löpande verksamhet. |
| --- | --- |

c)

Centralorganisationens rätt att ge anvisningar stärks och omfattar även anvisningar som påverkar enskilda bankers intressen. Vid åsidosättanden kan den påföra sanktioner. Denna förstärkta rätt att ge anvisningar rör särskilt den förvaltningstekniska, finansiella och tekniska tillsynen, planering och controlling inom sammanslutningen, iakttagandet av tillsynsrättsliga bestämmelser, interna kontrollmekanismer för medlemmarna, riskbedömning, riskmätning och riskhanteringsförfaranden samt kriterier för medlemmarnas löpande verksamhet.

| d) | Uttag och minskning av kapital är liksom hittills endast tillåtna med centralorganisationens godkännande. |
| --- | --- |

d)

Uttag och minskning av kapital är liksom hittills endast tillåtna med centralorganisationens godkännande.

| (49) | I samarbetsavtalet regleras de områden som inte täcks av sammanslutningsavtalet. Avtalsparter är sammanslutningens lokala kreditkooperativ och Volksbank Haftungsgenossenschaft eG. Samarbetsavtalets syfte är att främja synergieffekter i sammanslutningen genom att genomföra den planerade fusionen samt genom ett förstärkt samarbete mellan medlemmarna. Behörigheten att fatta beslut inom de områden som omfattas av samarbetsavtalet överlåts till Volksbank Haftungsgenossenschaft. De beslut som Volksbank Haftungsgenossenschafts styrelse fattar är bindande för avtalsparterna. I samarbetsavtalet regleras särskilt områdena marknadsföring, enhetlig försäljningsstrategi, produktpolitik inbegripet ramavtal med tredje parter, distributionscontrolling, optimering och standardisering av driftsprocesser, IT-anskaffning och rättslig rådgivning. |
| --- | --- |

(49)

I samarbetsavtalet regleras de områden som inte täcks av sammanslutningsavtalet. Avtalsparter är sammanslutningens lokala kreditkooperativ och Volksbank Haftungsgenossenschaft eG. Samarbetsavtalets syfte är att främja synergieffekter i sammanslutningen genom att genomföra den planerade fusionen samt genom ett förstärkt samarbete mellan medlemmarna. Behörigheten att fatta beslut inom de områden som omfattas av samarbetsavtalet överlåts till Volksbank Haftungsgenossenschaft. De beslut som Volksbank Haftungsgenossenschafts styrelse fattar är bindande för avtalsparterna. I samarbetsavtalet regleras särskilt områdena marknadsföring, enhetlig försäljningsstrategi, produktpolitik inbegripet ramavtal med tredje parter, distributionscontrolling, optimering och standardisering av driftsprocesser, IT-anskaffning och rättslig rådgivning.

| (50) | Vid en tvist bestämmer centralorganisationen huruvida en åtgärd kan anses medföra ett otillåtet ingrepp i deras uppgiftsområden enligt samarbetsavtalet. Vid en ändring av sammanslutningsavtalet innehåller samarbetsavtalet en öppnandeklausul, vilken möjliggör en motsvarande anpassning av samarbetsavtalet. |
| --- | --- |

(50)

Vid en tvist bestämmer centralorganisationen huruvida en åtgärd kan anses medföra ett otillåtet ingrepp i deras uppgiftsområden enligt samarbetsavtalet. Vid en ändring av sammanslutningsavtalet innehåller samarbetsavtalet en öppnandeklausul, vilken möjliggör en motsvarande anpassning av samarbetsavtalet.

| (51) | Den med omvandlingsplanen eftersträvade strukturen är en kombination av åtta kraftfulla regionala banker samt en centralorganisation och två specialbanker. Lokalkontoren kommer att koncentrera sig på distribution och kundvård på plats, medan förvaltningen är koncentrerad i regionalbankerna och centralorganisationen. |
| --- | --- |

(51)

Den med omvandlingsplanen eftersträvade strukturen är en kombination av åtta kraftfulla regionala banker samt en centralorganisation och två specialbanker. Lokalkontoren kommer att koncentrera sig på distribution och kundvård på plats, medan förvaltningen är koncentrerad i regionalbankerna och centralorganisationen.

| (52) | Sammanslutningen kommer att fokusera på kunder i Österrike, med tyngdpunkt på små- och medelstora företag och egenföretagare, privatkunder, finansiering av bostadsbyggande och hantering av förmögna kunder. |
| --- | --- |

(52)

Sammanslutningen kommer att fokusera på kunder i Österrike, med tyngdpunkt på små- och medelstora företag och egenföretagare, privatkunder, finansiering av bostadsbyggande och hantering av förmögna kunder.

Finansplanering

Finansplanering

| (53) | Mot bakgrund av den nya omstruktureringsplanen har sammanslutningen ingett beräkningar på den förväntade utvecklingen av huvudsakliga finansiella nyckeltal under de kommande fem åren. Dessa beräkningar har gjorts för två scenarier, ett basscenario och ett stresscenario. |
| --- | --- |

(53)

Mot bakgrund av den nya omstruktureringsplanen har sammanslutningen ingett beräkningar på den förväntade utvecklingen av huvudsakliga finansiella nyckeltal under de kommande fem åren. Dessa beräkningar har gjorts för två scenarier, ett basscenario och ett stresscenario.

| (54) | Den ingivna finansiella planen innefattar påverkan från neutraliseringen av riskerna från Immigon-posterna (15) och de beräknade betalningarna från Republiken Österrikes vinstandelsbevis i samband med listan med åtaganden. |
| --- | --- |

(54)

Den ingivna finansiella planen innefattar påverkan från neutraliseringen av riskerna från Immigon-posterna (15) och de beräknade betalningarna från Republiken Österrikes vinstandelsbevis i samband med listan med åtaganden.

15

| (55) | Basscenariot grundas på en förväntad måttlig ekonomisk tillväxt i kärnmarknaden Österrike som nominellt uppgår till 0,8 % (2015), 1,5 % (2016) och under de efterföljande åren till år 2019 till 1,7 %. Den årliga inflationen ligger mellan 1,1 % och 2,2 %, 3 månaders Euribor stiger från 0,1 % år 2015 till 1,9 % år 2019. Mot bakgrund av dessa antaganden förutspår sammanslutningen en förlust för räkenskapsåret 2015, men en positiv räntabilitet på eget kapital (Return on Equity – REK) på [8–9] % för räkenskapsåret 2019. CET1-kvoten stiger från [9–11] % år 2015 till [11–13] % år 2019. Utvecklingen av ytterligare indikatorer framgår av nedanstående tabell.

  Tabell 1


  Finansiella uppgifter i basscenariot

  (...) |
| --- | --- |

(55)

Basscenariot grundas på en förväntad måttlig ekonomisk tillväxt i kärnmarknaden Österrike som nominellt uppgår till 0,8 % (2015), 1,5 % (2016) och under de efterföljande åren till år 2019 till 1,7 %. Den årliga inflationen ligger mellan 1,1 % och 2,2 %, 3 månaders Euribor stiger från 0,1 % år 2015 till 1,9 % år 2019. Mot bakgrund av dessa antaganden förutspår sammanslutningen en förlust för räkenskapsåret 2015, men en positiv räntabilitet på eget kapital (Return on Equity – REK) på [8–9] % för räkenskapsåret 2019. CET1-kvoten stiger från [9–11] % år 2015 till [11–13] % år 2019. Utvecklingen av ytterligare indikatorer framgår av nedanstående tabell.

Return on Equity

REK

Tabell 1

Tabell 1

Finansiella uppgifter i basscenariot

Finansiella uppgifter i basscenariot

(...)

| (56) | Stresscenariot bygger på en förmodad kreditåtstramning som utlösts genom svagheter i den europeiska banksektorn, vilken inte kan avhjälpas genom aktiviteter från utländska investerare och ECB. Den verkliga ekonomiska tillväxten är svagt negativ med en långsam återhämtning från och med år 2017. Åren 2015 och 2016 är inflationen negativ och de efterföljande åren svagt positiv. Räntorna fortsätter att vara exceptionellt låga och schweizerfrancen ökar i värde i förhållande till euron. Mot bakgrund av dessa antaganden förutspår sammanslutningen en negativ räntabilitet på eget kapital (Return on Equity – REK) för verksamhetsåren 2015 och 2016 som dock stiger till [5–8] % år 2019. CET1-kvoten stiger från [8–10] % år 2015 till [10–12] % år 2019. Utvecklingen av ytterligare indikatorer framgår av nedanstående tabell.

  Tabell 2


  Finansiella uppgifter i stresscenariot

  (...) |
| --- | --- |

(56)

Stresscenariot bygger på en förmodad kreditåtstramning som utlösts genom svagheter i den europeiska banksektorn, vilken inte kan avhjälpas genom aktiviteter från utländska investerare och ECB. Den verkliga ekonomiska tillväxten är svagt negativ med en långsam återhämtning från och med år 2017. Åren 2015 och 2016 är inflationen negativ och de efterföljande åren svagt positiv. Räntorna fortsätter att vara exceptionellt låga och schweizerfrancen ökar i värde i förhållande till euron. Mot bakgrund av dessa antaganden förutspår sammanslutningen en negativ räntabilitet på eget kapital (Return on Equity – REK) för verksamhetsåren 2015 och 2016 som dock stiger till [5–8] % år 2019. CET1-kvoten stiger från [8–10] % år 2015 till [10–12] % år 2019. Utvecklingen av ytterligare indikatorer framgår av nedanstående tabell.

Return on Equity

REK

Tabell 2

Tabell 2

Finansiella uppgifter i stresscenariot

Finansiella uppgifter i stresscenariot

(...)

Nya åtaganden och åtgärder för att kompensera Österrike

Nya åtaganden och åtgärder för att kompensera Österrike

| (57) | Österrike har gjort ett antal åtaganden för att den nya omstruktureringsplanen ska kunna genomföras. Dessa anges i ett separat dokument som bifogas som bilaga till detta beslut. |
| --- | --- |

(57)

Österrike har gjort ett antal åtaganden för att den nya omstruktureringsplanen ska kunna genomföras. Dessa anges i ett separat dokument som bifogas som bilaga till detta beslut.

| (58) | Enligt avsnitt 5 i omstruktureringsmeddelandet måste regelbundna rapporter lämnas för att kommissionen ska kunna kontrollera om den nya omstruktureringsplanen genomförs på vederbörligt sätt. Österrike kommer att utse en övervakningsförvaltare som ska hjälpa kommissionen att uppfylla sin skyldighet att kontrollera att beslutet genomförs på korrekt sätt. Övervakningsförvaltaren ska lämna en övervakningsrapport var sjätte månad. Den första rapporten ska lämnas senast sex månader efter godkännandet av omstruktureringsplanen. Kommissionen anser därmed att det säkerställs att övervakningen av omstruktureringsplanens genomförande sker på vederbörligt sätt. |
| --- | --- |

(58)

Enligt avsnitt 5 i omstruktureringsmeddelandet måste regelbundna rapporter lämnas för att kommissionen ska kunna kontrollera om den nya omstruktureringsplanen genomförs på vederbörligt sätt. Österrike kommer att utse en övervakningsförvaltare som ska hjälpa kommissionen att uppfylla sin skyldighet att kontrollera att beslutet genomförs på korrekt sätt. Övervakningsförvaltaren ska lämna en övervakningsrapport var sjätte månad. Den första rapporten ska lämnas senast sex månader efter godkännandet av omstruktureringsplanen. Kommissionen anser därmed att det säkerställs att övervakningen av omstruktureringsplanens genomförande sker på vederbörligt sätt.

Lagstadgat godkännande av omstruktureringsplanen

Lagstadgat godkännande av omstruktureringsplanen

| (59) | Den nya omstruktureringsplanen som har anmälts till kommissionen motsvarar den kapitalökningsplan som ingetts till ECB respektive SSM och har som mål att sammanslutningen ska omorganiseras så att det kapitalunderskott som identifierats i den omfattande bedömningen från ECB och EBA kan täckas. |
| --- | --- |

(59)

Den nya omstruktureringsplanen som har anmälts till kommissionen motsvarar den kapitalökningsplan som ingetts till ECB respektive SSM och har som mål att sammanslutningen ska omorganiseras så att det kapitalunderskott som identifierats i den omfattande bedömningen från ECB och EBA kan täckas.

| (60) | SSM har i tillsynsrättsligt hänseende föreskrivit ett krav på eget kapital på 14,63 %, vilket ska vara uppfyllt från den 26 juli 2015. Vid detta datum ska SSM på nytt kontrollera kravet på eget kapital enligt de tillsynsrättsliga bestämmelserna och därvid även beakta genomförandet av den nya omstruktureringsplanen. Genomförandeprocessen inleds genom att de åtgärder som anges i skäl 35 a, b och c registreras i det österrikiska bolagsregistret. För att den österrikiska domstol som ansvarar för bolagsregistret ska kunna genomföra registreringen ska SSM som ansvarig tillsynsmyndighet godkänna ändringarna. |
| --- | --- |

(60)

SSM har i tillsynsrättsligt hänseende föreskrivit ett krav på eget kapital på 14,63 %, vilket ska vara uppfyllt från den 26 juli 2015. Vid detta datum ska SSM på nytt kontrollera kravet på eget kapital enligt de tillsynsrättsliga bestämmelserna och därvid även beakta genomförandet av den nya omstruktureringsplanen. Genomförandeprocessen inleds genom att de åtgärder som anges i skäl 35 a, b och c registreras i det österrikiska bolagsregistret. För att den österrikiska domstol som ansvarar för bolagsregistret ska kunna genomföra registreringen ska SSM som ansvarig tillsynsmyndighet godkänna ändringarna.

3.   DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (61) | Kommissionen erinrar om att den har inlett ett formellt granskningsförfarande som ledde fram till antagandet av beslutet från 2012 (2013/298/EU). Det krävs en ändring av nämnda beslut i enlighet med artikel 7.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (16). |
| --- | --- |

(61)

Kommissionen erinrar om att den har inlett ett formellt granskningsförfarande som ledde fram till antagandet av beslutet från 2012 (2013/298/EU). Det krävs en ändring av nämnda beslut i enlighet med artikel 7.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (16).

16

4.   ÖSTERRIKES SYNPUNKTER

ÖSTERRIKES SYNPUNKTER

| (62) | Österrike har offentligt förklarat att nytt stöd till sammanslutningen är uteslutet i samtliga former. Således anser Österrike att den ingivna omstruktureringsplanen inte utgör något nytt stöd. |
| --- | --- |

(62)

Österrike har offentligt förklarat att nytt stöd till sammanslutningen är uteslutet i samtliga former. Således anser Österrike att den ingivna omstruktureringsplanen inte utgör något nytt stöd.

| (63) | Österrike medger dock att den nya omstruktureringsplanen utgör en väsentlig ändring av den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012, vilket innebär att det krävs ett ändringsbeslut från kommissionen. Således har Österrike anmält den nya omstruktureringsplanen till kommissionen. |
| --- | --- |

(63)

Österrike medger dock att den nya omstruktureringsplanen utgör en väsentlig ändring av den ursprungliga omstruktureringsplanen från 2012, vilket innebär att det krävs ett ändringsbeslut från kommissionen. Således har Österrike anmält den nya omstruktureringsplanen till kommissionen.

| (64) | Österrike medger även att sammanslutningen i stödrättsligt hänseende ska betraktas som ÖVAG:s efterträdare och således även som adressat till dessa ändringsbeslut. |
| --- | --- |

(64)

Österrike medger även att sammanslutningen i stödrättsligt hänseende ska betraktas som ÖVAG:s efterträdare och således även som adressat till dessa ändringsbeslut.

| (65) | Samtidigt gör Österrike gällande att den nya omstruktureringsplanen med den motsvarande listan med åtaganden bibehåller balansen från beslutet från 2012 och således säkerställer stödets ursprungliga förenlighet. |
| --- | --- |

(65)

Samtidigt gör Österrike gällande att den nya omstruktureringsplanen med den motsvarande listan med åtaganden bibehåller balansen från beslutet från 2012 och således säkerställer stödets ursprungliga förenlighet.

5.   BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

BEDÖMNING AV STÖDÅTGÄRDERNA

5.1   STATLIGT STÖD

Förekomst av statligt stöd och ekonomisk efterträdare

Förekomst av statligt stöd och ekonomisk efterträdare

| (66) | Vad gäller de åtgärder som kommissionen godkänt som omstruktureringsstöd för ÖVAG 2009 och 2012, har kommissionen redan dragit slutsatsen att dessa åtgärder utgör statligt stöd. Följaktligen är det inte nödvändigt att genomföra en ny granskning av dessa åtgärder vad gäller förekomsten av statligt stöd. |
| --- | --- |

(66)

Vad gäller de åtgärder som kommissionen godkänt som omstruktureringsstöd för ÖVAG 2009 och 2012, har kommissionen redan dragit slutsatsen att dessa åtgärder utgör statligt stöd. Följaktligen är det inte nödvändigt att genomföra en ny granskning av dessa åtgärder vad gäller förekomsten av statligt stöd.

| (67) | En central del av den ursprungliga omstruktureringsplanen till vilken beslutet från 2012 hänförde sig, var att ÖVAG återigen skulle fokusera på sin funktion som centralorganisation som del av en ansvarssammanslutning tillsammans med de lokala kreditkooperativen. Inom ramen för detta system ansvarade ÖVAG som centralorganisation obegränsat för de lokala kreditkooperativen, medan de lokala kreditkooperativens ansvar för centralorganisationen var begränsad på så sätt att kapitaltäckningskvoten i ett lokalt kreditkooperativ inte fick underskrida de lagstadgade minimikraven. |
| --- | --- |

(67)

En central del av den ursprungliga omstruktureringsplanen till vilken beslutet från 2012 hänförde sig, var att ÖVAG återigen skulle fokusera på sin funktion som centralorganisation som del av en ansvarssammanslutning tillsammans med de lokala kreditkooperativen. Inom ramen för detta system ansvarade ÖVAG som centralorganisation obegränsat för de lokala kreditkooperativen, medan de lokala kreditkooperativens ansvar för centralorganisationen var begränsad på så sätt att kapitaltäckningskvoten i ett lokalt kreditkooperativ inte fick underskrida de lagstadgade minimikraven.

| (68) | Några av Österrikes åtaganden från år 2012 gällde även de lokala kreditkooperativen. För ÖVAG som centralt institut säkerställdes vissa inkomstkällor (åtagande 9) och de lokala kreditkooperativen var skyldiga att ”i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter” medverka vid återbetalningen av andelskapitalet till ÖVAG (åtagande 11.2). Dessa åtaganden var nödvändiga på grund av den särskilda ansvarsfördelningen inom sammanslutningen för att stödet skulle kunna förklaras vara förenligt med den inre marknaden. Tillsammans med den särskilda ansvarsfördelningen tillät dessa åtaganden kommissionen att behandla ÖVAG och sammanslutningen separat. |
| --- | --- |

(68)

Några av Österrikes åtaganden från år 2012 gällde även de lokala kreditkooperativen. För ÖVAG som centralt institut säkerställdes vissa inkomstkällor (åtagande 9) och de lokala kreditkooperativen var skyldiga att ”i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter” medverka vid återbetalningen av andelskapitalet till ÖVAG (åtagande 11.2). Dessa åtaganden var nödvändiga på grund av den särskilda ansvarsfördelningen inom sammanslutningen för att stödet skulle kunna förklaras vara förenligt med den inre marknaden. Tillsammans med den särskilda ansvarsfördelningen tillät dessa åtaganden kommissionen att behandla ÖVAG och sammanslutningen separat.

| (69) | Enligt den nya omstruktureringsplanen ska ÖVAG:s kärnverksamhet drivas vidare av VBWB, ett av de lokala kreditkooperativen. Således kommer VBWB att ta över ÖVAG:s funktion som sammanslutningens centralorganisation, samtidigt som funktioner och tillgångar från ÖVAG överförs till VBWB. Totalt överlåts tillgångar och skulder på 8,6 miljarder euro. Denna summa omfattar samtliga aktiviteter som i beslutet från 2012 hänförs till kärnsegmentet, med undantag för tre mindre innehav – VB Factoring (med en balansomslutning på 86 miljoner euro), VB Mobilienleasing (700 miljoner euro) och VB Investments (30 miljoner euro), som ska stanna kvar i avvecklingsbolaget Immigon. |
| --- | --- |

(69)

Enligt den nya omstruktureringsplanen ska ÖVAG:s kärnverksamhet drivas vidare av VBWB, ett av de lokala kreditkooperativen. Således kommer VBWB att ta över ÖVAG:s funktion som sammanslutningens centralorganisation, samtidigt som funktioner och tillgångar från ÖVAG överförs till VBWB. Totalt överlåts tillgångar och skulder på 8,6 miljarder euro. Denna summa omfattar samtliga aktiviteter som i beslutet från 2012 hänförs till kärnsegmentet, med undantag för tre mindre innehav – VB Factoring (med en balansomslutning på 86 miljoner euro), VB Mobilienleasing (700 miljoner euro) och VB Investments (30 miljoner euro), som ska stanna kvar i avvecklingsbolaget Immigon.

| (70) | Till skillnad från den tidigare asymmetriska ansvarsstrukturen mellan de lokala kreditkooperativen och centralorganisationen integreras sammanslutningen enligt den nya omstruktureringsplanen i ett övergripande ansvarssystem. Tillsammans med ytterligare strukturella förändringar i sammanslutningen (se skäl 49) kan den nya centralorganisationen, VBWB, inte längre betraktas separat från de lokala kreditkooperativen. Denna uppfattning bekräftas även genom den konsoliderade metod som SSM har tillämpat i den omfattande bedömningen, samt genom att kravet på eget kapital formulerades på samlad nivå (sammanslutningsnivå). |
| --- | --- |

(70)

Till skillnad från den tidigare asymmetriska ansvarsstrukturen mellan de lokala kreditkooperativen och centralorganisationen integreras sammanslutningen enligt den nya omstruktureringsplanen i ett övergripande ansvarssystem. Tillsammans med ytterligare strukturella förändringar i sammanslutningen (se skäl 49) kan den nya centralorganisationen, VBWB, inte längre betraktas separat från de lokala kreditkooperativen. Denna uppfattning bekräftas även genom den konsoliderade metod som SSM har tillämpat i den omfattande bedömningen, samt genom att kravet på eget kapital formulerades på samlad nivå (sammanslutningsnivå).

| (71) | Mot denna bakgrund anser kommissionen att sammanslutningen ska betraktas som ekonomisk efterträdare till ÖVAG som erhöll stöd enligt beslutet från 2012. Sammanslutningen utgör således mottagare till det befintliga stödet. |
| --- | --- |

(71)

Mot denna bakgrund anser kommissionen att sammanslutningen ska betraktas som ekonomisk efterträdare till ÖVAG som erhöll stöd enligt beslutet från 2012. Sammanslutningen utgör således mottagare till det befintliga stödet.

Inget nytt statligt stöd till ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen

Inget nytt statligt stöd till ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen

| (72) | Utöver frågan om överföringen av det befintliga stödet till den ekonomiska efterträdaren ska kommissionen pröva huruvida den nya omstruktureringsplanen är förenad med nytt statligt stöd. |
| --- | --- |

(72)

Utöver frågan om överföringen av det befintliga stödet till den ekonomiska efterträdaren ska kommissionen pröva huruvida den nya omstruktureringsplanen är förenad med nytt statligt stöd.

| (73) | Kommission konstaterar att Österrike inte har beviljat något nytt statligt stöd i samband med genomförandet av den nya omstruktureringsplanen. |
| --- | --- |

(73)

Kommission konstaterar att Österrike inte har beviljat något nytt statligt stöd i samband med genomförandet av den nya omstruktureringsplanen.

| (74) | Enligt artikel 107.1 FEUF är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.” För att en åtgärd ska anses utgöra stöd enligt artikel 107.1 FEUF ska följande fyra kumulativa kriterier vara uppfyllda: a) Åtgärden ska kunna tillskrivas staten och finansieras med statliga medel, b) den ska förskaffa mottagaren en fördel, c) fördelen ska vara selektiv, och d) åtgärden ska snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(74)

Enligt artikel 107.1 FEUF är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.” För att en åtgärd ska anses utgöra stöd enligt artikel 107.1 FEUF ska följande fyra kumulativa kriterier vara uppfyllda: a) Åtgärden ska kunna tillskrivas staten och finansieras med statliga medel, b) den ska förskaffa mottagaren en fördel, c) fördelen ska vara selektiv, och d) åtgärden ska snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| (75) | Varken ÖVAG eller Immigon erhåller någon ny fördel genom den nya omstruktureringsplanen. ÖVAG avvecklas, dess kärnsegment och motsvarande skulder överförs till VBWB och de återstående tillgångarna avvecklas genom avvecklingsbolaget Immigon. Enligt den aktuella omstruktureringsplanen kommer det egna kapitalet nästan att ha förbrukas helt vid avvecklingen av Immigon, utan att det krävs ett utnyttjande av tillgångsgarantin. Det presumeras därför att de risker som är förenade med ÖVAG:s CET1-instrument kommer att förverkligas, bl.a. en förlust av Republiken Österrikes innehav i ÖVAG på 250 miljoner euro och det utestående andelskapitalet med ett nominellt värde på 300 miljoner euro. |
| --- | --- |

(75)

Varken ÖVAG eller Immigon erhåller någon ny fördel genom den nya omstruktureringsplanen. ÖVAG avvecklas, dess kärnsegment och motsvarande skulder överförs till VBWB och de återstående tillgångarna avvecklas genom avvecklingsbolaget Immigon. Enligt den aktuella omstruktureringsplanen kommer det egna kapitalet nästan att ha förbrukas helt vid avvecklingen av Immigon, utan att det krävs ett utnyttjande av tillgångsgarantin. Det presumeras därför att de risker som är förenade med ÖVAG:s CET1-instrument kommer att förverkligas, bl.a. en förlust av Republiken Österrikes innehav i ÖVAG på 250 miljoner euro och det utestående andelskapitalet med ett nominellt värde på 300 miljoner euro.

| (76) | Tillgångsgarantin kommer att stanna i ÖVAG/Immigon. Enligt de aktuella avtalen kan garantin endast utnyttjas den 31 december 2015 på krav som anmälts fram till detta datum, och endast upp till det belopp som krävs för att uppnå en CET1-kvot på 10 %. Enligt de uppgifter som Österrike har lämnat överstiger de värdepapper för vilka ett ersättningskrav har anmälts redan den till 100 miljoner euro begränsade tillgångsgarantin. Medan det först den 31 december 2015 avgörs huruvida anmälda ersättningskrav är berättigade, har Immigons ledning i enlighet med sina lagstadgade skyldigheter att skydda ägarnas intressen inte något annat val än att anmäla alla eventuella ersättningskrav till slutet av 2015. |
| --- | --- |

(76)

Tillgångsgarantin kommer att stanna i ÖVAG/Immigon. Enligt de aktuella avtalen kan garantin endast utnyttjas den 31 december 2015 på krav som anmälts fram till detta datum, och endast upp till det belopp som krävs för att uppnå en CET1-kvot på 10 %. Enligt de uppgifter som Österrike har lämnat överstiger de värdepapper för vilka ett ersättningskrav har anmälts redan den till 100 miljoner euro begränsade tillgångsgarantin. Medan det först den 31 december 2015 avgörs huruvida anmälda ersättningskrav är berättigade, har Immigons ledning i enlighet med sina lagstadgade skyldigheter att skydda ägarnas intressen inte något annat val än att anmäla alla eventuella ersättningskrav till slutet av 2015.

| (77) | Fram till den 31 december 2015 kommer Immigon som avvecklingsbolag inte längre att behöva uppfylla några krav på kapital, varför det är svårt att bedöma ett krav på utbetalning enligt garantin som är knutet till uppfyllelsen av ett villkor som är knutet till CET1-kvoten. Eftersom denna bedömning uteslutande ska göras enligt nationell rätt, godtar kommissionen de synpunkter som Österrike har framfört, att överföringen av ÖVAG till ett avvecklingsbolag enligt § 162 BaSAG inte påverkar statens återbetalningsgaranti. Enligt de synpunkter som Österrikes har lämnat och mot bakgrund av den omständigheten att Immigons kapital fram till den 31 december 2015 redan hade nedsatts till 96,65 %, ska det villkor som är knutet till en CET1-kvot på 10 % anses vara uppfyllt. Således krävs det en fullständig utbetalning av alla ersättningskrav som klassificerats som berättigade fram till den 31 december 2015. |
| --- | --- |

(77)

Fram till den 31 december 2015 kommer Immigon som avvecklingsbolag inte längre att behöva uppfylla några krav på kapital, varför det är svårt att bedöma ett krav på utbetalning enligt garantin som är knutet till uppfyllelsen av ett villkor som är knutet till CET1-kvoten. Eftersom denna bedömning uteslutande ska göras enligt nationell rätt, godtar kommissionen de synpunkter som Österrike har framfört, att överföringen av ÖVAG till ett avvecklingsbolag enligt § 162 BaSAG inte påverkar statens återbetalningsgaranti. Enligt de synpunkter som Österrikes har lämnat och mot bakgrund av den omständigheten att Immigons kapital fram till den 31 december 2015 redan hade nedsatts till 96,65 %, ska det villkor som är knutet till en CET1-kvot på 10 % anses vara uppfyllt. Således krävs det en fullständig utbetalning av alla ersättningskrav som klassificerats som berättigade fram till den 31 december 2015.

| (78) | På dessa villkor minskar förändringarna i garantiavtalet – a) en förlängning av fullgörelseperioden för betalningar ur garantin utan tillstånd att anmäla ytterligare krav efter den 31 december 2015 och b) en begränsning av betalningar ur garantin för det fall att kapitalet från Immigon annars kommer att sjunka under noll – risken för garantigivaren att det blir aktuellt med utbetalningar ur garantin. Dessutom förlängs avgiften för garantin på 10 % årligen med två år. Således stärker förändringarna endast garantigivarens ställning och förskaffar inte ÖVAG/Immigon någon ytterligare fördel. |
| --- | --- |

(78)

På dessa villkor minskar förändringarna i garantiavtalet – a) en förlängning av fullgörelseperioden för betalningar ur garantin utan tillstånd att anmäla ytterligare krav efter den 31 december 2015 och b) en begränsning av betalningar ur garantin för det fall att kapitalet från Immigon annars kommer att sjunka under noll – risken för garantigivaren att det blir aktuellt med utbetalningar ur garantin. Dessutom förlängs avgiften för garantin på 10 % årligen med två år. Således stärker förändringarna endast garantigivarens ställning och förskaffar inte ÖVAG/Immigon någon ytterligare fördel.

| (79) | Inte heller beviljas sammanslutningen, inbegripet den nya centralorganisationen VBWB, någon ny fördel genom den nya omstruktureringsplanen. Såsom förklaras ovan (17), är sammanslutningen mottagare av det befintliga stödet. Enligt beslutet från 2012 krävs att de lokala kreditkooperativen i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven på eget kapital tillåter medverkar vid återbetalningen av det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro till slutet av december 2017. Det ska erinras om att kapitalunderskottet vid den omfattande bedömningen inte fastställdes endast på ÖVAG:s nivå, utan på hela sammanslutningens nivå. |
| --- | --- |

(79)

Inte heller beviljas sammanslutningen, inbegripet den nya centralorganisationen VBWB, någon ny fördel genom den nya omstruktureringsplanen. Såsom förklaras ovan (17), är sammanslutningen mottagare av det befintliga stödet. Enligt beslutet från 2012 krävs att de lokala kreditkooperativen i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven på eget kapital tillåter medverkar vid återbetalningen av det återstående statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro till slutet av december 2017. Det ska erinras om att kapitalunderskottet vid den omfattande bedömningen inte fastställdes endast på ÖVAG:s nivå, utan på hela sammanslutningens nivå.

17

| (80) | Medan det riskbärande andelskapitalet förbrukas för avvecklingen av ÖVAG/Immigon, föreskrivs i Österrikes nya åtaganden en betalning från sammanslutningen till Österrike på 300 miljoner euro (nämligen genom att Österrike erhåller ett vinstandelsbevis). Sammanslutningen har åtagit sig att betala ut sammanlagt 300 miljoner euro till slutet av [2020–2025], varvid det föreskrivs fasta kumulativa betalningströskelvärden för [...], [...] och [...]. |
| --- | --- |

(80)

Medan det riskbärande andelskapitalet förbrukas för avvecklingen av ÖVAG/Immigon, föreskrivs i Österrikes nya åtaganden en betalning från sammanslutningen till Österrike på 300 miljoner euro (nämligen genom att Österrike erhåller ett vinstandelsbevis). Sammanslutningen har åtagit sig att betala ut sammanlagt 300 miljoner euro till slutet av [2020–2025], varvid det föreskrivs fasta kumulativa betalningströskelvärden för [...], [...] och [...].

| (81) | Med det nya bindande åtagandet att betala 300 miljoner euro till Österrike återupprättar sammanslutningen rätten till det ursprungliga belopp som skulle återbetalas. Detta ursprungliga krav går förlorat i samband med avvecklingen av ÖVAG, eftersom de risker som är förbundna med andelskapitalet förverkligas. Även om den nya betalningsplanen är förenad med väsentliga utestående betalningar jämfört med det ursprungliga åtagandet, ska beaktas att samtliga statliga fordringar, det egna kapitalet och andelskapitalet skulle ha gått förlorade såväl vid en ren avveckling av ÖVAG som i den kontrafaktiska situationen vid en avveckling av hela sammanslutningen. |
| --- | --- |

(81)

Med det nya bindande åtagandet att betala 300 miljoner euro till Österrike återupprättar sammanslutningen rätten till det ursprungliga belopp som skulle återbetalas. Detta ursprungliga krav går förlorat i samband med avvecklingen av ÖVAG, eftersom de risker som är förbundna med andelskapitalet förverkligas. Även om den nya betalningsplanen är förenad med väsentliga utestående betalningar jämfört med det ursprungliga åtagandet, ska beaktas att samtliga statliga fordringar, det egna kapitalet och andelskapitalet skulle ha gått förlorade såväl vid en ren avveckling av ÖVAG som i den kontrafaktiska situationen vid en avveckling av hela sammanslutningen.

| (82) | Dessutom är detta nya åtagande från sammanslutningen numera bindande för den, varvid utbetalningar från vinstandelsbevisen fortsätter vara beroende av vinsten. Det har samtidigt genom åtagandena säkerställts att dessa betalningar har högre prioritet jämfört med alla andra utdelningar. Vidare erhåller Österrike – utöver utdelningarna från vinstandelsbevisen – vid eventuella utbetalningar till parter utanför den konsoliderade sammanslutningen en ersättning som motsvarar utdelningen. |
| --- | --- |

(82)

Dessutom är detta nya åtagande från sammanslutningen numera bindande för den, varvid utbetalningar från vinstandelsbevisen fortsätter vara beroende av vinsten. Det har samtidigt genom åtagandena säkerställts att dessa betalningar har högre prioritet jämfört med alla andra utdelningar. Vidare erhåller Österrike – utöver utdelningarna från vinstandelsbevisen – vid eventuella utbetalningar till parter utanför den konsoliderade sammanslutningen en ersättning som motsvarar utdelningen.

| (83) | Dessutom erhåller Österrike en andel på 25 % av VBWB + 1 aktie som säkerhet för betalningarna från vinstandelsbevisen. Om ett betalningströskelvärde inte skulle iakttas, ska VBWB-aktieägarna utan kostnad överföra ytterligare aktier till Österrike, vilket ökar Österrikes andel i VBWB till [26–40] %. Dessutom kan Österrike vid denna tidpunkt realisera säkerheten. |
| --- | --- |

(83)

Dessutom erhåller Österrike en andel på 25 % av VBWB + 1 aktie som säkerhet för betalningarna från vinstandelsbevisen. Om ett betalningströskelvärde inte skulle iakttas, ska VBWB-aktieägarna utan kostnad överföra ytterligare aktier till Österrike, vilket ökar Österrikes andel i VBWB till [26–40] %. Dessutom kan Österrike vid denna tidpunkt realisera säkerheten.

| (84) | Även om det nya åtagandet skiljer sig från det ursprungliga åtagandet i vissa hänseenden är båda åtagandena likvärdiga. Således förskaffas inte ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen någon fördel. |
| --- | --- |

(84)

Även om det nya åtagandet skiljer sig från det ursprungliga åtagandet i vissa hänseenden är båda åtagandena likvärdiga. Således förskaffas inte ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen någon fördel.

| (85) | Förutom det nya åtagandet att bevilja ett nytt vinstandelsbevis till VBWG med ett belopp motsvararande det ursprungliga värdet på andelskapitalet i ÖVAG, föreligger det inte några andra väsentliga ändringar i den nya omstruktureringsplanen vad avser förhållandet till Republiken Österrike som skulle kunna ses som ett beviljande av en fördel för VBWB eller sammanslutningen. |
| --- | --- |

(85)

Förutom det nya åtagandet att bevilja ett nytt vinstandelsbevis till VBWG med ett belopp motsvararande det ursprungliga värdet på andelskapitalet i ÖVAG, föreligger det inte några andra väsentliga ändringar i den nya omstruktureringsplanen vad avser förhållandet till Republiken Österrike som skulle kunna ses som ett beviljande av en fördel för VBWB eller sammanslutningen.

| (86) | Eftersom den nya omstruktureringsplanen inte förskaffar ÖVAG, Immigon, VBWB och sammanslutningen någon fördel, krävs det inte någon bedömning av de övriga kumulativa kriterierna för statligt stöd. Mot denna bakgrund anser kommissionen att de åtgärder som föreskrivs i den nya omstruktureringsplanen inte uppfyller villkoren i artikel 107.1 FEUF och således inte utgör något nytt stöd för ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen i den mening som avses i denna artikel. |
| --- | --- |

(86)

Eftersom den nya omstruktureringsplanen inte förskaffar ÖVAG, Immigon, VBWB och sammanslutningen någon fördel, krävs det inte någon bedömning av de övriga kumulativa kriterierna för statligt stöd. Mot denna bakgrund anser kommissionen att de åtgärder som föreskrivs i den nya omstruktureringsplanen inte uppfyller villkoren i artikel 107.1 FEUF och således inte utgör något nytt stöd för ÖVAG, Immigon, VBWB eller sammanslutningen i den mening som avses i denna artikel.

5.2   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNAS RÄTTSLIGA FÖRENLIGHET

| (87) | Såsom anges i avsnitt 5.1 innehåller den nya omstruktureringsplanen inte något nytt stöd. Det stöd till ÖVAG som godkänts i beslutet från 2012 övergår emellertid på sammanslutningen som ekonomisk efterträdare till ÖVAG. |
| --- | --- |

(87)

Såsom anges i avsnitt 5.1 innehåller den nya omstruktureringsplanen inte något nytt stöd. Det stöd till ÖVAG som godkänts i beslutet från 2012 övergår emellertid på sammanslutningen som ekonomisk efterträdare till ÖVAG.

| (88) | Mot bakgrund av beslutet från 2012 ska kommissionen således pröva huruvida stödåtgärderna 2012 även är förenliga med den inre marknaden efter den nya omstruktureringsplanen och listan med åtaganden. Denna granskning ska även göras mot bakgrund av den gällande rättsliga grunden för beslutet från 2012, dvs. på grundval av rekapitaliseringsmeddelandet och förlängningsmeddelandet från 2011 (18) samt omstruktureringsmeddelandet (19). |
| --- | --- |

(88)

Mot bakgrund av beslutet från 2012 ska kommissionen således pröva huruvida stödåtgärderna 2012 även är förenliga med den inre marknaden efter den nya omstruktureringsplanen och listan med åtaganden. Denna granskning ska även göras mot bakgrund av den gällande rättsliga grunden för beslutet från 2012, dvs. på grundval av rekapitaliseringsmeddelandet och förlängningsmeddelandet från 2011 (18) samt omstruktureringsmeddelandet (19).

18

19

| (89) | Skälen 83-92 i beslutet från 2012, i vilka förenligheten av stödet från 2012 prövades på grundval av rekapitaliseringsmeddelandet och förlängningsmeddelandet från 2011 är fortsatt giltiga. Det kapitaltillskott som ÖVAG beviljats på 250 miljoner euro och det resterande andelskapitalet på 300 miljoner euro stannar hos Immigon och kommer enligt planeringen att förbrukas i sin helhet vid likvidationen fram till 2017. |
| --- | --- |

(89)

Skälen 83-92 i beslutet från 2012, i vilka förenligheten av stödet från 2012 prövades på grundval av rekapitaliseringsmeddelandet och förlängningsmeddelandet från 2011 är fortsatt giltiga. Det kapitaltillskott som ÖVAG beviljats på 250 miljoner euro och det resterande andelskapitalet på 300 miljoner euro stannar hos Immigon och kommer enligt planeringen att förbrukas i sin helhet vid likvidationen fram till 2017.

| (90) | Såsom anges i skäl 93 i beslutet från år 2012 är enligt omstruktureringsmeddelandet en omstrukturering av ett finansinstitut med anledning av den rådande krisen endast förenlig med den inre marknaden, i enlighet med artikel 107.3 b i FEUF-fördraget, om den leder till att bankens lönsamhet återställs, innehåller ett tillräckligt eget bidrag och en rimlig bördefördelning samt omfattar tillräckliga åtgärder för att begränsa en snedvridning av konkurrensen. Vad gäller dessa tre delar måste kommissionen pröva i vilken utsträckning de presenterade ändringarna i omstruktureringsplanen och i listan med åtaganden bibehåller åtgärdernas förenlighet som fastställts i beslutet från 2012. |
| --- | --- |

(90)

Såsom anges i skäl 93 i beslutet från år 2012 är enligt omstruktureringsmeddelandet en omstrukturering av ett finansinstitut med anledning av den rådande krisen endast förenlig med den inre marknaden, i enlighet med artikel 107.3 b i FEUF-fördraget, om den leder till att bankens lönsamhet återställs, innehåller ett tillräckligt eget bidrag och en rimlig bördefördelning samt omfattar tillräckliga åtgärder för att begränsa en snedvridning av konkurrensen. Vad gäller dessa tre delar måste kommissionen pröva i vilken utsträckning de presenterade ändringarna i omstruktureringsplanen och i listan med åtaganden bibehåller åtgärdernas förenlighet som fastställts i beslutet från 2012.

Lönsamhet i basscenariot

Lönsamhet i basscenariot

| (91) | Såsom fastställts i skäl 71 övergår stödet från 2012 på sammanslutningen som i sin helhet även omfattas av omstruktureringsplanen. Det ska i detta avseende prövas huruvida den långfristiga lönsamheten återställs för sammanslutningen i dess nya form genom den nya omstruktureringsplanen fram till år 2019. |
| --- | --- |

(91)

Såsom fastställts i skäl 71 övergår stödet från 2012 på sammanslutningen som i sin helhet även omfattas av omstruktureringsplanen. Det ska i detta avseende prövas huruvida den långfristiga lönsamheten återställs för sammanslutningen i dess nya form genom den nya omstruktureringsplanen fram till år 2019.

| (92) | I detta syfte har Österrike ingett en finansiell plan till 2019, vilken omfattar ett basscenario samt ett stresscenario för hela sammanslutningen och på vilken kommissionens har grundat sin analys. |
| --- | --- |

(92)

I detta syfte har Österrike ingett en finansiell plan till 2019, vilken omfattar ett basscenario samt ett stresscenario för hela sammanslutningen och på vilken kommissionens har grundat sin analys.

| (93) | Omvandlingen av sammanslutningen genom fusionen av de lokala kreditkooperativen till regionala institut kan anses fördelaktigt, eftersom de befintliga skillnaderna inom sammanslutningen vad gäller kapitaltäckningsgrad och resultat utjämnas något, stordriftsfördelar utnyttjas och potentiella synergier kan utnyttjas. Nedanstående diagram visar tydligt den minskade spridningen med avseende på kapitaltäckningsgrad (CET1) och resultat (REK) vid en jämförelse av den ”gamla” och ”nya” sammanslutningen. |
| --- | --- |

(93)

Omvandlingen av sammanslutningen genom fusionen av de lokala kreditkooperativen till regionala institut kan anses fördelaktigt, eftersom de befintliga skillnaderna inom sammanslutningen vad gäller kapitaltäckningsgrad och resultat utjämnas något, stordriftsfördelar utnyttjas och potentiella synergier kan utnyttjas. Nedanstående diagram visar tydligt den minskade spridningen med avseende på kapitaltäckningsgrad (CET1) och resultat (REK) vid en jämförelse av den ”gamla” och ”nya” sammanslutningen.

Image 1

| (94) | Kommissionen välkomnar att potentiella synergier endast har tagits med på den i jämförelse med intäkterna mer lättberäkneliga kostnadssidan i den finansiella planen och endast har fastställts med [70–80] % av den redan identifierade potentialen. Eftersom synergierna har beräknats till mindre än [10–20] % årligen för personal och mindre än [5–10] % årligen för materialkostnader, anser kommissionen att detta utgör en försiktig prognos och att det kan föreligga ytterligare potential utöver de synergier som redan räknats in i den finansiella planen. |
| --- | --- |

(94)

Kommissionen välkomnar att potentiella synergier endast har tagits med på den i jämförelse med intäkterna mer lättberäkneliga kostnadssidan i den finansiella planen och endast har fastställts med [70–80] % av den redan identifierade potentialen. Eftersom synergierna har beräknats till mindre än [10–20] % årligen för personal och mindre än [5–10] % årligen för materialkostnader, anser kommissionen att detta utgör en försiktig prognos och att det kan föreligga ytterligare potential utöver de synergier som redan räknats in i den finansiella planen.

| (95) | Affärsstrategin förblir i princip oförändrad i sammanslutningens nya form. Det ligger tydlig fokus på lokala och regionala kunder inom privat- och företagskundverksamheten samt små och medelstora företag. Dessa verksamhetsområden utgör redan i dag den största delen av portföljen, är lönsamma och ansågs inte heller vara problematiska i beslutet från 2012. I basscenariot ökar de räntebärande tillgångarna inom dessa områden till 2019 med ungefär [5–7] % och således med mindre än hälften av den beräknade reella ekonomiska tillväxten på ungefär 15 % under samma period (20). Endast inom särskilda verksamhetsområden som till exempel vid tjänster som avser investeringar i värdepapper eftersträvas en högre tillväxt. Mot bakgrund av den mycket begränsade omfattning som dessa områden har förefaller prognoserna om en högre tillväxt motiverade. |
| --- | --- |

(95)

Affärsstrategin förblir i princip oförändrad i sammanslutningens nya form. Det ligger tydlig fokus på lokala och regionala kunder inom privat- och företagskundverksamheten samt små och medelstora företag. Dessa verksamhetsområden utgör redan i dag den största delen av portföljen, är lönsamma och ansågs inte heller vara problematiska i beslutet från 2012. I basscenariot ökar de räntebärande tillgångarna inom dessa områden till 2019 med ungefär [5–7] % och således med mindre än hälften av den beräknade reella ekonomiska tillväxten på ungefär 15 % under samma period (20). Endast inom särskilda verksamhetsområden som till exempel vid tjänster som avser investeringar i värdepapper eftersträvas en högre tillväxt. Mot bakgrund av den mycket begränsade omfattning som dessa områden har förefaller prognoserna om en högre tillväxt motiverade.

20

| (96) | På skuldsidan ska särskilt betydelsen av insättningar från privatkunder framhållas (ungefär 80 % av alla skulder). Enligt Basel III anses denna finansieringsform vara särskilt tillförlitlig och beaktas således i stor utsträckning vid finansieringsindex som Liquidity Coverage Ratio och Net Stable Funding Ratio. Sammanslutningen har även ingett bevis på inlåningens särskilda stabilitet även under krisen, vilket innebär att kommissionen bedömer sammanslutningens finansieringssituation som en särskild styrka. Även inom inlåningen ligger tillväxten fram till 2019 med ungefär [5–7] % mer än 50 % lägre än den prognoserade reella ekonomiska tillväxten. |
| --- | --- |

(96)

På skuldsidan ska särskilt betydelsen av insättningar från privatkunder framhållas (ungefär 80 % av alla skulder). Enligt Basel III anses denna finansieringsform vara särskilt tillförlitlig och beaktas således i stor utsträckning vid finansieringsindex som Liquidity Coverage Ratio och Net Stable Funding Ratio. Sammanslutningen har även ingett bevis på inlåningens särskilda stabilitet även under krisen, vilket innebär att kommissionen bedömer sammanslutningens finansieringssituation som en särskild styrka. Även inom inlåningen ligger tillväxten fram till 2019 med ungefär [5–7] % mer än 50 % lägre än den prognoserade reella ekonomiska tillväxten.

| (97) | Även riskprognoserna för de olika kreditportföljerna förefaller tillförlitliga. I basscenariot motsvarar prognosen beträffande riskförebyggande och värdeminskning kostnaderna för standardrisker på omkring [7–15] baspunkter för privatkund- och [30–45] företagskundverksamheten. Dessa prognoser förefaller rimliga mot bakgrund av den ekonomiska situationen i den österrikiska kreditverksamheten, men dock inte konservativa. |
| --- | --- |

(97)

Även riskprognoserna för de olika kreditportföljerna förefaller tillförlitliga. I basscenariot motsvarar prognosen beträffande riskförebyggande och värdeminskning kostnaderna för standardrisker på omkring [7–15] baspunkter för privatkund- och [30–45] företagskundverksamheten. Dessa prognoser förefaller rimliga mot bakgrund av den ekonomiska situationen i den österrikiska kreditverksamheten, men dock inte konservativa.

| (98) | Enligt prognosen i basscenariot går sammanslutningen från en negativ REK med en CET1-kvot på [9–11] % år 2015 till en REK efter skatt på [8–9] % med en CET1-kvot på [11–13] % år 2019. Mot bakgrund av sammanslutningsmodellens måttliga riskprofil kan den prognostiserade REK efter skatt anses utgöra en rimlig kapitalersättning. |
| --- | --- |

(98)

Enligt prognosen i basscenariot går sammanslutningen från en negativ REK med en CET1-kvot på [9–11] % år 2015 till en REK efter skatt på [8–9] % med en CET1-kvot på [11–13] % år 2019. Mot bakgrund av sammanslutningsmodellens måttliga riskprofil kan den prognostiserade REK efter skatt anses utgöra en rimlig kapitalersättning.

| (99) | Av övervägandena i skälen 94-98 rörande den finansiella planeringen med avseende på tillväxt, likviditet, kostnader, riskstyrning och lönsamhet drar kommissionen slutsatsen att planeringen är solid och grundas på försiktiga prognoser samt är lämpad att säkerställa sammanslutningens långfristiga lönsamhet och därmed dess överlevnad på kapitalmarknaden. |
| --- | --- |

(99)

Av övervägandena i skälen 94-98 rörande den finansiella planeringen med avseende på tillväxt, likviditet, kostnader, riskstyrning och lönsamhet drar kommissionen slutsatsen att planeringen är solid och grundas på försiktiga prognoser samt är lämpad att säkerställa sammanslutningens långfristiga lönsamhet och därmed dess överlevnad på kapitalmarknaden.

Lönsamhet i stresscenariot

Lönsamhet i stresscenariot

| (100) | Bedömningen av den långfristiga lönsamheten och överlevnaden bekräftas även i stresscenariot. Här är utgångspunkten en samtidig stress genom a) en längre period av låg ränta än vad som prognostiseras för närvarande samt b) en kreditkris. Medan en längre period med låga räntor pressar räntemarginalerna måste kreditkrisen samtidigt finansieras genom fler riskförebyggande åtgärder och värdeminskningar samt även genom en generellt högre riskviktning i lånestocken, vilket leder till högre krav på eget kapital. |
| --- | --- |

(100)

Bedömningen av den långfristiga lönsamheten och överlevnaden bekräftas även i stresscenariot. Här är utgångspunkten en samtidig stress genom a) en längre period av låg ränta än vad som prognostiseras för närvarande samt b) en kreditkris. Medan en längre period med låga räntor pressar räntemarginalerna måste kreditkrisen samtidigt finansieras genom fler riskförebyggande åtgärder och värdeminskningar samt även genom en generellt högre riskviktning i lånestocken, vilket leder till högre krav på eget kapital.

| (101) | Det påverkade intäktsläget och det ytterligare behovet av riskförebyggande åtgärder och värdeminskningar skulle medföra tydliga förluster för sammanslutningen år 2015 och ytterligare mindre förluster år 2016. Det framgår emellertid tydligt att dessa förluster även kan hanteras utan motverkande åtgärder som ett kostnadsinsparingsprogram eller en anpassning av prismarginalerna genom den aktuella primärkapitalkvoten och enbart till viss del påverkar sammanslutningens avkastning. I detta scenario underskrider kärnkapitalkvoten inte [8–10] %, och sammanslutningen når trots detta en lönsamhet efter skatt på [5–8] % år 2019. |
| --- | --- |

(101)

Det påverkade intäktsläget och det ytterligare behovet av riskförebyggande åtgärder och värdeminskningar skulle medföra tydliga förluster för sammanslutningen år 2015 och ytterligare mindre förluster år 2016. Det framgår emellertid tydligt att dessa förluster även kan hanteras utan motverkande åtgärder som ett kostnadsinsparingsprogram eller en anpassning av prismarginalerna genom den aktuella primärkapitalkvoten och enbart till viss del påverkar sammanslutningens avkastning. I detta scenario underskrider kärnkapitalkvoten inte [8–10] %, och sammanslutningen når trots detta en lönsamhet efter skatt på [5–8] % år 2019.

Tillsynskrav

Tillsynskrav

| (102) | Till följd av den kapitalbrist som påvisats vid den omfattande bedömningen från tillsynsmyndigheten år 2014 har sammanslutningen för närvarande som målsättning att uppnå en CET1-kärnkapitalkvot på 14,63 % fram till den 26 juli 2015. I finansplanen i dess aktuella form uppnås inte denna kvot. |
| --- | --- |

(102)

Till följd av den kapitalbrist som påvisats vid den omfattande bedömningen från tillsynsmyndigheten år 2014 har sammanslutningen för närvarande som målsättning att uppnå en CET1-kärnkapitalkvot på 14,63 % fram till den 26 juli 2015. I finansplanen i dess aktuella form uppnås inte denna kvot.

| (103) | Kommissionen konstaterar vidare att sammanslutningens åtgärder för att neutralisera riskerna från poster gentemot Immigon (21) kommer att ha en negativ effekt på CET1-kvoten på ungefär [0–2] %. Dessutom grundas den ingivna planeringen på antagandet att dessa poster [...] och [...] kan minskas genom ytterligare försäljningar. Dessa avyttringar skulle innebära förväntade förluster på [0–200] miljoner euro med en ytterligare förlustrisk på [0–100] miljoner euro om de planerade avyttringarna inte kan realiseras och delförlusten på [0–200] miljoner euro helt förfaller till betalning. Ytterligare förluster på [0–100] miljoner euro skulle minska CET1-kvoten med ytterligare [0–2] procent. |
| --- | --- |

(103)

Kommissionen konstaterar vidare att sammanslutningens åtgärder för att neutralisera riskerna från poster gentemot Immigon (21) kommer att ha en negativ effekt på CET1-kvoten på ungefär [0–2] %. Dessutom grundas den ingivna planeringen på antagandet att dessa poster [...] och [...] kan minskas genom ytterligare försäljningar. Dessa avyttringar skulle innebära förväntade förluster på [0–200] miljoner euro med en ytterligare förlustrisk på [0–100] miljoner euro om de planerade avyttringarna inte kan realiseras och delförlusten på [0–200] miljoner euro helt förfaller till betalning. Ytterligare förluster på [0–100] miljoner euro skulle minska CET1-kvoten med ytterligare [0–2] procent.

21

| (104) | Sammanslutningen har i detta avseende som en komplettering till den nya omstruktureringsplanen identifierat ytterligare åtgärder för att minska sina riskjusterade tillgångar i större utsträckning än som föreskrivs i de planerade beräkningarna. Ytterligare möjliga åtgärder innefattar en värdepapperiseringsstruktur för en kreditportfölj på små och medelstora företag och en försäljning av start:bausparkasse och IMMO-Bank, vilket skulle höja kärnkapitalkvoten med upp till [10–15] %, med beaktande av det föreskrivna tröskelvärdet för betalningar från Österrikes vinstandelningsbevis. Kommissionen konstaterar att ett samtidigt genomförande av alla dessa åtgärder – om nödvändigt – kommer att påverka bankens framtida lönsamhet negativt. |
| --- | --- |

(104)

Sammanslutningen har i detta avseende som en komplettering till den nya omstruktureringsplanen identifierat ytterligare åtgärder för att minska sina riskjusterade tillgångar i större utsträckning än som föreskrivs i de planerade beräkningarna. Ytterligare möjliga åtgärder innefattar en värdepapperiseringsstruktur för en kreditportfölj på små och medelstora företag och en försäljning av start:bausparkasse och IMMO-Bank, vilket skulle höja kärnkapitalkvoten med upp till [10–15] %, med beaktande av det föreskrivna tröskelvärdet för betalningar från Österrikes vinstandelningsbevis. Kommissionen konstaterar att ett samtidigt genomförande av alla dessa åtgärder – om nödvändigt – kommer att påverka bankens framtida lönsamhet negativt.

| (105) | Med beaktande av de begränsade riskerna och de nämnda RJT-åtgärdernas omfattning anser kommissionen emellertid att de planerade beräkningarna innehåller tillräckligt handlingsutrymme för att begränsa den negativa påverkan på lönsamheten. Denna åsikt stöds av SSM:s positiva bedömning avseende åtgärderna i skäl 35 a, b och c vad gäller deras registrering i det österrikiska bolagsregistret. SSM:s positiva bedömning grundas på samma planerade beräkningar, vilka även ligger till grund för förevarande beslut. Kommissionen utgår således från att även SSM kommer att bedöma att sammanslutningen – även om eventuella risker i planen beaktas – kommer att kunna uppfylla de efter granskningen den 26 juli 2015 gällande lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

(105)

Med beaktande av de begränsade riskerna och de nämnda RJT-åtgärdernas omfattning anser kommissionen emellertid att de planerade beräkningarna innehåller tillräckligt handlingsutrymme för att begränsa den negativa påverkan på lönsamheten. Denna åsikt stöds av SSM:s positiva bedömning avseende åtgärderna i skäl 35 a, b och c vad gäller deras registrering i det österrikiska bolagsregistret. SSM:s positiva bedömning grundas på samma planerade beräkningar, vilka även ligger till grund för förevarande beslut. Kommissionen utgår således från att även SSM kommer att bedöma att sammanslutningen – även om eventuella risker i planen beaktas – kommer att kunna uppfylla de efter granskningen den 26 juli 2015 gällande lagstadgade kapitalkraven.

Eget bidrag och bördefördelning

Eget bidrag och bördefördelning

| (106) | Kommissionen ska säkerställa att den nya listan med åtaganden är lämpad för att ersätta listan med åtaganden från 2012 och garantera förenligheten av det befintliga stödet för sammanslutningen, den ekonomiska efterträdaren till ÖVAG. Mot denna bakgrund ska prövas huruvida det egna bidraget och bördefördelningen är rimliga. |
| --- | --- |

(106)

Kommissionen ska säkerställa att den nya listan med åtaganden är lämpad för att ersätta listan med åtaganden från 2012 och garantera förenligheten av det befintliga stödet för sammanslutningen, den ekonomiska efterträdaren till ÖVAG. Mot denna bakgrund ska prövas huruvida det egna bidraget och bördefördelningen är rimliga.

| (107) | Vad gäller det egna bidraget och bördefördelningen innehåller listan med åtaganden som var bifogat som bilaga till beslutet från 2012 bestämmelser om ersättning och återbetalning av a) tillgångsgarantin och b) andelskapitalet samt ett utdelningsförbud. |
| --- | --- |

(107)

Vad gäller det egna bidraget och bördefördelningen innehåller listan med åtaganden som var bifogat som bilaga till beslutet från 2012 bestämmelser om ersättning och återbetalning av a) tillgångsgarantin och b) andelskapitalet samt ett utdelningsförbud.

| (108) | Vad gäller ändringen av tillgångsgarantin grundas den aktuella avvecklingsplanen inte på kontanta betalningar ur garantin för en solvent avveckling. Om prognoserna skulle förverkliga sig och avvecklingsbolaget skulle förbli solvent utan något utnyttjande av garantin, skulle en i juli 2016 inträdande kontant betalning av den sammanlagda summan av alla berättigade anspråk från garantin endast bidra till att öka Immigons avvecklingsmassa, som sedan när avvecklingen är avslutad skulle stå till förfogande för alla ägare till tillgångsgarantin och det egna kapitalet. Den aktuella planen att endast betala ut garantin om det föreligger risk att Immigon blir insolvent, minskar risken för att det statliga stödet utnyttjas till att kompensera innehavare av egetkapitalinstrument till ett minimum. |
| --- | --- |

(108)

Vad gäller ändringen av tillgångsgarantin grundas den aktuella avvecklingsplanen inte på kontanta betalningar ur garantin för en solvent avveckling. Om prognoserna skulle förverkliga sig och avvecklingsbolaget skulle förbli solvent utan något utnyttjande av garantin, skulle en i juli 2016 inträdande kontant betalning av den sammanlagda summan av alla berättigade anspråk från garantin endast bidra till att öka Immigons avvecklingsmassa, som sedan när avvecklingen är avslutad skulle stå till förfogande för alla ägare till tillgångsgarantin och det egna kapitalet. Den aktuella planen att endast betala ut garantin om det föreligger risk att Immigon blir insolvent, minskar risken för att det statliga stödet utnyttjas till att kompensera innehavare av egetkapitalinstrument till ett minimum.

| (109) | Enligt listan med åtaganden från 2012 ska ÖVAG betala tillbaka 300 miljoner euro andelskapital till slutet av år 2017, varvid sammanslutningen, i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter, ska medverka vid återbetalningen (22). Genom denna formulering klargörs att detta åtagande snarare utgör en avsiktsförklaring än en rättsligt bindande skyldighet. |
| --- | --- |

(109)

Enligt listan med åtaganden från 2012 ska ÖVAG betala tillbaka 300 miljoner euro andelskapital till slutet av år 2017, varvid sammanslutningen, i så stor utsträckning som de lagstadgade minimikraven tillåter, ska medverka vid återbetalningen (22). Genom denna formulering klargörs att detta åtagande snarare utgör en avsiktsförklaring än en rättsligt bindande skyldighet.

22

| (110) | I den nya listan med åtaganden föreligger det en ny bindande skyldighet för sammanslutningen i detta avseende. Konkret har sammanslutningen åtagit sig att ställa ett nytt finansiellt instrument (ett vinstandelsbevis) till Österrikes förfogande med försumbart nominellt värde, med en rätt till vinstrelaterade utdelningar från detta instrument, vilket har högre prioritet än alla andra hybrid- eller vinstutdelningar och som uppgår till [2020–2025] 300 miljoner euro, med avdrag för eventuella betalningar som erhållits ur avvecklingsmassan från ÖVAG. |
| --- | --- |

(110)

I den nya listan med åtaganden föreligger det en ny bindande skyldighet för sammanslutningen i detta avseende. Konkret har sammanslutningen åtagit sig att ställa ett nytt finansiellt instrument (ett vinstandelsbevis) till Österrikes förfogande med försumbart nominellt värde, med en rätt till vinstrelaterade utdelningar från detta instrument, vilket har högre prioritet än alla andra hybrid- eller vinstutdelningar och som uppgår till [2020–2025] 300 miljoner euro, med avdrag för eventuella betalningar som erhållits ur avvecklingsmassan från ÖVAG.

| (111) | De kassaflöden som motsvarar vinstandelsbeviset säkras ytterligare på följande sätt: Österrike erhåller en andel i VBWB på 25 % + 1 aktie (en spärrminoritet) som säkerhet samt rätten att utse hälften av alla ledamöter i VBWB:s tillsynsorgan. |
| --- | --- |

(111)

De kassaflöden som motsvarar vinstandelsbeviset säkras ytterligare på följande sätt: Österrike erhåller en andel i VBWB på 25 % + 1 aktie (en spärrminoritet) som säkerhet samt rätten att utse hälften av alla ledamöter i VBWB:s tillsynsorgan.

| (112) | Mot denna bakgrund förses vinstandelsbeviset med följande kumulativa betalningströskelvärden: [0–50] miljoner euro år [...], [0–100] miljoner euro år [...], [0–200] miljoner euro år [...] och 300 miljoner euro år [2020–2025]. Om dessa tröskelvärden inte iakttas erhåller Österrike rätten att avyttra den aktieandel som den innehar som säkerhet, vilken annars utan kostnad övergår i sammanslutningens ägo efter att det fullständiga beloppet på 300 miljoner euro har erhållits. Om betalningströsklarna inte iakttas ska Österrike erhålla ytterligare [1–15] % av aktierna i VBWB samt rätten att avyttra dessa säkerheter. Dessutom måste sammanslutningen inge en ny omstruktureringsplan som Österrike därefter ska anmäla till kommissionen. |
| --- | --- |

(112)

Mot denna bakgrund förses vinstandelsbeviset med följande kumulativa betalningströskelvärden: [0–50] miljoner euro år [...], [0–100] miljoner euro år [...], [0–200] miljoner euro år [...] och 300 miljoner euro år [2020–2025]. Om dessa tröskelvärden inte iakttas erhåller Österrike rätten att avyttra den aktieandel som den innehar som säkerhet, vilken annars utan kostnad övergår i sammanslutningens ägo efter att det fullständiga beloppet på 300 miljoner euro har erhållits. Om betalningströsklarna inte iakttas ska Österrike erhålla ytterligare [1–15] % av aktierna i VBWB samt rätten att avyttra dessa säkerheter. Dessutom måste sammanslutningen inge en ny omstruktureringsplan som Österrike därefter ska anmäla till kommissionen.

| (113) | Kommissionen har prövat hur en sådan ny återbetalningsreglering skulle påverka omstruktureringsplanen och finner att omstruktureringsplanen är tillräckligt solid för att återbetalningarna ska kunna genomföras som planerat utan att kärnkapitalkvoten påverkas mer än nödvändigt. Tröskeln på [0–50] miljoner euro för [...] är överkomlig till och med vid det ingivna stresscenariot. Kommissionen konstaterar emellertid att ett samtidigt genomförande av samtliga identifierade RJT-minskande åtgärder (23) skulle påverka bankens lönsamhet negativt, vilket i sin tur skulle kunna äventyra återbetalningsplanen. |
| --- | --- |

(113)

Kommissionen har prövat hur en sådan ny återbetalningsreglering skulle påverka omstruktureringsplanen och finner att omstruktureringsplanen är tillräckligt solid för att återbetalningarna ska kunna genomföras som planerat utan att kärnkapitalkvoten påverkas mer än nödvändigt. Tröskeln på [0–50] miljoner euro för [...] är överkomlig till och med vid det ingivna stresscenariot. Kommissionen konstaterar emellertid att ett samtidigt genomförande av samtliga identifierade RJT-minskande åtgärder (23) skulle påverka bankens lönsamhet negativt, vilket i sin tur skulle kunna äventyra återbetalningsplanen.

23

| (114) | Enligt kommissionens uppfattning säkerställer det nya åtagandet beträffande återbetalningen av stödet av följande skäl en fortsatt förenlighet för det befintliga stödet:






  a) | Genom detta åtagande erhåller Österrike ett nytt krav som på ett lämpligt sätt ersätter det förlorade kravet mot ÖVAG. ÖVAG förväntas inte i egenskap av avvecklingsbolag betala tillbaka mer av andelskapitalet än bolaget i slutänden kan erhålla som överskott vid avvecklingen. |
| --- | --- | --- |

(114)

Enligt kommissionens uppfattning säkerställer det nya åtagandet beträffande återbetalningen av stödet av följande skäl en fortsatt förenlighet för det befintliga stödet:

a)

Genom detta åtagande erhåller Österrike ett nytt krav som på ett lämpligt sätt ersätter det förlorade kravet mot ÖVAG. ÖVAG förväntas inte i egenskap av avvecklingsbolag betala tillbaka mer av andelskapitalet än bolaget i slutänden kan erhålla som överskott vid avvecklingen.

| b) | Kombinationen av kumulativa tröskelvärden och de nedan beskrivna frivilliga utdelningarna (24) från vinstandelsbeviset utgör en rimlig kompromiss mellan en säkerställd återbetalning av stödet och ett återställande av sammanslutningens överlevnadsförmåga. |
| --- | --- |

b)

Kombinationen av kumulativa tröskelvärden och de nedan beskrivna frivilliga utdelningarna (24) från vinstandelsbeviset utgör en rimlig kompromiss mellan en säkerställd återbetalning av stödet och ett återställande av sammanslutningens överlevnadsförmåga.

24

| c) | Mot denna bakgrund kan även förlängningen av återbetalningsskyldigheten godtas. |
| --- | --- |

c)

Mot denna bakgrund kan även förlängningen av återbetalningsskyldigheten godtas.

| d) | Om det blir nödvändigt kan Österrike utnyttja sin spärrminoritet för att ändra den nya omstruktureringsplanen. |
| --- | --- |

d)

Om det blir nödvändigt kan Österrike utnyttja sin spärrminoritet för att ändra den nya omstruktureringsplanen.

| (115) | Det tillämpliga åtagandet avseende utdelningsförbud som bifogats som bilaga till beslutet från 2012 (25) gäller fortsatt i ändrad form. Enligt det nya åtagandet kan utdelningar delas ut till externa investerare om






  a) | den sammanlagda summan av alla utdelningar understiger [5–8] miljoner euro, |
| --- | --- | --- |

(115)

Det tillämpliga åtagandet avseende utdelningsförbud som bifogats som bilaga till beslutet från 2012 (25) gäller fortsatt i ändrad form. Enligt det nya åtagandet kan utdelningar delas ut till externa investerare om

25

a)

den sammanlagda summan av alla utdelningar understiger [5–8] miljoner euro,

| b) | vinstandelsbeviset har betalats ut med prioritet enligt de fastställda tröskelvärdena och under samma år i minst samma omfattning, |
| --- | --- |

b)

vinstandelsbeviset har betalats ut med prioritet enligt de fastställda tröskelvärdena och under samma år i minst samma omfattning,

| c) | Österrike erhåller en ytterligare ersättning i samma omfattning som den föreslagna utdelningen, och |
| --- | --- |

c)

Österrike erhåller en ytterligare ersättning i samma omfattning som den föreslagna utdelningen, och

| d) | nytt externt kärnkapital har genererats i minst samma omfattning som utdelningen jämte ersättningen. |
| --- | --- |

d)

nytt externt kärnkapital har genererats i minst samma omfattning som utdelningen jämte ersättningen.

| (116) | Kommissionen konstaterar att kombinationen av återbetalningsskyldighetens företräde, betalningen av ersättning och genereringen av nytt externt kärnkapital är tillräcklig för att säkerställa att stödet inte används som ersättning för kapital och att eventuella utdelningar endast betalas ut av överskott från vinster. |
| --- | --- |

(116)

Kommissionen konstaterar att kombinationen av återbetalningsskyldighetens företräde, betalningen av ersättning och genereringen av nytt externt kärnkapital är tillräcklig för att säkerställa att stödet inte används som ersättning för kapital och att eventuella utdelningar endast betalas ut av överskott från vinster.

| (117) | Sammantaget konstaterar kommissionen att den nya listan med åtaganden säkerställer det befintliga stödets förenlighet med avseende på det egna bidraget och bördefördelningen. |
| --- | --- |

(117)

Sammantaget konstaterar kommissionen att den nya listan med åtaganden säkerställer det befintliga stödets förenlighet med avseende på det egna bidraget och bördefördelningen.

Åtgärder för att begränsa snedvridningen av konkurrensen

Åtgärder för att begränsa snedvridningen av konkurrensen

| (118) | Kommissionen ska pröva huruvida den nya listan med åtaganden ersätter listan med åtaganden från 2012 på ett lämpligt sätt samt kan säkerställa den fortsatta förenligheten av det befintliga stödet för sammanslutningen. Det krävs följaktligen en prövning huruvida eventuell påverkan på konkurrensen genom stödet hålls på en så låg nivå som möjligt. |
| --- | --- |

(118)

Kommissionen ska pröva huruvida den nya listan med åtaganden ersätter listan med åtaganden från 2012 på ett lämpligt sätt samt kan säkerställa den fortsatta förenligheten av det befintliga stödet för sammanslutningen. Det krävs följaktligen en prövning huruvida eventuell påverkan på konkurrensen genom stödet hålls på en så låg nivå som möjligt.

| (119) | Listan med åtaganden från 2012 innehåller ett antal åtgärder som är direkt relaterade till ÖVAG för att minimera påverkan på konkurrensen: i) minskning av balansomslutning och RJT, ii) begränsning av ÖVAG:s affärsverksamhet till verksamhet som rör sammanslutningen som i egenskap av centralorganisation för sammanslutningen, iii) förbud mot förvärv, iv) förbud mot prisledarskap för ÖVAG:s dotterbolag Live Bank (inom området online-banking), v) förbud mot att göra reklam med de beviljade stödåtgärderna, och vi) förhållningsregler beträffande ersättning och riskhantering. |
| --- | --- |

(119)

Listan med åtaganden från 2012 innehåller ett antal åtgärder som är direkt relaterade till ÖVAG för att minimera påverkan på konkurrensen: i) minskning av balansomslutning och RJT, ii) begränsning av ÖVAG:s affärsverksamhet till verksamhet som rör sammanslutningen som i egenskap av centralorganisation för sammanslutningen, iii) förbud mot förvärv, iv) förbud mot prisledarskap för ÖVAG:s dotterbolag Live Bank (inom området online-banking), v) förbud mot att göra reklam med de beviljade stödåtgärderna, och vi) förhållningsregler beträffande ersättning och riskhantering.

| (120) | Genom den nya listan med åtaganden som har bifogats som bilaga till detta beslut säkerställs denna ursprungliga jämvikt med avseende på begränsningen av snedvridningar av konkurrensen som stödet ger upphov till. Således genomförs minskningen av balansomslutningen och RJT i samband med avvecklingen av ÖVAG, medan fokuseringen på funktionen som sammanslutningens centralorganisation klarställs genom en överföring av dessa funktioner till VBWB. I den nya listan med åtaganden bibehålls även förbuden mot prisledarskap, förvärv och reklam med beviljandet av statligt stöd och dessutom har även de andra förhållningsreglerna övertagits. |
| --- | --- |

(120)

Genom den nya listan med åtaganden som har bifogats som bilaga till detta beslut säkerställs denna ursprungliga jämvikt med avseende på begränsningen av snedvridningar av konkurrensen som stödet ger upphov till. Således genomförs minskningen av balansomslutningen och RJT i samband med avvecklingen av ÖVAG, medan fokuseringen på funktionen som sammanslutningens centralorganisation klarställs genom en överföring av dessa funktioner till VBWB. I den nya listan med åtaganden bibehålls även förbuden mot prisledarskap, förvärv och reklam med beviljandet av statligt stöd och dessutom har även de andra förhållningsreglerna övertagits.

| (121) | I samband med förbudet mot prisledarskap får Live Bank inte erbjuda kunderna några bättre räntevillkor (för samtliga löptider) inom inlåning än den konkurrent på den österrikiska direct online banking-marknaden som har de tredje bästa villkoren. |
| --- | --- |

(121)

I samband med förbudet mot prisledarskap får Live Bank inte erbjuda kunderna några bättre räntevillkor (för samtliga löptider) inom inlåning än den konkurrent på den österrikiska direct online banking-marknaden som har de tredje bästa villkoren.

| (122) | För sammanslutningen gäller ett förvärvsförbud, dvs. sammanslutningen får varken förvärva kontrollerande andelar, minoritetsinnehav eller tillgångspaket. De enda undantagen utgörs av a) förvärv som måste göras för att upprätthålla finans- och/eller sammanslutningsstabiliteten eller för att bevara en fungerande konkurrenssituation, förutsatt att förvärven först godkänns av kommissionen, och b) förvärv som med avseende på förvaltningen av befintliga åtaganden hos kunder med betalningssvårigheter ingår i en banks normala löpande verksamhet. |
| --- | --- |

(122)

För sammanslutningen gäller ett förvärvsförbud, dvs. sammanslutningen får varken förvärva kontrollerande andelar, minoritetsinnehav eller tillgångspaket. De enda undantagen utgörs av a) förvärv som måste göras för att upprätthålla finans- och/eller sammanslutningsstabiliteten eller för att bevara en fungerande konkurrenssituation, förutsatt att förvärven först godkänns av kommissionen, och b) förvärv som med avseende på förvaltningen av befintliga åtaganden hos kunder med betalningssvårigheter ingår i en banks normala löpande verksamhet.

| (123) | Vidare gäller ett reklamförbud för sammanslutningen, dvs. sammanslutningen får inte göra reklam med beviljandet av stödåtgärderna eller de fördelar som dessa ger. |
| --- | --- |

(123)

Vidare gäller ett reklamförbud för sammanslutningen, dvs. sammanslutningen får inte göra reklam med beviljandet av stödåtgärderna eller de fördelar som dessa ger.

| (124) | Enligt de ytterligare förhållningsreglerna ska sammanslutningen se till att det föreligger ett rimligt system för ersättning och riskhantering. Således krävs det att sammanslutningens ersättningssystem är öppna för insyn, bygger på incitament som undviker olämpliga risker och är inriktade på hållbara och långsiktiga företagsmål. Sammanslutningen ska fortsätta utöka riskhanteringen och ha en affärspolicy som präglas av försiktighet, soliditet och principen om hållbarhet. |
| --- | --- |

(124)

Enligt de ytterligare förhållningsreglerna ska sammanslutningen se till att det föreligger ett rimligt system för ersättning och riskhantering. Således krävs det att sammanslutningens ersättningssystem är öppna för insyn, bygger på incitament som undviker olämpliga risker och är inriktade på hållbara och långsiktiga företagsmål. Sammanslutningen ska fortsätta utöka riskhanteringen och ha en affärspolicy som präglas av försiktighet, soliditet och principen om hållbarhet.

| (125) | Således anser kommissionen att den nya listan med åtaganden på ett rimligt sätt begränsar den snedvridning av konkurrensen som uppkommer genom det befintliga stödet till ÖVAG. |
| --- | --- |

(125)

Således anser kommissionen att den nya listan med åtaganden på ett rimligt sätt begränsar den snedvridning av konkurrensen som uppkommer genom det befintliga stödet till ÖVAG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   De åtgärder som föreskrivs i omstruktureringsplanen från den 23 juni 2015 och den därmed sammanhängande listan med åtaganden utgör inte något nytt statligt stöd.

2.   De åtgärder som föreskrivs i omstruktureringsplanen från den 23 juni 2015 och den därmed sammanhängande listan med åtaganden är utformade på ett sådant sätt att de åtgärder till vilka hänvisas i artikel 1.1 i beslut 2013\298\EU är fortsatt förenliga med den inre marknaden.

Artikel 2

1.   Artikel 2 i beslut 2013\298\EU ska ersättas med följande:

”Artikel 2

Österrike säkerställer att den omstruktureringsplan som ingavs den 23 juni 2015, inklusive de åtaganden som bifogas i bilagan till detta beslut, genomförs i sin helhet.”

2.   Bilagan till beslut 2013\298\EU ska ersättas med bilagan till detta beslut.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Republiken Österrike.

Utfärdat i Bryssel den 2 juli 2015.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EUT C 46, 17.2.2012, s. 3.

1

(2)  Kommissionens beslut av den 9 december 2008 i stödärendet N 557/2008 - åtgärder enligt lagen om stabilitet på finansmarknaden (Finanzmarktstabilitätsgesetz) och lagen om stärkande av interbankmarknaden (Interbankmarktstärkungsgesetz) för kreditinstitut och försäkringsföretag i Österrike (EUT C 3, 8.1.2009, s. 2).

2

(3)  Den första förlängningen av stödordningen med vissa ändringar godkändes den 30 juni 2009 (EUT C 172, 24.7.2009, s. 4), den andra förlängningen den 17 december 2009 (EUT C 28, 4.2.2010, s. 6), den tredje förlängningen den 25 juni 2010 (EUT C 250, 17.9.2010, s. 4) och den fjärde förlängningen den 16 december 2010 (EUT C 20, 21.1.2011, s. 3).

3

(4)  Se punkt 13 och bilagan i kommissionens meddelande (EUT C 10, 15.1.2009, s. 2).

4

(5)  Kommissionens beslut av den 9 december 2011 i stödärendet SA.31883 (2011/C) (tidigare N 516/10) om omstruktureringen av Österreichische Volksbanken-AG (EUT C 46, 17.2.2012, s. 3).

5

(6)  Kommissionens beslut 2013/298/EU av den 19 september 2012 om det statliga stöd SA 31883 (2011/C) (tidigare N 516/10) som Österrike har beviljat och planerar att bevilja Österreichische Volksbanken-AG (EUT L 168, 20.6.2013, s. 30).

6

(7)  Sammanslutningen beskrivs närmare i skäl 18 ff.

7

(8)  Se skälen 13 och 14 i beslutet från 2012.

8

(9)  Se skälen 24 och 25.

9

(10)  Mer detaljerad information finns i skälen 27-30 och i beslutet från 2012.

10

(11)  Detta kapitalunderskott beskrivs närmare i skäl 33.

11

(12)  Mer detaljerad information återfinns i skälen 24-29 i beslutet från 2012.

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 6486/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

13

(14)  Banklagen (nedan kallad BWG).

14

BWG

(*1)  Konfidentiell information.

*1

(15)  Se skäl 45.

15

(16)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

16

(17)  Se skälen 66-71.

17

(18)  Se skäl 82 i beslutet från 2012.

18

(19)  Se skäl 93 i beslutet från 2012.

19

(20)  Samtliga prognoser som rör ekonomisk tillväxt och inflation är hämtade från kommissionens vårrapport 2015.

20

(21)  Se skäl 45

21

(22)  Punkt 11.2 i listan med åtaganden i bilagan till beslutet från 2012.

22

(23)  Dessa åtgärder beskrivs närmare i skäl 100.

23

(24)  Se skäl 115.

24

(25)  Se punkt 9.3 i listan med åtaganden som är bifogad som bilaga till beslutet från 2012.

25

---

BILAGA

”BILAGA

LISTA MED ÅTAGANDEN I STÖDFÖRFARANDET SA.31883 ÖSTERREICHISCHE VOLKSBANKEN AG

INGRESS

Genom kommissionens beslut av den 19 september 2012 betraktades det statliga stödet SA.31883 (2011/C), som Österrike beviljade Österreichische Volksbanken AG (ÖVAG) som förenligt med den inre marknaden.

Genom den rekonstruktion av Volksbankensektorn som nyligen krävdes upprättades förevarande lista med åtaganden med beaktande av den tidigare listan med åtaganden och den omstrukturerings- och avvecklingsplan (omstruktureringsplanen) för ÖVAG som låg till grund. Bestämmelserna i den tidigare listan med åtaganden som bilaga till kommissionens beslut av den 19 september 2012 upphör därigenom att gälla.

I den ändrade omstruktureringsplanen föreskrivs inte några ytterligare statliga stödåtgärder för ÖVAG. Nedsättningen av ÖVAG:s grundkapital inbegripet Republiken Österrikes andel på 43,3 % (motsvarande ungefär 250 miljoner euro) samt den samtidiga nedsättningen av Republiken Österrikes andelskapital på 300 miljoner euro med 96,65 % utgör inte något nytt statligt stöd enligt artikel 1 c i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (1).

Republiken Österrike gör följande åtaganden gentemot Österreichische Volksbanken-Aktiengesellschaft (ÖVAG) och Volksbanken-sammanslutningen, företrädd genom Volksbank Wien-Baden AG (VBWB) i egenskap av ny centralorganisation för sammanslutningen, för att Europeiska kommissionen genom ett beslut i enlighet med artikel 107.3 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) ska kunna fastställa att det stöd som beviljats ÖVAG är förenligt med den inre marknaden.

Denna text ska tolkas inom den allmänna ramen för unionsrätten och med hänvisning till förordning (EG) nr 659/1999 samt med hänsyn till det beslut där åtagandena bifogas som åtaganden och/eller förutsättningar och villkor.

1.   Allmänt

1.1   Republiken Österrike säkerställer att den omstruktureringsplan för ÖVAG som lämnades in i slutet av juni 2015 kommer att genomföras korrekt och i sin helhet.

1.2   Republiken Österrike säkerställer att åtagandena nedan (åtagandena) helt kommer att uppfyllas vid genomförandet av omstruktureringsplanen.

1.3   Omstruktureringsperioden upphör den dag som VBWB håller bolagsstämma beträffande årsredovisningen 2019, dock senast den 30 juni 2020. Åtagandena nedan är tillämpliga under omstruktureringsperioden såvida inget annat anges i dem.

2.   Omstrukturerings- och avvecklingsplan

2.1   ÖVAG:s grundkapital på 577 328 623,46 euro (inbegripet Republiken Österrikes andel på 43,3 %) nedsätts till 19 335 951,23 euro. Det statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro nedsätts i samma omfattning med 96,65 %.

2.2   ÖVAG:s funktion som centralorganisation och centralinstitution överförs retroaktivt från ÖVAG som överlåtande bolag till VBWB som mottagande bolag från och med den 31 december 2014 mot beviljande av aktier, utan upplösning av det överlåtande bolaget.

2.3   ÖVAG kommer efter godkännande från den behöriga tillsynsmyndigheten (ECB) att lämna sammanslutningen den 4 juli 2015, efter tillsynsrättsligt beviljande enligt § 162 i den federala lagen om sanering och avveckling av banker (BaSAG) att drivas som avvecklingsbolag och som sådant inte längre inneha någon bankkoncession enligt § 1 i banklagen (Bankwesengesetz, BWG). Avvecklingsbolagets namn ändras till ’immigon portfolioabbau ag’.

2.4   Enligt avtalet om en statlig garanti från den 15 mars 2013 i utkastet till tilläggsöverenskommelsen av den 25 juni 2015 är det från och med den 31 december 2015 till och med den dag då ÖVAG upprättar sin årsredovisning för räkenskapsåret 2017 tillåtet att rikta anspråk mot staten ur tillgångsgarantin som uppgår till 100 miljoner euro.

2.5   Förutsättningarna för ett utnyttjande av tillgångsgarantin är att ÖVAG:s fordringar inte kan betalas helt eller delvis eller att gäldenären formellt blir insolvent samt att det krävs för att avvärja en befintlig eller hotande överskuldsättning för ÖVAG, förutsatt att de övriga förutsättningarna iakttas i enlighet med ovannämnda tilläggsöverenskommelse. Den avgörande tidpunkten för bedömningen av de garanterade fordringarna från poolen av fordringar fastställs enligt bilaga 1 i avtalet om en statlig garanti av den 15 mars 2013 i dess lydelse enligt ovannämnda tilläggsöverenskommelse av den 31 december 2015. Efter detta datum accepteras inte några ytterligare fordringar.

2.6   Avvecklingsplanen för ÖVAG har som mål att avveckla tillgångarna fram till den 31 december 2017. Det framgår dessutom av avvecklingsplanen för ÖVAG att likvidationen kommer att medföra ett överskott. För att delvis kompensera nedsättningen av det aktiekapital från ÖVAG som Republiken Österrike äger kommer sammanslutningen och Volksbanken Holding eGen att överlåta sina krav från likvidationsöverskottet ur ÖVAG till staten. Vidare har sammanslutningen åtagit sig att sträva efter att även ÖVAG:s övriga aktieägare överlåter sina krav till Republiken Österrike.

3.   Avyttring av ÖVAG:s andelsinnehav

ÖVAG kommer för att genomföra förevarande version av utkastet till omstruktureringsavtal med Republiken Österrike från den 23 juni 2015 (omstruktureringsavtalet) att helt avyttra alla andelar i RZB fram till den 31 december 2017 (signing).

4.   Åtgärder från RZB

Österrike ska säkerställa att de planerade åtgärderna från Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (RZB) i syfte att avlasta ÖVAG:s egna medel, såsom fastställts i omstruktureringsavtalet av den 26 april 2012, till den [...] i återstående omfattning på [0–20] miljoner euro genomförs.

5.   Vinstutdelning från den nya sammanslutningen

5.1   Vinstutdelningar från den konsoliderade årsredovisningen från Volksbankernas sammanslutning av kreditinstitut enligt § 30a stycke 1 BWG, till tredje part (fysiska eller juridisk personer) är i princip endast tillåtna om de villkor som anges i punkterna 5.2-5.6 i detta avtal är uppfyllda.

5.2   Utdelningen på Republiken Österrikes vinstandelsbevis äger rum i enlighet med omstruktureringsavtalet. I synnerhet ger en underlåtenhet att iaktta de där fastställda tröskelvärdena Republiken Österrike rätt att förfoga över de aktier i VBWB som har överlåtits till staten enligt omstruktureringsavtalet.

5.3   Utdelningen på Republiken Österrikes vinstandelsbevis enligt omstruktureringsavtalet sker med prioritet i minst samma omfattning som utdelningen.

5.4   Den sammanlagda utdelningen är begränsad till [5–8] miljoner euro per år.

5.5   Republiken Österrike ska erhålla en från punkt 5.3 oberoende ersättning som motsvarar utdelningen. Vinstutdelningar från eget kapital som tecknades efter den 29 juni 2015 för att stärka och sanera sammanslutningen medför inte någon skyldighet att betala ersättning till Republiken Österrike.

5.6   Sammanslutningen ska uppbringa nytt externt kärnkapital (netto, efter avdrag för återbetalningar) som minst uppgår till storleken på den årliga utdelningen och ersättningen (ersättning för ej utdelad vinst).

6.   Utdelningsförbud för ÖVAG

ÖVAG ska inte betala ut några utdelningar innan avvecklingen är slutförd. Betalningar som avser återbetalning av stödet berörs inte av detta, om så är rättsligt möjligt.

7.   Förbud mot prisledarskap

Utan föregående godkännande från kommissionen får Live Bank inte erbjuda några bättre räntevillkor (för samtliga löptider) inom inlåning än den konkurrent på den österrikiska direct online banking-marknaden som har de tredje bästa villkoren innan avvecklingen är slutförd.

8.   Republiken Österrikes representation i Volksbank Wien-Baden AG som sammanslutningens centralorganisation

8.1   Sammanslutningen ska med verkan från uppdelningen av ÖVAG och överlåtelsen av funktionen som sammanslutningens centralorganisation till VBWB överföra en andel på 25 % plus en aktie (25 % + 1) till Republiken Österrike utan kostnad.

8.2   Om sammanslutningen underlåter att uppfylla återbetalningen enligt punkt 9.3. i detta avtal ska den utan kostnad överföra ytterligare aktier i VBWB till Republiken Österrike upp till en andel på sammanlagt [26–40] %. Republiken Österrike får dessutom rätt att förfoga över de aktier som den innehar enligt bestämmelserna i omstruktureringsavtalet.

8.3   Sammanslutningen tillförsäkrar Republiken Österrike rätten att utse hälften av de medlemmar som ägarna ska utse i VBWB:s tillsynsorgan.

9.   Ersättning för stödet

9.1   Den av Republiken Österrike tillhandahållna tillgångsgarantin på 100 miljoner euro ersätts genom en vinstoberoende premie på 10 % årligen.

9.2   Som ersättning för det statliga andelskapitalet på 300 miljoner euro som nedsatts i samband med delningen av ÖVAG ska VBWB tillhandahålla Republiken Österrike ett vinstandelsbevis i enlighet med omstruktureringsavtalet. Innan vinstandelsbeviset utnyttjas ska det statliga andelskapital som återstår vid delningen dras av och återbetalas i vederbörlig ordning.

9.3   Betalningen från vinstandelsbeviset ska ha genomförts vid VBWB:s årsredovisning [...] med minst [0–50] miljoner och vid VBWB:s årsredovisning [...] med minst [0–100] miljoner euro. Om ett av dessa båda tröskelvärden underskrids ska en ny omstruktureringsplan anmälas. Det ska påpekas att omstruktureringsavtalet med VBWB:s årsredovisning [...] innehåller en uppdelning på minst [0–200] miljoner och en fullständig återbetalning med VBWB:s årsredovisning [2020–2025].

10.   Övriga förhållningsregler

10.1   ÖVAG och sammanslutningen förbinder sig att följa ett förvärvsförbud. Det gäller både förvärv av företag med status som juridisk person och andelar i företag och tillgångspaket som utgör en verksamhet eller verksamhetsgren. Ett undantag är sådana förvärv som måste göras för att upprätthålla finans- och/eller sammanslutningsstabiliteten eller för att bevara en fungerande konkurrenssituation, förutsatt att förvärven först godkänns av kommissionen. Ett vidare undantag är sådana förvärv som med avseende på förvaltningen av befintliga åtaganden hos kunder med betalningssvårigheter ingår i en banks normala löpande verksamhet.

10.2   ÖVAG och sammanslutningen kommer inte att använda de beviljade stödåtgärderna eller de fördelar som dessa ger för att göra reklam.

10.3   ÖVAG och sammanslutningen ska kontrollera att deras ersättningssystem ger rätt incitament och är lämpliga samt säkerställa inom ramen för sina civilrättsliga möjligheter att systemen inte uppmuntrar till olämpliga risker utan är inriktade på hållbara och långsiktiga företagsmål och öppna för insyn.

10.4   Sammanslutningen ska fortsätta utöka riskstyrningen och riskövervakningen och ha en affärspolicy som präglas av försiktighet, soliditet och principen om hållbarhet.

11.   Övervakningsförvaltare

11.1   Republiken Österrike säkerställer att en oberoende, tillräckligt kvalificerad övervakningsförvaltare med tystnadsplikt löpande övervakar att ÖVAG:s och sammanslutningens omstruktureringsplan implementeras i sin helhet och på ett korrekt sätt samt att alla åtaganden i denna lista genomförs i sin helhet och på ett korrekt sätt.

11.2   Tillsättningen av förvaltaren, dennas uppgifter och skyldigheter samt befriandet från uppdraget måste följa det förfarande som beskrivs i bilagan ’Förvaltare’.

11.3   Republiken Österrike säkerställer att kommissionen resp. förvaltaren under genomförandet av detta beslut får obegränsad tillgång till all information som krävs för att kunna övervaka genomförandet av beslutet. Kommissionen resp. förvaltaren kan begära förklaringar och klargöranden från ÖVAG och sammanslutningen. Republiken Österrike, ÖVAG och sammanslutningen kommer att ha ett omfattande samarbete med kommissionen och övervakningsförvaltaren vid alla förfrågningar gällande övervakningen av genomförandet av beslutet.”

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

1

---

| 10.2.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 34/152 |
| --- | --- | --- | --- |

10.2.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 34/152

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2016/154

av den 22 juli 2015

om statligt stöd SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) Omklassificering till kapital av skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar för att förnya det franska högspänningsnätet som Frankrike har genomfört till förmån för EDF

[delgivet med nr C(2015) 4959]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2, första stycket (1),

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, (2)

med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

| (1) | Genom beslut av den 16 oktober 2002 inledde kommissionen det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget (beslutet om att inleda ett förfarande) i fråga om den fördel som följde av att den offentliga institutionen av industriellt och kommersiellt slag ”Electricité de France (E.D.F.), Service National” (EDF, som omvandlades till aktiebolaget Electricité de France SA i slutet av 2004), vid omstruktureringen av dess balansräkning 1997 inte betalade bolagsskatt beträffande den del av de skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar som gjorts för att förnya det franska högspänningsnätet och som omklassificerats till kapital. |
| --- | --- |

(1)

Genom beslut av den 16 oktober 2002 inledde kommissionen det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget (beslutet om att inleda ett förfarande) i fråga om den fördel som följde av att den offentliga institutionen av industriellt och kommersiellt slag ”Electricité de France (E.D.F.), Service National” (EDF, som omvandlades till aktiebolaget Electricité de France SA i slutet av 2004), vid omstruktureringen av dess balansräkning 1997 inte betalade bolagsskatt beträffande den del av de skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar som gjorts för att förnya det franska högspänningsnätet och som omklassificerats till kapital.

| (2) | Genom en skrivelse till kommissionen av den 11 december 2002 bestred de franska myndigheterna att EDF skulle ha kommit i åtnjutande av en skattefördel och framhöll särskilt att kapitaltillskottet korrigerade en underkapitalisering och på så sätt kunde motiveras. |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse till kommissionen av den 11 december 2002 bestred de franska myndigheterna att EDF skulle ha kommit i åtnjutande av en skattefördel och framhöll särskilt att kapitaltillskottet korrigerade en underkapitalisering och på så sätt kunde motiveras.

| (3) | Genom en skrivelse av den 21 januari 2003 vidarebefordrade kommissionen de enda synpunkter som inkommit från en berörd part till Frankrike och uppmanade Frankrike att kommentera dessa synpunkter. Frankrike kommenterade inte dessa synpunkter. |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 21 januari 2003 vidarebefordrade kommissionen de enda synpunkter som inkommit från en berörd part till Frankrike och uppmanade Frankrike att kommentera dessa synpunkter. Frankrike kommenterade inte dessa synpunkter.

| (4) | Ett tekniskt sammanträde mellan kommissionen och de franska myndigheterna ägde rum den 12 februari 2003 och följdes av en begäran om upplysningar från kommissionen av den 4 juli 2003. |
| --- | --- |

(4)

Ett tekniskt sammanträde mellan kommissionen och de franska myndigheterna ägde rum den 12 februari 2003 och följdes av en begäran om upplysningar från kommissionen av den 4 juli 2003.

| (5) | Den 11 november 2003 inkom Frankrike med nya uppgifter. Den 17 november 2003 anordnades ännu ett tekniskt sammanträde mellan kommissionen, de franska myndigheterna och företrädare för EDF. De franska myndigheterna inkom med kompletterande uppgifter den 20 november 2003. |
| --- | --- |

(5)

Den 11 november 2003 inkom Frankrike med nya uppgifter. Den 17 november 2003 anordnades ännu ett tekniskt sammanträde mellan kommissionen, de franska myndigheterna och företrädare för EDF. De franska myndigheterna inkom med kompletterande uppgifter den 20 november 2003.

| (6) | Genom ett beslut av den 16 december 2003 (3) förklarade kommissionen den stödåtgärd som EDF kommit i åtnjutande av oförenlig med den inre marknaden och krävde att stödet skulle återkrävas med ränta. Stödet återbetalades i februari 2004. |
| --- | --- |

(6)

Genom ett beslut av den 16 december 2003 (3) förklarade kommissionen den stödåtgärd som EDF kommit i åtnjutande av oförenlig med den inre marknaden och krävde att stödet skulle återkrävas med ränta. Stödet återbetalades i februari 2004.

| (7) | Genom sin dom av den 15 december 2009 ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut (4). Frankrike betalade tillbaka det stödbelopp till EDF som hade återbetalats 2004. |
| --- | --- |

(7)

Genom sin dom av den 15 december 2009 ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut (4). Frankrike betalade tillbaka det stödbelopp till EDF som hade återbetalats 2004.

| (8) | Genom sin dom av den 5 juni 2012 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom (5). |
| --- | --- |

(8)

Genom sin dom av den 5 juni 2012 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom (5).

| (9) | Genom ett beslut av den 2 maj 2013 utvidgade kommissionen det formella granskningsförfarandet (beslutet om att utvidga förfarandet) (6). |
| --- | --- |

(9)

Genom ett beslut av den 2 maj 2013 utvidgade kommissionen det formella granskningsförfarandet (beslutet om att utvidga förfarandet) (6).

| (10) | De franska myndigheterna översände sina synpunkter till kommissionen den 1 juli 2013. |
| --- | --- |

(10)

De franska myndigheterna översände sina synpunkter till kommissionen den 1 juli 2013.

| (11) | Genom en skrivelse av den 13 augusti 2013 vidarebefordrade kommissionen till Frankrike de synpunkter som inkommit från en enda berörd part, närmare bestämt EDF, den 29 juli 2013 och uppmanade Frankrike att kommentera dessa synpunkter. Den 11 oktober 2013 lade Frankrike fram sina kommentarer avseende EDF:s synpunkter. |
| --- | --- |

(11)

Genom en skrivelse av den 13 augusti 2013 vidarebefordrade kommissionen till Frankrike de synpunkter som inkommit från en enda berörd part, närmare bestämt EDF, den 29 juli 2013 och uppmanade Frankrike att kommentera dessa synpunkter. Den 11 oktober 2013 lade Frankrike fram sina kommentarer avseende EDF:s synpunkter.

| (12) | Den 18 oktober 2013 lämnade EDF in en studie till kommissionen, som utarbetats av en konsult (Oxera) och daterats den 15 oktober 2013. Den 22 oktober 2013 vidarebefordrade kommissionen denna studie till Frankrike och uppmanade Frankrike att kommentera densamma. Denna uppmaning var dock förenad med reservationen att studien hade lämnats in mer än två och en halv månad efter utgången av den tidsfrist som fastställts genom beslutet om att utvidga förfarandet och att den hade utarbetats efter det beslut om investering i EDF som Frankrike åberopade. Den 6 november 2013 inkom Frankrike med sina synpunkter på studien. |
| --- | --- |

(12)

Den 18 oktober 2013 lämnade EDF in en studie till kommissionen, som utarbetats av en konsult (Oxera) och daterats den 15 oktober 2013. Den 22 oktober 2013 vidarebefordrade kommissionen denna studie till Frankrike och uppmanade Frankrike att kommentera densamma. Denna uppmaning var dock förenad med reservationen att studien hade lämnats in mer än två och en halv månad efter utgången av den tidsfrist som fastställts genom beslutet om att utvidga förfarandet och att den hade utarbetats efter det beslut om investering i EDF som Frankrike åberopade. Den 6 november 2013 inkom Frankrike med sina synpunkter på studien.

| (13) | Ett möte mellan kommissionen och de franska myndigheterna anordnades den 14 november 2013. Den 15 november 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar och närmare uppgifter om Frankrikes synpunkter, som översändes den 23 december 2013. |
| --- | --- |

(13)

Ett möte mellan kommissionen och de franska myndigheterna anordnades den 14 november 2013. Den 15 november 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar och närmare uppgifter om Frankrikes synpunkter, som översändes den 23 december 2013.

| (14) | Den 22 november 2013 översände EDF ett rättsligt yttrande till kommissionen på begäran av EDF, som ett komplement till och stöd för sina synpunkter av den 29 juli 2013. |
| --- | --- |

(14)

Den 22 november 2013 översände EDF ett rättsligt yttrande till kommissionen på begäran av EDF, som ett komplement till och stöd för sina synpunkter av den 29 juli 2013.

| (15) | På begäran av EDF anordnades ett möte med kommissionen i närvaro av de franska myndigheterna den 12 mars 2014. |
| --- | --- |

(15)

På begäran av EDF anordnades ett möte med kommissionen i närvaro av de franska myndigheterna den 12 mars 2014.

| (16) | Den 13 maj 2014 begärde kommissionen eventuella kommentarer avseende det rättsliga yttrande som EDF överlämnat samt närmare uppgifter och kompletterande upplysningar från Frankrike, som Frankrike inkom med genom en skrivelse av den 19 juni 2014. |
| --- | --- |

(16)

Den 13 maj 2014 begärde kommissionen eventuella kommentarer avseende det rättsliga yttrande som EDF överlämnat samt närmare uppgifter och kompletterande upplysningar från Frankrike, som Frankrike inkom med genom en skrivelse av den 19 juni 2014.

1.   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

1.1   STÖDMOTTAGAREN: UTVECKLINGEN AV EDF:S STÄLLNING OCH KAPITAL

| (17) | EDF bildades genom lag nr 46-628 av den 8 april 1946 om förstatligande av el- och gasindustrin (lag nr 46-628), i enlighet med vars första artikel produktionen, överföringen, distributionen, importen och exporten av elektricitet inom, till respektive från Frankrike förstatligades. Genom denna lag överläts förvaltningen av de förstatligade elbolagen till en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag vid namn Electricité de France (E.D.F.), Service National. |
| --- | --- |

(17)

EDF bildades genom lag nr 46-628 av den 8 april 1946 om förstatligande av el- och gasindustrin (lag nr 46-628), i enlighet med vars första artikel produktionen, överföringen, distributionen, importen och exporten av elektricitet inom, till respektive från Frankrike förstatligades. Genom denna lag överläts förvaltningen av de förstatligade elbolagen till en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag vid namn Electricité de France (E.D.F.), Service National.

lag nr 46-628

Electricité de France (E.D.F.), Service National

| (18) | I artikel 16 i lag nr 46-628 föreskrevs att nettosaldot av de tillgångar, rättigheter och skyldigheter som överförts till EDF utgjorde dess kapital, tillhörde staten, var oförytterligt och, i händelse av rörelseförluster, skulle återinföras i resultaten för efterföljande år. Enligt artikel 1 i dekret nr 56-493 av den 14 maj 1956 om kapitaltillskott till EDF omfattades dessa av de regler som fastställts i artikel 16 i ovannämnda lag. Enligt artikel 2 i samma dekret innebär dessa kapitaltillskott att staten kan tilldelas en ränta och en utdelning. |
| --- | --- |

(18)

I artikel 16 i lag nr 46-628 föreskrevs att nettosaldot av de tillgångar, rättigheter och skyldigheter som överförts till EDF utgjorde dess kapital, tillhörde staten, var oförytterligt och, i händelse av rörelseförluster, skulle återinföras i resultaten för efterföljande år. Enligt artikel 1 i dekret nr 56-493 av den 14 maj 1956 om kapitaltillskott till EDF omfattades dessa av de regler som fastställts i artikel 16 i ovannämnda lag. Enligt artikel 2 i samma dekret innebär dessa kapitaltillskott att staten kan tilldelas en ränta och en utdelning.

| (19) | I enlighet med lag nr 46-628 var EDF sedan det bildades och fortfarande år 1997 en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag som inte omfattades av bestämmelserna för aktiebolag. En offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag har inget aktiekapital, till skillnad från ett offentligt aktiebolag som ägs av sina aktieägare (7). Trots att termerna kapital och kapitaltillskott används i de relevanta texterna förfogade EDF inte över något aktiekapital mot bakgrund av sin ställning som offentligrättslig juridisk person. I lag nr 2004-803 av den 9 augusti 2004 om allmännyttig elektricitet och gas och om elektricitets- och gasföretag (lag nr 2004-803) föreskrevs en framtida ändring av denna ställning. I artikel 24 i lag nr 2004-803 förtydligades det att EDF, vars kapital skulle ägas till mer än 70 % av staten, skulle styras enligt de lagar som gäller för aktiebolag, med undantag för lagbestämmelser i strid med dessa. I artikel 47 i samma lag föreskrevs även en senare ombildning av den offentliga institutionen EDF till ett aktiebolag, under förutsättning att ett dekret avseende den nya ställningen utfärdades. I artikel 46 angavs att företaget EDF:s balansräkning per den 31 december 2004 skulle upprättas utifrån den offentliga institutionen EDF:s balansräkning per den 31 december 2003 och resultaträkning för räkenskapsåret 2004. |
| --- | --- |

(19)

I enlighet med lag nr 46-628 var EDF sedan det bildades och fortfarande år 1997 en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag som inte omfattades av bestämmelserna för aktiebolag. En offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag har inget aktiekapital, till skillnad från ett offentligt aktiebolag som ägs av sina aktieägare (7). Trots att termerna kapital och kapitaltillskott används i de relevanta texterna förfogade EDF inte över något aktiekapital mot bakgrund av sin ställning som offentligrättslig juridisk person. I lag nr 2004-803 av den 9 augusti 2004 om allmännyttig elektricitet och gas och om elektricitets- och gasföretag (lag nr 2004-803) föreskrevs en framtida ändring av denna ställning. I artikel 24 i lag nr 2004-803 förtydligades det att EDF, vars kapital skulle ägas till mer än 70 % av staten, skulle styras enligt de lagar som gäller för aktiebolag, med undantag för lagbestämmelser i strid med dessa. I artikel 47 i samma lag föreskrevs även en senare ombildning av den offentliga institutionen EDF till ett aktiebolag, under förutsättning att ett dekret avseende den nya ställningen utfärdades. I artikel 46 angavs att företaget EDF:s balansräkning per den 31 december 2004 skulle upprättas utifrån den offentliga institutionen EDF:s balansräkning per den 31 december 2003 och resultaträkning för räkenskapsåret 2004.

7

kapital

kapitaltillskott

lag nr 2004-803

| (20) | Omvandlingen av EDF till ett aktiebolag trädde i kraft i enlighet med dekret 2004–1224 av den 17 november 2004 om stadgar för aktiebolaget Electricité de France. I de stadgar som utgör bilagor till dekretet föreskrivs det att EDF hädanefter kommer att vara ett aktiebolag som styrs enligt de lagar och förordningar som gäller för affärsföretag, i synnerhet den franska handelslagen i den mån den inte strider mot mer specifika bestämmelser på området och inte heller mot själva stadgarna. |
| --- | --- |

(20)

Omvandlingen av EDF till ett aktiebolag trädde i kraft i enlighet med dekret 2004–1224 av den 17 november 2004 om stadgar för aktiebolaget Electricité de France. I de stadgar som utgör bilagor till dekretet föreskrivs det att EDF hädanefter kommer att vara ett aktiebolag som styrs enligt de lagar och förordningar som gäller för affärsföretag, i synnerhet den franska handelslagen i den mån den inte strider mot mer specifika bestämmelser på området och inte heller mot själva stadgarna.

| (21) | I artikel 6 i EDF:s stadgar föreskrivs det att företagets aktiekapital, som inledningsvis innehades fullt ut av staten, har fastställts till 8,129 miljarder euro, fördelat på 1 625 800 000 aktier värda 5 euro vardera. Det nya aktiebolaget EDF:s aktiekapital fastställdes i november 2004 till samma belopp som det kumulerade kapitalet och kapitaltillskottet för den offentliga institutionen av ekonomiskt och kommersiellt slag EDF, närmare bestämt till 8,1 miljarder euro. Detta kapital- och kapitaltillskottsbelopp hade uppnåtts i enlighet med lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 om olika ekonomiska och kommersiella åtgärder (lag nr 97-1026) och hade varit oförändrat sedan 1997. |
| --- | --- |

(21)

I artikel 6 i EDF:s stadgar föreskrivs det att företagets aktiekapital, som inledningsvis innehades fullt ut av staten, har fastställts till 8,129 miljarder euro, fördelat på 1 625 800 000 aktier värda 5 euro vardera. Det nya aktiebolaget EDF:s aktiekapital fastställdes i november 2004 till samma belopp som det kumulerade kapitalet och kapitaltillskottet för den offentliga institutionen av ekonomiskt och kommersiellt slag EDF, närmare bestämt till 8,1 miljarder euro. Detta kapital- och kapitaltillskottsbelopp hade uppnåtts i enlighet med lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 om olika ekonomiska och kommersiella åtgärder (lag nr 97-1026) och hade varit oförändrat sedan 1997.

lag nr 97-1026

| (22) | I enlighet med lag nr 2004-803 och EDF:s stadgar skulle – och ska – staten alltid inneha mer än 70 % av aktiekapitalet. EDF:s nya aktier, som börsnoterats på Euronext, erbjöds i november 2005 till ett öppet pris (OPO), varigenom EDF:s kapital blev tillgängligt i praktiken för andra aktieägare än staten. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med lag nr 2004-803 och EDF:s stadgar skulle – och ska – staten alltid inneha mer än 70 % av aktiekapitalet. EDF:s nya aktier, som börsnoterats på Euronext, erbjöds i november 2005 till ett öppet pris (OPO), varigenom EDF:s kapital blev tillgängligt i praktiken för andra aktieägare än staten.

OPO

1.2   GENOMFÖRANDET AV DE BOKFÖRINGSMÄSSIGA AVSÄTTNINGARNA FÖR ATT FÖRNYA DET FRANSKA HÖGSPÄNNINGSNÄTET

| (23) | I enlighet med artikel 36 i lag nr 46-628 har samtliga förstatligade elektricitetskoncessioner överlåtits till EDF. Vad beträffar dessa koncessioner är koncessionsinnehavaren enligt artikel 37 i lagen skyldig att uppfylla kraven i en standardspecifikation. De olika koncessioner för överföring av el som överlåtits av staten till EDF på detta sätt slogs 1958 samman till en enda koncession, det så kallade ”allmänna elkraftnätet” (réseau d'alimentation général – RAG) (nedan kallat högspänningsnätet). |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med artikel 36 i lag nr 46-628 har samtliga förstatligade elektricitetskoncessioner överlåtits till EDF. Vad beträffar dessa koncessioner är koncessionsinnehavaren enligt artikel 37 i lagen skyldig att uppfylla kraven i en standardspecifikation. De olika koncessioner för överföring av el som överlåtits av staten till EDF på detta sätt slogs 1958 samman till en enda koncession, det så kallade ”allmänna elkraftnätet” (réseau d'alimentation général – RAG) (nedan kallat högspänningsnätet).

högspänningsnätet

| (24) | I avsaknad av särskilda redovisningsregler för koncessioner har EDF sedan 1946 ansett sig vara ägare till de tillgångar som ingår i högspänningsnätet och tagit upp dessa som tillgångar i balansräkningen. I enlighet med artikel 8 i den kravspecifikation som godkändes genom dekret nr 56–1225 av den 28 november 1956 måste EDF på egen bekostnad utföra allt sådant underhålls- och förnyelsearbete som krävs för att bevara koncessionens anläggningar i fullgott skick. |
| --- | --- |

(24)

I avsaknad av särskilda redovisningsregler för koncessioner har EDF sedan 1946 ansett sig vara ägare till de tillgångar som ingår i högspänningsnätet och tagit upp dessa som tillgångar i balansräkningen. I enlighet med artikel 8 i den kravspecifikation som godkändes genom dekret nr 56–1225 av den 28 november 1956 måste EDF på egen bekostnad utföra allt sådant underhålls- och förnyelsearbete som krävs för att bevara koncessionens anläggningar i fullgott skick.

| (25) | Till följd av en ändring 1982 av den allmänna kontoplanen i enlighet med vilken det föreskrivs särskilda redovisningsregler för tillgångar som ska återgå till staten när koncessionsavtalet löper ut ändrade EDF 1987 sin redovisningsmetod för de tillgångar som avsåg högspänningsnätet och som dittills hade betraktats som egna anläggningstillgångar och omklassificerade dessa tillgångar till balansräkningsposten anläggningstillgångar i koncession. EDF har på dessa tillgångar tillämpat de särskilda redovisningsregler som gäller i Frankrike för anläggningstillgångar i koncession som ska återlämnas till staten när koncessionen löper ut, och har gjort skattefria avsättningar för förnyelsen av högspänningsnätet. |
| --- | --- |

(25)

Till följd av en ändring 1982 av den allmänna kontoplanen i enlighet med vilken det föreskrivs särskilda redovisningsregler för tillgångar som ska återgå till staten när koncessionsavtalet löper ut ändrade EDF 1987 sin redovisningsmetod för de tillgångar som avsåg högspänningsnätet och som dittills hade betraktats som egna anläggningstillgångar och omklassificerade dessa tillgångar till balansräkningsposten anläggningstillgångar i koncession. EDF har på dessa tillgångar tillämpat de särskilda redovisningsregler som gäller i Frankrike för anläggningstillgångar i koncession som ska återlämnas till staten när koncessionen löper ut, och har gjort skattefria avsättningar för förnyelsen av högspänningsnätet.

anläggningstillgångar i koncession

| (26) | I en rapport från år 1994 (8) ansåg den franska revisionsrätten att det, om det fanns en enda och permanent statlig koncessionsinnehavare vilken liksom EDF utsetts enligt lag, vore svårt att anse att de tillgångar som högspänningsnätet består av, till skillnad från de anläggningstillgångar i högspänningsnätet som tillhör EDF, skulle återgå till staten när koncessionsavtalet löper ut. Den bokföringsmässiga ändring som EDF införde 1987 och som tog sig uttryck i de skattebefriade avsättningarna föreföll med andra ord inte motiverad enligt den franska revisionsrätten. Arbetet med att reglera EDF:s ställning mellan företaget och tillsynsmyndigheterna inleddes utan dröjsmål. |
| --- | --- |

(26)

I en rapport från år 1994 (8) ansåg den franska revisionsrätten att det, om det fanns en enda och permanent statlig koncessionsinnehavare vilken liksom EDF utsetts enligt lag, vore svårt att anse att de tillgångar som högspänningsnätet består av, till skillnad från de anläggningstillgångar i högspänningsnätet som tillhör EDF, skulle återgå till staten när koncessionsavtalet löper ut. Den bokföringsmässiga ändring som EDF införde 1987 och som tog sig uttryck i de skattebefriade avsättningarna föreföll med andra ord inte motiverad enligt den franska revisionsrätten. Arbetet med att reglera EDF:s ställning mellan företaget och tillsynsmyndigheterna inleddes utan dröjsmål.

8

| (27) | År 1997 hade EDF i sin bokföring två typer av skattefria avsättningar som gjorts för förnyelsen av högspänningsnätet: ännu icke utnyttjade avsättningar till ett belopp av 38,5 miljarder franska franc (FRF) samt koncessionsgivarens rättigheter, som motsvarade de förnyelsearbeten som redan gjorts och som uppgick till 18,345 miljarder FRF. |
| --- | --- |

(27)

År 1997 hade EDF i sin bokföring två typer av skattefria avsättningar som gjorts för förnyelsen av högspänningsnätet: ännu icke utnyttjade avsättningar till ett belopp av 38,5 miljarder franska franc (FRF) samt koncessionsgivarens rättigheter, som motsvarade de förnyelsearbeten som redan gjorts och som uppgick till 18,345 miljarder FRF.

1.3   OMKLASSIFICERINGEN AV DE BOKFÖRINGSMÄSSIGA AVSÄTTNINGARNA

| (28) | I lag nr 97-1026 klargörs ställningen beträffande de tillgångar som högspänningsnätet består av. I artikel 4 i lagen anges följande:






  ”I. | Anläggningarna i högspänningsnätet anses utgöra Électricité de Frances egendom efter det att bolaget har beviljats koncession för detta elkraftnät. |
| --- | --- | --- |

(28)

I lag nr 97-1026 klargörs ställningen beträffande de tillgångar som högspänningsnätet består av. I artikel 4 i lagen anges följande:

”I.

Anläggningarna i högspänningsnätet anses utgöra Électricité de Frances egendom efter det att bolaget har beviljats koncession för detta elkraftnät.

| II. | För tillämpning av bestämmelserna i punkt I ska motvärdet på skuldsidan i Électricité de Frances balansräkning den 1 januari 1997 för tillgångar i högspänningsnätet som omfattas av koncessionsavtalet tas upp i posten ’Kapitaltillskott’, efter justering för skillnader i motsvarande omvärderingar (...).” |
| --- | --- |

II.

För tillämpning av bestämmelserna i punkt I ska motvärdet på skuldsidan i Électricité de Frances balansräkning den 1 januari 1997 för tillgångar i högspänningsnätet som omfattas av koncessionsavtalet tas upp i posten ’Kapitaltillskott’, efter justering för skillnader i motsvarande omvärderingar (...).”

| (29) | Det var nödvändigt att tillämpa lagstiftningen för alla transaktioner som gällde EDF:s egna kapital. I artikel 16 i lag nr 46-628, i den lydelse som gällde 1997, föreskrevs nämligen att EDF:s egna kapital var oförytterligt och tillhörde staten. De kapitaltillskott till EDF som följde av omklassificeringen av avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet föll på så sätt inom lagens område enligt den franska lagstiftningen. |
| --- | --- |

(29)

Det var nödvändigt att tillämpa lagstiftningen för alla transaktioner som gällde EDF:s egna kapital. I artikel 16 i lag nr 46-628, i den lydelse som gällde 1997, föreskrevs nämligen att EDF:s egna kapital var oförytterligt och tillhörde staten. De kapitaltillskott till EDF som följde av omklassificeringen av avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet föll på så sätt inom lagens område enligt den franska lagstiftningen.

| (30) | I lag nr 97-1026 fastställs ägarskapet avseende de tillgångar som ingår i högspänningsnätet. EDF:s balansräkning organiserades därför om genom lag nr 97-1026. De avsättningar som gjordes av EDF mellan 1987 och 1996 för förnyelsen av högspänningsnätet i avsikt att återbetala dessa tillgångar till staten, oavsett om de utnyttjats eller inte, skulle komma att sakna grund om ägarskapet av tillgångarna i högspänningsnätet ansågs tillhöra EDF. |
| --- | --- |

(30)

I lag nr 97-1026 fastställs ägarskapet avseende de tillgångar som ingår i högspänningsnätet. EDF:s balansräkning organiserades därför om genom lag nr 97-1026. De avsättningar som gjordes av EDF mellan 1987 och 1996 för förnyelsen av högspänningsnätet i avsikt att återbetala dessa tillgångar till staten, oavsett om de utnyttjats eller inte, skulle komma att sakna grund om ägarskapet av tillgångarna i högspänningsnätet ansågs tillhöra EDF.

| (31) | I en skrivelse från ekonomi-, finans- och industriministern, statssekreteraren för finansfrågor och statssekreteraren för industrifrågor, som skickades till EDF den 22 december 1997 (nedan kallad ekonomiministerns skrivelse), förklaras i bilaga 1 omstruktureringen av posten långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning i enlighet med artikel 4 i lag nr 97-1026:






  ”— | Omklassificering av posten ’koncessionsgivarens rättigheter’ (18 345 563 605 FRF):






  — | Konsolidering av motvärdet för tillgångar i högspänningsnätet inom ramen för koncessionen som ett kapitaltillskott upp till 14 119 065 335 FRF. |
| --- | --- | --- | --- |

(31)

I en skrivelse från ekonomi-, finans- och industriministern, statssekreteraren för finansfrågor och statssekreteraren för industrifrågor, som skickades till EDF den 22 december 1997 (nedan kallad ekonomiministerns skrivelse), förklaras i bilaga 1 omstruktureringen av posten långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning i enlighet med artikel 4 i lag nr 97-1026:

ekonomiministerns skrivelse

”—

Omklassificering av posten ’koncessionsgivarens rättigheter’ (18 345 563 605 FRF):

—

Konsolidering av motvärdet för tillgångar i högspänningsnätet inom ramen för koncessionen som ett kapitaltillskott upp till 14 119 065 335 FRF.

| — | Omgruppering av skillnaderna i omvärderingen av högspänningsnätet mellan 1959 (2 425 miljoner FRF) och 1976 (icke avskrivningsbara anläggningstillgångar: 97 miljoner FRF) genom posten ’Skillnader i omvärdering av högspänningsnätet’, vars belopp följaktligen ökar från 1 720 miljoner FRF till 4 145 miljoner FRF. |
| --- | --- |

—

Omgruppering av skillnaderna i omvärderingen av högspänningsnätet mellan 1959 (2 425 miljoner FRF) och 1976 (icke avskrivningsbara anläggningstillgångar: 97 miljoner FRF) genom posten ’Skillnader i omvärdering av högspänningsnätet’, vars belopp följaktligen ökar från 1 720 miljoner FRF till 4 145 miljoner FRF.

| — | Omgruppering av reglerade avsättningar avseende omvärderingen av avskrivningsbara anläggningstillgångar från 1976 (1 704 miljoner FRF), varmed posten ökar från 877 miljoner FRF till 2 581 miljoner FRF. |
| --- | --- |

—

Omgruppering av reglerade avsättningar avseende omvärderingen av avskrivningsbara anläggningstillgångar från 1976 (1 704 miljoner FRF), varmed posten ökar från 877 miljoner FRF till 2 581 miljoner FRF.

| — | Omklassificering av avsättningar för förnyelse som kommit att sakna grund (38 520 943 408 FRF), som överförs i ny räkning, i enlighet med den nationella revisionsmyndighetens (Conseil national de la comptabilité – CNC) yttrande nr 97–06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder.” |
| --- | --- |

—

Omklassificering av avsättningar för förnyelse som kommit att sakna grund (38 520 943 408 FRF), som överförs i ny räkning, i enlighet med den nationella revisionsmyndighetens (Conseil national de la comptabilité – CNC) yttrande nr 97–06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder.”

Omklassificering av avsättningar för förnyelse som kommit att sakna grund (38 520 943 408 FRF), som överförs i ny räkning, i enlighet med den nationella revisionsmyndighetens (Conseil national de la comptabilité – CNC) yttrande nr 97–06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder

| (32) | I samband med omorganisationen av EDF:s balansräkning har de franska myndigheterna följt den nationella revisionsmyndighetens yttrande nr 97–06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder, ändrade uppskattningsmetoder, ändrade skattealternativ och felkorrigeringar (nedan kallat den nationella revisionsmyndighetens yttrande), där det slås fast att korrigeringar av bokföringsfel som per definition avser bokföringen av tidigare transaktioner ska redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades. |
| --- | --- |

(32)

I samband med omorganisationen av EDF:s balansräkning har de franska myndigheterna följt den nationella revisionsmyndighetens yttrande nr 97–06 av den 18 juni 1997 om ändrade redovisningsmetoder, ändrade uppskattningsmetoder, ändrade skattealternativ och felkorrigeringar (nedan kallat den nationella revisionsmyndighetens yttrande), där det slås fast att korrigeringar av bokföringsfel som per definition avser bokföringen av tidigare transaktioner ska redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades.

den nationella revisionsmyndighetens yttrande

ska redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades

| (33) | I enlighet med lag nr 97-1026 och ekonomiministerns skrivelse togs skillnaderna i omvärdering upp under rubriken Eget kapital utan några skatteeffekter eftersom de motsvarade skattefria kapitalvinster från omvärderingen eller omfattades av ett system för skatteneutralitet till följd av de omvärderingslagar som gällde 1959 och 1976. |
| --- | --- |

(33)

I enlighet med lag nr 97-1026 och ekonomiministerns skrivelse togs skillnaderna i omvärdering upp under rubriken Eget kapital utan några skatteeffekter eftersom de motsvarade skattefria kapitalvinster från omvärderingen eller omfattades av ett system för skatteneutralitet till följd av de omvärderingslagar som gällde 1959 och 1976.

Eget kapital

1.4   SKATTEEFFEKTERNA AV DE BOKFÖRINGSMÄSSIGA AVSÄTTNINGARNAS OMKLASSIFICERING

| (34) | I bilaga 3 till ekonomiministerns skrivelse fastslås även de skattemässiga konsekvenserna av omorganisationen av EDF:s balansräkning. I och med omklassificeringen av outnyttjade avsättningar till förnyelse av högspänningsnätet konstaterar man en ändring av nettotillgångarna med 38,5 miljarder FRF, som överförs i ny räkning, och som omfattas av den bolagsskatt på 41,66 % som gällde 1997. De ännu outnyttjade avsättningarna till ett belopp av 38,5 miljarder FRF beskattades följaktligen på sedvanligt sätt av de franska myndigheterna. Den del av de skattebefriade avsättningarna som konsoliderats som kapitaltillskott och som motsvarade koncessionsgivarens rättigheter beskattades däremot inte. |
| --- | --- |

(34)

I bilaga 3 till ekonomiministerns skrivelse fastslås även de skattemässiga konsekvenserna av omorganisationen av EDF:s balansräkning. I och med omklassificeringen av outnyttjade avsättningar till förnyelse av högspänningsnätet konstaterar man en ändring av nettotillgångarna med 38,5 miljarder FRF, som överförs i ny räkning, och som omfattas av den bolagsskatt på 41,66 % som gällde 1997. De ännu outnyttjade avsättningarna till ett belopp av 38,5 miljarder FRF beskattades följaktligen på sedvanligt sätt av de franska myndigheterna. Den del av de skattebefriade avsättningarna som konsoliderats som kapitaltillskott och som motsvarade koncessionsgivarens rättigheter beskattades däremot inte.

| (35) | I ett meddelande av den 9 april 2002 från generaldirektoratet för skatter till kommissionen uppger de franska myndigheterna att koncessionsgivarens rättigheter avseende högspänningsnätet utgör en obetald skuld som genom införlivandet i företagets egna kapital på ett omotiverat sätt befriats från skatt och att denna reserv innan den införlivades i företagets egna kapital skulle ha överförts till företagets skulder där den felaktigt återfanns på ett nettobalanskonto, vilket sålunda medförde en positiv förändring av nettotillgångarna som är beskattningsbar enligt artikel 38–2 i den allmänna skattelagen. De franska myndigheterna konstaterar att den skattefördel som på så sätt erhölls [för EDF:s räkning 1997] kan värderas till 5,88 miljarder FRF (14,119 × 41,66 %). |
| --- | --- |

(35)

I ett meddelande av den 9 april 2002 från generaldirektoratet för skatter till kommissionen uppger de franska myndigheterna att koncessionsgivarens rättigheter avseende högspänningsnätet utgör en obetald skuld som genom införlivandet i företagets egna kapital på ett omotiverat sätt befriats från skatt och att denna reserv innan den införlivades i företagets egna kapital skulle ha överförts till företagets skulder där den felaktigt återfanns på ett nettobalanskonto, vilket sålunda medförde en positiv förändring av nettotillgångarna som är beskattningsbar enligt artikel 38–2 i den allmänna skattelagen. De franska myndigheterna konstaterar att den skattefördel som på så sätt erhölls [för EDF:s räkning 1997] kan värderas till 5,88 miljarder FRF (14,119 × 41,66 %).

koncessionsgivarens rättigheter avseende högspänningsnätet utgör en obetald skuld som genom införlivandet i företagets egna kapital på ett omotiverat sätt befriats från skatt

denna reserv innan den införlivades i företagets egna kapital skulle ha överförts till företagets skulder där den felaktigt återfanns på ett nettobalanskonto, vilket sålunda medförde en positiv förändring av nettotillgångarna som är beskattningsbar enligt artikel 38–2

den skattefördel som på så sätt erhölls

kan värderas till 5,88 miljarder FRF (14,119 × 41,66 %)

2.   BESLUTET OM ATT INLEDA ETT FÖRFARANDE

BESLUTET OM ATT INLEDA ETT FÖRFARANDE

| (36) | I sitt beslut om att inleda ett förfarande konstaterade kommissionen att de olagliga kompletterande avsättningar som gjorts för förnyelsen av högspänningsnätet under perioden 1987–1996 hade gynnat EDF i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Denna transaktion hade gett EDF en selektiv ekonomisk fördel till följd av mellanskillnaden mellan det kapitaliserade värdet av den obetalda bolagsskatten för avsättningarna under samma period och den bolagsskatt som betalades av EDF 1997 efter ikraftträdandet av artikel 4 i lag nr 97-1026. |
| --- | --- |

(36)

I sitt beslut om att inleda ett förfarande konstaterade kommissionen att de olagliga kompletterande avsättningar som gjorts för förnyelsen av högspänningsnätet under perioden 1987–1996 hade gynnat EDF i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Denna transaktion hade gett EDF en selektiv ekonomisk fördel till följd av mellanskillnaden mellan det kapitaliserade värdet av den obetalda bolagsskatten för avsättningarna under samma period och den bolagsskatt som betalades av EDF 1997 efter ikraftträdandet av artikel 4 i lag nr 97-1026.

| (37) | Trots att EDF bedrev verksamhet i Frankrike på en rad olika marknader som omfattades av monopolrättigheter innan Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG (9) om avreglering av elindustrin trädde i kraft ansåg kommissionen att stödåtgärderna i fråga till förmån för EDF hade snedvridit eller hotat att snedvrida konkurrensen samt påverkat handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Detta berodde i synnerhet på att det, trots de exklusiva rättigheter som EDF åtnjöt avseende vissa verksamheter i Frankrike, ändå förelåg en viss grad av handel mellan medlemsstaterna på dessa marknader. Dessutom rådde fri konkurrens på närliggande marknader där EDF redan hade diversifierat sin verksamhet till områden som inte omfattades av företagets exklusiva rättigheter, varken ur geografisk synvinkel eller i branschhänseende. Denna påverkan förelåg redan långt innan det att elindustrin avreglerades. |
| --- | --- |

(37)

Trots att EDF bedrev verksamhet i Frankrike på en rad olika marknader som omfattades av monopolrättigheter innan Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG (9) om avreglering av elindustrin trädde i kraft ansåg kommissionen att stödåtgärderna i fråga till förmån för EDF hade snedvridit eller hotat att snedvrida konkurrensen samt påverkat handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Detta berodde i synnerhet på att det, trots de exklusiva rättigheter som EDF åtnjöt avseende vissa verksamheter i Frankrike, ändå förelåg en viss grad av handel mellan medlemsstaterna på dessa marknader. Dessutom rådde fri konkurrens på närliggande marknader där EDF redan hade diversifierat sin verksamhet till områden som inte omfattades av företagets exklusiva rättigheter, varken ur geografisk synvinkel eller i branschhänseende. Denna påverkan förelåg redan långt innan det att elindustrin avreglerades.

9

| (38) | Kommissionen konstaterade också att det handlade om ett nytt stöd som i detta skede inte tycktes göra det möjligt att anse att de villkor som anges i artikel 107.2–3 i EUF-fördraget var uppfyllda. De franska myndigheterna åberopade för övrigt inte bestämmelserna i artikel 106.2 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen konstaterade också att det handlade om ett nytt stöd som i detta skede inte tycktes göra det möjligt att anse att de villkor som anges i artikel 107.2–3 i EUF-fördraget var uppfyllda. De franska myndigheterna åberopade för övrigt inte bestämmelserna i artikel 106.2 i EUF-fördraget.

3.   SYNPUNKTER FRÅN EN BERÖRD TREDJE PART

SYNPUNKTER FRÅN EN BERÖRD TREDJE PART

| (39) | Genom en skrivelse av den 6 januari 2003 inkom Syndicat National des Producteurs Indépendants d'Electricité Thermique (SNPIET) med synpunkter till kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarandet. Enligt dessa synpunkter, som avser det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt för en del av de skattefria avsättningar som företaget gjort för förnyelsen av högspänningsnätet, har EDF inom ramen för sin verksamhet inte följt de bestämmelser för industri- och affärsföretag som anges i lag nr 46-628 av den 8 april 1946. |
| --- | --- |

(39)

Genom en skrivelse av den 6 januari 2003 inkom Syndicat National des Producteurs Indépendants d'Electricité Thermique (SNPIET) med synpunkter till kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarandet. Enligt dessa synpunkter, som avser det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt för en del av de skattefria avsättningar som företaget gjort för förnyelsen av högspänningsnätet, har EDF inom ramen för sin verksamhet inte följt de bestämmelser för industri- och affärsföretag som anges i lag nr 46-628 av den 8 april 1946.

4.   FRANKRIKES SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT INLEDA ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE

FRANKRIKES SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT INLEDA ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE

| (40) | De franska myndigheterna framförde sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 11 december 2002. De bestrider att det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt på en del av de skattefria avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet skulle ha utgjort statligt stöd. |
| --- | --- |

(40)

De franska myndigheterna framförde sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 11 december 2002. De bestrider att det faktum att EDF 1997 inte betalade bolagsskatt på en del av de skattefria avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet skulle ha utgjort statligt stöd.

| (41) | För det första bestrider de franska myndigheterna det belopp avseende avsättningar till förnyelsen av högspänningsnätet som kommissionen uppger. De franska myndigheterna hävdar vidare att EDF även utan avsättningarna till förnyelsen av högspänningsnätet inte skulle ha betalat bolagsskatt under perioden 1987–1996 beroende på uppskov med betalning av upplupna skatter till följd av kraftiga underskott. Eftersom staten både ägde EDF och var koncessionsgivare för högspänningsnätet anser de franska myndigheterna dessutom att koncessionsgivarens rättigheter inte utgjorde någon verklig indrivningsbar skuld. Vid omstruktureringen av balansräkningen 1997 överförde man följaktligen koncessionsgivarens rättigheter till EDF:s egna kapital för att avhjälpa företagets underkapitalisering, men utan att ta ut bolagsskatt på dessa rättigheter. |
| --- | --- |

(41)

För det första bestrider de franska myndigheterna det belopp avseende avsättningar till förnyelsen av högspänningsnätet som kommissionen uppger. De franska myndigheterna hävdar vidare att EDF även utan avsättningarna till förnyelsen av högspänningsnätet inte skulle ha betalat bolagsskatt under perioden 1987–1996 beroende på uppskov med betalning av upplupna skatter till följd av kraftiga underskott. Eftersom staten både ägde EDF och var koncessionsgivare för högspänningsnätet anser de franska myndigheterna dessutom att koncessionsgivarens rättigheter inte utgjorde någon verklig indrivningsbar skuld. Vid omstruktureringen av balansräkningen 1997 överförde man följaktligen koncessionsgivarens rättigheter till EDF:s egna kapital för att avhjälpa företagets underkapitalisering, men utan att ta ut bolagsskatt på dessa rättigheter.

| (42) | De franska myndigheterna anser att den redovisningsmässiga omstrukturering som gjordes 1997 kan betraktas som ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp som motsvarar den partiella skattebefrielsen, vars syfte även var att avhjälpa en underkapitalisering. EDF och staten hade velat omvandla det som kunde likställas med eget kapital till aktiekapital, bortsett från bolagsskatten. Det skulle ha bedömts som mer effektivt och neutralt att direkt omvandla koncessionsgivarens rättigheter till egna medel uppgående till deras totala belopp än att vidta en motsvarande åtgärd som skulle ha bestått i att omvandla ett nettobelopp efter bolagsskatt till kapital, begära att EDF skulle betala bolagsskatt motsvarande nettotillgångarnas förändring och slutligen genomföra ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp motsvarande den skatt som betalats. |
| --- | --- |

(42)

De franska myndigheterna anser att den redovisningsmässiga omstrukturering som gjordes 1997 kan betraktas som ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp som motsvarar den partiella skattebefrielsen, vars syfte även var att avhjälpa en underkapitalisering. EDF och staten hade velat omvandla det som kunde likställas med eget kapital till aktiekapital, bortsett från bolagsskatten. Det skulle ha bedömts som mer effektivt och neutralt att direkt omvandla koncessionsgivarens rättigheter till egna medel uppgående till deras totala belopp än att vidta en motsvarande åtgärd som skulle ha bestått i att omvandla ett nettobelopp efter bolagsskatt till kapital, begära att EDF skulle betala bolagsskatt motsvarande nettotillgångarnas förändring och slutligen genomföra ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp motsvarande den skatt som betalats.

| (43) | De franska myndigheterna anser att ett sådant kompletterande kapitaltillskott kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997. Dessa prognoser slog för övrigt in under efterföljande år. Under motsvarande förhållanden skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ha tillfört ett sådant kapital, enligt de franska myndigheterna. |
| --- | --- |

(43)

De franska myndigheterna anser att ett sådant kompletterande kapitaltillskott kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997. Dessa prognoser slog för övrigt in under efterföljande år. Under motsvarande förhållanden skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ha tillfört ett sådant kapital, enligt de franska myndigheterna.

| (44) | De franska myndigheterna bestrider också att ersättningen till staten otillbörligen skulle ha minskats mellan 1987 och 1996 till följd av de aktuella avsättningarna. De hävdar att även om nettoresultatet hade varit högre så skulle ersättningen till staten inte ha varit det eftersom ersättningsnivån under denna period inte grundade sig på någon förutbestämd procentsats avseende företagets nettoresultat. Ersättningsnivån bestämdes fritt av staten till ett belopp i absoluta tal och kunde inte fastställas utifrån företagets finansiella situation. Dessutom togs denna ersättning inte obligatoriskt ut på nettovinsten för varje räkenskapsår. Mot denna bakgrund och med tanke på EDF:s underskott betonar de franska myndigheterna att staten under perioden 1987–1996 slutligen tog ut en utdelning vars nivå avsevärt översteg de gränser som fastställts enligt bolagsrätten. |
| --- | --- |

(44)

De franska myndigheterna bestrider också att ersättningen till staten otillbörligen skulle ha minskats mellan 1987 och 1996 till följd av de aktuella avsättningarna. De hävdar att även om nettoresultatet hade varit högre så skulle ersättningen till staten inte ha varit det eftersom ersättningsnivån under denna period inte grundade sig på någon förutbestämd procentsats avseende företagets nettoresultat. Ersättningsnivån bestämdes fritt av staten till ett belopp i absoluta tal och kunde inte fastställas utifrån företagets finansiella situation. Dessutom togs denna ersättning inte obligatoriskt ut på nettovinsten för varje räkenskapsår. Mot denna bakgrund och med tanke på EDF:s underskott betonar de franska myndigheterna att staten under perioden 1987–1996 slutligen tog ut en utdelning vars nivå avsevärt översteg de gränser som fastställts enligt bolagsrätten.

| (45) | De franska myndigheterna anser dessutom att även om avsättningarna till högspänningsnätets förnyelse skulle ha utgjort en fördel bör denna anses ha uppvägts av den förhöjda bolagsskatt som betalades 1997. De anser också att EDF under perioden 1987–1996 totalt betalade staten ett belopp som översteg den bolagsskatt som skulle ha betalats av ett affärsföretag som inte skulle ha gjort avsättningar till högspänningsnätets förnyelse och som skulle ha motsvarat en utdelning till aktieägaren på 37,5 % av nettoresultatet efter skatt. |
| --- | --- |

(45)

De franska myndigheterna anser dessutom att även om avsättningarna till högspänningsnätets förnyelse skulle ha utgjort en fördel bör denna anses ha uppvägts av den förhöjda bolagsskatt som betalades 1997. De anser också att EDF under perioden 1987–1996 totalt betalade staten ett belopp som översteg den bolagsskatt som skulle ha betalats av ett affärsföretag som inte skulle ha gjort avsättningar till högspänningsnätets förnyelse och som skulle ha motsvarat en utdelning till aktieägaren på 37,5 % av nettoresultatet efter skatt.

| (46) | Dessutom anser de franska myndigheterna att om en sådan otillbörlig fördel skulle konstateras så handlar det om ett befintligt stöd och inte om ett nytt stöd, på grund av den tioåriga preskriptionstid som fastställts i artikel 15 i rådets (10) förordning (EG) nr 659/1999 från det att det första stödet beviljades. Med tanke på att kommissionens första begäran om upplysningar är daterad till den 10 juli 2001 skulle eventuella inslag av statligt stöd som beviljades före 1991 vara preskriberade. De franska myndigheterna anser att den åtgärd som lagstiftaren vidtog 1997 inte upphäver denna preskriptionstid eftersom det bara är kommissionens åtgärder som kan göra det. De franska myndigheterna anser slutligen att det i vilket fall som helst skulle handla om ett befintligt stöd eftersom det beviljades före elmarknadens avreglering. |
| --- | --- |

(46)

Dessutom anser de franska myndigheterna att om en sådan otillbörlig fördel skulle konstateras så handlar det om ett befintligt stöd och inte om ett nytt stöd, på grund av den tioåriga preskriptionstid som fastställts i artikel 15 i rådets (10) förordning (EG) nr 659/1999 från det att det första stödet beviljades. Med tanke på att kommissionens första begäran om upplysningar är daterad till den 10 juli 2001 skulle eventuella inslag av statligt stöd som beviljades före 1991 vara preskriberade. De franska myndigheterna anser att den åtgärd som lagstiftaren vidtog 1997 inte upphäver denna preskriptionstid eftersom det bara är kommissionens åtgärder som kan göra det. De franska myndigheterna anser slutligen att det i vilket fall som helst skulle handla om ett befintligt stöd eftersom det beviljades före elmarknadens avreglering.

rådets

10

| (47) | I sin skrivelse av den 20 november 2003 påminner de franska myndigheterna om sina argument beträffande de skillnader i omvärdering som ingår i beloppet för koncessionsgivarens rättigheter i koncernresultaträkningen samt beträffande tillämpningen av preskriptionsregeln. De franska myndigheterna hävdar dessutom att man borde ha tillämpat 1996 års bolagsskattesats (36,67 %) och inte 1997 års bolagsskattesats (41,66 %) på omstruktureringen av EDF:s balansräkning. I detta avseende anser de att denna omstrukturering gjordes på grundval av en deklaration som lämnades in den 23 december 1997, det vill säga efter räkenskapsårets slut 1996 och före räkenskapsårets slut 1997. |
| --- | --- |

(47)

I sin skrivelse av den 20 november 2003 påminner de franska myndigheterna om sina argument beträffande de skillnader i omvärdering som ingår i beloppet för koncessionsgivarens rättigheter i koncernresultaträkningen samt beträffande tillämpningen av preskriptionsregeln. De franska myndigheterna hävdar dessutom att man borde ha tillämpat 1996 års bolagsskattesats (36,67 %) och inte 1997 års bolagsskattesats (41,66 %) på omstruktureringen av EDF:s balansräkning. I detta avseende anser de att denna omstrukturering gjordes på grundval av en deklaration som lämnades in den 23 december 1997, det vill säga efter räkenskapsårets slut 1996 och före räkenskapsårets slut 1997.

| (48) | De franska myndigheterna bestrider följaktligen kommissionens påstående att EDF 1997 skulle ha åtnjutit en fördel på grund av att företaget inte betalade bolagsskatt avseende en del av de skattefria avsättningar som gjordes för högspänningsnätets förnyelse. |
| --- | --- |

(48)

De franska myndigheterna bestrider följaktligen kommissionens påstående att EDF 1997 skulle ha åtnjutit en fördel på grund av att företaget inte betalade bolagsskatt avseende en del av de skattefria avsättningar som gjordes för högspänningsnätets förnyelse.

5.   DOMAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS DOMSTOLAR

DOMAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS DOMSTOLAR

| (49) | I sin dom av den 15 december 2009 ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut av den 16 december 2003, med hänvisning till att det ankom på kommissionen att kontrollera om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha gjort en jämförbar investering av samma storlek under liknande förhållanden. Tribunalen ansåg att kommissionen borde ha kontrollerat huruvida transaktionen uppfyllde kriteriet om en privat investerare. Tribunalen ansåg därför att kommissionen hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och brutit mot artikel 107 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(49)

I sin dom av den 15 december 2009 ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut av den 16 december 2003, med hänvisning till att det ankom på kommissionen att kontrollera om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha gjort en jämförbar investering av samma storlek under liknande förhållanden. Tribunalen ansåg att kommissionen borde ha kontrollerat huruvida transaktionen uppfyllde kriteriet om en privat investerare. Tribunalen ansåg därför att kommissionen hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och brutit mot artikel 107 i EUF-fördraget.

| (50) | I sin dom av den 5 juni 2012 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom. Domstolen ansåg i synnerhet att tribunalens konstaterande, enligt vilket kommissionens skyldighet att undersöka huruvida staten hade tillfört kapitalet under förhållanden som motsvarade normala marknadsvillkor förelåg oberoende av hur kapitalet hade tillförts, inte innebar någon felaktig rättstillämpning. Domstolen ansåg dessutom att tribunalens bedömning, enligt vilken kriteriet om en privat investerare får tillämpas även om skattemässiga metoder har tillämpats, inte heller innebar en felaktig rättstillämpning. |
| --- | --- |

(50)

I sin dom av den 5 juni 2012 ogillade domstolen kommissionens överklagande av tribunalens dom. Domstolen ansåg i synnerhet att tribunalens konstaterande, enligt vilket kommissionens skyldighet att undersöka huruvida staten hade tillfört kapitalet under förhållanden som motsvarade normala marknadsvillkor förelåg oberoende av hur kapitalet hade tillförts, inte innebar någon felaktig rättstillämpning. Domstolen ansåg dessutom att tribunalens bedömning, enligt vilken kriteriet om en privat investerare får tillämpas även om skattemässiga metoder har tillämpats, inte heller innebar en felaktig rättstillämpning.

6.   BESLUTET OM ATT UTVIDGA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

BESLUTET OM ATT UTVIDGA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (51) | Till följd av ogiltigförklaringen av beslutet av den 16 december 2003, måste kommissionen anta ett nytt beslut i enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget och artikel 13 i förordning (EG) nr 659/1999 för att avsluta förfarandet i enlighet med de rättsfrågor som fastställts definitivt genom domstolens dom. Eftersom beslutet av den 16 december 2003 har ogiltigförklarats måste kommissionen ompröva de frågor som berör artiklarna 3 och 4 i detta beslut. |
| --- | --- |

(51)

Till följd av ogiltigförklaringen av beslutet av den 16 december 2003, måste kommissionen anta ett nytt beslut i enlighet med artikel 266 i EUF-fördraget och artikel 13 i förordning (EG) nr 659/1999 för att avsluta förfarandet i enlighet med de rättsfrågor som fastställts definitivt genom domstolens dom. Eftersom beslutet av den 16 december 2003 har ogiltigförklarats måste kommissionen ompröva de frågor som berör artiklarna 3 och 4 i detta beslut.

| (52) | Å ena sidan hade varken domstolen eller tribunalen ansett att beslutet om att inleda ett förfarande var oriktigt. Beslutet kan därför utgöra grunden till ett nytt slutgiltigt beslut. Å andra sidan har domstolen klart och tydligt föreskrivit kriterier för tillämplighet och tillämpning avseende kriteriet om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Dessa kriterier bygger framför allt på att det finns tillgängliga uppgifter om objektiva och kontrollerbara omständigheter som visar att medlemsstatens beslut var att göra en investering i det kontrollerade offentliga företaget på grundval av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha låtit upprätta före en investering för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig (11). |
| --- | --- |

(52)

Å ena sidan hade varken domstolen eller tribunalen ansett att beslutet om att inleda ett förfarande var oriktigt. Beslutet kan därför utgöra grunden till ett nytt slutgiltigt beslut. Å andra sidan har domstolen klart och tydligt föreskrivit kriterier för tillämplighet och tillämpning avseende kriteriet om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Dessa kriterier bygger framför allt på att det finns tillgängliga uppgifter om objektiva och kontrollerbara omständigheter som visar att medlemsstatens beslut var att göra en investering i det kontrollerade offentliga företaget på grundval av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha låtit upprätta före en investering för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig (11).

11

| (53) | I beslutet att om utvidga det formella granskningsförfarandet påpekade kommissionen att det på detta stadium i det administrativa förfarandet inte fanns några bevis eller handlingar som gav stöd åt de franska myndigheternas påstående om att 1997 års redovisningsreform skulle vara likvärdig med ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp motsvarande den partiella skattebefrielsen. Tvärtemot de franska myndigheternas synpunkter verkade det inte heller som att ett sådant kompletterande kapitaltillskott skulle vara, inte ett stöd, utan en investering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha gjort under liknande omständigheter, som kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997, och som för övrigt förverkligades under efterföljande år. |
| --- | --- |

(53)

I beslutet att om utvidga det formella granskningsförfarandet påpekade kommissionen att det på detta stadium i det administrativa förfarandet inte fanns några bevis eller handlingar som gav stöd åt de franska myndigheternas påstående om att 1997 års redovisningsreform skulle vara likvärdig med ett kompletterande kapitaltillskott till ett belopp motsvarande den partiella skattebefrielsen. Tvärtemot de franska myndigheternas synpunkter verkade det inte heller som att ett sådant kompletterande kapitaltillskott skulle vara, inte ett stöd, utan en investering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha gjort under liknande omständigheter, som kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997, och som för övrigt förverkligades under efterföljande år.

| (54) | I beslutet att om utvidga förfarandet förtydligade därför kommissionen med beaktande av de uppgifter och handlingar som fanns tillgängliga, i sin preliminära analys, den eventuella ekonomiska fördel som härrör från EDF:s befrielse från bolagsskatt 1997 på den del av de bokföringsmässiga avsättningarna som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter på 14,119 miljarder FRF omklassificerade till kapitaltillskott. |
| --- | --- |

(54)

I beslutet att om utvidga förfarandet förtydligade därför kommissionen med beaktande av de uppgifter och handlingar som fanns tillgängliga, i sin preliminära analys, den eventuella ekonomiska fördel som härrör från EDF:s befrielse från bolagsskatt 1997 på den del av de bokföringsmässiga avsättningarna som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter på 14,119 miljarder FRF omklassificerade till kapitaltillskott.

| (55) | I detta avseende verkade den samlade bedömningen av omständigheterna i fallet tyda på att denna åtgärd hänförde sig till myndighetsutövning, vilket innebär att principen om en privat investerare inte skulle vara tillämplig. Till stöd för sitt påstående hade de franska myndigheterna innan eller i samband med beslutet om att inte beskatta EDF nämligen inte lämnat några uppgifter eller någon affärsplan som skulle ge belägg för lönsamheten i en sådan åtgärd. På det materiella planet påpekade kommissionen, med hänsyn till de kriterier som anges av domstolen, att det vore lämpligt att Frankrike vederbörligen fastställde de inlämnade handlingarnas datum samt bevis på att de hade granskats av behöriga ministrar och tjänstemän samt parlamentsförsamlingarna innan det omtvistade beslutet antogs. |
| --- | --- |

(55)

I detta avseende verkade den samlade bedömningen av omständigheterna i fallet tyda på att denna åtgärd hänförde sig till myndighetsutövning, vilket innebär att principen om en privat investerare inte skulle vara tillämplig. Till stöd för sitt påstående hade de franska myndigheterna innan eller i samband med beslutet om att inte beskatta EDF nämligen inte lämnat några uppgifter eller någon affärsplan som skulle ge belägg för lönsamheten i en sådan åtgärd. På det materiella planet påpekade kommissionen, med hänsyn till de kriterier som anges av domstolen, att det vore lämpligt att Frankrike vederbörligen fastställde de inlämnade handlingarnas datum samt bevis på att de hade granskats av behöriga ministrar och tjänstemän samt parlamentsförsamlingarna innan det omtvistade beslutet antogs.

| (56) | I avsaknad av dessa upplysningar var det i stället i utövandet av sina skattemässiga befogenheter som Frankrike verkade ha gjort ett undantag i den skattemässiga behandlingen av omstruktureringen av posten motsvarande långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning, angående omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter som anges i artikel 4 i lag nr 97-1026. Ingen uttrycklig budgetbestämmelse var öronmärkt för detta skattemedel till förmån för EDF och några regler eller kontroller för investeringar hade inte heller tillämpats för att upprätta en rättslig grund för den påstådda investeringen. |
| --- | --- |

(56)

I avsaknad av dessa upplysningar var det i stället i utövandet av sina skattemässiga befogenheter som Frankrike verkade ha gjort ett undantag i den skattemässiga behandlingen av omstruktureringen av posten motsvarande långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning, angående omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter som anges i artikel 4 i lag nr 97-1026. Ingen uttrycklig budgetbestämmelse var öronmärkt för detta skattemedel till förmån för EDF och några regler eller kontroller för investeringar hade inte heller tillämpats för att upprätta en rättslig grund för den påstådda investeringen.

| (57) | Likaledes påpekade kommissionen i andra hand, i sitt beslut om att utvidga förfarandet, att även om principen om en privat investerare i en marknadsekonomi skulle varit tillämplig visade tillämpningen av principen i detta skede att en privat investerare inte skulle ha investerat 5,88 miljarder FRF i EDF:s egna kapital 1997. I brist på inlämnade uppgifter från de franska myndigheterna föreföll det uteslutet att en privat aktieägare under normala marknadsvillkor skulle ha gjort den påstådda investeringen utan att på förhand undersöka objektiva och tillförlitliga studier som företrädesvis utförts av en opartisk tredje part i form av en investeringsrådgivare, i stället för av exempelvis det stödmottagande företaget, som i synnerhet skulle visa avkastningen på det investerade kapitalet, utsikterna till avkastning på investeringen och de inneboende riskerna i slutändan och i förhållande till de ersättningsvillkor som är kopplade till en sådan investering. |
| --- | --- |

(57)

Likaledes påpekade kommissionen i andra hand, i sitt beslut om att utvidga förfarandet, att även om principen om en privat investerare i en marknadsekonomi skulle varit tillämplig visade tillämpningen av principen i detta skede att en privat investerare inte skulle ha investerat 5,88 miljarder FRF i EDF:s egna kapital 1997. I brist på inlämnade uppgifter från de franska myndigheterna föreföll det uteslutet att en privat aktieägare under normala marknadsvillkor skulle ha gjort den påstådda investeringen utan att på förhand undersöka objektiva och tillförlitliga studier som företrädesvis utförts av en opartisk tredje part i form av en investeringsrådgivare, i stället för av exempelvis det stödmottagande företaget, som i synnerhet skulle visa avkastningen på det investerade kapitalet, utsikterna till avkastning på investeringen och de inneboende riskerna i slutändan och i förhållande till de ersättningsvillkor som är kopplade till en sådan investering.

| (58) | I detta avseende lade kommissionen, bland de faktorer som en rationell privat investerare skulle ha undersökt innan denne utnyttjade sina medel, till den ovisshet om beloppet och utvecklingen av kostnaderna för finansieringen av pensioner som EDF ställdes inför 1997, i enlighet med dess särskilda system, och den bedömning som en investerare skulle ha kunnat göra av detsamma vid tidpunkten. |
| --- | --- |

(58)

I detta avseende lade kommissionen, bland de faktorer som en rationell privat investerare skulle ha undersökt innan denne utnyttjade sina medel, till den ovisshet om beloppet och utvecklingen av kostnaderna för finansieringen av pensioner som EDF ställdes inför 1997, i enlighet med dess särskilda system, och den bedömning som en investerare skulle ha kunnat göra av detsamma vid tidpunkten.

| (59) | Under dessa omständigheter framstår den partiella bolagsskattebefrielsen 1997 inte som en produktiv investering av staten som aktieägare utan snarare som en skattemässig undantagsåtgärd som skulle ha kunnat ge EDF en ekonomisk fördel. |
| --- | --- |

(59)

Under dessa omständigheter framstår den partiella bolagsskattebefrielsen 1997 inte som en produktiv investering av staten som aktieägare utan snarare som en skattemässig undantagsåtgärd som skulle ha kunnat ge EDF en ekonomisk fördel.

| (60) | Det framstod dessutom som att den uteblivna bolagsskatt som EDF skulle ha betalat satte statliga medel på spel och kunde ha påverkat konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna, vilket innebär att de övriga tillämpningsvillkoren för artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls. |
| --- | --- |

(60)

Det framstod dessutom som att den uteblivna bolagsskatt som EDF skulle ha betalat satte statliga medel på spel och kunde ha påverkat konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna, vilket innebär att de övriga tillämpningsvillkoren för artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls.

| (61) | I avsaknad av en rättslig grund som skulle kunna motivera att det driftsstöd som stärkte EDF:s ställning gentemot företagets konkurrenter skulle vara förenligt med den inre marknaden ställde sig kommissionen i sitt beslut av den 2 maj 2013 tveksam till stödets förenlighet med den inre marknaden. Liknande tvivel hade varit aktuella redan i samband med beslutet om att inleda förfarandet. |
| --- | --- |

(61)

I avsaknad av en rättslig grund som skulle kunna motivera att det driftsstöd som stärkte EDF:s ställning gentemot företagets konkurrenter skulle vara förenligt med den inre marknaden ställde sig kommissionen i sitt beslut av den 2 maj 2013 tveksam till stödets förenlighet med den inre marknaden. Liknande tvivel hade varit aktuella redan i samband med beslutet om att inleda förfarandet.

7.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

| (62) | Genom en skrivelse av den 29 juli 2013 inkom EDF med synpunkter på beslutet om utvidgning. EDF framför följande tre huvudsakliga invändningar mot resonemanget i detta beslut: i) I beslutet tas ingen hänsyn till tribunalens dom, och den egentliga innebörden av den kapitalrekonstruktion av EDF som staten har genomfört beaktas inte. ii) Beslutet är alltför formalistiskt då det felaktigt förutsätts att det hade krävts en affärsplan i samband med investeringen trots att kapitalrekonstruktionen i själva verket är resultatet av ett moget övervägande, vilket bekräftas av ett flertal handlingar från tidpunkten. iii) I beslutet förutsätts, utan bevis, att ingen investerare i en situation motsvarande den situation som staten befann sig i skulle ha gjort en liknande investering, trots de uppgifter som EDF tillhandahåller till stöd för sina synpunkter. |
| --- | --- |

(62)

Genom en skrivelse av den 29 juli 2013 inkom EDF med synpunkter på beslutet om utvidgning. EDF framför följande tre huvudsakliga invändningar mot resonemanget i detta beslut: i) I beslutet tas ingen hänsyn till tribunalens dom, och den egentliga innebörden av den kapitalrekonstruktion av EDF som staten har genomfört beaktas inte. ii) Beslutet är alltför formalistiskt då det felaktigt förutsätts att det hade krävts en affärsplan i samband med investeringen trots att kapitalrekonstruktionen i själva verket är resultatet av ett moget övervägande, vilket bekräftas av ett flertal handlingar från tidpunkten. iii) I beslutet förutsätts, utan bevis, att ingen investerare i en situation motsvarande den situation som staten befann sig i skulle ha gjort en liknande investering, trots de uppgifter som EDF tillhandahåller till stöd för sina synpunkter.

| (63) | Som EDF ser det skulle kommissionen därigenom fortsätta att analysera den åtgärd som beslutats av den franska staten 1997 enbart mot bakgrund av dess påstådda skatteeffekter trots att tribunalen tydligt har förkastat detta synsätt. Såsom framhölls av tribunalen utgör den åtgärd som staten genomförde när koncessionsgivarens rättigheter omklassificerades till kapitaltillskott en kapitalrekonstruktion av EDF avsedd att korrigera obalansen i EDF:s balansräkning inför det att elmarknaderna öppnades för konkurrens. Ekonomiministerns skrivelse av den 22 december 1997 innehåller inget separat skattebeslut om 1997 års lag men kan användas till att fastställa skatteeffekterna av densamma. Det är denna enda och odelbara kapitalrekonstruktion som bör undersökas i beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet och inte de påstådda skatteeffekter som har avskiljts från kapitalrekonstruktionen på ett konstlat sätt. |
| --- | --- |

(63)

Som EDF ser det skulle kommissionen därigenom fortsätta att analysera den åtgärd som beslutats av den franska staten 1997 enbart mot bakgrund av dess påstådda skatteeffekter trots att tribunalen tydligt har förkastat detta synsätt. Såsom framhölls av tribunalen utgör den åtgärd som staten genomförde när koncessionsgivarens rättigheter omklassificerades till kapitaltillskott en kapitalrekonstruktion av EDF avsedd att korrigera obalansen i EDF:s balansräkning inför det att elmarknaderna öppnades för konkurrens. Ekonomiministerns skrivelse av den 22 december 1997 innehåller inget separat skattebeslut om 1997 års lag men kan användas till att fastställa skatteeffekterna av densamma. Det är denna enda och odelbara kapitalrekonstruktion som bör undersökas i beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet och inte de påstådda skatteeffekter som har avskiljts från kapitalrekonstruktionen på ett konstlat sätt.

| (64) | Enligt EDF skulle en specifik affärsplan för investeringen inte ha krävts enligt rättspraxis då denna saknar formellt fastställda regler på området, men kräver objektiva och kontrollerbara omständigheter som har inträffat före eller samtidigt med den granskade åtgärden. En sådan affärsplan skulle för övrigt inte ha varit nödvändig för staten 1997. Staten hade fem representanter i EDF:s styrelse och var innehavare av EDF:s hela kapital sedan 1946, och hade vid tidpunkten för händelserna mycket goda kunskaper om företaget. Den var dessutom inblandad i företagets förvaltning och i fastställandet av de strategiska riktlinjerna, ur ett långsiktigt perspektiv. Enligt EDF skulle ett sådant långsiktigt perspektiv vara särskilt relevant i EDF:s fall med tanke på kapitalintensiteten i företagets verksamhet och anläggningarnas livstider på flera årtionden, från 30 år upp till 75 år i vissa fall. |
| --- | --- |

(64)

Enligt EDF skulle en specifik affärsplan för investeringen inte ha krävts enligt rättspraxis då denna saknar formellt fastställda regler på området, men kräver objektiva och kontrollerbara omständigheter som har inträffat före eller samtidigt med den granskade åtgärden. En sådan affärsplan skulle för övrigt inte ha varit nödvändig för staten 1997. Staten hade fem representanter i EDF:s styrelse och var innehavare av EDF:s hela kapital sedan 1946, och hade vid tidpunkten för händelserna mycket goda kunskaper om företaget. Den var dessutom inblandad i företagets förvaltning och i fastställandet av de strategiska riktlinjerna, ur ett långsiktigt perspektiv. Enligt EDF skulle ett sådant långsiktigt perspektiv vara särskilt relevant i EDF:s fall med tanke på kapitalintensiteten i företagets verksamhet och anläggningarnas livstider på flera årtionden, från 30 år upp till 75 år i vissa fall.

| (65) | För EDF är det i egenskap av aktieägare och inte i egenskap av offentlig myndighet som staten skulle ha gjort en investering på grundval av analyser och grundliga utvärderingar av framtidsutsikterna, något som bekräftas av ett flertal handlingar från denna tid. Man skulle följaktligen från 1995 ha inlett arbetet med att sammanföra EDF och dess tillsynsmyndigheter för att dra slutsatser från det yttrande från den franska revisionsrätten som anges i skäl 26. Detta arbete gällde följaktligen i synnerhet omorganisationen av företagets balansräkning och avkastningen av kapitalet. Arbetet ledde till att uppdragsavtalet mellan staten och EDF ingicks för perioden 1997–2000 den 8 april 1997 och till att man samtidigt, närmare bestämt den 2 april 1997, lämnade in ett lagförslag om olika bestämmelser av ekonomiskt och finansiellt slag, vars artikel 45 hade exakt samma lydelse som artikel 4 i lag nr 97-1026. Nationalförsamlingens och senatens förarbeten – och rent av lagen själv – skulle enligt EDF visa att det statliga ingripandet var av samma karaktär som en aktieägares ingripande, nämligen ett kapitaltillskott som rekapitaliserade EDF. |
| --- | --- |

(65)

För EDF är det i egenskap av aktieägare och inte i egenskap av offentlig myndighet som staten skulle ha gjort en investering på grundval av analyser och grundliga utvärderingar av framtidsutsikterna, något som bekräftas av ett flertal handlingar från denna tid. Man skulle följaktligen från 1995 ha inlett arbetet med att sammanföra EDF och dess tillsynsmyndigheter för att dra slutsatser från det yttrande från den franska revisionsrätten som anges i skäl 26. Detta arbete gällde följaktligen i synnerhet omorganisationen av företagets balansräkning och avkastningen av kapitalet. Arbetet ledde till att uppdragsavtalet mellan staten och EDF ingicks för perioden 1997–2000 den 8 april 1997 och till att man samtidigt, närmare bestämt den 2 april 1997, lämnade in ett lagförslag om olika bestämmelser av ekonomiskt och finansiellt slag, vars artikel 45 hade exakt samma lydelse som artikel 4 i lag nr 97-1026. Nationalförsamlingens och senatens förarbeten – och rent av lagen själv – skulle enligt EDF visa att det statliga ingripandet var av samma karaktär som en aktieägares ingripande, nämligen ett kapitaltillskott som rekapitaliserade EDF.

| (66) | Av ett fyrtiotal handlingar från denna tid som EDF bifogade till sina skrivelser framgår det att staten i sina analyser och överväganden styrdes av följande fyra huvudsakliga hänsyn:






  — | Att beakta den nya konkurrenssituationen i och med det successiva öppnandet av marknaderna till följd av direktiv 96/92. |
| --- | --- | --- |

(66)

Av ett fyrtiotal handlingar från denna tid som EDF bifogade till sina skrivelser framgår det att staten i sina analyser och överväganden styrdes av följande fyra huvudsakliga hänsyn:

—

Att beakta den nya konkurrenssituationen i och med det successiva öppnandet av marknaderna till följd av direktiv 96/92.

| — | Att normalisera de finansiella förbindelserna med EDF på en gemensam rättslig grund genom att undanröja de oklarheter som tidigare hade kunnat föreligga. |
| --- | --- |

—

Att normalisera de finansiella förbindelserna med EDF på en gemensam rättslig grund genom att undanröja de oklarheter som tidigare hade kunnat föreligga.

| — | Att ta itu med den betydande obalans som påverkade strukturen i EDF:s balansräkning genom att öka företagets egna kapital. |
| --- | --- |

—

Att ta itu med den betydande obalans som påverkade strukturen i EDF:s balansräkning genom att öka företagets egna kapital.

| — | Att underlätta internationella jämförelser för att öka företagets trovärdighet i finansvärlden. |
| --- | --- |

—

Att underlätta internationella jämförelser för att öka företagets trovärdighet i finansvärlden.

| (67) | För EDF är kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi slutligen inte bara tillämpligt mot bakgrund av de angivna skälen, utan kriteriet uppfylls dessutom i detta fall eftersom staten agerade som en privat investerare skulle ha agerat. Enligt domstolen (punkterna 78 och 89 i domen) handlar det för EDF om att fastställa om EDF skulle ha kunnat uppnå samma fördel som den som företaget fick med hjälp av statliga medel under normala marknadsförhållanden och om denna fördel på grund av dess effekter skulle ha kunnat snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(67)

För EDF är kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi slutligen inte bara tillämpligt mot bakgrund av de angivna skälen, utan kriteriet uppfylls dessutom i detta fall eftersom staten agerade som en privat investerare skulle ha agerat. Enligt domstolen (punkterna 78 och 89 i domen) handlar det för EDF om att fastställa om EDF skulle ha kunnat uppnå samma fördel som den som företaget fick med hjälp av statliga medel under normala marknadsförhållanden och om denna fördel på grund av dess effekter skulle ha kunnat snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.

| (68) | Ett flertal handlingar från denna tid skulle här även visa att staten faktiskt undersökte och kvantifierade avkastningen av sin investering, precis som en investerare i egenskap av företagets enda aktieägare som utvecklade ett långsiktigt perspektiv skulle ha gjort. Det var på denna grund som statens ersättning fastställdes i EDF:s uppdragsavtal för 1997–2000, en ersättning som vid denna tid överensstämde med ersättningen till jämförbara aktieägare i företag. Beräkningarna av de belopp som EDF borde betala till staten 1997–2000 undersöktes sålunda av staten innan avtalet ingicks. |
| --- | --- |

(68)

Ett flertal handlingar från denna tid skulle här även visa att staten faktiskt undersökte och kvantifierade avkastningen av sin investering, precis som en investerare i egenskap av företagets enda aktieägare som utvecklade ett långsiktigt perspektiv skulle ha gjort. Det var på denna grund som statens ersättning fastställdes i EDF:s uppdragsavtal för 1997–2000, en ersättning som vid denna tid överensstämde med ersättningen till jämförbara aktieägare i företag. Beräkningarna av de belopp som EDF borde betala till staten 1997–2000 undersöktes sålunda av staten innan avtalet ingicks.

| (69) | I sina synpunkter från juli 2013 väntade EDF för övrigt på en studie som beställts från Oxera, som ännu inte var färdigställd när EDF lade fram sina synpunkter. EDF hävdade att studien från Oxera skulle innehålla en jämförelse av den förväntade internräntan för statens investering 1997 med den som krävdes av kapitalmarknaderna för en liknande investering och skulle visa att en privat investerare skulle ha investerat i enlighet med de villkor som fastställs i uppdragsavtalet för 1997–2000. |
| --- | --- |

(69)

I sina synpunkter från juli 2013 väntade EDF för övrigt på en studie som beställts från Oxera, som ännu inte var färdigställd när EDF lade fram sina synpunkter. EDF hävdade att studien från Oxera skulle innehålla en jämförelse av den förväntade internräntan för statens investering 1997 med den som krävdes av kapitalmarknaderna för en liknande investering och skulle visa att en privat investerare skulle ha investerat i enlighet med de villkor som fastställs i uppdragsavtalet för 1997–2000.

| (70) | Den 18 oktober 2013 lämnade EDF in denna studie från Oxera av den 15 oktober 2013 (12) till kommissionen, utan övriga kommentarer. Precis som EDF förutsåg i sina synpunkter från juli 2013 konstaterades i studien från Oxera att en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha investerat i ökningen av kapitaltillskottsbeloppet till EDF. Denna slutsats beror på att den avkastning (internränta) som en sådan investerare skulle ha kunnat förvänta sig 1997 uppgick till mellan 35 % och 15 % och till i genomsnitt 27 % över fem år, i samtliga de fall där internräntan översteg de 12,7 % som en sådan investerare skulle ha krävt. Avkastningen beräknas med hänsyn till värdet, vid periodens början och slut, vid försäljning av rättigheter i EDF som innehas av staten. |
| --- | --- |

(70)

Den 18 oktober 2013 lämnade EDF in denna studie från Oxera av den 15 oktober 2013 (12) till kommissionen, utan övriga kommentarer. Precis som EDF förutsåg i sina synpunkter från juli 2013 konstaterades i studien från Oxera att en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha investerat i ökningen av kapitaltillskottsbeloppet till EDF. Denna slutsats beror på att den avkastning (internränta) som en sådan investerare skulle ha kunnat förvänta sig 1997 uppgick till mellan 35 % och 15 % och till i genomsnitt 27 % över fem år, i samtliga de fall där internräntan översteg de 12,7 % som en sådan investerare skulle ha krävt. Avkastningen beräknas med hänsyn till värdet, vid periodens början och slut, vid försäljning av rättigheter i EDF som innehas av staten.

12

| (71) | EDF anser att företaget, förutom det faktum att det egna kapitalet var litet, hade sunda ekonomiska förutsättningar 1997, vilket konstaterades av den tidens analytiker som inte hyste några tvivel rörande företagets finansiella hållbarhet eller affärsmöjligheter vid den tidpunkt då staten gjorde sin investering. EDF:s kreditbetyg var utmärkt (Aaa enligt Moody's mellan 1992 och 1997, AAA enligt Standard & Poor's 1996–1997) och skulle ha förblivit utmärkt även om det hade krävts att betyget sänktes med ett eller två steg för att ta hänsyn till den statliga garanti som EDF åtnjöt i egenskap av offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag. Ett flertal handlingar från denna tid visar att nivån på den ersättning som den franska staten fick från EDF var jämförbar med internräntan i form av utdelning för företag i CAC40 (4,5 %–5 % av kapitalet) och företag verksamma inom energisektorn i Europa (4,7 % och 5,27 % beräknat för 1996 respektive 1997). Detta skulle för övrigt visa att EDF skulle ha kunnat erhålla samma kapitalbelopp på kapitalmarknaden, vilket innebär att åtgärden inte skulle ha kunnat snedvrida konkurrensen på grund av sina effekter. |
| --- | --- |

(71)

EDF anser att företaget, förutom det faktum att det egna kapitalet var litet, hade sunda ekonomiska förutsättningar 1997, vilket konstaterades av den tidens analytiker som inte hyste några tvivel rörande företagets finansiella hållbarhet eller affärsmöjligheter vid den tidpunkt då staten gjorde sin investering. EDF:s kreditbetyg var utmärkt (Aaa enligt Moody's mellan 1992 och 1997, AAA enligt Standard & Poor's 1996–1997) och skulle ha förblivit utmärkt även om det hade krävts att betyget sänktes med ett eller två steg för att ta hänsyn till den statliga garanti som EDF åtnjöt i egenskap av offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag. Ett flertal handlingar från denna tid visar att nivån på den ersättning som den franska staten fick från EDF var jämförbar med internräntan i form av utdelning för företag i CAC40 (4,5 %–5 % av kapitalet) och företag verksamma inom energisektorn i Europa (4,7 % och 5,27 % beräknat för 1996 respektive 1997). Detta skulle för övrigt visa att EDF skulle ha kunnat erhålla samma kapitalbelopp på kapitalmarknaden, vilket innebär att åtgärden inte skulle ha kunnat snedvrida konkurrensen på grund av sina effekter.

| (72) | EDF anser i synnerhet att en privat investerare som innehade hela kapitalet i ett dotterbolag skulle ha kunnat göra en liknande investering under liknande omständigheter i nämnda dotterbolag genom att omvandla en fordran på dotterbolaget till kapital, oberoende av fordrans egenskaper. Denna analys fick stöd i ett rättsligt yttrande som utfärdades på begäran av EDF. I syfte att rätta till en finansiell struktur som blivit oproportionerlig på grund av det egna kapitalets litenhet i jämförelse med den finansiella skulden skulle staten också ha tillåtit företaget att konkurrera med andra större aktörer inom sektorn i unionen. Nämnda aktieägare skulle alltså inte uppsåtligen ha låtit en betydande obalans fortbestå i balansräkningen hos sitt dotterbolag med sunda ekonomiska grundförutsättningar om aktieägaren på ett enkelt sätt hade kunnat rätta till denna obalans genom att omvandla en fordran till kapital. |
| --- | --- |

(72)

EDF anser i synnerhet att en privat investerare som innehade hela kapitalet i ett dotterbolag skulle ha kunnat göra en liknande investering under liknande omständigheter i nämnda dotterbolag genom att omvandla en fordran på dotterbolaget till kapital, oberoende av fordrans egenskaper. Denna analys fick stöd i ett rättsligt yttrande som utfärdades på begäran av EDF. I syfte att rätta till en finansiell struktur som blivit oproportionerlig på grund av det egna kapitalets litenhet i jämförelse med den finansiella skulden skulle staten också ha tillåtit företaget att konkurrera med andra större aktörer inom sektorn i unionen. Nämnda aktieägare skulle alltså inte uppsåtligen ha låtit en betydande obalans fortbestå i balansräkningen hos sitt dotterbolag med sunda ekonomiska grundförutsättningar om aktieägaren på ett enkelt sätt hade kunnat rätta till denna obalans genom att omvandla en fordran till kapital.

| (73) | För EDF är det därför rimligt att anta att en privat investerare i en situation motsvarande den situation som staten befann sig i, det vill säga en aktieägare som äger 100 % av företaget, och som utvecklade ett långsiktigt perspektiv på en kraftigt kapitaliserad marknad på väg att öppnas för konkurrens, skulle ha genomfört samma investering. |
| --- | --- |

(73)

För EDF är det därför rimligt att anta att en privat investerare i en situation motsvarande den situation som staten befann sig i, det vill säga en aktieägare som äger 100 % av företaget, och som utvecklade ett långsiktigt perspektiv på en kraftigt kapitaliserad marknad på väg att öppnas för konkurrens, skulle ha genomfört samma investering.

8.   FRANKRIKES SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT UTVIDGA FÖRFARANDET

FRANKRIKES SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT UTVIDGA FÖRFARANDET

| (74) | De franska myndigheterna anser i första hand att staten agerade som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi när den utan att ta ut bolagsskatt klassificerade om koncessionsgivarens rättigheter till EDF:s kapitaltillskott. De anser, i motsats till vad som framförs i beslutet om att inleda förfarandet av den 16 oktober 2002 och i beslutet om att utvidga förfarandet av den 2 maj 2013, att den åtgärd som det åligger kommissionen att analysera utgör en unik kapitalrekonstruktion av EDF genom antagandet av artikel 4 i lag nr 9-1026 och inte ett beviljande av en skattebefrielse avseende omklassificeringen av koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott, som skulle kunna avskiljas från formuleringarna i nämnda lag. De franska myndigheterna åberopar de uppgifter som läggs fram i ett visst antal handlingar från 1996 och 1997 som har bifogats till deras synpunkter och som, enligt deras uppfattning, styrker och bekräftar detta påstående. Dessa handlingar anges i skälen 87–108. Enligt de franska myndigheterna skulle dessutom andra handlingar som presenterats av EDF stödja Frankrikes synpunkter. |
| --- | --- |

(74)

De franska myndigheterna anser i första hand att staten agerade som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi när den utan att ta ut bolagsskatt klassificerade om koncessionsgivarens rättigheter till EDF:s kapitaltillskott. De anser, i motsats till vad som framförs i beslutet om att inleda förfarandet av den 16 oktober 2002 och i beslutet om att utvidga förfarandet av den 2 maj 2013, att den åtgärd som det åligger kommissionen att analysera utgör en unik kapitalrekonstruktion av EDF genom antagandet av artikel 4 i lag nr 9-1026 och inte ett beviljande av en skattebefrielse avseende omklassificeringen av koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott, som skulle kunna avskiljas från formuleringarna i nämnda lag. De franska myndigheterna åberopar de uppgifter som läggs fram i ett visst antal handlingar från 1996 och 1997 som har bifogats till deras synpunkter och som, enligt deras uppfattning, styrker och bekräftar detta påstående. Dessa handlingar anges i skälen 87–108. Enligt de franska myndigheterna skulle dessutom andra handlingar som presenterats av EDF stödja Frankrikes synpunkter.

| (75) | I andra hand erinrar de franska myndigheterna om att de bestrider stödbeloppet och upprepar sina synpunkter från den 20 november 2003, enligt vilka den skattesats som tillämpades på nämnda skatt borde ha varit 1996 års skattesats och inte 1997 års skattesats, såsom anges i skäl 47. |
| --- | --- |

(75)

I andra hand erinrar de franska myndigheterna om att de bestrider stödbeloppet och upprepar sina synpunkter från den 20 november 2003, enligt vilka den skattesats som tillämpades på nämnda skatt borde ha varit 1996 års skattesats och inte 1997 års skattesats, såsom anges i skäl 47.

Om tillämpligheten av principen om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

Om tillämpligheten av principen om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

| (76) | De franska myndigheterna bestrider att den omtvistade skattebefrielsen skulle hänföra sig till Frankrikes myndighetsutövning, vilket skulle göra principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi otillämplig. De franska myndigheterna anser att domstolen inte kräver av medlemsstaten att denna ska lägga fram en faktisk affärsplan avseende den omtvistade åtgärden. |
| --- | --- |

(76)

De franska myndigheterna bestrider att den omtvistade skattebefrielsen skulle hänföra sig till Frankrikes myndighetsutövning, vilket skulle göra principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi otillämplig. De franska myndigheterna anser att domstolen inte kräver av medlemsstaten att denna ska lägga fram en faktisk affärsplan avseende den omtvistade åtgärden.

| (77) | I detta avseende erinrar de franska myndigheterna för det första om att EDF 1997 var en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag under statlig tillsyn, vilket innebar att staten hade specifika kunskaper om företaget och om dess industriella strategi och budgetplan. De anser därför att de uppgifter och utvärderingar som staten hade tillgång till innan den omtvistade åtgärden vidtogs och som visar investeringens lönsamhet skulle vara tillåtliga. Kommissionen bör genomföra en övergripande analys som omfattar bland annat dessa omständigheter såväl som alla andra relevanta omständigheter. |
| --- | --- |

(77)

I detta avseende erinrar de franska myndigheterna för det första om att EDF 1997 var en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag under statlig tillsyn, vilket innebar att staten hade specifika kunskaper om företaget och om dess industriella strategi och budgetplan. De anser därför att de uppgifter och utvärderingar som staten hade tillgång till innan den omtvistade åtgärden vidtogs och som visar investeringens lönsamhet skulle vara tillåtliga. Kommissionen bör genomföra en övergripande analys som omfattar bland annat dessa omständigheter såväl som alla andra relevanta omständigheter.

| (78) | Med tanke på egenskaperna hos och syftet med artikel 4 i lag nr 97-1026 anser de franska myndigheterna, för det andra, att staten skulle ha agerat i egenskap av aktieägare genom att bevilja en skattebefrielse för omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter. Denna lag har följaktligen föregåtts av undertecknandet den 8 april 1997 av uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000, vars verkställighet förutsatte att man vidtog lagstiftningsåtgärder för att omstrukturera EDF:s balansräkning. Tidigare, i en skrivelse av den 12 juli 1996, hade tillsynsmyndigheterna meddelat EDF att det i detta avtal borde fastställas ett ambitiöst mål för EDF vad gäller ersättning till staten. I avdelning III i avtalet föreskrivs emellertid en ersättning till staten som ska härröra från följande två komponenter: i) En ersättning av kapitaltillskottet med en fast ränta på 3 % och ii) en tilläggsersättning som uppgår till 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, dock utan att det sammantagna beloppet för de båda komponenterna får överstiga 6 % av kapitaltillskottsbeloppet. |
| --- | --- |

(78)

Med tanke på egenskaperna hos och syftet med artikel 4 i lag nr 97-1026 anser de franska myndigheterna, för det andra, att staten skulle ha agerat i egenskap av aktieägare genom att bevilja en skattebefrielse för omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter. Denna lag har följaktligen föregåtts av undertecknandet den 8 april 1997 av uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000, vars verkställighet förutsatte att man vidtog lagstiftningsåtgärder för att omstrukturera EDF:s balansräkning. Tidigare, i en skrivelse av den 12 juli 1996, hade tillsynsmyndigheterna meddelat EDF att det i detta avtal borde fastställas ett ambitiöst mål för EDF vad gäller ersättning till staten. I avdelning III i avtalet föreskrivs emellertid en ersättning till staten som ska härröra från följande två komponenter: i) En ersättning av kapitaltillskottet med en fast ränta på 3 % och ii) en tilläggsersättning som uppgår till 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, dock utan att det sammantagna beloppet för de båda komponenterna får överstiga 6 % av kapitaltillskottsbeloppet.

| (79) | Staten skulle ha undersökt denna ersättning i form av möjligheter till utdelning som den, vad beträffar tilläggsersättningen, skulle ha kvantifierat till 3,5 miljarder FRF och upp till 6 miljarder FRF under perioden, vilket bekräftas i en skrivelse av den 22 april 1997 från EDF:s tillsynsmyndigheter. Denna beräkning utgick från de ekonomiska och finansiella planer som EDF hade lämnat in till finansministeriet den 19 februari 1997 samt på antagandena i uppdragsavtalet. Rapporten från september 1997 från senatens föredragande om lag nr 97-1026 innehöll även finansministeriets analyser angående den förväntade effekten på ersättningen till staten i egenskap av aktieägare för 1998, närmare bestämt 2,6 miljarder FRF varav 1,5 miljarder FRF i fast ränta och 1,1 miljarder FRF i tilläggsersättning. Staten skulle alltså ha värderat prognoserna om en framtida ersättning innan åtgärden i fråga antogs, i likhet med alla andra aktieägare som önskar delta i ökningen av sitt företags kapitaltillskott. |
| --- | --- |

(79)

Staten skulle ha undersökt denna ersättning i form av möjligheter till utdelning som den, vad beträffar tilläggsersättningen, skulle ha kvantifierat till 3,5 miljarder FRF och upp till 6 miljarder FRF under perioden, vilket bekräftas i en skrivelse av den 22 april 1997 från EDF:s tillsynsmyndigheter. Denna beräkning utgick från de ekonomiska och finansiella planer som EDF hade lämnat in till finansministeriet den 19 februari 1997 samt på antagandena i uppdragsavtalet. Rapporten från september 1997 från senatens föredragande om lag nr 97-1026 innehöll även finansministeriets analyser angående den förväntade effekten på ersättningen till staten i egenskap av aktieägare för 1998, närmare bestämt 2,6 miljarder FRF varav 1,5 miljarder FRF i fast ränta och 1,1 miljarder FRF i tilläggsersättning. Staten skulle alltså ha värderat prognoserna om en framtida ersättning innan åtgärden i fråga antogs, i likhet med alla andra aktieägare som önskar delta i ökningen av sitt företags kapitaltillskott.

| (80) | För det tredje anser de franska myndigheterna att omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter, och, mer generellt, omstruktureringen av EDF:s balansräkning och ökningen av det egna kapitalet kompenserade för bristerna i företagets finansiella struktur. Om dessa brister hade fortgått skulle EDF antagligen ha stått inför en höjning av räntesatsen för sin skuld och problem med sina handelspartner på grund av en negativ uppfattning av motpartsrisken. Ett sådant problem för staten i egenskap av aktieägare framgår av motiveringen i artikel 4 i det lagförslag som sedan blev lag nr 97-1026, precis som i anförandet av den ansvariga minister som lade fram lagförslaget inför senaten den 2 oktober 1997. |
| --- | --- |

(80)

För det tredje anser de franska myndigheterna att omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter, och, mer generellt, omstruktureringen av EDF:s balansräkning och ökningen av det egna kapitalet kompenserade för bristerna i företagets finansiella struktur. Om dessa brister hade fortgått skulle EDF antagligen ha stått inför en höjning av räntesatsen för sin skuld och problem med sina handelspartner på grund av en negativ uppfattning av motpartsrisken. Ett sådant problem för staten i egenskap av aktieägare framgår av motiveringen i artikel 4 i det lagförslag som sedan blev lag nr 97-1026, precis som i anförandet av den ansvariga minister som lade fram lagförslaget inför senaten den 2 oktober 1997.

| (81) | I rapporterna från den ledamot och den senator som föredrog lagförslaget inför nationalförsamlingen respektive senaten betonades dessutom den positiva effekten av omstruktureringen av EDF:s balansräkning på skuldsättningskvoterna i förhållande till det egna kapitalet. I den första rapporten bedömdes dessa (24,2 miljarder FRF) som otillräckliga i förhållande till låneskulderna (131,9 miljarder FRF) och nettotillgångarna (696,4 miljoner FRF). Ökningen av det egna kapitalet skulle ge EDF en balansräkningsstruktur som överensstämde bättre med företagets verkliga tillgångssituation och som samtidigt möjliggjorde mer relevanta jämförelser med de europeiska konkurrenterna. I den andra rapporten betonades dessutom den positiva effekten för EDF av en större trovärdighet i finansvärldens och potentiella partner ögon. Enligt de franska myndigheterna motsvarar emellertid en förstärkning av ett företags finansiella struktur den prioritering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi i en liknande situation skulle ha gjort. |
| --- | --- |

(81)

I rapporterna från den ledamot och den senator som föredrog lagförslaget inför nationalförsamlingen respektive senaten betonades dessutom den positiva effekten av omstruktureringen av EDF:s balansräkning på skuldsättningskvoterna i förhållande till det egna kapitalet. I den första rapporten bedömdes dessa (24,2 miljarder FRF) som otillräckliga i förhållande till låneskulderna (131,9 miljarder FRF) och nettotillgångarna (696,4 miljoner FRF). Ökningen av det egna kapitalet skulle ge EDF en balansräkningsstruktur som överensstämde bättre med företagets verkliga tillgångssituation och som samtidigt möjliggjorde mer relevanta jämförelser med de europeiska konkurrenterna. I den andra rapporten betonades dessutom den positiva effekten för EDF av en större trovärdighet i finansvärldens och potentiella partner ögon. Enligt de franska myndigheterna motsvarar emellertid en förstärkning av ett företags finansiella struktur den prioritering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi i en liknande situation skulle ha gjort.

| (82) | Detta innebär, enligt de franska myndigheterna, att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi verkligen var tillämplig eftersom staten skulle ha agerat i egenskap av aktieägare när den utan att ta ut skatt omklassificerade de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott till EDF. |
| --- | --- |

(82)

Detta innebär, enligt de franska myndigheterna, att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi verkligen var tillämplig eftersom staten skulle ha agerat i egenskap av aktieägare när den utan att ta ut skatt omklassificerade de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott till EDF.

Om tillämpningen av principen om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

Om tillämpningen av principen om en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

| (83) | Först och främst erinrar de franska myndigheterna om att det i uppdragsavtalet mellan staten och EDF föreskrivs en ersättning till staten som ska härröra från följande två komponenter: i) En ersättning av kapitaltillskottet med en fast ränta på 3 % och ii) en tilläggsersättning som uppgår till 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, vilket skulle visa att staten hade information om den förväntade avkastningen av det investerade kapitalet. Med hänsyn till den fasta räntan för kapitaltillskottet har omklassificeringen till kapital av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter lett till att statens ersättning ökat i absoluta tal, i och med breddningen av skatteunderlaget, vilket skulle bevisas av den ovannämnda rapporten från ledamoten av nationalförsamlingen. |
| --- | --- |

(83)

Först och främst erinrar de franska myndigheterna om att det i uppdragsavtalet mellan staten och EDF föreskrivs en ersättning till staten som ska härröra från följande två komponenter: i) En ersättning av kapitaltillskottet med en fast ränta på 3 % och ii) en tilläggsersättning som uppgår till 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, vilket skulle visa att staten hade information om den förväntade avkastningen av det investerade kapitalet. Med hänsyn till den fasta räntan för kapitaltillskottet har omklassificeringen till kapital av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter lett till att statens ersättning ökat i absoluta tal, i och med breddningen av skatteunderlaget, vilket skulle bevisas av den ovannämnda rapporten från ledamoten av nationalförsamlingen.

| (84) | Vidare anser de franska myndigheterna att avkastningen från investeringen i EDF 1997 borde förutses i ett långsiktigt perspektiv när det gäller framtida utbetalningar till staten och med beaktande av företagets värdeökning. Till det positiva nettoresultatet efter skatt och ersättning till staten (1,4 miljarder FRF utöver 2,5 miljarder FRF i ersättning till staten 1998) läggs emellertid de betydande resurser som genererats under perioden 1997–2000 på nästan 70 miljarder FRF, såsom föreskrivs i uppdragsavtalet. I EDF:s skrivelse av den 19 februari 1997 betonas det att staten hade fastställt ett mål för att öka företagets värde som uppgick till detta belopp och som var ett resultat av skuldminskningen, kapitalbildning samt utvecklingsinvesteringar, vilket gav möjligheter till ökning av värdet av EDF:s kapital. |
| --- | --- |

(84)

Vidare anser de franska myndigheterna att avkastningen från investeringen i EDF 1997 borde förutses i ett långsiktigt perspektiv när det gäller framtida utbetalningar till staten och med beaktande av företagets värdeökning. Till det positiva nettoresultatet efter skatt och ersättning till staten (1,4 miljarder FRF utöver 2,5 miljarder FRF i ersättning till staten 1998) läggs emellertid de betydande resurser som genererats under perioden 1997–2000 på nästan 70 miljarder FRF, såsom föreskrivs i uppdragsavtalet. I EDF:s skrivelse av den 19 februari 1997 betonas det att staten hade fastställt ett mål för att öka företagets värde som uppgick till detta belopp och som var ett resultat av skuldminskningen, kapitalbildning samt utvecklingsinvesteringar, vilket gav möjligheter till ökning av värdet av EDF:s kapital.

| (85) | Slutligen tog staten i egenskap av aktieägare i sin bedömning av riskerna med investeringen hänsyn till särdragen hos EDF:s dominerande verksamhet som bedrevs huvudsakligen i Frankrike, med utgångspunkt i en princip om reglerad prissättning som skulle täcka företagets kostnader. Dessa särdrag skulle minska risken i samband med investeringen och därmed också kravet på lönsamhet. Ett meddelande från EDF av den 27 juli 1996 som lämnades in till senaten den 15 september 1997 visar för övrigt att aktieägarnas ersättning i utländska företag skiljer sig väsentligt beroende på den institutionella miljön och regelverket inom sektorn i varje land. |
| --- | --- |

(85)

Slutligen tog staten i egenskap av aktieägare i sin bedömning av riskerna med investeringen hänsyn till särdragen hos EDF:s dominerande verksamhet som bedrevs huvudsakligen i Frankrike, med utgångspunkt i en princip om reglerad prissättning som skulle täcka företagets kostnader. Dessa särdrag skulle minska risken i samband med investeringen och därmed också kravet på lönsamhet. Ett meddelande från EDF av den 27 juli 1996 som lämnades in till senaten den 15 september 1997 visar för övrigt att aktieägarnas ersättning i utländska företag skiljer sig väsentligt beroende på den institutionella miljön och regelverket inom sektorn i varje land.

| (86) | Detta skulle enligt de franska myndigheterna innebära att staten agerade som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi när den omklassificerade de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott utan att ta ut bolagsskatt. Denna slutsats skulle dessutom bekräftas genom EDF:s synpunkter, inbegripet de studier och analyser som dessa bygger på och som anges i skälen 62–73. Vad gäller den ekonomiska studie från Oxera som lämnats in av EDF anser de franska myndigheterna i synnerhet att kommissionen måste genomföra samma analys för att fastställa huruvida den kapitalrekonstruktion av EDF som genomfördes av staten 1997 har karaktären av en rationell investering. |
| --- | --- |

(86)

Detta skulle enligt de franska myndigheterna innebära att staten agerade som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi när den omklassificerade de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till kapitaltillskott utan att ta ut bolagsskatt. Denna slutsats skulle dessutom bekräftas genom EDF:s synpunkter, inbegripet de studier och analyser som dessa bygger på och som anges i skälen 62–73. Vad gäller den ekonomiska studie från Oxera som lämnats in av EDF anser de franska myndigheterna i synnerhet att kommissionen måste genomföra samma analys för att fastställa huruvida den kapitalrekonstruktion av EDF som genomfördes av staten 1997 har karaktären av en rationell investering.

Handlingar som tillhandahållits av Frankrike till stöd för sina synpunkter

Handlingar som tillhandahållits av Frankrike till stöd för sina synpunkter

| (87) | Till stöd för sitt svar på beslutet om att utvidga förfarandet lämnade de franska myndigheterna in nio handlingar till kommissionen, som bifogades till Frankrikes synpunkter från den 1 juli 2013. Dessa nio handlingar presenterades till stöd för Frankrikes påstående som fanns med redan i Frankrikes synpunkter av den 11 december 2002, enligt vilket ett kompletterande kapitaltillskott motsvarande intäkten från den obetalda skatten kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997, och som för övrigt förverkligades under efterföljande år. Utan att det påverkar de omständigheter som Frankrike lagt fram i sina synpunkter bör en systematisk analys göras av de huvudsakliga omständigheter som dessa handlingar berör. |
| --- | --- |

(87)

Till stöd för sitt svar på beslutet om att utvidga förfarandet lämnade de franska myndigheterna in nio handlingar till kommissionen, som bifogades till Frankrikes synpunkter från den 1 juli 2013. Dessa nio handlingar presenterades till stöd för Frankrikes påstående som fanns med redan i Frankrikes synpunkter av den 11 december 2002, enligt vilket ett kompletterande kapitaltillskott motsvarande intäkten från den obetalda skatten kunde motiveras med de lönsamhetsprognoser som EDF uppvisade 1997, och som för övrigt förverkligades under efterföljande år. Utan att det påverkar de omständigheter som Frankrike lagt fram i sina synpunkter bör en systematisk analys göras av de huvudsakliga omständigheter som dessa handlingar berör.

| (88) | Handlingarna avser antingen utarbetandet eller genomförandet av uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000 eller diskussionen om det lagförslag som senare blev lag nr 97-1026. Det är fråga om handlingar från 1996–1997 och som alltså är från samma period som det påstådda investeringsbeslutet. Närmare bestämt består dessa handlingar av uppdragsavtalet för 1997–2000 (13), skrivelser från de tillsynsansvariga ministrarna till företaget (14), skrivelser från företaget till ministeriets avdelningar eller senaten (15) samt handlingar och två rapporter från nationalförsamlingen och senaten som ligger till grund för diskussionen om lagförslaget (16). Innehållet i handlingarna anges närmare nedan. |
| --- | --- |

(88)

Handlingarna avser antingen utarbetandet eller genomförandet av uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000 eller diskussionen om det lagförslag som senare blev lag nr 97-1026. Det är fråga om handlingar från 1996–1997 och som alltså är från samma period som det påstådda investeringsbeslutet. Närmare bestämt består dessa handlingar av uppdragsavtalet för 1997–2000 (13), skrivelser från de tillsynsansvariga ministrarna till företaget (14), skrivelser från företaget till ministeriets avdelningar eller senaten (15) samt handlingar och två rapporter från nationalförsamlingen och senaten som ligger till grund för diskussionen om lagförslaget (16). Innehållet i handlingarna anges närmare nedan.

13

14

15

16

| (89) | I en skrivelse av den 12 juli 1996 till EDF:s ordförande välkomnar de tillsynsansvariga ministrarna resultaten av överenskommelsen 1993–1996 mellan EDF och staten och påbörjar, inför förfallodagen den 31 december 1996, utarbetandet av överenskommelsen 1997–2000. I skrivelsen anges det dessutom att fastställandet av en finansiell jämvikt i överenskommelsen 1997–2000 borde bli en del av ett ny ram som normaliserar EDF:s bokföringsmässiga och skattemässiga situation efter det arbete som gjorts sedan 1995. I skrivelsen uppmanade man till att inleda arbetet och diskussionerna mellan de ansvariga avdelningarna och EDF, samtidigt som man meddelade företaget de tre främsta mål som borde beaktas i det framtida avtalet.






  — | I första hand begärde ministrarna följande: De produktivitetsökningar som företaget uppnått bör göra det möjligt för företaget att fortsätta med sin prissänkningspolitik och därmed bidra till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft. |
| --- | --- | --- |

(89)

I en skrivelse av den 12 juli 1996 till EDF:s ordförande välkomnar de tillsynsansvariga ministrarna resultaten av överenskommelsen 1993–1996 mellan EDF och staten och påbörjar, inför förfallodagen den 31 december 1996, utarbetandet av överenskommelsen 1997–2000. I skrivelsen anges det dessutom att fastställandet av en finansiell jämvikt i överenskommelsen 1997–2000 borde bli en del av ett ny ram som normaliserar EDF:s bokföringsmässiga och skattemässiga situation efter det arbete som gjorts sedan 1995. I skrivelsen uppmanade man till att inleda arbetet och diskussionerna mellan de ansvariga avdelningarna och EDF, samtidigt som man meddelade företaget de tre främsta mål som borde beaktas i det framtida avtalet.

—

I första hand begärde ministrarna följande: De produktivitetsökningar som företaget uppnått bör göra det möjligt för företaget att fortsätta med sin prissänkningspolitik och därmed bidra till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft.

De produktivitetsökningar som företaget uppnått bör göra det möjligt för företaget att fortsätta med sin prissänkningspolitik och därmed bidra till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft

| — | EDF borde också samtidigt fortsätta sina ansträngningar för att minska sina skulder och fastställa ett ambitiöst mål i fråga om att ersätta staten, med en mekanism som innebär ett incitament för EDF att förbättra sina resultat. |
| --- | --- |

—

EDF borde också samtidigt fortsätta sina ansträngningar för att minska sina skulder och fastställa ett ambitiöst mål i fråga om att ersätta staten, med en mekanism som innebär ett incitament för EDF att förbättra sina resultat.

| — | Slutligen borde man i överenskommelsen också fastställa strategiska riktlinjer för EDF:s internationella utveckling, genom att rangordna prioriteringarna. |
| --- | --- |

—

Slutligen borde man i överenskommelsen också fastställa strategiska riktlinjer för EDF:s internationella utveckling, genom att rangordna prioriteringarna.

| (90) | Till följd av arbetet med att utarbeta avtalet översände EDF:s ekonomichef den 19 februari 1997 ett meddelande från EDF av den 18 februari 1997 till direktionen för statskassan. Meddelandet innehöll de huvudsakliga antagandena i det finansiella scenario som var förenat med uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000, inbegripet bland annat de årliga resultaträkningarna och de preliminära finansieringsanalyserna för perioden. |
| --- | --- |

(90)

Till följd av arbetet med att utarbeta avtalet översände EDF:s ekonomichef den 19 februari 1997 ett meddelande från EDF av den 18 februari 1997 till direktionen för statskassan. Meddelandet innehöll de huvudsakliga antagandena i det finansiella scenario som var förenat med uppdragsavtalet mellan staten och EDF för perioden 1997–2000, inbegripet bland annat de årliga resultaträkningarna och de preliminära finansieringsanalyserna för perioden.

| (91) | I meddelandet förutsågs en våg av prissänkningar varje år (– [...] (*1) %, – [...] %, – [...] %, – [...] %), industriella utvecklingsinvesteringar på [...] FRF, varav [...] FRF i utlandet, och investeringar på [...] FRF i den dominerande verksamheten under 1997–2000. En skattemässigt avdragsgill ersättning av kapitaltillskottet på 3 % på ett skatteunderlag på 50 miljarder FRF efter omstrukturering av balansräkningen och på 40 % av resultatet efter den fasta delen av ersättningen och bolagsskatten nämns också. Skuldkvoten i slutet av året borde också minska från [...] FRF i slutet av 1996 till [...] FRF i slutet av 2000. På samma sätt borde skulden minus tillgångarna minska från [...] FRF i slutet av 1996 till [...] FRF i slutet av 2000. |
| --- | --- |

(91)

I meddelandet förutsågs en våg av prissänkningar varje år (– [...] (*1) %, – [...] %, – [...] %, – [...] %), industriella utvecklingsinvesteringar på [...] FRF, varav [...] FRF i utlandet, och investeringar på [...] FRF i den dominerande verksamheten under 1997–2000. En skattemässigt avdragsgill ersättning av kapitaltillskottet på 3 % på ett skatteunderlag på 50 miljarder FRF efter omstrukturering av balansräkningen och på 40 % av resultatet efter den fasta delen av ersättningen och bolagsskatten nämns också. Skuldkvoten i slutet av året borde också minska från [...] FRF i slutet av 1996 till [...] FRF i slutet av 2000. På samma sätt borde skulden minus tillgångarna minska från [...] FRF i slutet av 1996 till [...] FRF i slutet av 2000.

*1

| (92) | Bland de handlingar som de franska myndigheterna lämnade in som bilagor till sina synpunkter är EDF:s meddelande av den 18 februari 1997, som lämnades in till tillsynsmyndigheterna följande dag, den enda handling som innehåller prognoser och systematiska och uppskattade beräkningar av EDF:s ekonomiska och finansiella driftsresultat. På grundval av dessa prognoser från februari 1997 kunde staten i egenskap av aktieägare förvänta sig en avkastning på det investerade kapitalet på 2,1 miljarder FRF 1997, 2,5 miljarder FRF 1998, 2,4 miljarder FRF 1999 och 2,4 miljarder FRF 2000, det vill säga på 2,35 miljarder FRF i årsgenomsnitt. EDF:s preliminära resultaträkning för 1997–2000 som anges i meddelandet är följande:

  Tabell 1


  EDF:s preliminära resultaträkning för 1997–2000 (miljarder FRF i löpande priser) | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Intäkter | 186,3 | 184,2 | 185,7 | 187,5 |
| Kostnader | 177,0 | 177,2 | 179,1 | 180,9 |
| varav bränsle och energiinköp | 36,9 | 36,8 | 37,8 | 38,5 |
| varav driftsutgifter | 88,3 | 91,2 | 93,6 | 95,7 |
| Resultat från den huvudsakliga verksamheten | 9,3 | 7,0 | 6,6 | 6,6 |
| Resultat innan ersättning till staten | 6,8 | 6,5 | 6,1 | 6,1 |
| Ersättning avseende kapitaltillskottet | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 |
| Tilläggsersättning | 0,6 | 1,0 | 0,9 | 0,9 |
| Bolagsskatt | 3,9 | 2,6 | 2,4 | 2,3 |
| Nettoresultat | 0,9 | 1,4 | 1,3 | 1,4 |
| Källa: EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 Contrat d'Entreprise – Perspectives Economico-Financières (Uppdragsavtal – ekonomiska och finansiella planer) |

(92)

Bland de handlingar som de franska myndigheterna lämnade in som bilagor till sina synpunkter är EDF:s meddelande av den 18 februari 1997, som lämnades in till tillsynsmyndigheterna följande dag, den enda handling som innehåller prognoser och systematiska och uppskattade beräkningar av EDF:s ekonomiska och finansiella driftsresultat. På grundval av dessa prognoser från februari 1997 kunde staten i egenskap av aktieägare förvänta sig en avkastning på det investerade kapitalet på 2,1 miljarder FRF 1997, 2,5 miljarder FRF 1998, 2,4 miljarder FRF 1999 och 2,4 miljarder FRF 2000, det vill säga på 2,35 miljarder FRF i årsgenomsnitt. EDF:s preliminära resultaträkning för 1997–2000 som anges i meddelandet är följande:

Tabell 1

Tabell 1

EDF:s preliminära resultaträkning för 1997–2000 (miljarder FRF i löpande priser)

EDF:s preliminära resultaträkning för 1997–2000 (miljarder FRF i löpande priser)

1997

1998

1999

2000

Intäkter

186,3

184,2

185,7

187,5

Kostnader

177,0

177,2

179,1

180,9

varav bränsle och energiinköp

36,9

36,8

37,8

38,5

varav driftsutgifter

88,3

91,2

93,6

95,7

Resultat från den huvudsakliga verksamheten

9,3

7,0

6,6

6,6

Resultat innan ersättning till staten

6,8

6,5

6,1

6,1

Ersättning avseende kapitaltillskottet

1,5

1,5

1,5

1,5

Tilläggsersättning

0,6

1,0

0,9

0,9

Bolagsskatt

3,9

2,6

2,4

2,3

Nettoresultat

0,9

1,4

1,3

1,4

Källa: EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 Contrat d'Entreprise – Perspectives Economico-Financières (Uppdragsavtal – ekonomiska och finansiella planer)

Källa:

Contrat d'Entreprise – Perspectives Economico-Financières

| (93) | Såsom anges i EDF:s meddelande var den ersättning som utbetalades till staten skattemässigt avdragsgill. Detta utgör ett undantag från principen om att bolagsskatten ska tas ut på företagets resultat efter avskrivningar och räntor, vilket minskar nettoresultatet och därför också det belopp som eventuellt ska användas till betalning av utdelningar. Detta enskilda undantag ökade potentiellt den ersättning som betalades ut till staten i egenskap av aktieägare men minskade den skatt som skulle betalas till staten i egenskap av uppbördsman lika mycket. I sitt svar av den 23 december 2013 anger de franska myndigheterna att ersättningen av kapitaltillskottet hade jämställts med en utdelning enligt allmän lag från och med 2001 och därmed hade denna ersättning upphört att vara skattemässigt avdragsgill. Denna regel om jämställande hade tillämpats på gruppavtalet mellan EDF och staten för perioden 2001–2003, som följde efter avtalet 1997–2000. |
| --- | --- |

(93)

Såsom anges i EDF:s meddelande var den ersättning som utbetalades till staten skattemässigt avdragsgill. Detta utgör ett undantag från principen om att bolagsskatten ska tas ut på företagets resultat efter avskrivningar och räntor, vilket minskar nettoresultatet och därför också det belopp som eventuellt ska användas till betalning av utdelningar. Detta enskilda undantag ökade potentiellt den ersättning som betalades ut till staten i egenskap av aktieägare men minskade den skatt som skulle betalas till staten i egenskap av uppbördsman lika mycket. I sitt svar av den 23 december 2013 anger de franska myndigheterna att ersättningen av kapitaltillskottet hade jämställts med en utdelning enligt allmän lag från och med 2001 och därmed hade denna ersättning upphört att vara skattemässigt avdragsgill. Denna regel om jämställande hade tillämpats på gruppavtalet mellan EDF och staten för perioden 2001–2003, som följde efter avtalet 1997–2000.

| (94) | Den 8 april 1997 ingicks och undertecknades ett uppdragsavtal mellan staten och EDF för perioden 1997–2000 av de tillsynsansvariga ministrarna och EDF:s verkställande direktör. I avtalet angavs de allmänna riktlinjer som EDF skulle tillämpa på sin verksamhet på medellång sikt och de undertecknande parternas ömsesidiga åtaganden. I avtalet påpekades också att dessa åtaganden hade gjorts på grundval av breda referensscenarier och endast kunde ifrågasättas om det skedde en betydande förändring avseende företagets förutsättningar. Avtalet innehöll olika åtaganden uppdelade i tre avdelningar: Att åter bekräfta det offentliga företagets grundläggande uppgifter (avdelning I), att vidta förberedande åtgärder i dag för företagets framtid (avdelning II) samt att ge företaget en förnyad finansiell och institutionell ram (avdelning III). Två bilagor till avtalet innehöll detaljerade resultatindikatorer som övervakats för genomförandet (bilaga I) och de förväntade prisrörelserna per år mellan 1997 och 2000 (bilaga II). |
| --- | --- |

(94)

Den 8 april 1997 ingicks och undertecknades ett uppdragsavtal mellan staten och EDF för perioden 1997–2000 av de tillsynsansvariga ministrarna och EDF:s verkställande direktör. I avtalet angavs de allmänna riktlinjer som EDF skulle tillämpa på sin verksamhet på medellång sikt och de undertecknande parternas ömsesidiga åtaganden. I avtalet påpekades också att dessa åtaganden hade gjorts på grundval av breda referensscenarier och endast kunde ifrågasättas om det skedde en betydande förändring avseende företagets förutsättningar. Avtalet innehöll olika åtaganden uppdelade i tre avdelningar: Att åter bekräfta det offentliga företagets grundläggande uppgifter (avdelning I), att vidta förberedande åtgärder i dag för företagets framtid (avdelning II) samt att ge företaget en förnyad finansiell och institutionell ram (avdelning III). Två bilagor till avtalet innehöll detaljerade resultatindikatorer som övervakats för genomförandet (bilaga I) och de förväntade prisrörelserna per år mellan 1997 och 2000 (bilaga II).

| (95) | De viktigaste åtaganden och riktlinjer som fastställs i avtalet och som avser föremålet för detta beslut anges nedan, nämligen följande:






  — | Staten bekräftade åter sin vilja att bibehålla företagets ställning som, bland andra faktorer, hade visat sig vara effektiv och borde förbli en stabil referenspunkt i den kommande utvecklingen, i enlighet med vad som möjliggjordes genom EU-direktivet om organisationen av den inre marknaden för el (17). EDF borde för sin del delta i den fysiska planeringen och den nationella solidariteten, framför allt genom att bedriva en ambitiös politik för att stödja den ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen genom att ställa sig till förfogande för myndigheterna för att hjälpa dem att skapa arbetstillfällen och genom att förbättra situationen för sina minst gynnade kunder (avdelning I). |
| --- | --- | --- |

(95)

De viktigaste åtaganden och riktlinjer som fastställs i avtalet och som avser föremålet för detta beslut anges nedan, nämligen följande:

—

Staten bekräftade åter sin vilja att bibehålla företagets ställning som, bland andra faktorer, hade visat sig vara effektiv och borde förbli en stabil referenspunkt i den kommande utvecklingen, i enlighet med vad som möjliggjordes genom EU-direktivet om organisationen av den inre marknaden för el (17). EDF borde för sin del delta i den fysiska planeringen och den nationella solidariteten, framför allt genom att bedriva en ambitiös politik för att stödja den ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen genom att ställa sig till förfogande för myndigheterna för att hjälpa dem att skapa arbetstillfällen och genom att förbättra situationen för sina minst gynnade kunder (avdelning I).

17

| — | Utvecklingen av EDF borde främja förbättringen av de franska företagens konkurrenskraft. De produktivitetsökningar som företaget åtog sig borde följaktligen i första hand påverka sänkningen av dess genomsnittliga prisnivå. Justeringarna av prissättningen borde resultera i genomsnittliga sänkningar i FRF (fast penningvärde) på [...] % i april 1997, på [...] % april 1998 och därefter på [...] % i april 1999 och [...] % i april 2000. Samtidigt skulle utvecklingen av EDF syfta till att erövra nya marknader, i första hand Europa (avdelning II). |
| --- | --- |

—

Utvecklingen av EDF borde främja förbättringen av de franska företagens konkurrenskraft. De produktivitetsökningar som företaget åtog sig borde följaktligen i första hand påverka sänkningen av dess genomsnittliga prisnivå. Justeringarna av prissättningen borde resultera i genomsnittliga sänkningar i FRF (fast penningvärde) på [...] % i april 1997, på [...] % april 1998 och därefter på [...] % i april 1999 och [...] % i april 2000. Samtidigt skulle utvecklingen av EDF syfta till att erövra nya marknader, i första hand Europa (avdelning II).

förbättringen av de franska företagens konkurrenskraft

| — | EDF:s balansräkning skulle omstruktureras i det dubbla syftet att stärka företagets nettovärde och stabilisera den finansiella relationen med staten på grunder som ligger nära de allmänna rättsreglerna. Följaktligen åtog sig den franska regeringen att lägga fram en lagstiftningsåtgärd för parlamentet för att omstrukturera EDF:s balansräkning under 1997, och datumet för omstruktureringens ikraftträdande skulle vara den 1 januari 1997. I avtalet föreskrevs att en ersättning till staten i egenskap av aktieägare skulle bestå av två komponenter: En ersättning av kapitaltillskottet med en ränta på 3 % och en tilläggsersättning på 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, med ett tak för summan av dessa båda komponenter på 6 % av kapitaltillskottsbeloppet, utan inkludering av en uppskattad beräkning av det absoluta värdet av de föreskrivna beloppen. För perioden 1997–2000 åtog sig EDF dessutom att bland annat avsätta [...] FRF till industriella investeringar i utlandet och att minska sin bruttoskuld på [...] FRF i slutet av 2000 till [...] FRF med målet att uppnå en skuld som är lika med noll inför förnyelsen av produktionsanläggningarna. I avtalet föreskrevs slutligen att ett eventuellt överskridande av målen motsvarande ett överskott på egna medel skulle användas hellre än en ytterligare prissänkning och prioriteras framför ersättning till staten i egenskap av aktieägare eller vinstdelning till företagets personal (avdelning III). |
| --- | --- |

—

EDF:s balansräkning skulle omstruktureras i det dubbla syftet att stärka företagets nettovärde och stabilisera den finansiella relationen med staten på grunder som ligger nära de allmänna rättsreglerna. Följaktligen åtog sig den franska regeringen att lägga fram en lagstiftningsåtgärd för parlamentet för att omstrukturera EDF:s balansräkning under 1997, och datumet för omstruktureringens ikraftträdande skulle vara den 1 januari 1997. I avtalet föreskrevs att en ersättning till staten i egenskap av aktieägare skulle bestå av två komponenter: En ersättning av kapitaltillskottet med en ränta på 3 % och en tilläggsersättning på 40 % av EDF:s redovisade nettoresultat, med ett tak för summan av dessa båda komponenter på 6 % av kapitaltillskottsbeloppet, utan inkludering av en uppskattad beräkning av det absoluta värdet av de föreskrivna beloppen. För perioden 1997–2000 åtog sig EDF dessutom att bland annat avsätta [...] FRF till industriella investeringar i utlandet och att minska sin bruttoskuld på [...] FRF i slutet av 2000 till [...] FRF med målet att uppnå en skuld som är lika med noll inför förnyelsen av produktionsanläggningarna. I avtalet föreskrevs slutligen att ett eventuellt överskridande av målen motsvarande ett överskott på egna medel skulle användas hellre än en ytterligare prissänkning och prioriteras framför ersättning till staten i egenskap av aktieägare eller vinstdelning till företagets personal (avdelning III).

hellre än en ytterligare prissänkning

| (96) | I en skrivelse från de ministrar som undertecknade uppdragsavtalet till EDF:s ordförande av den 22 april 1997 bekräftas att de referensantaganden och finansiella prognoser i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 som låg till grund för uppdragsavtalet 1997–2000 togs fram i samförstånd och var slutgiltiga. I skrivelsen hänvisas följaktligen uttryckligen till det tidigare samrådet mellan EDF och de offentliga myndigheterna i samband med utarbetandet av det finansiella scenariot. I skrivelsen upprepas målsättningen att åstadkomma en genomsnittlig minskning på [...] % av EDF:s priser på fyra år. |
| --- | --- |

(96)

I en skrivelse från de ministrar som undertecknade uppdragsavtalet till EDF:s ordförande av den 22 april 1997 bekräftas att de referensantaganden och finansiella prognoser i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 som låg till grund för uppdragsavtalet 1997–2000 togs fram i samförstånd och var slutgiltiga. I skrivelsen hänvisas följaktligen uttryckligen till det tidigare samrådet mellan EDF och de offentliga myndigheterna i samband med utarbetandet av det finansiella scenariot. I skrivelsen upprepas målsättningen att åstadkomma en genomsnittlig minskning på [...] % av EDF:s priser på fyra år.

| (97) | I skrivelsen av den 22 april 1997 anges bestämmelserna i dekretet av den 14 maj 1956 i dess ändrade lydelse och de villkor för ersättning till staten som fastställs i avdelning III i uppdragsavtalet. I enlighet med dessa bestämmelser förtydligas i skrivelsen att det av referensscenariot framgår ett tilläggsersättningsbelopp på 3,5 miljarder FRF under perioden 1997–2000 och att dessa villkor gjorde det möjligt att uppnå ett totalt belopp för utbetalningarna till staten på 5,1 miljarder FRF under 1997, inklusive den fasta räntan och förskottsbetalningen av bolagsskatten. Dessa belopp motsvarar de belopp som anges i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997. Överensstämmelsen vad gäller de tilläggsersättningsbelopp som beräknades på grundval av företagets resultat bekräftar att de belopp av varjehanda slag (inkomster, utgifter, nettoresultat etc.) som anges i EDF:s preliminära konto för inkomstbildning under perioden 1997–2000 granskades, bekräftades och godkändes av tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(97)

I skrivelsen av den 22 april 1997 anges bestämmelserna i dekretet av den 14 maj 1956 i dess ändrade lydelse och de villkor för ersättning till staten som fastställs i avdelning III i uppdragsavtalet. I enlighet med dessa bestämmelser förtydligas i skrivelsen att det av referensscenariot framgår ett tilläggsersättningsbelopp på 3,5 miljarder FRF under perioden 1997–2000 och att dessa villkor gjorde det möjligt att uppnå ett totalt belopp för utbetalningarna till staten på 5,1 miljarder FRF under 1997, inklusive den fasta räntan och förskottsbetalningen av bolagsskatten. Dessa belopp motsvarar de belopp som anges i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997. Överensstämmelsen vad gäller de tilläggsersättningsbelopp som beräknades på grundval av företagets resultat bekräftar att de belopp av varjehanda slag (inkomster, utgifter, nettoresultat etc.) som anges i EDF:s preliminära konto för inkomstbildning under perioden 1997–2000 granskades, bekräftades och godkändes av tillsynsmyndigheterna.

av referensscenariot framgår ett tilläggsersättningsbelopp på 3,5 miljarder FRF under perioden

| (98) | I skrivelsen från de tillsynsansvariga ministrarna av den 22 april 1997 betonas det också att den allmänna balansen i avtalet ingick i den bokföringsmässiga och skattemässiga ramen för omstruktureringen av EDF:s balansräkning, som skulle träda i kraft den 1 januari 1997 under förutsättning av de nödvändiga lagbestämmelserna. I detta avseende angavs det i skrivelsen att de detaljerade tillämpningsföreskrifterna för denna omstrukturering, såväl bokföringsmässigt som skattemässigt, på grundval av det schema som nu fastställts kommer att bli föremål för kompletterande utbyten mellan tillsynsmyndigheterna och företaget. |
| --- | --- |

(98)

I skrivelsen från de tillsynsansvariga ministrarna av den 22 april 1997 betonas det också att den allmänna balansen i avtalet ingick i den bokföringsmässiga och skattemässiga ramen för omstruktureringen av EDF:s balansräkning, som skulle träda i kraft den 1 januari 1997 under förutsättning av de nödvändiga lagbestämmelserna. I detta avseende angavs det i skrivelsen att de detaljerade tillämpningsföreskrifterna för denna omstrukturering, såväl bokföringsmässigt som skattemässigt, på grundval av det schema som nu fastställts kommer att bli föremål för kompletterande utbyten mellan tillsynsmyndigheterna och företaget.

de detaljerade tillämpningsföreskrifterna för denna omstrukturering, såväl bokföringsmässigt som skattemässigt, på grundval av det schema som nu fastställts kommer att bli föremål för kompletterande utbyten mellan tillsynsmyndigheterna och företaget

| (99) | Strax innan denna skrivelse hade regeringen faktiskt inför nationalförsamlingen lagt fram ett lagförslag om olika bestämmelser av ekonomiskt och finansiellt slag, som antogs i ministerrådet den 5 april 1997 och där det i artikel 45 föreskrevs en omklassificering av EDF:s bokföringsmässiga avsättningar. I motiveringen till detta förslag förklarades att de föreskrivna redovisningsjusteringarna skulle innebära att EDF kunde få en balansräkning som överensstämde bättre med företagets verkliga ekonomiska situation, med en nivå på det egna kapitalet som var proportionerlig i förhållande till verksamhetens omfattning. På grund av nationalförsamlingens upplösning den 21 april 1997 blev lagförslaget inte granskat. |
| --- | --- |

(99)

Strax innan denna skrivelse hade regeringen faktiskt inför nationalförsamlingen lagt fram ett lagförslag om olika bestämmelser av ekonomiskt och finansiellt slag, som antogs i ministerrådet den 5 april 1997 och där det i artikel 45 föreskrevs en omklassificering av EDF:s bokföringsmässiga avsättningar. I motiveringen till detta förslag förklarades att de föreskrivna redovisningsjusteringarna skulle innebära att EDF kunde få en balansräkning som överensstämde bättre med företagets verkliga ekonomiska situation, med en nivå på det egna kapitalet som var proportionerlig i förhållande till verksamhetens omfattning. På grund av nationalförsamlingens upplösning den 21 april 1997 blev lagförslaget inte granskat.

| (100) | Efter det att det lagförslag om skattemässiga och finansiella nödåtgärder som senare antogs som lag nr 97-1026 överlämnats till parlamentet utsåg nationalförsamlingen och senaten sina föredragande. I rapport nr 204 från nationalförsamlingen beskrivs bakgrunden till behovet av att klargöra ägarskapsförhållandena beträffande EDF:s elöverföringsanläggningar, som skulle göra de redovisningsmetoder som ifrågasatts av revisionsrätten i dess särskilda rapport om EDF:s koncessioner nr 1993 av den 10 oktober 1994 ogiltiga. I denna rapport anges de redovisningsändringar som kommer att krävas och de kvantifierade uppskattningarna av deras konsekvenser för de olika posterna i balansräkningen enligt följande:

  Tabell 2


  Effekter på 1996 års räkenskaper av den omorganisation av EDF:s egna kapital som följer av artikel 4 i lagen om skattemässiga och finansiella nödåtgärder (miljarder FRF) | Slutet av 1996 | Effekter av artikeln |
| --- | --- | --- | --- |
| Eget kapital | 24,2 | 79,8 |
| varav (skuldposter): | | |
| Kapital | 2,6 | 2,6 |
| Kapitaltillskott | 36,6 | 50,7 |
| Skillnader i omvärderingen | 2,1 | 6,2 |
| Lagstadgade kapitalbuffertar | 0,15 | 0,15 |
| Överföring i ny räkning (18) | – 20,2 | 18,3 |
| Årets resultat efter ersättning till staten | 1,9 | 1,9 |
| Källa: Ekonomi- och finansministeriet |

(100)

Efter det att det lagförslag om skattemässiga och finansiella nödåtgärder som senare antogs som lag nr 97-1026 överlämnats till parlamentet utsåg nationalförsamlingen och senaten sina föredragande. I rapport nr 204 från nationalförsamlingen beskrivs bakgrunden till behovet av att klargöra ägarskapsförhållandena beträffande EDF:s elöverföringsanläggningar, som skulle göra de redovisningsmetoder som ifrågasatts av revisionsrätten i dess särskilda rapport om EDF:s koncessioner nr 1993 av den 10 oktober 1994 ogiltiga. I denna rapport anges de redovisningsändringar som kommer att krävas och de kvantifierade uppskattningarna av deras konsekvenser för de olika posterna i balansräkningen enligt följande:

Tabell 2

Tabell 2

Effekter på 1996 års räkenskaper av den omorganisation av EDF:s egna kapital som följer av artikel 4 i lagen om skattemässiga och finansiella nödåtgärder (miljarder FRF)

Effekter på 1996 års räkenskaper av den omorganisation av EDF:s egna kapital som följer av artikel 4 i lagen om skattemässiga och finansiella nödåtgärder (miljarder FRF)

Slutet av 1996

Effekter av artikeln

Eget kapital

24,2

79,8

varav (skuldposter):

Kapital

2,6

2,6

Kapitaltillskott

36,6

50,7

Skillnader i omvärderingen

2,1

6,2

Lagstadgade kapitalbuffertar

0,15

0,15

Överföring i ny räkning (18)

18

– 20,2

18,3

Årets resultat efter ersättning till staten

1,9

1,9

Källa: Ekonomi- och finansministeriet

Källa:

| (101) | I rapporten från nationalförsamlingen framhålls lagförslagets effekter i syfte att göra jämförelserna med andra europeiska konkurrenters skuldkvot (Österrike, Storbritannien, Sverige, Spanien, Tyskland) mer relevanta. Efter omstruktureringen av balansräkningen skulle EDF:s kvot avseende nettoskuld/eget kapital minska från 480 % till 148 %. |
| --- | --- |

(101)

I rapporten från nationalförsamlingen framhålls lagförslagets effekter i syfte att göra jämförelserna med andra europeiska konkurrenters skuldkvot (Österrike, Storbritannien, Sverige, Spanien, Tyskland) mer relevanta. Efter omstruktureringen av balansräkningen skulle EDF:s kvot avseende nettoskuld/eget kapital minska från 480 % till 148 %.

| (102) | I rapporten från Frankrikes nationalförsamling betonas dessutom förändringarna i de finansiella relationerna mellan staten och EDF. I rapporten förklaras den rättsordning och den ersättning för kapitaltillskottet till EDF som regleras enligt dekret nr 56–493 av den 14 maj 1956, ändrat genom dekret nr 86–1360 av den 30 december 1986. I enlighet med denna ordning föreskrivs en ersättning med en fast ränta på högst 8 % och en tilläggsersättning som beräknas utifrån EDF:s resultat efter skatt och fasta räntekostnader. De utbetalningar som gjorts av EDF för perioden mellan 1991 och 1996 och som presenteras i rapporten uppgick till i genomsnitt 3,41 miljarder FRF per år under denna period. När dessa utbetalningar bokfördes som eget kapital i slutet av 1996 lämnade de en genomsnittlig avkastning på 14,1 % för staten i egenskap av aktieägare (19). Dessa utbetalningar sammanfattas i tabellen nedan:

  Tabell 3


  Finansiella relationer mellan staten och EDF (i miljoner FRF i löpande priser) | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Räntor på kapitaltillskottet (budgetrubrik 407) | 1 816 | 1 816 | 1 816 | 1 816 | 1 816 | 1 816 |
| Tilläggsersättning för kapitaltillskottet (budgetrubrik 116) | 500 | 665 | 965 | 1 938 | 1 500 | 4 002 |
| Totalt | 2 316 | 2 481 | 2 781 | 3 754 | 3 316 | 5 818 |
| Källa: Rapport från nationalförsamlingen s. 77, kommissionens beräkningar för totalt |

(102)

I rapporten från Frankrikes nationalförsamling betonas dessutom förändringarna i de finansiella relationerna mellan staten och EDF. I rapporten förklaras den rättsordning och den ersättning för kapitaltillskottet till EDF som regleras enligt dekret nr 56–493 av den 14 maj 1956, ändrat genom dekret nr 86–1360 av den 30 december 1986. I enlighet med denna ordning föreskrivs en ersättning med en fast ränta på högst 8 % och en tilläggsersättning som beräknas utifrån EDF:s resultat efter skatt och fasta räntekostnader. De utbetalningar som gjorts av EDF för perioden mellan 1991 och 1996 och som presenteras i rapporten uppgick till i genomsnitt 3,41 miljarder FRF per år under denna period. När dessa utbetalningar bokfördes som eget kapital i slutet av 1996 lämnade de en genomsnittlig avkastning på 14,1 % för staten i egenskap av aktieägare (19). Dessa utbetalningar sammanfattas i tabellen nedan:

19

Tabell 3

Tabell 3

Finansiella relationer mellan staten och EDF (i miljoner FRF i löpande priser)

Finansiella relationer mellan staten och EDF (i miljoner FRF i löpande priser)

1991

1992

1993

1994

1995

1996

Räntor på kapitaltillskottet (budgetrubrik 407)

1 816

1 816

1 816

1 816

1 816

1 816

Tilläggsersättning för kapitaltillskottet (budgetrubrik 116)

500

665

965

1 938

1 500

4 002

Totalt

2 316

2 481

2 781

3 754

3 316

5 818

Källa: Rapport från nationalförsamlingen s. 77, kommissionens beräkningar för totalt

Källa:

totalt

| (103) | Angående de föreskrivna ändringarna i EDF:s balansräkning anges i rapporten från nationalförsamlingen att då kapitaltillskottet utgör underlaget för den fasta räntan riskerade den höjning av kapitaltillskottet som föranletts av denna artikel att öka beskattningen av EDF. En ändring av deras ersättningsvillkor föreskrivs därför i det avtal mellan staten och företaget 1997–2000 som undertecknades den 8 april 1997. Den fasta räntan har minskats till 3 % i syfte att kompensera effekten avseende skatteunderlaget. I rapporten signalerades dessutom att EDF trots vinsterna sedan 1990 inte hade betalat bolagsskatt och att avsättningarnas uppgång i samband med koncessionen för högspänningsnätet gjorde det möjligt att i ett enda steg avskriva de samlade redovisningsmässiga och skattemässiga uppskoven med betalning till följd av underskott. På grund av detta understryks det i rapporten att den offentliga institutionen (EDF) enligt tillsynsmyndigheten borde betala skulden på 3 miljarder FRF 1997 och på 2,5 miljarder FRF 1998 avseende bolagsskatten. |
| --- | --- |

(103)

Angående de föreskrivna ändringarna i EDF:s balansräkning anges i rapporten från nationalförsamlingen att då kapitaltillskottet utgör underlaget för den fasta räntan riskerade den höjning av kapitaltillskottet som föranletts av denna artikel att öka beskattningen av EDF. En ändring av deras ersättningsvillkor föreskrivs därför i det avtal mellan staten och företaget 1997–2000 som undertecknades den 8 april 1997. Den fasta räntan har minskats till 3 % i syfte att kompensera effekten avseende skatteunderlaget. I rapporten signalerades dessutom att EDF trots vinsterna sedan 1990 inte hade betalat bolagsskatt och att avsättningarnas uppgång i samband med koncessionen för högspänningsnätet gjorde det möjligt att i ett enda steg avskriva de samlade redovisningsmässiga och skattemässiga uppskoven med betalning till följd av underskott. På grund av detta understryks det i rapporten att den offentliga institutionen (EDF) enligt tillsynsmyndigheten borde betala skulden på 3 miljarder FRF 1997 och på 2,5 miljarder FRF 1998 avseende bolagsskatten.

då kapitaltillskottet utgör underlaget för den fasta räntan riskerade den höjning av kapitaltillskottet som föranletts av denna artikel att öka beskattningen av EDF. En ändring av deras ersättningsvillkor föreskrivs därför i det avtal mellan staten och företaget 1997–2000 som undertecknades den 8 april 1997. Den fasta räntan har minskats till 3 % i syfte att kompensera effekten avseende skatteunderlaget

| (104) | I rapporten från nationalförsamlingen berörs prövningen av en ändring från parlamentet av lagtexten, som lades fram för utskottet och avvisades. Ändringen syftade till att förtydliga att de bokföringsmässiga avsättningar som inte längre omfattas av sekretess borde omvandlas till eget kapital genom en bokföringspost som inte redovisas i EDF:s resultaträkning, för att undvika att det framträder en mycket stor vinst som staten eventuellt skulle vilja beskatta till en del. I ändringsförslaget anges att redovisningsmetoden för detta ändamål ska ingå i lagen och att det måste påpekas att ingen ytterligare beskattning av EDF ska kunna göras av staten vid överföringen av äganderätten till tillgångarna i högspänningsnätet. I rapporten konstateras att införandet i lagen av redovisningsmetoden för omvandling till eget kapital hade tagits bort på begäran av statens råd, då den inte var av rättslig karaktär. I diskussionen i rapporten framhålls flera yttranden från parlamentet, enligt vilka staten borde kunna ta ut andra skatter från EDF, enligt vilka företaget borde betala skatt på sina vinster och enligt vilka den verkliga frågan var hur och på vilket sätt regeringen skulle beskatta EDF. |
| --- | --- |

(104)

I rapporten från nationalförsamlingen berörs prövningen av en ändring från parlamentet av lagtexten, som lades fram för utskottet och avvisades. Ändringen syftade till att förtydliga att de bokföringsmässiga avsättningar som inte längre omfattas av sekretess borde omvandlas till eget kapital genom en bokföringspost som inte redovisas i EDF:s resultaträkning, för att undvika att det framträder en mycket stor vinst som staten eventuellt skulle vilja beskatta till en del. I ändringsförslaget anges att redovisningsmetoden för detta ändamål ska ingå i lagen och att det måste påpekas att ingen ytterligare beskattning av EDF ska kunna göras av staten vid överföringen av äganderätten till tillgångarna i högspänningsnätet. I rapporten konstateras att införandet i lagen av redovisningsmetoden för omvandling till eget kapital hade tagits bort på begäran av statens råd, då den inte var av rättslig karaktär. I diskussionen i rapporten framhålls flera yttranden från parlamentet, enligt vilka staten borde kunna ta ut andra skatter från EDF, enligt vilka företaget borde betala skatt på sina vinster och enligt vilka den verkliga frågan var hur och på vilket sätt regeringen skulle beskatta EDF.

införandet i lagen av redovisningsmetoden för omvandling till eget kapital hade tagits bort på begäran av statens råd, då den inte var av rättslig karaktär

hur och på vilket sätt regeringen skulle beskatta EDF

| (105) | I den rapport från senaten som avfattades med tanke på diskussionen om lagförslaget anges det att genomförandet av de bokföringsmässiga avsättningarna för att förnya tillgångarna i högspänningsnätet sedan 1987 var oberättigat. I sitt anförande inför senaten den 2 oktober 1997 i samband med att lagförslaget lades fram betonade den ansvariga ministern att EDF:s förluster och den befrielse från bolagsskatt som dessa avsättningar medförde är fiktiva ur skattesynpunkt. I sitt anförande försäkrade ministern senaten om att domslutet på intet sätt skulle äventyra EDF:s monopolställning. I rapporten från senaten presenteras konsekvenserna av den granskade artikeln om rubrikerna i EDF:s balansräkning, före och efter avsättningarnas omklassificering, enligt en beräkning som är jämförbar med den som granskas i nationalförsamlingens rapport och som anges i tabell 2. I rapporten anges att uppstädningen av balansräkningen skulle underlätta jämförelse med balansräkningar hos EDF:s konkurrenter. Detta skulle ge EDF en större trovärdighet i finansvärldens ögon, vilket skulle vara desto viktigare eftersom kostnaden för omförhandlingen av EDF:s skuld i synnerhet berodde på kvoten nettoskuld/eget kapital. |
| --- | --- |

(105)

I den rapport från senaten som avfattades med tanke på diskussionen om lagförslaget anges det att genomförandet av de bokföringsmässiga avsättningarna för att förnya tillgångarna i högspänningsnätet sedan 1987 var oberättigat. I sitt anförande inför senaten den 2 oktober 1997 i samband med att lagförslaget lades fram betonade den ansvariga ministern att EDF:s förluster och den befrielse från bolagsskatt som dessa avsättningar medförde är fiktiva ur skattesynpunkt. I sitt anförande försäkrade ministern senaten om att domslutet på intet sätt skulle äventyra EDF:s monopolställning. I rapporten från senaten presenteras konsekvenserna av den granskade artikeln om rubrikerna i EDF:s balansräkning, före och efter avsättningarnas omklassificering, enligt en beräkning som är jämförbar med den som granskas i nationalförsamlingens rapport och som anges i tabell 2. I rapporten anges att uppstädningen av balansräkningen skulle underlätta jämförelse med balansräkningar hos EDF:s konkurrenter. Detta skulle ge EDF en större trovärdighet i finansvärldens ögon, vilket skulle vara desto viktigare eftersom kostnaden för omförhandlingen av EDF:s skuld i synnerhet berodde på kvoten nettoskuld/eget kapital.

fiktiva

| (106) | I enlighet med förtydligandet av EDF:s finansiella relationer med staten anges i senatens rapport att som kompensation för de skatteinkomster som den offentliga institutionen hädanefter kommer att ge till staten föreskrivs i det uppdragsavtal som ingicks den 8 april 1997 för åren 1997–2000 en liten minskning av utbetalningarna från EDF till staten. Till följd av den positiva kontering av avsättningen för förnyelsearbete på 38,5 miljarder FRF som gjorde EDF skattskyldigt för bolagsskatt anges i senatens rapport att de finansiella relationerna mellan staten och EDF har skrivits ned. |
| --- | --- |

(106)

I enlighet med förtydligandet av EDF:s finansiella relationer med staten anges i senatens rapport att som kompensation för de skatteinkomster som den offentliga institutionen hädanefter kommer att ge till staten föreskrivs i det uppdragsavtal som ingicks den 8 april 1997 för åren 1997–2000 en liten minskning av utbetalningarna från EDF till staten. Till följd av den positiva kontering av avsättningen för förnyelsearbete på 38,5 miljarder FRF som gjorde EDF skattskyldigt för bolagsskatt anges i senatens rapport att de finansiella relationerna mellan staten och EDF har skrivits ned.

förtydligandet

som kompensation för de skatteinkomster som den offentliga institutionen hädanefter kommer att ge till staten föreskrivs i det uppdragsavtal som ingicks den 8 april 1997 för åren 1997–2000 en liten minskning av utbetalningarna från EDF till staten

de finansiella relationerna mellan staten och EDF har skrivits ned

| (107) | Slutligen innehåller de övriga handlingar som lagts fram av Frankrike ett följebrev från EDF:s ekonomiavdelning till senaten av den 15 september 1997. Till brevet från EDF bifogades en tabell med en beräkning av effekterna av artikel 4 i lagförslaget och effekterna på balansräkningen, som utgjorde en kopia av undersökningen från den 27 juli 1993 om koncessionerna för elförsörjning och ett internt diskussionsunderlag från EDF om de utländska erfarenheterna vad gäller ersättningen för aktieägare i elsektorn, daterat till den 27 juli 1996. I den sistnämnda handlingen förklaras de grundprinciper som kan tillämpas på ersättningar till aktieägaren, skillnader och lönsamhetssiffror när det gäller vissa företag i sektorn: 60–80 % av vinsterna i Förenta staterna, 40 % för National Power och Power Gen, 78 % för Union Fenosa och 30 % för Endesa, som hade gett en avkastning för den spanska staten på 28 % under perioden 1991–1996, med beaktande av utdelningar och värderingen av aktiekursen. |
| --- | --- |

(107)

Slutligen innehåller de övriga handlingar som lagts fram av Frankrike ett följebrev från EDF:s ekonomiavdelning till senaten av den 15 september 1997. Till brevet från EDF bifogades en tabell med en beräkning av effekterna av artikel 4 i lagförslaget och effekterna på balansräkningen, som utgjorde en kopia av undersökningen från den 27 juli 1993 om koncessionerna för elförsörjning och ett internt diskussionsunderlag från EDF om de utländska erfarenheterna vad gäller ersättningen för aktieägare i elsektorn, daterat till den 27 juli 1996. I den sistnämnda handlingen förklaras de grundprinciper som kan tillämpas på ersättningar till aktieägaren, skillnader och lönsamhetssiffror när det gäller vissa företag i sektorn: 60–80 % av vinsterna i Förenta staterna, 40 % för National Power och Power Gen, 78 % för Union Fenosa och 30 % för Endesa, som hade gett en avkastning för den spanska staten på 28 % under perioden 1991–1996, med beaktande av utdelningar och värderingen av aktiekursen.

| (108) | Trots de två andra handlingar som EDF lämnade in till senaten i sin skrivelse av den 15 september 1997 varken analyserades eller angavs i senatens rapport de principer och beräkningar som lades fram i meddelandet av den 27 juli 1996 eller EDF:s tillämpning av dessa på ersättningen till aktieägaren. Tvärtom anges i senatens rapport, precis som i nationalförsamlingens rapport, att den föreskrivna minskning av den ersättning som EDF ska betala till staten vad gäller de kapitaltillskott som utförts av staten i egenskap av aktieägare hade genomförts för att ta hänsyn till den ökning av kapitaltillskottet som denna artikel var avsedd att leda till. |
| --- | --- |

(108)

Trots de två andra handlingar som EDF lämnade in till senaten i sin skrivelse av den 15 september 1997 varken analyserades eller angavs i senatens rapport de principer och beräkningar som lades fram i meddelandet av den 27 juli 1996 eller EDF:s tillämpning av dessa på ersättningen till aktieägaren. Tvärtom anges i senatens rapport, precis som i nationalförsamlingens rapport, att den föreskrivna minskning av den ersättning som EDF ska betala till staten vad gäller de kapitaltillskott som utförts av staten i egenskap av aktieägare hade genomförts för att ta hänsyn till den ökning av kapitaltillskottet som denna artikel var avsedd att leda till.

för att ta hänsyn till den ökning av kapitaltillskottet som denna artikel var avsedd att leda till

9.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA: FÖREKOMSTEN AV ETT STATLIGT STÖD

BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA: FÖREKOMSTEN AV ETT STATLIGT STÖD

| (109) | I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges följande: Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Tillämpningen av dessa kumulativa villkor på den skattebefrielse som Frankrike beviljat EDF granskas nedan. |
| --- | --- |

(109)

I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges följande: Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Tillämpningen av dessa kumulativa villkor på den skattebefrielse som Frankrike beviljat EDF granskas nedan.

Om inte annat föreskrivs i fördragen, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna

9.1   SELEKTIV FÖRDEL FÖR ETT FÖRETAG

| (110) | Då det genom lag nr 97-1026 fastställs att EDF äger det franska högspänningsnät för vilket bolaget beviljats koncession bör det undersökas om inte denna lag innebär en överföring av äganderätten till högspänningsnätet. |
| --- | --- |

(110)

Då det genom lag nr 97-1026 fastställs att EDF äger det franska högspänningsnät för vilket bolaget beviljats koncession bör det undersökas om inte denna lag innebär en överföring av äganderätten till högspänningsnätet.

| (111) | Enligt de upplysningar som lämnats av de franska myndigheterna kan EDF rimligtvis anses ha varit ägare till högspänningsnätet innan nämnda lag trädde i kraft. Denna slutsats grundar sig på följande faktorer: egenskaperna hos de olika typer av koncessionsavtal som omfattas av fransk lag, de särskilda egenskaperna hos EDF:s ursprungliga koncession, som inte inbegrep några tydliga övertagandeklausuler, förfarandet för att förvärva de berörda tillgångarna, för vilka EDF fick erlägga en avgift som är jämförbar med ersättning för expropriering, samt finansieringsvillkoren för EDF:s kostnader för underhåll och utbyggnad av högspänningsnätet. Följaktligen förefaller inte det förtydligande beträffande äganderätten till högspänningsnätet som tillhandahålls genom lag nr 97-1026 i sig utgöra en ekonomisk fördel för EDF. |
| --- | --- |

(111)

Enligt de upplysningar som lämnats av de franska myndigheterna kan EDF rimligtvis anses ha varit ägare till högspänningsnätet innan nämnda lag trädde i kraft. Denna slutsats grundar sig på följande faktorer: egenskaperna hos de olika typer av koncessionsavtal som omfattas av fransk lag, de särskilda egenskaperna hos EDF:s ursprungliga koncession, som inte inbegrep några tydliga övertagandeklausuler, förfarandet för att förvärva de berörda tillgångarna, för vilka EDF fick erlägga en avgift som är jämförbar med ersättning för expropriering, samt finansieringsvillkoren för EDF:s kostnader för underhåll och utbyggnad av högspänningsnätet. Följaktligen förefaller inte det förtydligande beträffande äganderätten till högspänningsnätet som tillhandahålls genom lag nr 97-1026 i sig utgöra en ekonomisk fördel för EDF.

förtydligande

| (112) | Det bör därför undersökas om lag nr 97-1026 beaktar alla skattemässiga konsekvenser av förtydligandet beträffande äganderätten till högspänningsnätet och – om så inte skulle vara fallet – om det inte förelåg någon ekonomisk skattefördel för EDF. |
| --- | --- |

(112)

Det bör därför undersökas om lag nr 97-1026 beaktar alla skattemässiga konsekvenser av förtydligandet beträffande äganderätten till högspänningsnätet och – om så inte skulle vara fallet – om det inte förelåg någon ekonomisk skattefördel för EDF.

9.1.1   Det faktum att man avstod från att ta ut den skatt som skulle ha betalats av EDF utgör vid första anblicken en selektiv fördel

Det faktum att man avstod från att ta ut den skatt som skulle ha betalats av EDF utgör vid första anblicken en selektiv fördel

| (113) | Under perioden 1987–1996 gjorde EDF skattefria avsättningar för förnyelsen av högspänningsnätet som den franska revisionsrätten har framhållit som olagliga. I artikel 4 i lag nr 97-1026, enligt vilken det fastställs att EDF är ägare till högspänningsnätet, saknar dessa avsättningar grund, varför de följaktligen måste omklassificeras till andra poster i balansräkningen. |
| --- | --- |

(113)

Under perioden 1987–1996 gjorde EDF skattefria avsättningar för förnyelsen av högspänningsnätet som den franska revisionsrätten har framhållit som olagliga. I artikel 4 i lag nr 97-1026, enligt vilken det fastställs att EDF är ägare till högspänningsnätet, saknar dessa avsättningar grund, varför de följaktligen måste omklassificeras till andra poster i balansräkningen.

| (114) | Ekonomiministerns skrivelse, i vilken de skattemässiga konsekvenserna av omstruktureringen av EDF:s balansräkning slås fast, visar att de franska myndigheterna tagit ut den bolagsskatt på 41,66 % som var tillämplig 1997 på de outnyttjade avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet. |
| --- | --- |

(114)

Ekonomiministerns skrivelse, i vilken de skattemässiga konsekvenserna av omstruktureringen av EDF:s balansräkning slås fast, visar att de franska myndigheterna tagit ut den bolagsskatt på 41,66 % som var tillämplig 1997 på de outnyttjade avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet.

| (115) | I gengäld omklassificerades den del av avsättningarna som motsvarade de förnyelsearbeten som redan gjorts, även kallat koncessionsgivarens rättigheter, till kapitaltillskott upp till 14,119 miljarder FRF. Denna omklassificering av avsättningarna belades inte med bolagsskatt. Den franska skattemyndigheten medger att denna åtgärd var olaglig, vilket framgår av det meddelande till kommissionen från generaldirektoratet för skatter av den 9 april 2002 som återges i skäl 35. |
| --- | --- |

(115)

I gengäld omklassificerades den del av avsättningarna som motsvarade de förnyelsearbeten som redan gjorts, även kallat koncessionsgivarens rättigheter, till kapitaltillskott upp till 14,119 miljarder FRF. Denna omklassificering av avsättningarna belades inte med bolagsskatt. Den franska skattemyndigheten medger att denna åtgärd var olaglig, vilket framgår av det meddelande till kommissionen från generaldirektoratet för skatter av den 9 april 2002 som återges i skäl 35.

| (116) | Enligt den nationella revisionsmyndighetens yttrande ska korrigeringarna redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades. Om de outnyttjade skattefria avsättningarna på 38,5 miljarder FRF belades med en bolagsskatt på 41,66 % 1997 finns det inga objektiva skäl att inte belägga den andra delen av de skattefria avsättningarna med samma bolagsskattesats. |
| --- | --- |

(116)

Enligt den nationella revisionsmyndighetens yttrande ska korrigeringarna redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades. Om de outnyttjade skattefria avsättningarna på 38,5 miljarder FRF belades med en bolagsskatt på 41,66 % 1997 finns det inga objektiva skäl att inte belägga den andra delen av de skattefria avsättningarna med samma bolagsskattesats.

| (117) | Koncessionsgivarens rättigheter skulle ha beskattats samtidigt och enligt samma skattesats som övriga skattefria avsättningar. Detta innebär att koncessionsgivarens rättigheter till ett belopp av 14,119 miljarder FRF skulle ha lagts till de outnyttjade skattefria avsättningarna på 38,5 miljarder FRF för att beskattas med den skattesats på 41,66 % som tillämpades på omstruktureringen av EDF:s balansräkning. Genom att inte betala hela den bolagsskatt som borde ha utgått vid omstruktureringen av sin balansräkning sparade EDF 5 882 849 762 FRF avseende den skatt som skulle ha betalats. |
| --- | --- |

(117)

Koncessionsgivarens rättigheter skulle ha beskattats samtidigt och enligt samma skattesats som övriga skattefria avsättningar. Detta innebär att koncessionsgivarens rättigheter till ett belopp av 14,119 miljarder FRF skulle ha lagts till de outnyttjade skattefria avsättningarna på 38,5 miljarder FRF för att beskattas med den skattesats på 41,66 % som tillämpades på omstruktureringen av EDF:s balansräkning. Genom att inte betala hela den bolagsskatt som borde ha utgått vid omstruktureringen av sin balansräkning sparade EDF 5 882 849 762 FRF avseende den skatt som skulle ha betalats.

| (118) | Skatteåtgärden fick effekter som var till förmån för EDF 1997 eftersom skattebefrielsebeloppet på 5,88 miljarder FRF inräknat i beloppet på 14,119 miljarder FRF upptogs som koncessionsgivarens rättigheter i EDF:s balansräkning, vilka omklassificerades av staten vid genomförandet av lag nr 97-1026 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1997. De skattemässiga konsekvenserna av lagen anges i skrivelsen från ekonomiministern, med verkan från samma datum, den 1 januari 1997. |
| --- | --- |

(118)

Skatteåtgärden fick effekter som var till förmån för EDF 1997 eftersom skattebefrielsebeloppet på 5,88 miljarder FRF inräknat i beloppet på 14,119 miljarder FRF upptogs som koncessionsgivarens rättigheter i EDF:s balansräkning, vilka omklassificerades av staten vid genomförandet av lag nr 97-1026 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 1997. De skattemässiga konsekvenserna av lagen anges i skrivelsen från ekonomiministern, med verkan från samma datum, den 1 januari 1997.

| (119) | De franska myndigheterna hävdar att EDF även utan avsättningarna för högspänningsnätets förnyelse skulle ha varit befriat från att betala bolagsskatt under perioden 1987–1996 på grund av uppskov med betalning av upplupna skatter till följd av underskott. Detta argument är emellertid inte relevant. Skattefördelen härrör från 1997 och inte från tidigare år. Dessutom var det de olagliga avsättningarna som delvis orsakade uppskoven med betalning av upplupna skatter till följd av underskott. Uppskoven med betalning av upplupna skatter skulle gradvis ha försvunnit från 1987 till 1996 så att beloppet för den skatt som EDF skulle betala 1997 hade varit klart högre än vad det var, även utan beaktande av skattebefrielsen för omklassificeringen av koncessionsgivarens rättigheter. |
| --- | --- |

(119)

De franska myndigheterna hävdar att EDF även utan avsättningarna för högspänningsnätets förnyelse skulle ha varit befriat från att betala bolagsskatt under perioden 1987–1996 på grund av uppskov med betalning av upplupna skatter till följd av underskott. Detta argument är emellertid inte relevant. Skattefördelen härrör från 1997 och inte från tidigare år. Dessutom var det de olagliga avsättningarna som delvis orsakade uppskoven med betalning av upplupna skatter till följd av underskott. Uppskoven med betalning av upplupna skatter skulle gradvis ha försvunnit från 1987 till 1996 så att beloppet för den skatt som EDF skulle betala 1997 hade varit klart högre än vad det var, även utan beaktande av skattebefrielsen för omklassificeringen av koncessionsgivarens rättigheter.

| (120) | De franska myndigheterna anser också att om avsättningarna för högspänningsnätets förnyelse nu utgjorde en fördel så borde denna anses vara uppvägd av den förhöjda bolagsskatt som betalades 1997. Såsom de franska myndigheterna själva uppgav i sitt meddelande av den 9 april 2002, som anges i skäl 35, skulle emellertid koncessionsgivarens rättigheter – om de outnyttjade avsättningarna för förnyelsen hade beskattats på normalt sätt – ha omklassificerats till kapitaltillskott utan att beläggas med bolagsskatt. Den skatt som EDF betalade 1997 understiger därmed den skatt som normalt sett skulle ha betalats. |
| --- | --- |

(120)

De franska myndigheterna anser också att om avsättningarna för högspänningsnätets förnyelse nu utgjorde en fördel så borde denna anses vara uppvägd av den förhöjda bolagsskatt som betalades 1997. Såsom de franska myndigheterna själva uppgav i sitt meddelande av den 9 april 2002, som anges i skäl 35, skulle emellertid koncessionsgivarens rättigheter – om de outnyttjade avsättningarna för förnyelsen hade beskattats på normalt sätt – ha omklassificerats till kapitaltillskott utan att beläggas med bolagsskatt. Den skatt som EDF betalade 1997 understiger därmed den skatt som normalt sett skulle ha betalats.

| (121) | De franska myndigheterna hävdar också att EDF under perioden 1987–1996 totalt betalade staten ett belopp som översteg den bolagsskatt som skulle ha betalats av ett affärsföretag, som inte skulle ha utgjort avsättningar för högspänningsnätets förnyelse och som skulle ha motsvarat en utdelning till aktieägaren på 37,5 % av nettoresultatet efter skatt. För övrigt borde det ha varit 1996 års, och inte 1997 års, bolagsskattesats som tillämpades på omstruktureringen av EDF:s balansräkning. |
| --- | --- |

(121)

De franska myndigheterna hävdar också att EDF under perioden 1987–1996 totalt betalade staten ett belopp som översteg den bolagsskatt som skulle ha betalats av ett affärsföretag, som inte skulle ha utgjort avsättningar för högspänningsnätets förnyelse och som skulle ha motsvarat en utdelning till aktieägaren på 37,5 % av nettoresultatet efter skatt. För övrigt borde det ha varit 1996 års, och inte 1997 års, bolagsskattesats som tillämpades på omstruktureringen av EDF:s balansräkning.

| (122) | Å ena sidan anser den nationella revisionsmyndigheten, såsom anges i skälen 32 och 116, att bokföringsfel bör korrigeras under det räkenskapsår då de framkom. Eftersom avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet kommit att sakna grund till följd av lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 bör de klassificeras om under räkenskapsåret 1997 och därmed beskattas med den bolagsskattesats som gällde detta räkenskapsår. Å andra sidan tillämpade de franska myndigheterna själva 1997 års bolagsskattesats på den del av de avsättningar som beskattades, såsom anges i skäl 34. |
| --- | --- |

(122)

Å ena sidan anser den nationella revisionsmyndigheten, såsom anges i skälen 32 och 116, att bokföringsfel bör korrigeras under det räkenskapsår då de framkom. Eftersom avsättningarna för förnyelsen av högspänningsnätet kommit att sakna grund till följd av lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 bör de klassificeras om under räkenskapsåret 1997 och därmed beskattas med den bolagsskattesats som gällde detta räkenskapsår. Å andra sidan tillämpade de franska myndigheterna själva 1997 års bolagsskattesats på den del av de avsättningar som beskattades, såsom anges i skäl 34.

| (123) | Att EDF under 1997 inte betalade 5 882 849 762 FRF i bolagsskatt utgör en ekonomisk fördel för detta företag. EDF kunde använda detta belopp till att öka sitt egna kapital utan att företaget var hänvisat till externa finansieringskällor. Om den skatt som skulle ha betalats verkligen hade betalats och ökningen av det egna kapitalet hade finansierats av företagets driftsresultat borde företagit ha minskat sina kostnader, ökat sina intäkter eller avstått från investeringskostnader. Genom att förfoga över belopp som borde ha betalats till den franska staten som bolagsskatt drog EDF fördel av en åtgärd som tillämpades endast på EDF och som gynnade företaget i förhållande till andra franska företag i en liknande situation som var tvungna att betala bolagsskatt för omklassificeringar av oskäliga avsättningar, i enlighet med artikel 38-2 i den allmänna skattelag som gällde 1997, såsom förklaras i skäl 35. |
| --- | --- |

(123)

Att EDF under 1997 inte betalade 5 882 849 762 FRF i bolagsskatt utgör en ekonomisk fördel för detta företag. EDF kunde använda detta belopp till att öka sitt egna kapital utan att företaget var hänvisat till externa finansieringskällor. Om den skatt som skulle ha betalats verkligen hade betalats och ökningen av det egna kapitalet hade finansierats av företagets driftsresultat borde företagit ha minskat sina kostnader, ökat sina intäkter eller avstått från investeringskostnader. Genom att förfoga över belopp som borde ha betalats till den franska staten som bolagsskatt drog EDF fördel av en åtgärd som tillämpades endast på EDF och som gynnade företaget i förhållande till andra franska företag i en liknande situation som var tvungna att betala bolagsskatt för omklassificeringar av oskäliga avsättningar, i enlighet med artikel 38-2 i den allmänna skattelag som gällde 1997, såsom förklaras i skäl 35.

| (124) | I sina synpunkter av den 11 december 2002 åberopade Frankrike emellertid tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Som nämns i unionens domar, och särskilt i de av dess domar som anges i skälen 7 och 8, skulle ett ytterligare kapitaltillskott till förmån för EDF motsvarande den skatt som skulle ha betalats i det aktuella fallet inte ha gynnat det företag som kom i åtnjutande av detsamma, genom att företaget i fråga gavs en ekonomisk fördel i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, om det hade fastställts att en hypotetisk privat aktieägare skulle ha investerat ett motsvarande belopp i EDF under liknande omständigheter och i en liknande situation, med avseende på kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(124)

I sina synpunkter av den 11 december 2002 åberopade Frankrike emellertid tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Som nämns i unionens domar, och särskilt i de av dess domar som anges i skälen 7 och 8, skulle ett ytterligare kapitaltillskott till förmån för EDF motsvarande den skatt som skulle ha betalats i det aktuella fallet inte ha gynnat det företag som kom i åtnjutande av detsamma, genom att företaget i fråga gavs en ekonomisk fördel i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, om det hade fastställts att en hypotetisk privat aktieägare skulle ha investerat ett motsvarande belopp i EDF under liknande omständigheter och i en liknande situation, med avseende på kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi.

| (125) | I punkt 99 i sin ovannämnda dom av den 5 juni 2012 förtydligade domstolen att tribunalen i det aktuella fallet, genom den överklagade domen, varken hade bedömt tillämpligheten av kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi eller resultatet av kriteriets eventuella tillämpning. Följaktligen bör tillämpligheten och tillämpningen av denna princip på omständigheterna i det aktuella fallet undersökas i tur och ordning, särskilt med beaktande av de kriterier som angetts av domstolen. |
| --- | --- |

(125)

I punkt 99 i sin ovannämnda dom av den 5 juni 2012 förtydligade domstolen att tribunalen i det aktuella fallet, genom den överklagade domen, varken hade bedömt tillämpligheten av kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi eller resultatet av kriteriets eventuella tillämpning. Följaktligen bör tillämpligheten och tillämpningen av denna princip på omständigheterna i det aktuella fallet undersökas i tur och ordning, särskilt med beaktande av de kriterier som angetts av domstolen.

9.1.2   Om tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

Om tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

| (126) | För att fastställa den eventuella tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi bör det, inom ramen för en helhetsbedömning, fastställas om skattebefrielsen beviljades av Republiken Frankrike i egenskap av aktieägare eller i egenskap av offentlig myndighet. Domstolen anger i sin dom av den 5 juni 2012 flera omständigheter att ta hänsyn till i denna helhetsbedömning. Dessa omständigheter, som undersöks närmare nedan med hänsyn till omständigheterna i det aktuella fallet, är följande:






  — | Det ankommer på medlemsstaten att i tveksamma fall entydigt och med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter visa att åtgärden vidtagits av staten i egenskap av aktieägare (20). Dessa omständigheter ska klart och tydligt ge vid handen att den berörda medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet om att investera i det offentliga företaget genom den faktiskt vidtagna åtgärden (21). |
| --- | --- | --- |

(126)

För att fastställa den eventuella tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi bör det, inom ramen för en helhetsbedömning, fastställas om skattebefrielsen beviljades av Republiken Frankrike i egenskap av aktieägare eller i egenskap av offentlig myndighet. Domstolen anger i sin dom av den 5 juni 2012 flera omständigheter att ta hänsyn till i denna helhetsbedömning. Dessa omständigheter, som undersöks närmare nedan med hänsyn till omständigheterna i det aktuella fallet, är följande:

—

Det ankommer på medlemsstaten att i tveksamma fall entydigt och med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter visa att åtgärden vidtagits av staten i egenskap av aktieägare (20). Dessa omständigheter ska klart och tydligt ge vid handen att den berörda medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet om att investera i det offentliga företaget genom den faktiskt vidtagna åtgärden (21).

20

21

| — | I detta avseende kan det bland annat erfordras att omständigheter läggs fram som visar att beslutet fattats med stöd av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en rationell privat investerare – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt – skulle ha låtit upprätta före ett investeringsbeslut för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig (22). Kommissionen får vägra att undersöka de bevis som upprättats efter det att investeringsbeslutet i fråga fattats (23). |
| --- | --- |

—

I detta avseende kan det bland annat erfordras att omständigheter läggs fram som visar att beslutet fattats med stöd av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en rationell privat investerare – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt – skulle ha låtit upprätta före ett investeringsbeslut för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig (22). Kommissionen får vägra att undersöka de bevis som upprättats efter det att investeringsbeslutet i fråga fattats (23).

22

23

| — | I detta avseende kan åtgärdens karaktär och föremål, omständigheterna omkring åtgärden samt det eftersträvade syftet med åtgärden samt de regler som gäller för densamma vara relevanta (24). |
| --- | --- |

—

I detta avseende kan åtgärdens karaktär och föremål, omständigheterna omkring åtgärden samt det eftersträvade syftet med åtgärden samt de regler som gäller för densamma vara relevanta (24).

24

| — | En tillämpning av kriteriet om en privat investerare skulle ha gjort det möjligt att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit kapital uppgående till den förfallna skatten till ett företag som befinner sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i (25). |
| --- | --- |

—

En tillämpning av kriteriet om en privat investerare skulle ha gjort det möjligt att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit kapital uppgående till den förfallna skatten till ett företag som befinner sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i (25).

25

| (127) | I sina synpunkter av den 11 december 2002, som anges i skäl 42, hävdade de franska myndigheterna att det skulle ha varit mer effektivt och neutralt att direkt omvandla koncessionsgivarens rättigheter till egna medel uppgående till deras totala belopp, utan att betala bolagsskatt. Men inte i någon av de handlingar som föregick eller var samtidiga med det påstådda beslutet om att inte ta ut någon skatt och som lämnades in av Frankrike eller EDF till stöd för deras synpunkter på beslutet om att utvidga förfarandet nämns direkt eller indirekt det påstådda beslutet om investering, dess konsekvenser, fördelar och nackdelar eller det liknande beslutet om att öka kapitaltillskottsbeloppet genom att inte ta ut någon skatt. I de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna och som anges i skälen 87–108 nämns inte och, framför allt, analyseras inte fördelarna och nackdelarna för staten med att inte ta ut någon bolagsskatt på den del av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter och som omklassificerats till EDF:s kapitaltillskott i enlighet med lag nr 97-1026 av den 10 november 1997. |
| --- | --- |

(127)

I sina synpunkter av den 11 december 2002, som anges i skäl 42, hävdade de franska myndigheterna att det skulle ha varit mer effektivt och neutralt att direkt omvandla koncessionsgivarens rättigheter till egna medel uppgående till deras totala belopp, utan att betala bolagsskatt. Men inte i någon av de handlingar som föregick eller var samtidiga med det påstådda beslutet om att inte ta ut någon skatt och som lämnades in av Frankrike eller EDF till stöd för deras synpunkter på beslutet om att utvidga förfarandet nämns direkt eller indirekt det påstådda beslutet om investering, dess konsekvenser, fördelar och nackdelar eller det liknande beslutet om att öka kapitaltillskottsbeloppet genom att inte ta ut någon skatt. I de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna och som anges i skälen 87–108 nämns inte och, framför allt, analyseras inte fördelarna och nackdelarna för staten med att inte ta ut någon bolagsskatt på den del av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter och som omklassificerats till EDF:s kapitaltillskott i enlighet med lag nr 97-1026 av den 10 november 1997.

| (128) | Det ankommer på Frankrike att, om det uppstår tvivel om tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi liknande de tvivel som framförs av kommissionen, entydigt och med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter fastställa att åtgärden vidtagits av staten i egenskap av aktieägare. Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats tycks det emellertid som att beslutet om att investera genom att avstå från att ta ut den skatt som ursprungligen skulle ha betalats av EDF bör anses ha fattats genom underförstått samtycke, utan en motiverad rättsakt som skulle göra det möjligt att ta del av eller kontrollera det exakta innehållet i detta beslut, de orsaker och den rättsliga grund som låg till grund för detsamma och av vilken behörig myndighet och vid vilket datum det fattades. Avseende de faktorer som domstolen framhöll för att kontrollera tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, det vill säga i synnerhet behovet av objektiva och kontrollerbara omständigheter, en åtgärd som faktiskt vidtagits eller ekonomiska kalkyler som gjorts på förhand, bör avsaknaden av hänvisningar eller bevismaterial betraktas som ett första indicium på att denna princip inte är tillämplig. |
| --- | --- |

(128)

Det ankommer på Frankrike att, om det uppstår tvivel om tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi liknande de tvivel som framförs av kommissionen, entydigt och med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter fastställa att åtgärden vidtagits av staten i egenskap av aktieägare. Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats tycks det emellertid som att beslutet om att investera genom att avstå från att ta ut den skatt som ursprungligen skulle ha betalats av EDF bör anses ha fattats genom underförstått samtycke, utan en motiverad rättsakt som skulle göra det möjligt att ta del av eller kontrollera det exakta innehållet i detta beslut, de orsaker och den rättsliga grund som låg till grund för detsamma och av vilken behörig myndighet och vid vilket datum det fattades. Avseende de faktorer som domstolen framhöll för att kontrollera tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, det vill säga i synnerhet behovet av objektiva och kontrollerbara omständigheter, en åtgärd som faktiskt vidtagits eller ekonomiska kalkyler som gjorts på förhand, bör avsaknaden av hänvisningar eller bevismaterial betraktas som ett första indicium på att denna princip inte är tillämplig.

| (129) | I avsaknad av handlingar som vittnar om det påstådda beslutet bör den eventuella investeringsåtgärd som den franska staten skulle ha vidtagit beskrivas. I det aktuella fallet ansåg domstolen att det utifrån kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi bör gå att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit 5,88 miljarder FRF till ett företag som befann sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i. En investering från Frankrikes sida skulle innebära att man underlät att inkassera detta belopp i syfte att göra en vinst som överstiger de medel som inledningsvis utnyttjades. Det är alltså angående det bolagsskattebelopp som skulle ha betalats som analysen lämpligen bör genomföras. |
| --- | --- |

(129)

I avsaknad av handlingar som vittnar om det påstådda beslutet bör den eventuella investeringsåtgärd som den franska staten skulle ha vidtagit beskrivas. I det aktuella fallet ansåg domstolen att det utifrån kriteriet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi bör gå att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit 5,88 miljarder FRF till ett företag som befann sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i. En investering från Frankrikes sida skulle innebära att man underlät att inkassera detta belopp i syfte att göra en vinst som överstiger de medel som inledningsvis utnyttjades. Det är alltså angående det bolagsskattebelopp som skulle ha betalats som analysen lämpligen bör genomföras.

| (130) | I detta avseende innebär avsaknaden av studier, hänvisningar eller specifika analyser avseende lönsamheten vad gäller investeringen av skattebefrielsebeloppet en svårighet i samband med urskiljandet av effekterna av den påstådda investeringen bland de uppgifter som lämnats av Frankrike eller EDF. Denna svårighet är inte oöverstiglig så länge man, för analysen av de flesta av de relevanta faktorerna för att kontrollera tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, ser det som att det ökade kapitaltillskottet till EDF motsvarande det skattebelopp som inte betalades omfattades av rättigheter som är knutna till samtliga kapitaltillskott. Om kapitaltillskottet ersattes till en viss ränta borde denna ränta följaktligen tillämpas och tillämpades också i praktiken på det obetalda skattebeloppet. Om det är den marginella eller successiva effekten som använts går det däremot inte att utifrån de uppgifter som lämnades av Frankrike eller EDF att vid första anblicken förklara effekten av att kapitaltillskottsbeloppet ökats upp till beloppet för den obetalda skatten. |
| --- | --- |

(130)

I detta avseende innebär avsaknaden av studier, hänvisningar eller specifika analyser avseende lönsamheten vad gäller investeringen av skattebefrielsebeloppet en svårighet i samband med urskiljandet av effekterna av den påstådda investeringen bland de uppgifter som lämnats av Frankrike eller EDF. Denna svårighet är inte oöverstiglig så länge man, för analysen av de flesta av de relevanta faktorerna för att kontrollera tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, ser det som att det ökade kapitaltillskottet till EDF motsvarande det skattebelopp som inte betalades omfattades av rättigheter som är knutna till samtliga kapitaltillskott. Om kapitaltillskottet ersattes till en viss ränta borde denna ränta följaktligen tillämpas och tillämpades också i praktiken på det obetalda skattebeloppet. Om det är den marginella eller successiva effekten som använts går det däremot inte att utifrån de uppgifter som lämnades av Frankrike eller EDF att vid första anblicken förklara effekten av att kapitaltillskottsbeloppet ökats upp till beloppet för den obetalda skatten.

| (131) | Skattebefrielsen resulterade i en ökning av kapitaltillskottet till EDF och därmed till en ökning av EDF:s egna kapital på ytterligare 5,88 miljarder FRF av det totala beloppet på 14,119 miljarder FRF av de omklassificerade avsättningarna. Dessa avsättningar, som inte motsvarade en tidigare nyfinansiering från staten i egenskap av aktieägare, omklassificerades till kapitaltillskott och redovisades i posten motsvarande långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning, bland det övriga egna kapitalet (kapital, avsättningar etc., se tabell 2). Utan skattebefrielsen skulle EDF:s egna kapital, som skulle ha uppgått till 79,8 miljarder FRF under 1997, i stället ha uppgått till 72,1 miljarder FRF enligt de handlingar som granskades vid tidpunkten (skäl 100, tabell 2). I stället för 50,7 miljarder FRF skulle statens kapitaltillskott till EDF ha stannat vid 44,8 miljarder FRF. |
| --- | --- |

(131)

Skattebefrielsen resulterade i en ökning av kapitaltillskottet till EDF och därmed till en ökning av EDF:s egna kapital på ytterligare 5,88 miljarder FRF av det totala beloppet på 14,119 miljarder FRF av de omklassificerade avsättningarna. Dessa avsättningar, som inte motsvarade en tidigare nyfinansiering från staten i egenskap av aktieägare, omklassificerades till kapitaltillskott och redovisades i posten motsvarande långfristiga skulder och eget kapital i EDF:s balansräkning, bland det övriga egna kapitalet (kapital, avsättningar etc., se tabell 2). Utan skattebefrielsen skulle EDF:s egna kapital, som skulle ha uppgått till 79,8 miljarder FRF under 1997, i stället ha uppgått till 72,1 miljarder FRF enligt de handlingar som granskades vid tidpunkten (skäl 100, tabell 2). I stället för 50,7 miljarder FRF skulle statens kapitaltillskott till EDF ha stannat vid 44,8 miljarder FRF.

Det påstådda investeringsbeslutet: analysfaktorer

Det påstådda investeringsbeslutet: analysfaktorer

| (132) | Eftersom införlivningen av beloppet avseende den obetalda skatten för det första, såsom de franska myndigheterna betonar, ökade kapitaltillskottets underlag och detta återbetalades till en fast ränta (3 %) höjdes det absoluta värdet av statens ersättning genom skattebefrielsen (skäl 83). Ökningen av kapitaltillskottet motsvarande skattebefrielsen tog sig emellertid inte uttryck i en relativ ökning av statens ersättning. I detta avseende råder det inga tvivel om att ersättningen för statens kapitaltillskott till EDF föreskrivs i enlighet med dekret nr 56-1360 av den 30 december 1956 (skälen 18 och 103). Ersättningar, som för övrigt är olika, har följaktligen föreskrivits i uppdragsavtalen före och efter det avtal som gällde för perioden 1997–2000, såsom framgår av skälen 93 och 102. Principen om en ersättning förelåg innan det påstådda beslutet och har upprätthållits efter detsamma. |
| --- | --- |

(132)

Eftersom införlivningen av beloppet avseende den obetalda skatten för det första, såsom de franska myndigheterna betonar, ökade kapitaltillskottets underlag och detta återbetalades till en fast ränta (3 %) höjdes det absoluta värdet av statens ersättning genom skattebefrielsen (skäl 83). Ökningen av kapitaltillskottet motsvarande skattebefrielsen tog sig emellertid inte uttryck i en relativ ökning av statens ersättning. I detta avseende råder det inga tvivel om att ersättningen för statens kapitaltillskott till EDF föreskrivs i enlighet med dekret nr 56-1360 av den 30 december 1956 (skälen 18 och 103). Ersättningar, som för övrigt är olika, har följaktligen föreskrivits i uppdragsavtalen före och efter det avtal som gällde för perioden 1997–2000, såsom framgår av skälen 93 och 102. Principen om en ersättning förelåg innan det påstådda beslutet och har upprätthållits efter detsamma.

| (133) | Dessutom visar undersökningen av sakförhållandena att skattebefrielsen i fråga hade kunnat resultera i en minskning av avkastningen av statens investering. Den rapport som utfärdades av nationalförsamlingen i september 1997 visar entydigt att ökningen av det totala kapitaltillskottsbeloppet ledde till en minskning av avkastningen av kapitaltillskottet i syfte att inte öka beskattningen av EDF (skäl 103). I rapporten från senaten bekräftas denna minskning, som eftersträvades av de offentliga myndigheterna (skäl 108). |
| --- | --- |

(133)

Dessutom visar undersökningen av sakförhållandena att skattebefrielsen i fråga hade kunnat resultera i en minskning av avkastningen av statens investering. Den rapport som utfärdades av nationalförsamlingen i september 1997 visar entydigt att ökningen av det totala kapitaltillskottsbeloppet ledde till en minskning av avkastningen av kapitaltillskottet i syfte att inte öka beskattningen av EDF (skäl 103). I rapporten från senaten bekräftas denna minskning, som eftersträvades av de offentliga myndigheterna (skäl 108).

öka beskattningen av EDF

| (134) | Mellan 1991 och 1996 gav EDF en bättre avkastning till staten för ett mindre kapitaltillskottsunderlag än vad som hade förutsetts mellan 1997 och 2000 för ett större underlag. Den genomsnittliga årliga ersättningen i absolut värde på 3,41 miljarder FRF för perioden 1991–1996, där kapitaltillskottets belopp uppgick till 36,6 miljarder FRF, var betydligt större än den ersättning på 2,35 miljarder FRF som hade förutsetts för ett bredare underlag på 50,7 miljarder FRF under perioden 1997–2000 (skälen 92, 102 och 103, tabell 3). Därav följer att den löpande marginella avkastningen på den ökning av kapitaltillskottet på 5,88 miljarder FRF som förväntades för perioden 1997–2000 av staten i egenskap av aktieägare därför kunde analyseras som om den vore negativ med avseende på perioden 1991–1996. |
| --- | --- |

(134)

Mellan 1991 och 1996 gav EDF en bättre avkastning till staten för ett mindre kapitaltillskottsunderlag än vad som hade förutsetts mellan 1997 och 2000 för ett större underlag. Den genomsnittliga årliga ersättningen i absolut värde på 3,41 miljarder FRF för perioden 1991–1996, där kapitaltillskottets belopp uppgick till 36,6 miljarder FRF, var betydligt större än den ersättning på 2,35 miljarder FRF som hade förutsetts för ett bredare underlag på 50,7 miljarder FRF under perioden 1997–2000 (skälen 92, 102 och 103, tabell 3). Därav följer att den löpande marginella avkastningen på den ökning av kapitaltillskottet på 5,88 miljarder FRF som förväntades för perioden 1997–2000 av staten i egenskap av aktieägare därför kunde analyseras som om den vore negativ med avseende på perioden 1991–1996.

| (135) | De franska myndigheterna har sett till att den absoluta och relativa ersättning som betalats till den franska staten för kapitaltillskottet är ännu mindre i absolut och relativt värde än det belopp med vilket kapitaltillskottets underlag breddades, vilket framgår entydigt av de rapporter som utarbetats av nationalförsamlingen och senaten. Därav följer att beslutet om att bevilja en skattebefrielse, mot bakgrund av en ökning av det totala kapitaltillskottsbelopp som gav en sämre avkastning än det kapitaltillskott som förelåg innan lag nr 97-1026, inte nödvändigtvis föreföll utgöra en investering. |
| --- | --- |

(135)

De franska myndigheterna har sett till att den absoluta och relativa ersättning som betalats till den franska staten för kapitaltillskottet är ännu mindre i absolut och relativt värde än det belopp med vilket kapitaltillskottets underlag breddades, vilket framgår entydigt av de rapporter som utarbetats av nationalförsamlingen och senaten. Därav följer att beslutet om att bevilja en skattebefrielse, mot bakgrund av en ökning av det totala kapitaltillskottsbelopp som gav en sämre avkastning än det kapitaltillskott som förelåg innan lag nr 97-1026, inte nödvändigtvis föreföll utgöra en investering.

| (136) | För det andra är sättet att planera och fastställa avkastningen av kapitaltillskottets ökning inte det sätt som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha kunnat använda sig av. |
| --- | --- |

(136)

För det andra är sättet att planera och fastställa avkastningen av kapitaltillskottets ökning inte det sätt som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha kunnat använda sig av.

| (137) | Såsom framgår av hänvisningarna både i skrivelserna från de tillsynsansvariga ministrarna och i de rapporter från parlamentet som anges i skälen 97, 103 och 106 tog de franska myndigheterna i granskningen 1997 av den franska statens ersättning efter omstruktureringen av EDF:s balansräkning faktiskt hänsyn både till ersättningen för det kapitaltillskott som tillföll staten i egenskap av aktieägare i strikt mening och det förväntade skattebelopp som staten skulle driva in från och med 1997 efter flera år av negativa uppskov med betalning av skatter som tillföll staten i egenskap av offentlig myndighet i fråga om skatteuttaget. Såsom framgår i skäl 93 var ersättningen för kapitaltillskottet i sin tur bolagsskattemässigt avdragsgill, genom undantag från de allmänna rättsreglerna. |
| --- | --- |

(137)

Såsom framgår av hänvisningarna både i skrivelserna från de tillsynsansvariga ministrarna och i de rapporter från parlamentet som anges i skälen 97, 103 och 106 tog de franska myndigheterna i granskningen 1997 av den franska statens ersättning efter omstruktureringen av EDF:s balansräkning faktiskt hänsyn både till ersättningen för det kapitaltillskott som tillföll staten i egenskap av aktieägare i strikt mening och det förväntade skattebelopp som staten skulle driva in från och med 1997 efter flera år av negativa uppskov med betalning av skatter som tillföll staten i egenskap av offentlig myndighet i fråga om skatteuttaget. Såsom framgår i skäl 93 var ersättningen för kapitaltillskottet i sin tur bolagsskattemässigt avdragsgill, genom undantag från de allmänna rättsreglerna.

| (138) | Det koncept som undersöktes och godkändes av de franska myndigheterna 1997 var alltså den samlade beskattningen av EDF, det vill säga aktieägarens skatt och ersättning sammantaget. Det belopp för den samlade beskattningen av EDF, även bortom den omtvistade skattebefrielsen, som hänför sig till skattebefogenheter och den ersättning som betalades ut till staten i egenskap av aktieägare sammanfaller med varandra i de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna. Enligt de franska myndigheterna framgår det likväl av dessa handlingar att det förelåg ett investeringsbeslut. Detta konstanta beaktande av den betalning av skatter som EDF skulle ha gjort till staten i egenskap av uppbördsman, inbegripet genom den reglering och avskrivning av den obetalda skatt som föregick lag nr 97-1026 som gjordes för att undersöka och fastställa ersättningen till staten i egenskap av aktieägare, förefaller tvärtom visa att det var av staten i egenskap av offentlig myndighet och inte i egenskap av investerare som den omtvistade skattebefrielsen beviljades. |
| --- | --- |

(138)

Det koncept som undersöktes och godkändes av de franska myndigheterna 1997 var alltså den samlade beskattningen av EDF, det vill säga aktieägarens skatt och ersättning sammantaget. Det belopp för den samlade beskattningen av EDF, även bortom den omtvistade skattebefrielsen, som hänför sig till skattebefogenheter och den ersättning som betalades ut till staten i egenskap av aktieägare sammanfaller med varandra i de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna. Enligt de franska myndigheterna framgår det likväl av dessa handlingar att det förelåg ett investeringsbeslut. Detta konstanta beaktande av den betalning av skatter som EDF skulle ha gjort till staten i egenskap av uppbördsman, inbegripet genom den reglering och avskrivning av den obetalda skatt som föregick lag nr 97-1026 som gjordes för att undersöka och fastställa ersättningen till staten i egenskap av aktieägare, förefaller tvärtom visa att det var av staten i egenskap av offentlig myndighet och inte i egenskap av investerare som den omtvistade skattebefrielsen beviljades.

| (139) | Detta intryck förstärks dessutom av den typ av mål som staten fastställde för EDF 1997 med beaktande av en offentlig myndighets, och inte en aktieägares, hänsyn och syften. Dessa hänsyn är tydliga i fastställandet av EDF:s priser, i enlighet med uppdragsavtalet för perioden 1997–2000, utifrån vilket ersättningen till staten i egenskap av aktieägare fastställdes. Staten uppmanade nämligen EDF att bidra till den franska industrins konkurrenskraft och de franska hushållens köpkraft. Inte nog med att dessa skäl inte har något att göra med de skäl som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha tagit i beaktande – de står dessutom i strid med denna hypotetiska investerares ekonomiska intressen. Detsamma gäller för det mål som fastställdes för EDF i uppdragsavtalet 1997–2000 om att bedriva en ambitiös politik för att stödja den ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen genom att stå till de lokala myndigheternas förfogande (skälen 89 och 95). |
| --- | --- |

(139)

Detta intryck förstärks dessutom av den typ av mål som staten fastställde för EDF 1997 med beaktande av en offentlig myndighets, och inte en aktieägares, hänsyn och syften. Dessa hänsyn är tydliga i fastställandet av EDF:s priser, i enlighet med uppdragsavtalet för perioden 1997–2000, utifrån vilket ersättningen till staten i egenskap av aktieägare fastställdes. Staten uppmanade nämligen EDF att bidra till den franska industrins konkurrenskraft och de franska hushållens köpkraft. Inte nog med att dessa skäl inte har något att göra med de skäl som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha tagit i beaktande – de står dessutom i strid med denna hypotetiska investerares ekonomiska intressen. Detsamma gäller för det mål som fastställdes för EDF i uppdragsavtalet 1997–2000 om att bedriva en ambitiös politik för att stödja den ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen genom att stå till de lokala myndigheternas förfogande (skälen 89 och 95).

Ekonomiska bedömningar för att fastställa den påstådda investeringens avkastning

Ekonomiska bedömningar för att fastställa den påstådda investeringens avkastning

| (140) | Det uppdragsavtal mellan staten och EDF som ingicks den 8 april 1997 innehöll förhandsbedömningar av det finansiella scenariot, bland vilka det ingick prognoser avseende avkastningen av investeringen i kapitaltillskott till EDF för staten i egenskap av aktieägare (skäl 92). Dessa handlingar och de analyser som lagts fram av de franska myndigheterna avser de förväntade effekterna av omklassificeringen av alla de avsättningar som gjorts av EDF, oavsett om de har beskattats eller inte och oavsett om de är ett resultat av genomförandet av lag nr 97-1026 eller inte. Den enda systematiska bedömning som lades fram av de franska myndigheterna i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 (skäl 92) är generell och begränsad till den lagstadgade ersättning som tillämpats för kapitaltillskottet, inklusive de kapitaltillskott som föregick omstruktureringen av EDF:s balansräkning, utan att inkludera exempelvis ersättningen för kapitalet utöver kapitaltillskottet eller ersättningen för det egna kapitalet. |
| --- | --- |

(140)

Det uppdragsavtal mellan staten och EDF som ingicks den 8 april 1997 innehöll förhandsbedömningar av det finansiella scenariot, bland vilka det ingick prognoser avseende avkastningen av investeringen i kapitaltillskott till EDF för staten i egenskap av aktieägare (skäl 92). Dessa handlingar och de analyser som lagts fram av de franska myndigheterna avser de förväntade effekterna av omklassificeringen av alla de avsättningar som gjorts av EDF, oavsett om de har beskattats eller inte och oavsett om de är ett resultat av genomförandet av lag nr 97-1026 eller inte. Den enda systematiska bedömning som lades fram av de franska myndigheterna i EDF:s meddelande av den 18 februari 1997 (skäl 92) är generell och begränsad till den lagstadgade ersättning som tillämpats för kapitaltillskottet, inklusive de kapitaltillskott som föregick omstruktureringen av EDF:s balansräkning, utan att inkludera exempelvis ersättningen för kapitalet utöver kapitaltillskottet eller ersättningen för det egna kapitalet.

| (141) | Ingen av de handlingar som lämnades in av Frankrike eller EDF visar att det påstådda investeringsbeslutet, det vill säga om att tillhandahålla ett större kapitaltillskott till EDF genom att inte beskatta omklassificeringen, skulle ha varit föremål för undersökning, studier eller specifika analyser. Med hänsyn till beloppen i fråga skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi dock sannolikt ha låtit genomföra en finansiell och ekonomisk investeringsanalys innan ett beslut fattades om huruvida beloppet på 5,88 miljarder FRF i skattebefrielse, med hänsyn till den lagstadgade avkastningen av kapitaltillskottet, var nödvändigt för att företaget skulle kunna säkerställa den långsiktiga avkastningen av den totala investeringen och för att aktieägaren skulle ersättas tillräckligt för detta ändamål. Såsom domstolen nämner i punkt 84 i sin dom saknas det en sådan ekonomisk förhandsstudie bland de faktorer som leder fram till slutsatsen att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig. |
| --- | --- |

(141)

Ingen av de handlingar som lämnades in av Frankrike eller EDF visar att det påstådda investeringsbeslutet, det vill säga om att tillhandahålla ett större kapitaltillskott till EDF genom att inte beskatta omklassificeringen, skulle ha varit föremål för undersökning, studier eller specifika analyser. Med hänsyn till beloppen i fråga skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi dock sannolikt ha låtit genomföra en finansiell och ekonomisk investeringsanalys innan ett beslut fattades om huruvida beloppet på 5,88 miljarder FRF i skattebefrielse, med hänsyn till den lagstadgade avkastningen av kapitaltillskottet, var nödvändigt för att företaget skulle kunna säkerställa den långsiktiga avkastningen av den totala investeringen och för att aktieägaren skulle ersättas tillräckligt för detta ändamål. Såsom domstolen nämner i punkt 84 i sin dom saknas det en sådan ekonomisk förhandsstudie bland de faktorer som leder fram till slutsatsen att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig.

| (142) | Det är särskilt anmärkningsvärt att konstatera att varken någon undersökning om ersättning eller om avkastning på längre sikt, utöver den ersättning som ska ha beviljats staten under perioden 1997–2000, genomfördes trots att Frankrike påstår sig ha gjort just en långsiktig investering. En rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle emellertid inte ha underlåtit att göra en analys av avkastningen av en investering för perioden efter 2000. |
| --- | --- |

(142)

Det är särskilt anmärkningsvärt att konstatera att varken någon undersökning om ersättning eller om avkastning på längre sikt, utöver den ersättning som ska ha beviljats staten under perioden 1997–2000, genomfördes trots att Frankrike påstår sig ha gjort just en långsiktig investering. En rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle emellertid inte ha underlåtit att göra en analys av avkastningen av en investering för perioden efter 2000.

| (143) | Om man rimligtvis kan förvänta sig att en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha tagit hänsyn till effekterna av minskningen av EDF:s skuldkvot, bör det påpekas att fördelen för EDF av att låna till en lägre kostnad på grund av en förbättrad skuldkvot på eget kapital framhålls i allmänna ordalag i vissa handlingar som lagts fram av Frankrike (skälen 101 och 105) och EDF. Det finns dock inga uppgifter om fördelarna och lönsamheten för staten i egenskap av aktieägare av en minskning av EDF:s lånekostnader eller en sänkning av skuldkvoten. Enligt de kvantifieringar från denna tid som anges i skäl 101 skulle kvoten avseende EDF:s nettoskuld/eget kapital uppgå till 148 % med det nya kapitaltillskottet i sin helhet, som uppgick till 50,7 miljarder FRF, inbegripet 5,88 miljarder FRF från den omtvistade befrielsen. Utan skattebefrielsen hade denna kvot uppgått till omkring 163 %, det vill säga ungefär tre gånger mindre än den kvot på 480 % som förelåg innan lag nr 97-1026. När man betraktar andra effekter av omklassificeringen av olika avsättningar för sig har inte skattebefrielsen bidragit till förbättringen av denna kvot på ett markant sätt och det är tveksamt huruvida den har tagit sig konkret uttryck i en minskning av lånekostnaderna för EDF (skälen 170–172). I de handlingar som lagts fram av de franska myndigheterna blir i vilket fall som helst varken ersättningen till aktieägaren till följd av en kvot på 148 % eller, framför allt, ersättningen till följd av en kvot på 163 % omnämnda eller analyserade som investeringar. På denna punkt finns det ingen ekonomisk förhandsbedömning motsvarande en sådan utvärdering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha låtit upprätta, och som anges av domstolen i punkt 84 i dess dom. |
| --- | --- |

(143)

Om man rimligtvis kan förvänta sig att en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha tagit hänsyn till effekterna av minskningen av EDF:s skuldkvot, bör det påpekas att fördelen för EDF av att låna till en lägre kostnad på grund av en förbättrad skuldkvot på eget kapital framhålls i allmänna ordalag i vissa handlingar som lagts fram av Frankrike (skälen 101 och 105) och EDF. Det finns dock inga uppgifter om fördelarna och lönsamheten för staten i egenskap av aktieägare av en minskning av EDF:s lånekostnader eller en sänkning av skuldkvoten. Enligt de kvantifieringar från denna tid som anges i skäl 101 skulle kvoten avseende EDF:s nettoskuld/eget kapital uppgå till 148 % med det nya kapitaltillskottet i sin helhet, som uppgick till 50,7 miljarder FRF, inbegripet 5,88 miljarder FRF från den omtvistade befrielsen. Utan skattebefrielsen hade denna kvot uppgått till omkring 163 %, det vill säga ungefär tre gånger mindre än den kvot på 480 % som förelåg innan lag nr 97-1026. När man betraktar andra effekter av omklassificeringen av olika avsättningar för sig har inte skattebefrielsen bidragit till förbättringen av denna kvot på ett markant sätt och det är tveksamt huruvida den har tagit sig konkret uttryck i en minskning av lånekostnaderna för EDF (skälen 170–172). I de handlingar som lagts fram av de franska myndigheterna blir i vilket fall som helst varken ersättningen till aktieägaren till följd av en kvot på 148 % eller, framför allt, ersättningen till följd av en kvot på 163 % omnämnda eller analyserade som investeringar. På denna punkt finns det ingen ekonomisk förhandsbedömning motsvarande en sådan utvärdering som en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle ha låtit upprätta, och som anges av domstolen i punkt 84 i dess dom.

| (144) | I den ekonomiska studie som lades fram av EDF till stöd för dess synpunkter (skälen 69 och 70) fastställs i detta avseende varken att Frankrike skulle ha agerat i egenskap av investerare eller offentlig myndighet. Studien genomfördes efter att det påstådda investeringsbeslutet fattades 1997 och undersöktes inte av de behöriga myndigheterna i syfte att fatta ett sådant beslut. Detta är i sig själv skäl för att studien inte ska vara godtagbar som bevis, i enlighet med domstolens synpunkter (skäl 126, punkt 104 i domen av den 5 juni). Att studien utfördes på grundval av tillförlitlig grundläggande information som fanns tillgänglig vid den tiden räcker inte för att ogiltigförklara denna slutsats. Studien beställdes för ändamålets skull till följd av förfarandets utvidgning i maj 2013 och de slutsatser som den ledde fram till kände EDF uppenbarligen till i juli 2013, trots att den inte utfärdades förrän i oktober 2013. Ytterligare skäl, nämligen följande, gör dessutom de resultatsiffror som studien leder fram till ogiltiga och undanröjer följaktligen grunden för de slutsatser som EDF drar av studien till stöd för sina synpunkter:






  — | Studien bygger på grundläggande uppgifter som nästan alla är från denna tid, och i studien tillämpas metoder som är allmänt vedertagna i bedömningen av företagsvärden, med förbehåll för de viktiga reservationer som anges nedan. Det är likväl en synnerligen komplex ekonomisk bedömning som efter en relativt grundlig datasökning tog tre månader att genomföra och godkänna. Bedömningen innefattar till sin utformning flera olika, på varandra följande och emellanåt diskutabla metodval. Utan denna utformning är det fullständigt omöjligt att utifrån de grundläggande faktauppgifterna, som är utspridda och kommer från olika källor, göra sig en övergripande bild eller utfärda en möjlig prognos avseende de kvantifierade resultaten gällande den lönsamhet som den franska staten, enligt vad det påstås, kunde förvänta sig 1997 och som redovisas i studien. Domstolen kräver emellertid att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska utgå från bedömningar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet togs (punkt 105 i domen av den 5 juni 2012). I motsats till vad EDF påstår är det faktum att de behöriga avdelningarna i den franska staten, utifrån de uppgifter som var tillgängliga 1996–1997, varken själva utförde eller lät utföra en studie av denna omfattning och komplexitet ett indicium på att den påstådda investeringens lönsamhet för aktieägaren inte var en relevant aspekt att överväga för de franska myndigheterna innan de fattade sitt beslut. |
| --- | --- | --- |

(144)

I den ekonomiska studie som lades fram av EDF till stöd för dess synpunkter (skälen 69 och 70) fastställs i detta avseende varken att Frankrike skulle ha agerat i egenskap av investerare eller offentlig myndighet. Studien genomfördes efter att det påstådda investeringsbeslutet fattades 1997 och undersöktes inte av de behöriga myndigheterna i syfte att fatta ett sådant beslut. Detta är i sig själv skäl för att studien inte ska vara godtagbar som bevis, i enlighet med domstolens synpunkter (skäl 126, punkt 104 i domen av den 5 juni). Att studien utfördes på grundval av tillförlitlig grundläggande information som fanns tillgänglig vid den tiden räcker inte för att ogiltigförklara denna slutsats. Studien beställdes för ändamålets skull till följd av förfarandets utvidgning i maj 2013 och de slutsatser som den ledde fram till kände EDF uppenbarligen till i juli 2013, trots att den inte utfärdades förrän i oktober 2013. Ytterligare skäl, nämligen följande, gör dessutom de resultatsiffror som studien leder fram till ogiltiga och undanröjer följaktligen grunden för de slutsatser som EDF drar av studien till stöd för sina synpunkter:

—

Studien bygger på grundläggande uppgifter som nästan alla är från denna tid, och i studien tillämpas metoder som är allmänt vedertagna i bedömningen av företagsvärden, med förbehåll för de viktiga reservationer som anges nedan. Det är likväl en synnerligen komplex ekonomisk bedömning som efter en relativt grundlig datasökning tog tre månader att genomföra och godkänna. Bedömningen innefattar till sin utformning flera olika, på varandra följande och emellanåt diskutabla metodval. Utan denna utformning är det fullständigt omöjligt att utifrån de grundläggande faktauppgifterna, som är utspridda och kommer från olika källor, göra sig en övergripande bild eller utfärda en möjlig prognos avseende de kvantifierade resultaten gällande den lönsamhet som den franska staten, enligt vad det påstås, kunde förvänta sig 1997 och som redovisas i studien. Domstolen kräver emellertid att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska utgå från bedömningar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet togs (punkt 105 i domen av den 5 juni 2012). I motsats till vad EDF påstår är det faktum att de behöriga avdelningarna i den franska staten, utifrån de uppgifter som var tillgängliga 1996–1997, varken själva utförde eller lät utföra en studie av denna omfattning och komplexitet ett indicium på att den påstådda investeringens lönsamhet för aktieägaren inte var en relevant aspekt att överväga för de franska myndigheterna innan de fattade sitt beslut.

| — | I studien analyseras den franska statens agerande vad gäller principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi med hjälp av uppgifter och antaganden som skiljer sig avsevärt från de uppgifter och antaganden som läggs fram i skälen 87–108 och som, enligt de franska myndigheterna, motiverade och låg till grund för det påstådda beslutet. Det var emellertid inte EDF som fattade investeringsbeslutet och enligt domstolen (punkterna 82 och 83 i domen av den 5 juni 2012) ankommer det på Frankrike att lägga fram de uppgifter som visar på det fattade beslutets karaktär och sammanhang. Eftersom Frankrike hävdar att det är med beaktande av den information och de uppgifter som Frankrike lagt fram som Frankrike fattade sitt beslut, ersätter studien, och följaktligen också EDF, de facto den påstådda investeraren och gör anspråk på att känna till de skäl och uppgifter som uppenbarligen skulle ha motiverat det redan fattade beslutet och de antaganden som investeraren skulle ha godtagit bättre än den franska staten. Mot bakgrund av detta bygger studien på spekulationer och gissningar om de uppgifter, upplysningar och antaganden som de franska myndigheterna skulle ha tagit i beaktande – bland andra som inte kan uteslutas – under 1997, och saknar följaktligen bevisvärde 2015 (eller i oktober 2013, när den genomfördes) för att förklara eller förtydliga det beslut som uppenbarligen fattades av de franska myndigheterna 1997 och som dessa myndigheter förklarar med hjälp av helt andra uppgifter och antaganden. |
| --- | --- |

—

I studien analyseras den franska statens agerande vad gäller principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi med hjälp av uppgifter och antaganden som skiljer sig avsevärt från de uppgifter och antaganden som läggs fram i skälen 87–108 och som, enligt de franska myndigheterna, motiverade och låg till grund för det påstådda beslutet. Det var emellertid inte EDF som fattade investeringsbeslutet och enligt domstolen (punkterna 82 och 83 i domen av den 5 juni 2012) ankommer det på Frankrike att lägga fram de uppgifter som visar på det fattade beslutets karaktär och sammanhang. Eftersom Frankrike hävdar att det är med beaktande av den information och de uppgifter som Frankrike lagt fram som Frankrike fattade sitt beslut, ersätter studien, och följaktligen också EDF, de facto den påstådda investeraren och gör anspråk på att känna till de skäl och uppgifter som uppenbarligen skulle ha motiverat det redan fattade beslutet och de antaganden som investeraren skulle ha godtagit bättre än den franska staten. Mot bakgrund av detta bygger studien på spekulationer och gissningar om de uppgifter, upplysningar och antaganden som de franska myndigheterna skulle ha tagit i beaktande – bland andra som inte kan uteslutas – under 1997, och saknar följaktligen bevisvärde 2015 (eller i oktober 2013, när den genomfördes) för att förklara eller förtydliga det beslut som uppenbarligen fattades av de franska myndigheterna 1997 och som dessa myndigheter förklarar med hjälp av helt andra uppgifter och antaganden.

| — | Att studien saknar bevisvärde blir desto tydligare då den, för att leda fram till de resultat som anges i skäl 70, utgår från antaganden som är antingen godtyckliga eller riskfyllda, eller som inte bekräftas av fakta, eller står i strid med de uppgifter som framkommer av de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som, enligt dem, visar att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi är tillämplig och tillämpades med gott resultat i det aktuella fallet. För det första antas det alltså i studien att den ersättning som utbetalats till staten i egenskap av aktieägare efter 2000 inte skulle omfattas av ett dekret och leda till ett uppdragsavtal mellan staten och EDF, utan skulle fastställas utifrån den utdelning som andra företag i sektorn betalade ut 1996–1997 (26). Ersättningen för EDF:s kapitaltillskott omfattades emellertid av ett dekret sedan 1956 (skäl 102) och fastställdes på föreskrivet sätt och återspeglades i fleråriga uppdragsavtal innan och långt efter 1997, utifrån överväganden som saknade samband med de utdelningar som företag i sektorn som var verksamma på andra marknader än Frankrike betalade ut (skälen 94 och 95). För det andra återinförs likaledes i studien utan motivering avsättningar från EDF:s sociala redovisning till ett belopp av 11,6 miljarder FRF (före skatt) och 7,3 miljarder FRF (efter skatt) i EDF:s resultaträkning (27) genom att EDF:s värde på konstgjord väg ökas lika mycket, utan att hänsyn tas till de tillgängliga uppgifterna och förutsebara utvärderingarna 1997 vad gäller EDF:s betydande åtaganden i fråga om pensionssystemet för företagets personal (skälen 168–169). |
| --- | --- |

—

Att studien saknar bevisvärde blir desto tydligare då den, för att leda fram till de resultat som anges i skäl 70, utgår från antaganden som är antingen godtyckliga eller riskfyllda, eller som inte bekräftas av fakta, eller står i strid med de uppgifter som framkommer av de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som, enligt dem, visar att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi är tillämplig och tillämpades med gott resultat i det aktuella fallet. För det första antas det alltså i studien att den ersättning som utbetalats till staten i egenskap av aktieägare efter 2000 inte skulle omfattas av ett dekret och leda till ett uppdragsavtal mellan staten och EDF, utan skulle fastställas utifrån den utdelning som andra företag i sektorn betalade ut 1996–1997 (26). Ersättningen för EDF:s kapitaltillskott omfattades emellertid av ett dekret sedan 1956 (skäl 102) och fastställdes på föreskrivet sätt och återspeglades i fleråriga uppdragsavtal innan och långt efter 1997, utifrån överväganden som saknade samband med de utdelningar som företag i sektorn som var verksamma på andra marknader än Frankrike betalade ut (skälen 94 och 95). För det andra återinförs likaledes i studien utan motivering avsättningar från EDF:s sociala redovisning till ett belopp av 11,6 miljarder FRF (före skatt) och 7,3 miljarder FRF (efter skatt) i EDF:s resultaträkning (27) genom att EDF:s värde på konstgjord väg ökas lika mycket, utan att hänsyn tas till de tillgängliga uppgifterna och förutsebara utvärderingarna 1997 vad gäller EDF:s betydande åtaganden i fråga om pensionssystemet för företagets personal (skälen 168–169).

26

27

| — | För det tredje beräknades dessutom, i studien, ökningen av EDF:s värde till följd av avkastningens och resultatens ökning med utgångspunkt i avsnittet marknadsförväntningar 1997 (28). De franska myndigheterna förfogade emellertid över inkomstprognoser och specifika resultatsiffror för EDF för 1997–2000, som hade godkänts inom ramen för uppdragsavtalets utarbetande för samma period, och påstår sig ha utgått från dessa prognoser och uppgifter för att fatta sitt beslut (skälen 78–79, 90, 94, 96), samtidigt som de 1997 hade specifika kunskaper om företaget och dess budgetplan (skäl 77). Att lita till marknadsförväntningar från en tredje part för att till slut fastställa en uppskattning av EDF:s värde under dessa omständigheter är varken säkert eller förenligt med de argument som Frankrike lägger fram för att förklara och underbygga det beslut som landets myndigheter påstås ha fattat. Särskilt inte eftersom de franska myndigheterna framhåller att EDF:s dominerande verksamhet bedrevs i Frankrike till reglerade priser 1997 (skäl 85). Dessa priser hade dessutom fastställts på en låg nivå för att stärka den franska industrins konkurrenskraft och de franska hushållens köpkraft (skälen 89 och 95). Studien misslyckas med att förklara, och desto mer, hållbart motivera varför ersättningen, utdelningen och resultaten för börsnoterade aktiebolag som inte hade någon betydande närvaro i Frankrike och som var verksamma på marknader med ett annat konkurrenstryck och andra lagstiftningskrav (t.ex. Endesa, Gas Natural och Union Fenosa i Spanien, RWE, EON och Verbund i Tyskland, Fluxys i Belgien etc.) kunde avgöra EDF:s resultat, ersättning och utdelning, vilket finns med bland de antaganden som resultaten i skäl 70 utgår från (29). |
| --- | --- |

—

För det tredje beräknades dessutom, i studien, ökningen av EDF:s värde till följd av avkastningens och resultatens ökning med utgångspunkt i avsnittet marknadsförväntningar 1997 (28). De franska myndigheterna förfogade emellertid över inkomstprognoser och specifika resultatsiffror för EDF för 1997–2000, som hade godkänts inom ramen för uppdragsavtalets utarbetande för samma period, och påstår sig ha utgått från dessa prognoser och uppgifter för att fatta sitt beslut (skälen 78–79, 90, 94, 96), samtidigt som de 1997 hade specifika kunskaper om företaget och dess budgetplan (skäl 77). Att lita till marknadsförväntningar från en tredje part för att till slut fastställa en uppskattning av EDF:s värde under dessa omständigheter är varken säkert eller förenligt med de argument som Frankrike lägger fram för att förklara och underbygga det beslut som landets myndigheter påstås ha fattat. Särskilt inte eftersom de franska myndigheterna framhåller att EDF:s dominerande verksamhet bedrevs i Frankrike till reglerade priser 1997 (skäl 85). Dessa priser hade dessutom fastställts på en låg nivå för att stärka den franska industrins konkurrenskraft och de franska hushållens köpkraft (skälen 89 och 95). Studien misslyckas med att förklara, och desto mer, hållbart motivera varför ersättningen, utdelningen och resultaten för börsnoterade aktiebolag som inte hade någon betydande närvaro i Frankrike och som var verksamma på marknader med ett annat konkurrenstryck och andra lagstiftningskrav (t.ex. Endesa, Gas Natural och Union Fenosa i Spanien, RWE, EON och Verbund i Tyskland, Fluxys i Belgien etc.) kunde avgöra EDF:s resultat, ersättning och utdelning, vilket finns med bland de antaganden som resultaten i skäl 70 utgår från (29).

marknadsförväntningar

28

marknadsförväntningar

29

| — | För det fjärde förutsätts slutligen i studien, utan någon motivering, att en ökning av EDF:s kapitaltillskott 1997 var likvärdig med ett förvärv av en likvid finansiell tillgång, åtminstone potentiellt (30). EDF var dock 1997 en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag utan något aktiekapital (skäl 19), en ställning som de franska myndigheterna och EDF vid denna tidpunkt hävdade att företaget skulle behålla i framtiden (skälen 95 och 105). Den riskfyllda karaktären hos detta antagande, som resultaten från studien i hög grad utgår från, framgår ännu tydligare av skälen 179–181. |
| --- | --- |

—

För det fjärde förutsätts slutligen i studien, utan någon motivering, att en ökning av EDF:s kapitaltillskott 1997 var likvärdig med ett förvärv av en likvid finansiell tillgång, åtminstone potentiellt (30). EDF var dock 1997 en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag utan något aktiekapital (skäl 19), en ställning som de franska myndigheterna och EDF vid denna tidpunkt hävdade att företaget skulle behålla i framtiden (skälen 95 och 105). Den riskfyllda karaktären hos detta antagande, som resultaten från studien i hög grad utgår från, framgår ännu tydligare av skälen 179–181.

30

Åtgärdens karaktär och syfte, dess sammanhang och de regler som den är föremål för

Åtgärdens karaktär och syfte, dess sammanhang och de regler som den är föremål för

| (145) | Domstolen betonar att den vidtagna åtgärdens karaktär är en relevant faktor att ta hänsyn till för att kunna dra slutsatsen att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig (punkt 86 i domen). Beslutet om att skjuta till ett ytterligare belopp i kapitaltillskott till EDF genom att inte ta ut någon skatt på omklassificeringen av de olagliga avsättningarna avseende högspänningsnätet är både ett redovisningsmässigt beslut om omfördelning mellan poster i EDF:s balansräkning (skälen 100 och 105) och ett skattemässigt beslut, eftersom de behöriga myndigheterna anser att bolagsskatten borde tas ut innan omklassificeringen (skäl 35) även om skatten betalades för andra omklassificerade bokföringsmässiga avsättningar. Tvärtemot vad de franska myndigheternas hävdar är det följaktligen inte fastställt att dessa två aspekter, redovisning och skatt, skulle vara oupplösligt förbundna med varandra i en enda åtgärd som infördes genom lag nr 97-1026 av den 10 november 1997. |
| --- | --- |

(145)

Domstolen betonar att den vidtagna åtgärdens karaktär är en relevant faktor att ta hänsyn till för att kunna dra slutsatsen att principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig (punkt 86 i domen). Beslutet om att skjuta till ett ytterligare belopp i kapitaltillskott till EDF genom att inte ta ut någon skatt på omklassificeringen av de olagliga avsättningarna avseende högspänningsnätet är både ett redovisningsmässigt beslut om omfördelning mellan poster i EDF:s balansräkning (skälen 100 och 105) och ett skattemässigt beslut, eftersom de behöriga myndigheterna anser att bolagsskatten borde tas ut innan omklassificeringen (skäl 35) även om skatten betalades för andra omklassificerade bokföringsmässiga avsättningar. Tvärtemot vad de franska myndigheternas hävdar är det följaktligen inte fastställt att dessa två aspekter, redovisning och skatt, skulle vara oupplösligt förbundna med varandra i en enda åtgärd som infördes genom lag nr 97-1026 av den 10 november 1997.

| (146) | Enligt artikel 4.2 i lagen föreskrivs att motvärdet för tillgångar i högspänningsnätet som omfattas av koncessionsavtalet på skuldsidan i EDF:s balansräkning skulle tas upp i posten ”Kapitaltillskott”, efter justering för skillnader i motsvarande omvärderingar (skäl 28). Av detta skulle man kunna dra slutsatsen att det enligt lagen föreskrevs att ingen redovisningsmässig eller skattemässig korrigering, bortsett från eventuella skillnader i värderingarna, skulle skära ned beloppet avseende det motvärde som ska tas upp som EDF:s kapitaltillskott. Beslutet om att beskatta EDF eller inte kan emellertid inte bedömas enligt rättsliga kriterier i enlighet med artikel 34 i Frankrikes författning och det gick inte att fatta ett giltigt beslut i denna fråga genom lag nr 97-1026. Genom denna artikel begränsas parlamentets lagstiftningsbehörighet på skatteområdet till att fastställa skatteunderlaget, skattesatsen och villkoren för indrivning av skatter av alla slag. Därmed betalade EDF bolagsskatt för vissa bokföringsmässiga avsättningar men inte för andra till följd av samma omklassificeringsåtgärd med utgångspunkt i lagen. |
| --- | --- |

(146)

Enligt artikel 4.2 i lagen föreskrivs att motvärdet för tillgångar i högspänningsnätet som omfattas av koncessionsavtalet på skuldsidan i EDF:s balansräkning skulle tas upp i posten ”Kapitaltillskott”, efter justering för skillnader i motsvarande omvärderingar (skäl 28). Av detta skulle man kunna dra slutsatsen att det enligt lagen föreskrevs att ingen redovisningsmässig eller skattemässig korrigering, bortsett från eventuella skillnader i värderingarna, skulle skära ned beloppet avseende det motvärde som ska tas upp som EDF:s kapitaltillskott. Beslutet om att beskatta EDF eller inte kan emellertid inte bedömas enligt rättsliga kriterier i enlighet med artikel 34 i Frankrikes författning och det gick inte att fatta ett giltigt beslut i denna fråga genom lag nr 97-1026. Genom denna artikel begränsas parlamentets lagstiftningsbehörighet på skatteområdet till att fastställa skatteunderlaget, skattesatsen och villkoren för indrivning av skatter av alla slag. Därmed betalade EDF bolagsskatt för vissa bokföringsmässiga avsättningar men inte för andra till följd av samma omklassificeringsåtgärd med utgångspunkt i lagen.

| (147) | De förberedande handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som anges i skäl 104 visar för övrigt att statens råd 1997 ansåg att bestämmelserna av utomrättsligt slag borde tas bort från texten i lagförslaget. Dessutom har ett ändringsförslag avseende regeringens lagförslag som syftade till att begränsa de avgifter som staten skulle kunna beskatta EDF med i enlighet med lagen också tagits bort från lagförslaget. Slutligen ansåg de ansvariga ministrarna i april 1997 att de detaljerade bestämmelserna för genomförandet av EDF:s redovisningsmässiga och skattemässiga omstrukturering borde vara föremål för ytterligare utbyten mellan tillsynsmyndigheterna och företaget (skäl 98). |
| --- | --- |

(147)

De förberedande handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som anges i skäl 104 visar för övrigt att statens råd 1997 ansåg att bestämmelserna av utomrättsligt slag borde tas bort från texten i lagförslaget. Dessutom har ett ändringsförslag avseende regeringens lagförslag som syftade till att begränsa de avgifter som staten skulle kunna beskatta EDF med i enlighet med lagen också tagits bort från lagförslaget. Slutligen ansåg de ansvariga ministrarna i april 1997 att de detaljerade bestämmelserna för genomförandet av EDF:s redovisningsmässiga och skattemässiga omstrukturering borde vara föremål för ytterligare utbyten mellan tillsynsmyndigheterna och företaget (skäl 98).

| (148) | Dessa uppgifter, som anges och kvantifieras i den skrivelse om genomförandet som skickades av de tillsynsansvariga ministrarna till EDF den 22 december 1997 efter antagandet av lagen (skäl 31), visar på att de skattemässiga aspekterna av genomförandet går att skilja från bestämmelserna i lag nr 97-1026 av den 10 november 1997. I sin skrivelse till EDF förklarar ministrarna den ovanifrån initierade omstruktureringen av EDF:s balansräkning, i enlighet med artikel 4 i lag nr 97-1026 av den 10 november 1997, och förefaller underförstått bedöma de skattemässiga konsekvenserna av denna omstrukturering, utan att detta rör sig om någon lönsam investering eller några tvingande bestämmelser i lagen. |
| --- | --- |

(148)

Dessa uppgifter, som anges och kvantifieras i den skrivelse om genomförandet som skickades av de tillsynsansvariga ministrarna till EDF den 22 december 1997 efter antagandet av lagen (skäl 31), visar på att de skattemässiga aspekterna av genomförandet går att skilja från bestämmelserna i lag nr 97-1026 av den 10 november 1997. I sin skrivelse till EDF förklarar ministrarna den ovanifrån initierade omstruktureringen av EDF:s balansräkning, i enlighet med artikel 4 i lag nr 97-1026 av den 10 november 1997, och förefaller underförstått bedöma de skattemässiga konsekvenserna av denna omstrukturering, utan att detta rör sig om någon lönsam investering eller några tvingande bestämmelser i lagen.

| (149) | Vad gäller åtgärdens sammanhang är en av de relevanta faktorer som domstolen framhåller för att bedöma tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi det faktum att de förberedande mötena och verifikationshandlingarna för perioden, som ledde till det uppdragsavtal mellan staten och EDF som ingicks den 8 april 1997, visar att omklassificeringen av avsättningarna var ett led i den framtida partiella avreglering av elmarknaderna i unionen som fastställdes 1996. Strävan efter att internationalisera EDF:s verksamhet ytterligare framgår även av uppdragsavtalet 1997–2000 och de förberedande handlingarna, liksom av parlamentets handlingar. Själva uppdragsavtalet kräver, för att kunna genomföras, en lagstiftande regleringsåtgärd såsom den som föreskrivs i lag nr 97-1026, genom vilken man kan fastställa en koppling i praktiken mellan avtalets och lagstiftarens målsättningar. Emellertid tar man varken i det avtal som ingicks i april 1997, de förberedande handlingarna eller EDF:s utbyten med tillsynsmyndigheterna ställning till det exakta skattebeloppet. |
| --- | --- |

(149)

Vad gäller åtgärdens sammanhang är en av de relevanta faktorer som domstolen framhåller för att bedöma tillämpligheten av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi det faktum att de förberedande mötena och verifikationshandlingarna för perioden, som ledde till det uppdragsavtal mellan staten och EDF som ingicks den 8 april 1997, visar att omklassificeringen av avsättningarna var ett led i den framtida partiella avreglering av elmarknaderna i unionen som fastställdes 1996. Strävan efter att internationalisera EDF:s verksamhet ytterligare framgår även av uppdragsavtalet 1997–2000 och de förberedande handlingarna, liksom av parlamentets handlingar. Själva uppdragsavtalet kräver, för att kunna genomföras, en lagstiftande regleringsåtgärd såsom den som föreskrivs i lag nr 97-1026, genom vilken man kan fastställa en koppling i praktiken mellan avtalets och lagstiftarens målsättningar. Emellertid tar man varken i det avtal som ingicks i april 1997, de förberedande handlingarna eller EDF:s utbyten med tillsynsmyndigheterna ställning till det exakta skattebeloppet.

| (150) | I detta sammanhang, som speglas av de uppgifter som Frankrike redovisar i sina synpunkter, går det emellertid inte att med säkerhet fastställa att åtgärden hänför sig till ett normalt agerande för en aktieägare som gör en investering. Behovet av att rätta till de oegentligheter som konstaterades av den franska revisionsrätten i oktober 1994 utgör nämligen också en del i detta sammanhang. Trots att det å ena sidan handlade om att rätta till en redovisningsmässig oegentlighet som hade gjort det möjligt för EDF att inte betala bolagsskatt under flera år betonade de franska myndigheterna att domslutet inte skulle ifrågasätta EDF:s monopolställning (skäl 105) och att den stabila ram som marknadens avreglering möjliggjort skulle bibehållas (skäl 95). Det stämmer att avregleringen skapade möjligheter till utveckling på nationella marknader i andra medlemsstater och att vissa åtgärder hade föreskrivits i uppdragsavtalet 1997–2000 för att EDF skulle internationaliseras ytterligare. Men faktum kvarstår att de offentliga myndigheternas önskan att gynna de statliga företagen genom finansiella stödåtgärder i början av en avreglering varken begränsar sig till offentliga företag eller kännetecknar beteendet hos en rationell investerare i ett offentligt företag. |
| --- | --- |

(150)

I detta sammanhang, som speglas av de uppgifter som Frankrike redovisar i sina synpunkter, går det emellertid inte att med säkerhet fastställa att åtgärden hänför sig till ett normalt agerande för en aktieägare som gör en investering. Behovet av att rätta till de oegentligheter som konstaterades av den franska revisionsrätten i oktober 1994 utgör nämligen också en del i detta sammanhang. Trots att det å ena sidan handlade om att rätta till en redovisningsmässig oegentlighet som hade gjort det möjligt för EDF att inte betala bolagsskatt under flera år betonade de franska myndigheterna att domslutet inte skulle ifrågasätta EDF:s monopolställning (skäl 105) och att den stabila ram som marknadens avreglering möjliggjort skulle bibehållas (skäl 95). Det stämmer att avregleringen skapade möjligheter till utveckling på nationella marknader i andra medlemsstater och att vissa åtgärder hade föreskrivits i uppdragsavtalet 1997–2000 för att EDF skulle internationaliseras ytterligare. Men faktum kvarstår att de offentliga myndigheternas önskan att gynna de statliga företagen genom finansiella stödåtgärder i början av en avreglering varken begränsar sig till offentliga företag eller kännetecknar beteendet hos en rationell investerare i ett offentligt företag.

| (151) | Slutligen uppger domstolen att granskningen av de regler som den omtvistade åtgärden är föremål för är viktig för att fastställa dess karaktär, det vill säga huruvida det rör sig om en investering av staten i egenskap av aktieägare eller om myndighetsutövning. Vid klassificeringen av åtgärden i den ena eller andra kategorin kan man följaktligen beakta efterlevnaden av de tillämpliga regler som åtgärden omfattas av. Det är därför lämpligt att granska de regler som investeringen av skatteinkomster i företag som EDF omfattas av. Utan åtgärden i fråga skulle de obetalda bolagsskatteintäkterna ha betalats till de allmänna inkomsterna i den franska statens budget 1997. Enligt vad som föreskrevs i artikel 18 i beslut nr 59–2 av den 2 januari 1959 om antagande av den organiska lagen om skattelagstiftning, som var tillämplig vid den aktuella tidpunkten, ska samtliga intäkter som ska täcka samtliga utgifter samt alla statens intäkter och utgifter redovisas i ett enda konto, under benämningen allmän budget. Skatteinkomsterna betalas på så sätt till budgeten och staten och inte till offentliga företag. |
| --- | --- |

(151)

Slutligen uppger domstolen att granskningen av de regler som den omtvistade åtgärden är föremål för är viktig för att fastställa dess karaktär, det vill säga huruvida det rör sig om en investering av staten i egenskap av aktieägare eller om myndighetsutövning. Vid klassificeringen av åtgärden i den ena eller andra kategorin kan man följaktligen beakta efterlevnaden av de tillämpliga regler som åtgärden omfattas av. Det är därför lämpligt att granska de regler som investeringen av skatteinkomster i företag som EDF omfattas av. Utan åtgärden i fråga skulle de obetalda bolagsskatteintäkterna ha betalats till de allmänna inkomsterna i den franska statens budget 1997. Enligt vad som föreskrevs i artikel 18 i beslut nr 59–2 av den 2 januari 1959 om antagande av den organiska lagen om skattelagstiftning, som var tillämplig vid den aktuella tidpunkten, ska samtliga intäkter som ska täcka samtliga utgifter samt alla statens intäkter och utgifter redovisas i ett enda konto, under benämningen allmän budget. Skatteinkomsterna betalas på så sätt till budgeten och staten och inte till offentliga företag.

| (152) | Denna budget omfattas av den författningsmässiga universalitetsprincipen enligt vilken samtliga skatteinkomster och samtliga anslag tas upp i två skilda block, utan att det fastställs någon koppling exempelvis mellan en bolagsskatteinkomst och en användning såsom ett kapitaltillskott till ett offentligt företag som EDF. Avsättning av ett skattemedel till en annan juridisk person än staten, som en subvention eller som en investering, är visserligen möjlig enligt den franska lagstiftningen, i den mån denna avsättning är föremål för särskilda bestämmelser. I artikel 18 i beslut nr 59-2 föreskrevs sålunda att avsättningen av statens intäkter, med undantag för bland annat lån och förskott, är exceptionell och endast kan vara resultatet av en bestämmelse i skattelagstiftningen som har fastställts på regeringens initiativ. |
| --- | --- |

(152)

Denna budget omfattas av den författningsmässiga universalitetsprincipen enligt vilken samtliga skatteinkomster och samtliga anslag tas upp i två skilda block, utan att det fastställs någon koppling exempelvis mellan en bolagsskatteinkomst och en användning såsom ett kapitaltillskott till ett offentligt företag som EDF. Avsättning av ett skattemedel till en annan juridisk person än staten, som en subvention eller som en investering, är visserligen möjlig enligt den franska lagstiftningen, i den mån denna avsättning är föremål för särskilda bestämmelser. I artikel 18 i beslut nr 59-2 föreskrevs sålunda att avsättningen av statens intäkter, med undantag för bland annat lån och förskott, är exceptionell och endast kan vara resultatet av en bestämmelse i skattelagstiftningen som har fastställts på regeringens initiativ.

| (153) | Lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 var dock inte en finanslag och kunde därför inte beröra ett skattemedel till förmån för EDF:s kapital. Det förefaller för övrigt inte som att specifika bestämmelser i skattelagstiftningen på regeringens initiativ, som var tillämpliga på 1997 års budget, skulle ha antagits för att på förhand avsätta de skatteintäkter som skulle ha betalats av EDF till den franska statens utgifter för en investering i EDF:s kapital inom ramen för samma budget. Denna regel, som möjliggör en investering i ett skattemedel som fastställts till förmån för staten till en juridisk person som är skild från staten såsom EDF, verkar alltså inte ha tillämpats. |
| --- | --- |

(153)

Lag nr 97-1026 av den 10 november 1997 var dock inte en finanslag och kunde därför inte beröra ett skattemedel till förmån för EDF:s kapital. Det förefaller för övrigt inte som att specifika bestämmelser i skattelagstiftningen på regeringens initiativ, som var tillämpliga på 1997 års budget, skulle ha antagits för att på förhand avsätta de skatteintäkter som skulle ha betalats av EDF till den franska statens utgifter för en investering i EDF:s kapital inom ramen för samma budget. Denna regel, som möjliggör en investering i ett skattemedel som fastställts till förmån för staten till en juridisk person som är skild från staten såsom EDF, verkar alltså inte ha tillämpats.

| (154) | De allra flesta bakgrundsuppgifterna visar tydligt att Frankrike, varken före eller samtidigt med beviljandet av den ekonomiska fördel som befrielsen från bolagsskatt gav upphov till, hade fattat beslutet att, genom skattebefrielsen, investera i EDF. Principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi förefaller därför inte vara tillämplig på denna åtgärd. Följande skäl, som avser tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, kan därför betraktas som sekundära. |
| --- | --- |

(154)

De allra flesta bakgrundsuppgifterna visar tydligt att Frankrike, varken före eller samtidigt med beviljandet av den ekonomiska fördel som befrielsen från bolagsskatt gav upphov till, hade fattat beslutet att, genom skattebefrielsen, investera i EDF. Principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi förefaller därför inte vara tillämplig på denna åtgärd. Följande skäl, som avser tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi, kan därför betraktas som sekundära.

9.1.3   Om tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

Om tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi

| (155) | I sin dom av den 5 juni 2012 i det aktuella fallet ansåg domstolen att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska göra det möjligt att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit kapital uppgående till den förfallna skatten, till ett företag som befinner sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i (punkt 95 i domen). Den eventuella skillnaden mellan den investeringskostnad som ska betalas av den privata investeraren och den som staten i egenskap av aktieägare ska betala kan också tas i beaktande för att man ska kunna ta reda på om de villkor som fastställts enligt principen är uppfyllda (punkt 96 i domen). |
| --- | --- |

(155)

I sin dom av den 5 juni 2012 i det aktuella fallet ansåg domstolen att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska göra det möjligt att bedöma om en privat aktieägare, under liknande förhållanden, hade tillskjutit kapital uppgående till den förfallna skatten, till ett företag som befinner sig i en situation som går att jämföra med den situation som EDF befann sig i (punkt 95 i domen). Den eventuella skillnaden mellan den investeringskostnad som ska betalas av den privata investeraren och den som staten i egenskap av aktieägare ska betala kan också tas i beaktande för att man ska kunna ta reda på om de villkor som fastställts enligt principen är uppfyllda (punkt 96 i domen).

| (156) | Bedömningen gör utifrån objektiva och kontrollerbara omständigheter och utvärderingar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet fattades (punkterna 102 och 105 i domen). Vid denna bedömning ska endast de förmåner och skyldigheter som är kopplade till statens situation i egenskap av aktieägare, undantaget de som är kopplade till statens situation i egenskap av offentlig myndighet, tas i beaktande (punkt 79 i domen). |
| --- | --- |

(156)

Bedömningen gör utifrån objektiva och kontrollerbara omständigheter och utvärderingar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet fattades (punkterna 102 och 105 i domen). Vid denna bedömning ska endast de förmåner och skyldigheter som är kopplade till statens situation i egenskap av aktieägare, undantaget de som är kopplade till statens situation i egenskap av offentlig myndighet, tas i beaktande (punkt 79 i domen).

| (157) | Med hänsyn till EDF:s situation och särdrag, ett företag som funnits som en av den franska staten på egen hand kontrollerad offentlig institution sedan mer än 50 år tillbaka, är det lämpligt att hålla fast vid jämförelsen med en investerare vars mål är att uppnå lönsamhet på lång sikt och att närmare undersöka de uppgifter som lämnats in av Frankrike och som beskrivs i skälen 87–108. Det är nämligen dessa faktorer som de franska myndigheterna åberopar som grund för sitt eget beslut från 1997. |
| --- | --- |

(157)

Med hänsyn till EDF:s situation och särdrag, ett företag som funnits som en av den franska staten på egen hand kontrollerad offentlig institution sedan mer än 50 år tillbaka, är det lämpligt att hålla fast vid jämförelsen med en investerare vars mål är att uppnå lönsamhet på lång sikt och att närmare undersöka de uppgifter som lämnats in av Frankrike och som beskrivs i skälen 87–108. Det är nämligen dessa faktorer som de franska myndigheterna åberopar som grund för sitt eget beslut från 1997.

| (158) | I första hand bör den lönsamhet som EDF erbjöd sin aktieägare 1997 undersökas. Denna lönsamhet måste jämföras med referensvärden. 1997 uppgick den genomsnittliga avkastningsgraden för långsiktiga obligationer (30 år) i Frankrike till 6,35 %. Även för kortare löptider (10 år), som är kortare än livscykeln för EDF:s anläggningar, uppgick den genomsnittliga räntesatsen för franska statsobligationer till 5,58 % (31). Dessa värden representerar både avkastningen av finansiella tillgångar som anses ha låg risk och den franska statens kapitalkostnader vid tidpunkten i fråga. En investering i ett företag som EDF utgjorde 1997 en mer riskabel investering än ett innehav av statsobligationer vid samma tidpunkt. På grund av detta skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ha krävt en större avkastning än avkastningen från statsobligationer. |
| --- | --- |

(158)

I första hand bör den lönsamhet som EDF erbjöd sin aktieägare 1997 undersökas. Denna lönsamhet måste jämföras med referensvärden. 1997 uppgick den genomsnittliga avkastningsgraden för långsiktiga obligationer (30 år) i Frankrike till 6,35 %. Även för kortare löptider (10 år), som är kortare än livscykeln för EDF:s anläggningar, uppgick den genomsnittliga räntesatsen för franska statsobligationer till 5,58 % (31). Dessa värden representerar både avkastningen av finansiella tillgångar som anses ha låg risk och den franska statens kapitalkostnader vid tidpunkten i fråga. En investering i ett företag som EDF utgjorde 1997 en mer riskabel investering än ett innehav av statsobligationer vid samma tidpunkt. På grund av detta skulle en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ha krävt en större avkastning än avkastningen från statsobligationer.

31

| (159) | Utifrån bedömningen av den avkastning som den franska staten kunde förvänta sig 1996–1997 enligt vad som framgår av de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna går det emellertid inte att dra slutsatsen att investeringen skulle ha uppfyllt kravet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(159)

Utifrån bedömningen av den avkastning som den franska staten kunde förvänta sig 1996–1997 enligt vad som framgår av de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna går det emellertid inte att dra slutsatsen att investeringen skulle ha uppfyllt kravet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi.

| (160) | De franska myndigheterna översände EDF:s preliminära resultaträkning för perioden efter balansräkningens omstrukturering, såsom denna granskats 1997 av de berörda myndigheterna (skäl 92, tabell 1). Uppskattningarna i tabellen styrks av andra handlingar från denna tid (skälen 96–97, 103). Dessa uppskattningar i EDF:s referensscenario för den kommande perioden hade godkänts av de statliga myndigheterna (skäl 97). Utifrån denna resultaträkning och de förväntade beloppen från medel som staten investerat i EDF (skäl 100, tabell 2) går det att beräkna den avkastning som staten kunde förvänta sig när det gäller kapitaltillskottet respektive det totala kapitalet (startkapital och kapitaltillskott) och EDF:s egna kapital (totalt kapital, skillnader i omvärderingen, lagstadgade kapitalbuffertar och överföring i ny räkning) (32), enligt tabell 4.

  Tabell 4


  Förväntad ersättning för kapitalet i EDF:s balansräkning 1997–2000 (miljarder FRF) | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 1997–2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fast del 3 % | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 6,0 |
| Rörlig del | 0,6 | 1,0 | 0,9 | 0,9 | 3,4 |
| Fasta och rörliga delar | 2,1 | 2,5 | 2,4 | 2,4 | 9,4 |
| Avkastning av eget kapital (79,8 miljarder FRF) (%) | 2,63 | 3,13 | 3,01 | 3,01 | 2,94 |
| Avkastning av kapital och kapitaltillskott (53,3 miljarder FRF) (%) | 3,94 | 4,69 | 4,50 | 4,50 | 4,41 |
| Avkastning av kapitaltillskott (50,7 miljarder FRF) (%) | 4,14 | 4,93 | 4,73 | 4,73 | 4,64 |
| Källa: Kommissionens beräkningar med utgångspunkt i tabellerna 1 och 2 |

(160)

De franska myndigheterna översände EDF:s preliminära resultaträkning för perioden efter balansräkningens omstrukturering, såsom denna granskats 1997 av de berörda myndigheterna (skäl 92, tabell 1). Uppskattningarna i tabellen styrks av andra handlingar från denna tid (skälen 96–97, 103). Dessa uppskattningar i EDF:s referensscenario för den kommande perioden hade godkänts av de statliga myndigheterna (skäl 97). Utifrån denna resultaträkning och de förväntade beloppen från medel som staten investerat i EDF (skäl 100, tabell 2) går det att beräkna den avkastning som staten kunde förvänta sig när det gäller kapitaltillskottet respektive det totala kapitalet (startkapital och kapitaltillskott) och EDF:s egna kapital (totalt kapital, skillnader i omvärderingen, lagstadgade kapitalbuffertar och överföring i ny räkning) (32), enligt tabell 4.

32

Tabell 4

Tabell 4

Förväntad ersättning för kapitalet i EDF:s balansräkning 1997–2000 (miljarder FRF)

Förväntad ersättning för kapitalet i EDF:s balansräkning 1997–2000 (miljarder FRF)

1997

1998

1999

2000

1997–2000

Fast del 3 %

1,5

1,5

1,5

1,5

6,0

Rörlig del

0,6

1,0

0,9

0,9

3,4

Fasta och rörliga delar

2,1

2,5

2,4

2,4

9,4

Avkastning av eget kapital (79,8 miljarder FRF) (%)

2,63

3,13

3,01

3,01

2,94

Avkastning av kapital och kapitaltillskott (53,3 miljarder FRF) (%)

3,94

4,69

4,50

4,50

4,41

Avkastning av kapitaltillskott (50,7 miljarder FRF) (%)

4,14

4,93

4,73

4,73

4,64

Källa: Kommissionens beräkningar med utgångspunkt i tabellerna 1 och 2

Källa:

| (161) | Det framgår av de handlingar som angetts och lämnats in av de franska myndigheterna att den ersättning som staten i egenskap av aktieägare förväntade sig från EDF 1997 för hela perioden 1997–2000 uppgick till 9,4 miljarder FRF, varav 6 miljarder FRF för delen med en fast ränta på 3 % och 3,4 miljarder för hela perioden vad gäller den kompletterande delen, efter den omklassificering som genomfördes genom lag nr 97-1026. På grundval av de beräkningar som godkändes vid tidpunkten uppgick den framtida avkastning som staten i egenskap av aktieägare kunde förvänta sig i genomsnitt till 2,94 % av EDF:s totala egna kapital, 4,41 % av det totala kapital som investerats av staten i EDF och 4,64 % av kapitaltillskottsbeloppet. Denna ersättning, tillämplig på det skattebefrielsebelopp som omkvalificerades till kapitaltillskott, låg långt under de 6,35 % för obligationerna som den franska staten emitterade 1997 för att säkerställa sin egen finansiering på lång sikt. En rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle inte ha ansett att den förväntade avkastningen av ett belopp på 5,88 miljarder FRF motsvarande skattebefrielsen var tillräcklig för att motivera investeringen. |
| --- | --- |

(161)

Det framgår av de handlingar som angetts och lämnats in av de franska myndigheterna att den ersättning som staten i egenskap av aktieägare förväntade sig från EDF 1997 för hela perioden 1997–2000 uppgick till 9,4 miljarder FRF, varav 6 miljarder FRF för delen med en fast ränta på 3 % och 3,4 miljarder för hela perioden vad gäller den kompletterande delen, efter den omklassificering som genomfördes genom lag nr 97-1026. På grundval av de beräkningar som godkändes vid tidpunkten uppgick den framtida avkastning som staten i egenskap av aktieägare kunde förvänta sig i genomsnitt till 2,94 % av EDF:s totala egna kapital, 4,41 % av det totala kapital som investerats av staten i EDF och 4,64 % av kapitaltillskottsbeloppet. Denna ersättning, tillämplig på det skattebefrielsebelopp som omkvalificerades till kapitaltillskott, låg långt under de 6,35 % för obligationerna som den franska staten emitterade 1997 för att säkerställa sin egen finansiering på lång sikt. En rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle inte ha ansett att den förväntade avkastningen av ett belopp på 5,88 miljarder FRF motsvarande skattebefrielsen var tillräcklig för att motivera investeringen.

| (162) | Domstolen ansåg dessutom i punkt 96 i sin dom av den 5 juni 2012 att det inom ramen för tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi går att ta hänsyn till skillnaden mellan den investeringskostnad som en privat investerare måste betala och den som staten måste betala. Detta är detsamma som att jämföra den avkastning som enligt de franska myndigheterna motiverade omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till ett belopp motsvarande skattebefrielsen med den avkastning som en privat investerare skulle ha erhållit genom att utföra samma kapitalrekonstruktion i ett företag likvärdigt EDF, med undantag för den för den privata investeraren otillgängliga rättigheten att befria kapitaltillskottet från bolagsskatt. |
| --- | --- |

(162)

Domstolen ansåg dessutom i punkt 96 i sin dom av den 5 juni 2012 att det inom ramen för tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi går att ta hänsyn till skillnaden mellan den investeringskostnad som en privat investerare måste betala och den som staten måste betala. Detta är detsamma som att jämföra den avkastning som enligt de franska myndigheterna motiverade omklassificeringen av de avsättningar som motsvarar koncessionsgivarens rättigheter till ett belopp motsvarande skattebefrielsen med den avkastning som en privat investerare skulle ha erhållit genom att utföra samma kapitalrekonstruktion i ett företag likvärdigt EDF, med undantag för den för den privata investeraren otillgängliga rättigheten att befria kapitaltillskottet från bolagsskatt.

| (163) | Ett sådant företag i vilket aktieägaren skulle ha förfogat över 5,88 miljarder FRF med sikte på dess kapitalrekonstruktion under likadana omständigheter som EDF, skulle ha haft en avkastningsmöjlighet på 4,64 % årligen avseende det ytterligare kapital som investerats av aktieägaren, närmare bestämt 272 miljoner FRF per år, utan att bolagsskatten tas med i beräkningen. Om den skattesats för bolagsskatten på 41,66 % som var tillämplig 1997 tillämpas skulle avkastningsmöjligheten uppgå till 159 miljoner FRF per år för samma kapitaltillskott, det vill säga en årlig nominell avkastning på 2,7 %. En sådan avkastningsgrad för en aktieinvestering i ett företags kapital med de risker som följer av en sådan investering måste jämföras med avkastningsgraden 6,35 % för franska statsobligationer vid samma tidpunkt. Den låga avkastningen skulle alltså ha avskräckt en privat investerare som inte hade tillgång till statens skattebefogenheter. Med sådana dåliga avkastningsutsikter avseende det investerade kapitalet förefaller det uteslutet att en rationell privat investerare, vars företag skulle vara skyldigt att betala bolagsskatt på kapitaltillskottet, i stället för Frankrike skulle ha deltagit i ökningen av EDF:s kapital 1997. |
| --- | --- |

(163)

Ett sådant företag i vilket aktieägaren skulle ha förfogat över 5,88 miljarder FRF med sikte på dess kapitalrekonstruktion under likadana omständigheter som EDF, skulle ha haft en avkastningsmöjlighet på 4,64 % årligen avseende det ytterligare kapital som investerats av aktieägaren, närmare bestämt 272 miljoner FRF per år, utan att bolagsskatten tas med i beräkningen. Om den skattesats för bolagsskatten på 41,66 % som var tillämplig 1997 tillämpas skulle avkastningsmöjligheten uppgå till 159 miljoner FRF per år för samma kapitaltillskott, det vill säga en årlig nominell avkastning på 2,7 %. En sådan avkastningsgrad för en aktieinvestering i ett företags kapital med de risker som följer av en sådan investering måste jämföras med avkastningsgraden 6,35 % för franska statsobligationer vid samma tidpunkt. Den låga avkastningen skulle alltså ha avskräckt en privat investerare som inte hade tillgång till statens skattebefogenheter. Med sådana dåliga avkastningsutsikter avseende det investerade kapitalet förefaller det uteslutet att en rationell privat investerare, vars företag skulle vara skyldigt att betala bolagsskatt på kapitaltillskottet, i stället för Frankrike skulle ha deltagit i ökningen av EDF:s kapital 1997.

| (164) | Det bör därför undersökas om de omständigheter och uppgifter från tidpunkten för beslutet om att omklassificera avsättningarna utan att ta ut skatt som Frankrike lämnat in innefattar ytterligare uppgifter som skulle ha övertygat en rationell privat investerare att göra den påstådda investeringen trots den uppenbart dåliga avkastningen. Dessa uppgifter kan bland annat ha anknytning till EDF:s kapacitet att i) öka sina inkomster från verksamheten på lång sikt, ii) förbättra sina driftsresultat genom effektivitetsvinster, iii) öka nettovärdet av företagets produktiva tillgångar eller iv) ge en konstant och tillräcklig ersättning till sin aktieägare. Detta utgör faktorer som med positiva utsikter kan åstadkomma värde för aktieägaren på lång sikt men som med negativa utsikter kan skada värdet. |
| --- | --- |

(164)

Det bör därför undersökas om de omständigheter och uppgifter från tidpunkten för beslutet om att omklassificera avsättningarna utan att ta ut skatt som Frankrike lämnat in innefattar ytterligare uppgifter som skulle ha övertygat en rationell privat investerare att göra den påstådda investeringen trots den uppenbart dåliga avkastningen. Dessa uppgifter kan bland annat ha anknytning till EDF:s kapacitet att i) öka sina inkomster från verksamheten på lång sikt, ii) förbättra sina driftsresultat genom effektivitetsvinster, iii) öka nettovärdet av företagets produktiva tillgångar eller iv) ge en konstant och tillräcklig ersättning till sin aktieägare. Detta utgör faktorer som med positiva utsikter kan åstadkomma värde för aktieägaren på lång sikt men som med negativa utsikter kan skada värdet.

| (165) | I detta avseende innehåller ingen av de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna en kvantifiering eller rent av en kvalitativ bedömning av ett eventuellt värdeskapande för aktieägaren som de franska myndigheterna skulle ha granskat och tagit i beaktande för perioden 1997–2000 eller senare. Endast allmänna hänvisningar till ett bättre beaktande av statens intressen i egenskap av aktieägare finns med. Detta skulle tyda på att ökningen av företagets värde som investering för staten i egenskap av aktieägare inte togs i beaktande vid beslutet om den påstådda investeringen. Under alla omständigheter kan man inte utifrån granskningen av de fyra faktorer som potentiellt kan skapa värde för aktieägaren fastslå en förutsebar ökning på grundval av de uppgifter som var tillgängliga 1997, i synnerhet EDF:s preliminära konto för inkomstbildning 1997–2000 och prognoserna i det finansiella scenario som användes av tillsynsmyndigheterna (skäl 92, tabell 1, skäl 96). |
| --- | --- |

(165)

I detta avseende innehåller ingen av de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna en kvantifiering eller rent av en kvalitativ bedömning av ett eventuellt värdeskapande för aktieägaren som de franska myndigheterna skulle ha granskat och tagit i beaktande för perioden 1997–2000 eller senare. Endast allmänna hänvisningar till ett bättre beaktande av statens intressen i egenskap av aktieägare finns med. Detta skulle tyda på att ökningen av företagets värde som investering för staten i egenskap av aktieägare inte togs i beaktande vid beslutet om den påstådda investeringen. Under alla omständigheter kan man inte utifrån granskningen av de fyra faktorer som potentiellt kan skapa värde för aktieägaren fastslå en förutsebar ökning på grundval av de uppgifter som var tillgängliga 1997, i synnerhet EDF:s preliminära konto för inkomstbildning 1997–2000 och prognoserna i det finansiella scenario som användes av tillsynsmyndigheterna (skäl 92, tabell 1, skäl 96).

| (166) | Vad beträffar EDF:s totala intäkter kunde staten i egenskap av aktieägare förvänta sig en mycket liten ökning, närmare bestämt 0,64 %. Denna situation, i det närmaste präglad av stagnation, kan förklaras med statens målsättning att bidra till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft, vilket tog sig uttryck i en genomsnittlig minskning med [...] % av EDF:s priser på fyra år (skälen 89, 95–96), det vill säga en årlig minskning med [...] %. EDF bedrev huvuddelen av sin verksamhet i Frankrike eftersom det hade förutsetts att mer än 89 % av EDF:s intäkter för perioden 1997–2000 skulle komma från den franska marknaden. Följaktligen var huvuddelen av företagets intäkter beroende av statens val i fråga om elprisernas fastställande. En rationell privat investerare skulle inte ha underlåtit att notera att fastställandet av offentligpolitiska mål som är oförenliga med investerarens aktieägarintressen skulle vara skadligt för dennes ekonomiska intressen. Ingen rationell privat investerare skulle ha accepterat en minskning av avkastningen av sin investering för att gynna franska företags konkurrenskraft. |
| --- | --- |

(166)

Vad beträffar EDF:s totala intäkter kunde staten i egenskap av aktieägare förvänta sig en mycket liten ökning, närmare bestämt 0,64 %. Denna situation, i det närmaste präglad av stagnation, kan förklaras med statens målsättning att bidra till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft, vilket tog sig uttryck i en genomsnittlig minskning med [...] % av EDF:s priser på fyra år (skälen 89, 95–96), det vill säga en årlig minskning med [...] %. EDF bedrev huvuddelen av sin verksamhet i Frankrike eftersom det hade förutsetts att mer än 89 % av EDF:s intäkter för perioden 1997–2000 skulle komma från den franska marknaden. Följaktligen var huvuddelen av företagets intäkter beroende av statens val i fråga om elprisernas fastställande. En rationell privat investerare skulle inte ha underlåtit att notera att fastställandet av offentligpolitiska mål som är oförenliga med investerarens aktieägarintressen skulle vara skadligt för dennes ekonomiska intressen. Ingen rationell privat investerare skulle ha accepterat en minskning av avkastningen av sin investering för att gynna franska företags konkurrenskraft.

till den franska industrins konkurrenskraft och till att stärka de inhemska konsumenternas köpkraft

| (167) | Den post i resultatbudgetförslaget för 1997–2000 som beskriver resultaten för EDF:s huvudverksamhet borde också minska med 29 % under perioden, från 9,3 miljarder FRF 1997 till 6,6 miljarder FRF 2000. Driftskostnaderna borde för sin del öka med 2,2 %, framför allt beroende på ökningen av de löpande driftsutgifterna, eftersom de finansiella utgifterna, avskrivningen och räntorna, undantaget avkastningen av kapitalet, borde minska. Också om avskrivningarna och de finansiella utgifterna lades till resultaten från huvudverksamheten vore den förväntade utvecklingen för perioden 1997–2000 negativ, eftersom dessa sammanlagda inkomster borde minska från 62,6 miljarder FRF till 53,9 miljarder FRF, det vill säga en minskning med 13,9 %. Det är emellertid utvecklingen av resultatet från verksamheten före avskrivningar och räntor som avgör den slutliga kapaciteten hos företagets verksamhet att generera värde och positiva kassaflöden. Utöver den förväntade nedgången hade staten i strävan att uppnå målen för sin ekonomiska politik eller regleringspolitik satt upp ett mål för EDF om att använda företagets eventuella effektivitets- och produktivitetsvinster till en ytterligare sänkning av priserna, vilket skulle ha prioritet framför en bättre ersättning till aktieägaren (skäl 95). Resultatet av detta är att EDF:s löpande verksamhet, som hålls tillbaka av statens politiska och ekonomiska målsättningar, inte skulle ha gett möjlighet till en tillfredsställande framtida avkastning. |
| --- | --- |

(167)

Den post i resultatbudgetförslaget för 1997–2000 som beskriver resultaten för EDF:s huvudverksamhet borde också minska med 29 % under perioden, från 9,3 miljarder FRF 1997 till 6,6 miljarder FRF 2000. Driftskostnaderna borde för sin del öka med 2,2 %, framför allt beroende på ökningen av de löpande driftsutgifterna, eftersom de finansiella utgifterna, avskrivningen och räntorna, undantaget avkastningen av kapitalet, borde minska. Också om avskrivningarna och de finansiella utgifterna lades till resultaten från huvudverksamheten vore den förväntade utvecklingen för perioden 1997–2000 negativ, eftersom dessa sammanlagda inkomster borde minska från 62,6 miljarder FRF till 53,9 miljarder FRF, det vill säga en minskning med 13,9 %. Det är emellertid utvecklingen av resultatet från verksamheten före avskrivningar och räntor som avgör den slutliga kapaciteten hos företagets verksamhet att generera värde och positiva kassaflöden. Utöver den förväntade nedgången hade staten i strävan att uppnå målen för sin ekonomiska politik eller regleringspolitik satt upp ett mål för EDF om att använda företagets eventuella effektivitets- och produktivitetsvinster till en ytterligare sänkning av priserna, vilket skulle ha prioritet framför en bättre ersättning till aktieägaren (skäl 95). Resultatet av detta är att EDF:s löpande verksamhet, som hålls tillbaka av statens politiska och ekonomiska målsättningar, inte skulle ha gett möjlighet till en tillfredsställande framtida avkastning.

| (168) | Som kommissionen påpekade i beslutet om att utvidga förfarandet hade en rationell privat investerare tagit hänsyn till ovissheten om beloppet och utvecklingen avseende de kostnader för finansiering av pensioner som EDF skulle ställas inför 1997, i enlighet med det särskilda system som tillämpas på el- och gasbranscherna. I EDF:s fall stod pensionskostnaderna och, i ännu högre grad, åtagandena utanför balansräkningen och de tillkommande åtagandena 1997 för en inteckning som föregrep ytterligare avgifter som minskar företagets redan dåliga nettoresultat. |
| --- | --- |

(168)

Som kommissionen påpekade i beslutet om att utvidga förfarandet hade en rationell privat investerare tagit hänsyn till ovissheten om beloppet och utvecklingen avseende de kostnader för finansiering av pensioner som EDF skulle ställas inför 1997, i enlighet med det särskilda system som tillämpas på el- och gasbranscherna. I EDF:s fall stod pensionskostnaderna och, i ännu högre grad, åtagandena utanför balansräkningen och de tillkommande åtagandena 1997 för en inteckning som föregrep ytterligare avgifter som minskar företagets redan dåliga nettoresultat.

| (169) | Medan EDF:s samlade ålderspensioner motsvarade 12,2 miljarder FRF 1997 borde de samlade pensionerna, vid oförändrad lagstiftning, öka avsevärt under de kommande åren, för att, för hela systemet (inklusive Gaz de France och ej statsägda företag), öka från 20 miljarder FRF 2010 till 25 miljarder FRF 2020 (33). Om man tillämpar en fördelningsnyckel för EDF på 78,4 % som återspeglar den tyngd som företagets lönekostnader har för industrierna i systemet skulle den andel som tillfaller EDF ha uppgått till 15,7 miljarder FRF 2010 och till 19,6 miljarder FRF 2020, och detta vid oförändrad lagstiftning, utan beaktande av eventuella avsättningar för kommande åtaganden (34). Den förutsebara ökningen av pensionskostnaderna var alltså mer omfattande än det nettoresultat, efter ersättning till staten och skatt, som förväntades för perioden 1997–2000 enligt beskrivningen i tabell 1. Följaktligen skulle en rationell privat investerare som verkade i en marknadsekonomi 1997, och som liksom den franska staten skulle haft en djupgående kunskap om företagets situation, ha gjort en bedömning som ledde investeraren till att öka företagets framtida kostnader och i lika hög grad minska utsikterna till avkastning vad gäller investeringen. |
| --- | --- |

(169)

Medan EDF:s samlade ålderspensioner motsvarade 12,2 miljarder FRF 1997 borde de samlade pensionerna, vid oförändrad lagstiftning, öka avsevärt under de kommande åren, för att, för hela systemet (inklusive Gaz de France och ej statsägda företag), öka från 20 miljarder FRF 2010 till 25 miljarder FRF 2020 (33). Om man tillämpar en fördelningsnyckel för EDF på 78,4 % som återspeglar den tyngd som företagets lönekostnader har för industrierna i systemet skulle den andel som tillfaller EDF ha uppgått till 15,7 miljarder FRF 2010 och till 19,6 miljarder FRF 2020, och detta vid oförändrad lagstiftning, utan beaktande av eventuella avsättningar för kommande åtaganden (34). Den förutsebara ökningen av pensionskostnaderna var alltså mer omfattande än det nettoresultat, efter ersättning till staten och skatt, som förväntades för perioden 1997–2000 enligt beskrivningen i tabell 1. Följaktligen skulle en rationell privat investerare som verkade i en marknadsekonomi 1997, och som liksom den franska staten skulle haft en djupgående kunskap om företagets situation, ha gjort en bedömning som ledde investeraren till att öka företagets framtida kostnader och i lika hög grad minska utsikterna till avkastning vad gäller investeringen.

33

34

| (170) | Dessutom kunde den rationella privata investeraren förvänta sig en avsevärd minskning av EDF:s skuld, som skulle minskas från [...] FRF till [...] FRF på fyra år (skälen 91 och 95). Det är dock fastställt att EDF behöll kreditbetyget Aaa hos kreditvärderingsinstitutet Moody's mellan 1992 och 1996 med en skuldkvot på 480 %. De franska myndigheterna nämner också i vaga termer en intäktsgenerering om 70 miljarder FRF för EDF:s vidkommande avseende perioden 1997–2000 (skäl 84). EDF:s skuldminskning och dess automatiska effekt på värdet av företagets nettotillgångar behövde emellertid inte ta sig uttryck i en förbättring av ersättningen till den franska staten under samma period, utan tvärtom i en tydlig försämring jämfört med perioden mellan 1991 och 1996 (skäl 134). |
| --- | --- |

(170)

Dessutom kunde den rationella privata investeraren förvänta sig en avsevärd minskning av EDF:s skuld, som skulle minskas från [...] FRF till [...] FRF på fyra år (skälen 91 och 95). Det är dock fastställt att EDF behöll kreditbetyget Aaa hos kreditvärderingsinstitutet Moody's mellan 1992 och 1996 med en skuldkvot på 480 %. De franska myndigheterna nämner också i vaga termer en intäktsgenerering om 70 miljarder FRF för EDF:s vidkommande avseende perioden 1997–2000 (skäl 84). EDF:s skuldminskning och dess automatiska effekt på värdet av företagets nettotillgångar behövde emellertid inte ta sig uttryck i en förbättring av ersättningen till den franska staten under samma period, utan tvärtom i en tydlig försämring jämfört med perioden mellan 1991 och 1996 (skäl 134).

| (171) | Såsom EDF anger skulle en eventuell sänkning av EDF:s betyg hos institut som Moody's eller Standard & Poor's ändå inte ha hindrat EDF från att behålla ett utmärkt betyg (skäl 71). Bland de mål som fastställdes mellan 1997 och 2000 förekom dessutom en minskning av EDF:s skuldsättning till ett belopp av [...] FRF. Följden borde alltså bli en avsevärd minskning av de totala räntekostnaderna för EDF. Varken minskningen av EDF:s totala skuld, kostnaden för densamma eller eventuella fördelar därav till förmån för staten i egenskap av aktieägare hade kunnat äventyras av ett mindre kapitaltillskott på 44,8 miljarder FRF i stället för 50,7 miljarder FRF. En skuldsättningskvot på 163 % i stället för 148 % som förväntades på grund av skattebefrielsen skulle inte ha skadat aktieägarens intressen. I detta fall finns det ingen optimal finansiell struktur och av nationalförsamlingens rapport (skäl 100) framgår kvoter i sektorn på mellan 250 % (Verbund, Österrike) och 10–15 % (Veba, Tyskland och PowerGen, Storbritannien). |
| --- | --- |

(171)

Såsom EDF anger skulle en eventuell sänkning av EDF:s betyg hos institut som Moody's eller Standard & Poor's ändå inte ha hindrat EDF från att behålla ett utmärkt betyg (skäl 71). Bland de mål som fastställdes mellan 1997 och 2000 förekom dessutom en minskning av EDF:s skuldsättning till ett belopp av [...] FRF. Följden borde alltså bli en avsevärd minskning av de totala räntekostnaderna för EDF. Varken minskningen av EDF:s totala skuld, kostnaden för densamma eller eventuella fördelar därav till förmån för staten i egenskap av aktieägare hade kunnat äventyras av ett mindre kapitaltillskott på 44,8 miljarder FRF i stället för 50,7 miljarder FRF. En skuldsättningskvot på 163 % i stället för 148 % som förväntades på grund av skattebefrielsen skulle inte ha skadat aktieägarens intressen. I detta fall finns det ingen optimal finansiell struktur och av nationalförsamlingens rapport (skäl 100) framgår kvoter i sektorn på mellan 250 % (Verbund, Österrike) och 10–15 % (Veba, Tyskland och PowerGen, Storbritannien).

| (172) | Tack vare skuldsättningen kunde EDF finansiera sin tillväxt och sina resultat utan ytterligare medel från aktieägaren, genom att med hjälp av skuldens hävstångseffekt öka avkastningen av det kapital som redan investerats av staten. Skuldminskningen gavs emellertid prioritet, trots att EDF hade fått ett utmärkt betyg innan den planerade minskningen av skulden (skäl 71). Det utmärkta betyg som visade på EDF:s kapacitet att betala sina fordringsägare före 1996 är för övrigt inte oförenligt med en låg ersättning till aktieägaren. Tvärtom skulle värderingen av de skuldebrev som EDF emitterade vara desto högre ju lägre den avgift som togs ut av aktieägaren var. Inom den tidsram som framhölls i de prognoser som lämnades in av de franska myndigheterna skulle den förutsebara minskningen av hävstångseffekten och, under alla omständigheter, den marginella effekten av skattebeloppet på skuldsättningskvoten ha fått en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi att antingen minska utsikterna till avkastning av investeringen eller att anse att investeringen i eget kapital för skattebeloppet inte motiverades av behovet av att förbättra EDF:s skuldsituation under 1997. |
| --- | --- |

(172)

Tack vare skuldsättningen kunde EDF finansiera sin tillväxt och sina resultat utan ytterligare medel från aktieägaren, genom att med hjälp av skuldens hävstångseffekt öka avkastningen av det kapital som redan investerats av staten. Skuldminskningen gavs emellertid prioritet, trots att EDF hade fått ett utmärkt betyg innan den planerade minskningen av skulden (skäl 71). Det utmärkta betyg som visade på EDF:s kapacitet att betala sina fordringsägare före 1996 är för övrigt inte oförenligt med en låg ersättning till aktieägaren. Tvärtom skulle värderingen av de skuldebrev som EDF emitterade vara desto högre ju lägre den avgift som togs ut av aktieägaren var. Inom den tidsram som framhölls i de prognoser som lämnades in av de franska myndigheterna skulle den förutsebara minskningen av hävstångseffekten och, under alla omständigheter, den marginella effekten av skattebeloppet på skuldsättningskvoten ha fått en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi att antingen minska utsikterna till avkastning av investeringen eller att anse att investeringen i eget kapital för skattebeloppet inte motiverades av behovet av att förbättra EDF:s skuldsituation under 1997.

hävstångseffekt

| (173) | Slutligen skulle en rationell privat investerare ha kunnat grunda sitt investeringsbeslut på bedömningen av huruvida företaget var kapabelt att garantera denne en stabil och tillräcklig ersättning. I detta avseende föreföll den förväntade ersättningen för staten i egenskap av aktieägare för perioden 1997–2000, som beskrivs av de franska myndigheterna, vara långt under de 6,35 % som gällde för franska statsobligationer vid samma tidpunkt. Dessutom kunde denna ersättning faktiskt minskas med hänsyn till den skatt som betalades till staten i egenskap av uppbördsman (skälen 103 och 106). Ersättningen till aktieägaren skars också ned avsevärt i samma stund som staten gjorde den påstådda investeringen. Alla aktieägare skulle ha tagit hänsyn i negativt avseende till den kraftiga och mycket markanta sänkningen av ersättningen för kapitaltillskottet. Denna ersättning skulle minska från 9,32 % i genomsnitt under perioden 1991–1996 till de 4,64 % som förväntades för perioden 1997–2000, det vill säga en minskning med mer än hälften. Avseende det egna kapitalet minskade avkastningen från 14,1 % i genomsnitt i slutet av 1996 till de 2,94 % som förväntades för samma period (skälen 92 och 102, tabellerna 1 och 3). |
| --- | --- |

(173)

Slutligen skulle en rationell privat investerare ha kunnat grunda sitt investeringsbeslut på bedömningen av huruvida företaget var kapabelt att garantera denne en stabil och tillräcklig ersättning. I detta avseende föreföll den förväntade ersättningen för staten i egenskap av aktieägare för perioden 1997–2000, som beskrivs av de franska myndigheterna, vara långt under de 6,35 % som gällde för franska statsobligationer vid samma tidpunkt. Dessutom kunde denna ersättning faktiskt minskas med hänsyn till den skatt som betalades till staten i egenskap av uppbördsman (skälen 103 och 106). Ersättningen till aktieägaren skars också ned avsevärt i samma stund som staten gjorde den påstådda investeringen. Alla aktieägare skulle ha tagit hänsyn i negativt avseende till den kraftiga och mycket markanta sänkningen av ersättningen för kapitaltillskottet. Denna ersättning skulle minska från 9,32 % i genomsnitt under perioden 1991–1996 till de 4,64 % som förväntades för perioden 1997–2000, det vill säga en minskning med mer än hälften. Avseende det egna kapitalet minskade avkastningen från 14,1 % i genomsnitt i slutet av 1996 till de 2,94 % som förväntades för samma period (skälen 92 och 102, tabellerna 1 och 3).

| (174) | En rationell privat investerare kan visserligen acceptera en minskning av sin ersättning med sikte på en företagstillväxt som tar sig uttryck i antingen en bättre framtida ersättning eller en uppskattning av företagets värde som kan generera en kapitalvinst vid försäljning av den tillgång som motsvarar en äganderätt till företaget. I detta avseende skulle, å ena sidan, den avkastning som kunde förväntas 1997 inte ha kunnat kompensera för den kraftiga minskningen av den tidigare avkastningen. Å andra sidan går det inte att utifrån granskningen av de fyra faktorer som potentiellt kan skapa värde för aktieägaren och som identifieras i skälen 164–173 fastslå en förutsebar ökning av företagets värde för aktieägaren på grundval av de uppgifter som finns tillgängliga i de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna. |
| --- | --- |

(174)

En rationell privat investerare kan visserligen acceptera en minskning av sin ersättning med sikte på en företagstillväxt som tar sig uttryck i antingen en bättre framtida ersättning eller en uppskattning av företagets värde som kan generera en kapitalvinst vid försäljning av den tillgång som motsvarar en äganderätt till företaget. I detta avseende skulle, å ena sidan, den avkastning som kunde förväntas 1997 inte ha kunnat kompensera för den kraftiga minskningen av den tidigare avkastningen. Å andra sidan går det inte att utifrån granskningen av de fyra faktorer som potentiellt kan skapa värde för aktieägaren och som identifieras i skälen 164–173 fastslå en förutsebar ökning av företagets värde för aktieägaren på grundval av de uppgifter som finns tillgängliga i de handlingar som lämnades in av de franska myndigheterna.

| (175) | Dessutom går det inte att utifrån de tillgängliga uppgifterna fastslå att en rationell privat investerare som agerade i den franska statens ställe 1997 skulle ha kunnat förlita sig på att en kapitalvinst skulle kompensera den dåliga ersättningen till staten, på grundval av den tillgängliga informationen. De franska myndigheterna genomförde inte någon studie av EDF:s värde före och efter avsättningarnas omklassificering 1997. |
| --- | --- |

(175)

Dessutom går det inte att utifrån de tillgängliga uppgifterna fastslå att en rationell privat investerare som agerade i den franska statens ställe 1997 skulle ha kunnat förlita sig på att en kapitalvinst skulle kompensera den dåliga ersättningen till staten, på grundval av den tillgängliga informationen. De franska myndigheterna genomförde inte någon studie av EDF:s värde före och efter avsättningarnas omklassificering 1997.

| (176) | Dessutom var EDF 1997 sedan mer än femtio år tillbaka en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag och inte ett aktiebolag. Enligt artikel 16 i lag nr 46-628 tillhörde EDF:s kapital den franska staten, varför det inte kunde avyttras (skäl 18). För övrigt går det inte att bortse från att EDF:s totala nettoskuld 1997 på omkring 118 miljarder FRF väsentligt överskred värdet av det egna kapitalet, som uppgick till 79,8 miljarder FRF (skäl 101, tabell 2), även efter den omstrukturering av EDF:s balansräkning som infördes genom lag nr 97-1026. |
| --- | --- |

(176)

Dessutom var EDF 1997 sedan mer än femtio år tillbaka en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag och inte ett aktiebolag. Enligt artikel 16 i lag nr 46-628 tillhörde EDF:s kapital den franska staten, varför det inte kunde avyttras (skäl 18). För övrigt går det inte att bortse från att EDF:s totala nettoskuld 1997 på omkring 118 miljarder FRF väsentligt överskred värdet av det egna kapitalet, som uppgick till 79,8 miljarder FRF (skäl 101, tabell 2), även efter den omstrukturering av EDF:s balansräkning som infördes genom lag nr 97-1026.

| (177) | I ingen av de handlingar som klargjorde de franska myndigheternas påstådda investeringsbeslut framhålls planerna på en eventuell privatisering av EDF genom försäljning av hela eller delar av det kapital som innehas av staten. Detta skulle ha krävt att företaget i förväg antog en ställning som aktiebolag och övergav ställningen som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag. Tvärtom var den enda hänvisning till EDF:s ställning som angavs i dessa handlingar att staten bekräftade sin vilja att bevara EDF:s särskilda ställning, som borde förbli en fast hållpunkt inför den framtida utvecklingen på den inre marknaden för el (skäl 95). Det är med stöd av dessa uppgifter som Frankrike hävdar att investeringsbeslutet ska ha fattats. Dessa omständigheter bör alltså förbli en referensram för analysen av det påstådda beslutet. |
| --- | --- |

(177)

I ingen av de handlingar som klargjorde de franska myndigheternas påstådda investeringsbeslut framhålls planerna på en eventuell privatisering av EDF genom försäljning av hela eller delar av det kapital som innehas av staten. Detta skulle ha krävt att företaget i förväg antog en ställning som aktiebolag och övergav ställningen som offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag. Tvärtom var den enda hänvisning till EDF:s ställning som angavs i dessa handlingar att staten bekräftade sin vilja att bevara EDF:s särskilda ställning, som borde förbli en fast hållpunkt inför den framtida utvecklingen på den inre marknaden för el (skäl 95). Det är med stöd av dessa uppgifter som Frankrike hävdar att investeringsbeslutet ska ha fattats. Dessa omständigheter bör alltså förbli en referensram för analysen av det påstådda beslutet.

borde förbli en fast hållpunkt inför den framtida utvecklingen

| (178) | Under dessa omständigheter hade det inte varit förnuftigt och rationellt av en investerare att hoppas på en kapitalvinst som skulle ha varit beroende av den lagstiftande maktens ingripande, å ena sidan i strid med lagbestämmelser som fastställdes av de franska myndigheterna 1946 och som tillämpades undantagslöst och å andra i strid med statens uttryckliga vilja, som bekräftades av ministern med ansvar för statliga andelar vid tidpunkten för händelserna 1997, att bevara EDF:s särskilda rättsliga ställning på en avreglerad inre marknad för el i Europeiska unionen. De antaganden som EDF grundar sina slutsatser på vad gäller den avkastning som en rationell privat investerare skulle ha kunnat förvänta sig från investeringen och som utgår från det ursprungliga och framtida värdet av EDF:s aktier 1997 (skälen 69 och 70) tar inte hänsyn till EDF:s ställning 1997 och motsägs av de handlingar som de franska myndigheterna lämnat in och åberopar. |
| --- | --- |

(178)

Under dessa omständigheter hade det inte varit förnuftigt och rationellt av en investerare att hoppas på en kapitalvinst som skulle ha varit beroende av den lagstiftande maktens ingripande, å ena sidan i strid med lagbestämmelser som fastställdes av de franska myndigheterna 1946 och som tillämpades undantagslöst och å andra i strid med statens uttryckliga vilja, som bekräftades av ministern med ansvar för statliga andelar vid tidpunkten för händelserna 1997, att bevara EDF:s särskilda rättsliga ställning på en avreglerad inre marknad för el i Europeiska unionen. De antaganden som EDF grundar sina slutsatser på vad gäller den avkastning som en rationell privat investerare skulle ha kunnat förvänta sig från investeringen och som utgår från det ursprungliga och framtida värdet av EDF:s aktier 1997 (skälen 69 och 70) tar inte hänsyn till EDF:s ställning 1997 och motsägs av de handlingar som de franska myndigheterna lämnat in och åberopar.

| (179) | Såsom de franska myndigheterna betonar hade EDF 1997 i egenskap av offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag inget aktiekapital, till skillnad från exempelvis ett aktiebolag vars kapital innehas av aktieägarna (skäl 19), som när som helst kan sälja sina aktier på nytt. Referensinvesteraren skulle också 1997 i synnerhet ha varit tvungen att fastställa ett visst antal faktorer eller göra oundvikligen tvivelaktiga antaganden, nämligen följande: i) Hur stort belopp staten skulle fastställa för ett framtida aktiebolags aktiekapital, i synnerhet om kapital likställt med eget kapital inkluderas eller inte, något som avgör företagets kapacitet att garantera en stabil utdelning. ii) Hur många aktier kapitalet skulle delas in i, med vetskap om att nivån på beloppet delvis avgör aktiernas dragningskraft på marknaden. iii) Vilken form en eventuell öppning av kapitalet genom emittering av nya aktier skulle ta och till vilket belopp, något som avgör hur mycket investerarens andel kan spädas ut. Och slutligen – iv) när åtgärden skulle genomföras, vilket på grund av de dåliga möjligheter till värdering som presenterades i EDF:s preliminära resultaträkning fram till 2000 (skäl 167) endast kunde planeras för en avlägsen framtid. Inget i de uppgifter som lämnats av de franska myndigheterna för perioden före den påstådda investeringen leder till slutsatsen att dessa oklarheter hade kunnat klaras upp 1997. |
| --- | --- |

(179)

Såsom de franska myndigheterna betonar hade EDF 1997 i egenskap av offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag inget aktiekapital, till skillnad från exempelvis ett aktiebolag vars kapital innehas av aktieägarna (skäl 19), som när som helst kan sälja sina aktier på nytt. Referensinvesteraren skulle också 1997 i synnerhet ha varit tvungen att fastställa ett visst antal faktorer eller göra oundvikligen tvivelaktiga antaganden, nämligen följande: i) Hur stort belopp staten skulle fastställa för ett framtida aktiebolags aktiekapital, i synnerhet om kapital likställt med eget kapital inkluderas eller inte, något som avgör företagets kapacitet att garantera en stabil utdelning. ii) Hur många aktier kapitalet skulle delas in i, med vetskap om att nivån på beloppet delvis avgör aktiernas dragningskraft på marknaden. iii) Vilken form en eventuell öppning av kapitalet genom emittering av nya aktier skulle ta och till vilket belopp, något som avgör hur mycket investerarens andel kan spädas ut. Och slutligen – iv) när åtgärden skulle genomföras, vilket på grund av de dåliga möjligheter till värdering som presenterades i EDF:s preliminära resultaträkning fram till 2000 (skäl 167) endast kunde planeras för en avlägsen framtid. Inget i de uppgifter som lämnats av de franska myndigheterna för perioden före den påstådda investeringen leder till slutsatsen att dessa oklarheter hade kunnat klaras upp 1997.

| (180) | Under dessa omständigheter skulle den eventuella ökningen av värdet av den rätt som staten innehar i EDF:s kapital och som är ett resultat av det omtvistade kapitaltillskottet, förutsatt att denna kan fastställas – vilket inte är uppenbart –, för en rationell investerare ha inneburit att spekulera i minst fyra grundläggande faktorer som denne, till skillnad från lagstiftaren och tillsynsmyndigheten, inte skulle ha beaktat och i vilket fall som helst inte skulle ha haft någon, år 1997 tillgänglig och giltig, information om. En rationell privat investerare skulle inte ha förbisett investeringens nästan totala brist på likviditet. Följaktligen skulle en rationell privat investerare ha tagit med denna omständighet i beräkningen vid beslutet om att investera eller inte. Denna brist på likviditet kan minska nyttan av en eventuell ökning av företagets värde. |
| --- | --- |

(180)

Under dessa omständigheter skulle den eventuella ökningen av värdet av den rätt som staten innehar i EDF:s kapital och som är ett resultat av det omtvistade kapitaltillskottet, förutsatt att denna kan fastställas – vilket inte är uppenbart –, för en rationell investerare ha inneburit att spekulera i minst fyra grundläggande faktorer som denne, till skillnad från lagstiftaren och tillsynsmyndigheten, inte skulle ha beaktat och i vilket fall som helst inte skulle ha haft någon, år 1997 tillgänglig och giltig, information om. En rationell privat investerare skulle inte ha förbisett investeringens nästan totala brist på likviditet. Följaktligen skulle en rationell privat investerare ha tagit med denna omständighet i beräkningen vid beslutet om att investera eller inte. Denna brist på likviditet kan minska nyttan av en eventuell ökning av företagets värde.

| (181) | Såsom anges i skäl 144 måste testet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi dessutom grundas huvudsakligen på de omständigheter och uppgifter som lämnats in av medlemsstaten i en situation där beslutet redan har fattats, då det är medlemsstaten som hävdar att det är dessa uppgifter, och inte andra uppgifter som är mer hypotetiska eller rent av oförenliga med de inlämnade uppgifterna, som medlemsstaten tagit i beaktande. Domstolen kräver emellertid att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska utgå från bedömningar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet togs (punkt 105 i domen av den 5 juni 2012). De franska myndigheterna hävdade sålunda 1997 att EDF:s ställning, som inte möjliggjorde ett utställande och en återförsäljning av EDF:s aktier, skulle förbli en stabil hållpunkt, även på en avreglerad europeisk marknad (skäl 95). Att använda sig av antaganden som motsäger detta påstående från de franska myndigheterna innebär att man förlägger testet till en situation som inte ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt, vilket är i strid med vad som krävs enligt rättspraxis (skäl 126). |
| --- | --- |

(181)

Såsom anges i skäl 144 måste testet om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi dessutom grundas huvudsakligen på de omständigheter och uppgifter som lämnats in av medlemsstaten i en situation där beslutet redan har fattats, då det är medlemsstaten som hävdar att det är dessa uppgifter, och inte andra uppgifter som är mer hypotetiska eller rent av oförenliga med de inlämnade uppgifterna, som medlemsstaten tagit i beaktande. Domstolen kräver emellertid att tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi ska utgå från bedömningar som var förutsebara vid den tidpunkt då beslutet togs (punkt 105 i domen av den 5 juni 2012). De franska myndigheterna hävdade sålunda 1997 att EDF:s ställning, som inte möjliggjorde ett utställande och en återförsäljning av EDF:s aktier, skulle förbli en stabil hållpunkt, även på en avreglerad europeisk marknad (skäl 95). Att använda sig av antaganden som motsäger detta påstående från de franska myndigheterna innebär att man förlägger testet till en situation som inte ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt, vilket är i strid med vad som krävs enligt rättspraxis (skäl 126).

| (182) | Även om man för analysändamål antog att en rationell privat investerare skulle ha kunnat ta hänsyn till en framtida bedömning av värdet av investeringen vid en obestämd tidpunkt utöver den regelbundna avkastningen för att besluta om den påstådda investeringen skulle investeraren likväl ha hållit fast vid företagets kapacitet att generera utdelningar på lång sikt och därmed ha haft samma framtidsperspektiv som den franska staten, som kontrollerar EDF sedan 1946. För att bedöma värdet av sin äganderätt till EDF skulle den rationella privata investeraren ha bortsett från det redovisade värdet av företagets nettotillgångar, till och med genom att lita på skuldminskningen och den intäktsgenerering som de franska myndigheterna framhåller (skäl 84). Tillgångarnas värde, investeringsbeloppen eller skuldminskningen stämmer inte nödvändigtvis överens med det faktiska ekonomiska värdet för att fastställa ett transaktionspris. Det lämpar sig därför inte att hålla fast vid det faktum att den totala återbetalningen av EDF:s skulder 1997 skulle ha krävt belopp som kraftigt överskred EDF:s egna kapital (skäl 177). På lång sikt beror ett företags värde på dess kapacitet att generera värde för aktieägaren i form av utdelningar eller uppskattning av kapitalet, snarare än på det redovisade värdet av företagets tillgångar. |
| --- | --- |

(182)

Även om man för analysändamål antog att en rationell privat investerare skulle ha kunnat ta hänsyn till en framtida bedömning av värdet av investeringen vid en obestämd tidpunkt utöver den regelbundna avkastningen för att besluta om den påstådda investeringen skulle investeraren likväl ha hållit fast vid företagets kapacitet att generera utdelningar på lång sikt och därmed ha haft samma framtidsperspektiv som den franska staten, som kontrollerar EDF sedan 1946. För att bedöma värdet av sin äganderätt till EDF skulle den rationella privata investeraren ha bortsett från det redovisade värdet av företagets nettotillgångar, till och med genom att lita på skuldminskningen och den intäktsgenerering som de franska myndigheterna framhåller (skäl 84). Tillgångarnas värde, investeringsbeloppen eller skuldminskningen stämmer inte nödvändigtvis överens med det faktiska ekonomiska värdet för att fastställa ett transaktionspris. Det lämpar sig därför inte att hålla fast vid det faktum att den totala återbetalningen av EDF:s skulder 1997 skulle ha krävt belopp som kraftigt överskred EDF:s egna kapital (skäl 177). På lång sikt beror ett företags värde på dess kapacitet att generera värde för aktieägaren i form av utdelningar eller uppskattning av kapitalet, snarare än på det redovisade värdet av företagets tillgångar.

| (183) | Bland de olika metoder som används i finansvärlden för att bedöma den alternativkostnad eller avkastning som krävs för en äganderätt som är överlåtbar mot vederlag i ett företags kapital, är den mest använda metoden en modell för värdering av finansiella tillgångar som kallas för CAPM-modellen (Capital Asset Pricing Model) (35). Som framgår av tabell 5 fastställs genom tillämpningen av CAPM-modellen på en investering i EDF:s kapital 1997 ett målvärde för den avkastning som krävs på omkring 12 %, upp till cirka 13,4 %, för en likvid tillgång såsom en EDF-aktie. Detta målvärde bör dock betraktas som ett minimivärde. Målvärdet förutsätter inte bara att en äganderätt till EDF såsom en aktie är möjlig och överlåtbar men dessutom att det skulle finnas en likvid marknad, trots att staten innehade 100 % av kapitalet och att EDF inte kunde emittera aktier. Till den avkastning som krävs för en likvid tillgång bör en premie på mellan 0,5 % och 1,5 % läggas till (36) för att återspegla den stora osäkerhet, på grund av de i skälen 179 och 180 undersökta faktorerna, vad gäller likviditeten hos EDF:s aktier som en rationell privat investerare kunde ha 1997. |
| --- | --- |

(183)

Bland de olika metoder som används i finansvärlden för att bedöma den alternativkostnad eller avkastning som krävs för en äganderätt som är överlåtbar mot vederlag i ett företags kapital, är den mest använda metoden en modell för värdering av finansiella tillgångar som kallas för CAPM-modellen (Capital Asset Pricing Model) (35). Som framgår av tabell 5 fastställs genom tillämpningen av CAPM-modellen på en investering i EDF:s kapital 1997 ett målvärde för den avkastning som krävs på omkring 12 %, upp till cirka 13,4 %, för en likvid tillgång såsom en EDF-aktie. Detta målvärde bör dock betraktas som ett minimivärde. Målvärdet förutsätter inte bara att en äganderätt till EDF såsom en aktie är möjlig och överlåtbar men dessutom att det skulle finnas en likvid marknad, trots att staten innehade 100 % av kapitalet och att EDF inte kunde emittera aktier. Till den avkastning som krävs för en likvid tillgång bör en premie på mellan 0,5 % och 1,5 % läggas till (36) för att återspegla den stora osäkerhet, på grund av de i skälen 179 och 180 undersökta faktorerna, vad gäller likviditeten hos EDF:s aktier som en rationell privat investerare kunde ha 1997.

35

36

| (184) | Under alla omständigheter ligger det ungefärliga värdet på 12 % utan premier, även om det är lägre, nära den avkastning på eget kapital på 14 % med vilken EDF ersatte den franska staten mellan 1991 och 1996 (skäl 102, tabell 3). Normalt sett är det på den faktiska avkastning som erhållits som den förväntade framtida avkastningen grundar sig. Giltigheten avseende det ungefärliga värdet på 12 % bekräftas också av användningen av andra parametrar på grundval av siffror som var tillgängliga vid tidpunkten, inbegripet de siffror som användes i den studie som utfördes för EDF:s räkning och som anges i skäl 70, i vilken ett målvärde fastställs i ett intervall på mellan 11,9 % och 13,5 %, med ett medelvärde på 12,7 %. Om analysresultaten inte förändras med en likviditetspremie utöver avkastningsmålet på cirka 12 %, eller genom tillämpning från och med 1997 av 14 % faktisk avkastning avseende den senaste tiden, är det inte nödvändigt att ta med denna premie och den faktiska avkastningen i beräkningen.

  Tabell 5


  Avkastningsmål som krävdes för en investering i EDF:s aktier 1997: beräkningsvärden








  Parameter | Värde | Källa |
| --- | --- | --- | --- |
| Räntesats utan risk | 6,35 – 5,58 | Årsgenomsnittet 1997 av den dagliga räntan för Republiken Frankrikes referensobligation med en löptid på 30 år och 10 år, källa Banque de France: Referensränta på statsskuldväxlar och statsobligationer, http://www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux) |
| EDF:s beta (skuldsatt) | 0,45 – 0,54 – 0,62 | 1. EDF:s beta – Vernimmen et al., anfört arbete, grafisk framställning s. 427. 2. och 3. Studie från Oxera, tabell 3.8, beta för EU-bolag i branschen. |
| Skuldsättning (procent) | 60 | EDF:s kapitalstruktur efter omstruktureringen 1997 |
| EDF:s beta (skuldfritt) | 0,84 – 0,89 – 1,36 | 1. och 2. kommissionens beräkning. 3. Studie från Oxera, tabell 3.8 |
| Marknadsriskpremie | 6,3 – 7,3 | 1. Vernimmen anfört arbete, s. 423, citerar Mehra Prescott 2/2003 T.2 FR 1973–98. 2. Förväntad genomsnittlig riskpremie i Frankrike under perioden 1988–1996 (denna premie låg på 10,1 % 1996). An examination of Equity Risk Premium Forecasts in the G-6 Countries, Khorana, Moyer & Pattel, I/B/E/S Working Paper, augusti 1997, s. 25. |
| Intervall för avkastningsmål | 11,7 – 12,1 – 13,4 | Kommissionens beräkning |
| Genomsnittlig avkastning | 12 | Kommissionens beräkning |

(184)

Under alla omständigheter ligger det ungefärliga värdet på 12 % utan premier, även om det är lägre, nära den avkastning på eget kapital på 14 % med vilken EDF ersatte den franska staten mellan 1991 och 1996 (skäl 102, tabell 3). Normalt sett är det på den faktiska avkastning som erhållits som den förväntade framtida avkastningen grundar sig. Giltigheten avseende det ungefärliga värdet på 12 % bekräftas också av användningen av andra parametrar på grundval av siffror som var tillgängliga vid tidpunkten, inbegripet de siffror som användes i den studie som utfördes för EDF:s räkning och som anges i skäl 70, i vilken ett målvärde fastställs i ett intervall på mellan 11,9 % och 13,5 %, med ett medelvärde på 12,7 %. Om analysresultaten inte förändras med en likviditetspremie utöver avkastningsmålet på cirka 12 %, eller genom tillämpning från och med 1997 av 14 % faktisk avkastning avseende den senaste tiden, är det inte nödvändigt att ta med denna premie och den faktiska avkastningen i beräkningen.

Tabell 5

Tabell 5

Avkastningsmål som krävdes för en investering i EDF:s aktier 1997: beräkningsvärden

Avkastningsmål som krävdes för en investering i EDF:s aktier 1997: beräkningsvärden

Parameter

Värde

Källa

Räntesats utan risk

6,35 – 5,58

Årsgenomsnittet 1997 av den dagliga räntan för Republiken Frankrikes referensobligation med en löptid på 30 år och 10 år, källa Banque de France: Referensränta på statsskuldväxlar och statsobligationer, http://www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux)

EDF:s beta (skuldsatt)

0,45 – 0,54 – 0,62

1. EDF:s beta – Vernimmen et al., anfört arbete, grafisk framställning s. 427. 2. och 3. Studie från Oxera, tabell 3.8, beta för EU-bolag i branschen.

Skuldsättning (procent)

60

EDF:s kapitalstruktur efter omstruktureringen 1997

EDF:s beta (skuldfritt)

0,84 – 0,89 – 1,36

1. och 2. kommissionens beräkning. 3. Studie från Oxera, tabell 3.8

Marknadsriskpremie

6,3 – 7,3

1. Vernimmen anfört arbete, s. 423, citerar Mehra Prescott 2/2003 T.2 FR 1973–98. 2. Förväntad genomsnittlig riskpremie i Frankrike under perioden 1988–1996 (denna premie låg på 10,1 % 1996). An examination of Equity Risk Premium Forecasts in the G-6 Countries, Khorana, Moyer & Pattel, I/B/E/S Working Paper, augusti 1997, s. 25.

An examination of Equity Risk Premium Forecasts in the G-6 Countries

Intervall för avkastningsmål

11,7 – 12,1 – 13,4

Kommissionens beräkning

Genomsnittlig avkastning

12

Kommissionens beräkning

| (185) | För att fatta sitt investeringsbeslut 1997 skulle en rationell privat investerare i en situation som låg så nära den situation som de franska myndigheterna befann sig i som möjligt ha använt de systematiska uppskattningar av EDF:s framtida resultat som godkänts av de behöriga myndigheterna och använts som finansiellt scenario, vilka ingår i EDF:s resultatbudgetförslag för perioden 1997–2000 (skälen 90–92 tabell 1, skäl 97). Skattebefrielsen motsvarade 11 % av de 53,3 miljarder FRF som var EDF:s kapital och kapitaltillskott 1997, efter omstruktureringen av balansräkningen. Det går därför att dra slutsatsen att investeringen gav rätten att erhålla 11 % av utdelningarna (ersättning för kapitaltillskottet i enlighet med uppskattningarna i tabellerna 1 och 4) och av EDF:s värde. För att fastställa detta värde bör en modell för beräkning av ett företags värde på lång sikt tillämpas, närmare bestämt modellen för diskonterad utdelning (dividend discount model, DDM-modellen) (37). |
| --- | --- |

(185)

För att fatta sitt investeringsbeslut 1997 skulle en rationell privat investerare i en situation som låg så nära den situation som de franska myndigheterna befann sig i som möjligt ha använt de systematiska uppskattningar av EDF:s framtida resultat som godkänts av de behöriga myndigheterna och använts som finansiellt scenario, vilka ingår i EDF:s resultatbudgetförslag för perioden 1997–2000 (skälen 90–92 tabell 1, skäl 97). Skattebefrielsen motsvarade 11 % av de 53,3 miljarder FRF som var EDF:s kapital och kapitaltillskott 1997, efter omstruktureringen av balansräkningen. Det går därför att dra slutsatsen att investeringen gav rätten att erhålla 11 % av utdelningarna (ersättning för kapitaltillskottet i enlighet med uppskattningarna i tabellerna 1 och 4) och av EDF:s värde. För att fastställa detta värde bör en modell för beräkning av ett företags värde på lång sikt tillämpas, närmare bestämt modellen för diskonterad utdelning (dividend discount model, DDM-modellen) (37).

DDM-modellen

37

| (186) | Resultaten från analysen med DDM-modellen av en investering på 5,88 miljarder FRF med utgångspunkt i de utdelningar som anges i EDF:s preliminära resultaträkning 1997–2000 (ersättning för kapitaltillskott och tilläggsersättning i tabell 1) presenteras i tabell 6, genom att internräntan för de finansiella flödena och nettonuvärdet för avkastningsmålen på 12 %, 6,35 % och 5,58 % noteras (38). Dessa resultat har beräknats för ett referensscenario som grundar sig på en allmänt vedertagen analysmetod (tabell 6.1), med tre mindre trovärdiga känslighetsanalyser som dämpar antagandena i referensscenariot och därmed simulerar en större avkastning för aktieägaren än i referensscenariot (tabellerna 6.2, 6.3 och 6.4).

  Tabell 6


  Uppskattning av avkastningen (nettonuvärde) av en investering på 5,88 miljarder FRF utifrån DDM-modellen och med utgångspunkt i EDF:s preliminära resultaträkning 1997–2000 (tabell 1) (i miljarder FRF)

  6.1   Huvudscenario (förväntad tillväxt för utdelningarna i slutet av perioden 1999–2000) | | 1.1.1997 | 31.12.1997 | 31.12.1998 | 31.12.1999 | 31.12.2000 | 31.12.2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | Investering | Utdelning | Utdelning | Utdelning | Utdelning | DDM-värde |
| | | – 5,88 | 0,23 | 0,28 | 0,26 | 0,26 | 2,21 |
| Nettonuvärde 12 % | – 3,43 | | | | | | |
| Nettonuvärde 6,35 % | – 3,17 | | | | | | |
| Nettonuvärde 5,58 % | – 3,12 | | | | | | |
| Internränta | – 13 % | | | | | | |
| Anm.: Tabellen ska läsas enligt följande: För de förväntade finansiella flödena mellan den 1 januari 1997 och den 31 december 2000 uppgår nettonuvärdet med en diskonteringsränta på 12 % till – 3,43 miljarder FRF (...), och internräntan ligger på – 13 %. |

(186)

Resultaten från analysen med DDM-modellen av en investering på 5,88 miljarder FRF med utgångspunkt i de utdelningar som anges i EDF:s preliminära resultaträkning 1997–2000 (ersättning för kapitaltillskott och tilläggsersättning i tabell 1) presenteras i tabell 6, genom att internräntan för de finansiella flödena och nettonuvärdet för avkastningsmålen på 12 %, 6,35 % och 5,58 % noteras (38). Dessa resultat har beräknats för ett referensscenario som grundar sig på en allmänt vedertagen analysmetod (tabell 6.1), med tre mindre trovärdiga känslighetsanalyser som dämpar antagandena i referensscenariot och därmed simulerar en större avkastning för aktieägaren än i referensscenariot (tabellerna 6.2, 6.3 och 6.4).

38

Tabell 6

Tabell 6

Uppskattning av avkastningen (nettonuvärde) av en investering på 5,88 miljarder FRF utifrån DDM-modellen och med utgångspunkt i EDF:s preliminära resultaträkning 1997–2000 (tabell 1) (i miljarder FRF)

Uppskattning av avkastningen (nettonuvärde) av en investering på 5,88 miljarder FRF utifrån DDM-modellen och med utgångspunkt i EDF:s preliminära resultaträkning 1997–2000 (tabell 1) (i miljarder FRF)

6.1   Huvudscenario (förväntad tillväxt för utdelningarna i slutet av perioden 1999–2000)

1.1.1997

31.12.1997

31.12.1998

31.12.1999

31.12.2000

31.12.2000

Investering

Utdelning

Utdelning

Utdelning

Utdelning

DDM-värde

– 5,88

0,23

0,28

0,26

0,26

2,21

Nettonuvärde 12 %

– 3,43

Nettonuvärde 6,35 %

– 3,17

Nettonuvärde 5,58 %

– 3,12

Internränta

– 13 %

Anm.: Tabellen ska läsas enligt följande: För de förväntade finansiella flödena mellan den 1 januari 1997 och den 31 december 2000 uppgår nettonuvärdet med en diskonteringsränta på 12 % till – 3,43 miljarder FRF (...), och internräntan ligger på – 13 %.

Anm.:

6.2   Känslighet 1 (ɗ utdelningar = 4,51 % årlig ränta 1997/2000)

| | | 1.1.1997 | 31.12.1997 | 31.12.1998 | 31.12.1999 | 31.12.2000 | 31.12.2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | Investering | Utdelning | Utdelning | Utdelning | Utdelning | DDM-värde |
| | | – 5,88 | 0,23 | 0,28 | 0,26 | 0,26 | 3,69 |
| Nettonuvärde 12 % | – 2,68 | | | | | | |
| Nettonuvärde 6,35 % | – 2,14 | | | | | | |
| Nettonuvärde 5,58 % | – 2,05 | | | | | | |
| Internränta | – 4,7 % | | | | | | |

1.1.1997

31.12.1997

31.12.1998

31.12.1999

31.12.2000

31.12.2000

Investering

Utdelning

Utdelning

Utdelning

Utdelning

DDM-värde

– 5,88

0,23

0,28

0,26

0,26

3,69

Nettonuvärde 12 %

– 2,68

Nettonuvärde 6,35 %

– 2,14

Nettonuvärde 5,58 %

– 2,05

Internränta

– 4,7 %

6.3   Känslighet 2 (huvudscenario + tillägg 11 % kapital likställt med eget kapital)

| | | 1.1.1997 | 31.12.1997 | 31.12.1998 | 31.12.1999 | 31.12.2000 | 31.12.2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | Investering | Utdelning | Utdelning | Utdelning | Utdelning | DDM-värde |
| | | – 5,88 | 0,23 | 0,28 | 0,26 | 0,26 | 4,93 |
| Nettonuvärde 12 % | – 2,06 | | | | | | |
| Nettonuvärde 6,35 % | – 1,29 | | | | | | |
| Nettonuvärde 5,58 % | – 1,16 | | | | | | |
| Internränta | 0,3 % | | | | | | |

1.1.1997

31.12.1997

31.12.1998

31.12.1999

31.12.2000

31.12.2000

Investering

Utdelning

Utdelning

Utdelning

Utdelning

DDM-värde

– 5,88

0,23

0,28

0,26

0,26

4,93

Nettonuvärde 12 %

– 2,06

Nettonuvärde 6,35 %

– 1,29

Nettonuvärde 5,58 %

– 1,16

Internränta

0,3 %

6.4   Känslighet 3 (känslighet 1 + tillägg 11 % kapital likställt med eget kapital)

| | | 1.1.1997 | 31.12.1997 | 31.12.1998 | 31.12.1999 | 31.12.2000 | 31.12.2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | | Investering | Utdelning | Utdelning | Utdelning | Utdelning | DDM-värde |
| | | – 5,88 | 0,23 | 0,28 | 0,26 | 0,26 | 6,41 |
| Nettonuvärde 12 % | – 1,30 | | | | | | |
| Nettonuvärde 6,35 % | – 0,26 | | | | | | |
| Nettonuvärde 5,58 % | – 0,08 | | | | | | |
| Internränta | 5,2 % | | | | | | |

1.1.1997

31.12.1997

31.12.1998

31.12.1999

31.12.2000

31.12.2000

Investering

Utdelning

Utdelning

Utdelning

Utdelning

DDM-värde

– 5,88

0,23

0,28

0,26

0,26

6,41

Nettonuvärde 12 %

– 1,30

Nettonuvärde 6,35 %

– 0,26

Nettonuvärde 5,58 %

– 0,08

Internränta

5,2 %

| (187) | Det framgår av uppskattningarna i tabell 6 att om det belopp på 5,88 miljarder FRF som påstås ha investerats hade medfört rätten att förfoga över en procentandel som proportionellt motsvarar utdelningarna och EDF:s värde skulle åtgärden ha skapat ett starkt negativt nettonuvärde (– 3,43 miljarder FRF). För att investeringen skulle ha ett finansiellt intresse för en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle, enligt den vanligaste hypotesen (tabell 6.1), den rationella privata investeraren ha behövt nöja sig med en ersättning som kraftigt understeg en alternativkostnad för kapitalet på 12 % för en investering i EDF:s likvida aktier, och som till och med understeg ersättningen för den franska statens obligationer med en löptid på 30 år (6,35 %) och 10 år (5,58 %) 1997. Men en rationell privat investerare skulle uppenbarligen inte ha gjort investeringen under dessa omständigheter. |
| --- | --- |

(187)

Det framgår av uppskattningarna i tabell 6 att om det belopp på 5,88 miljarder FRF som påstås ha investerats hade medfört rätten att förfoga över en procentandel som proportionellt motsvarar utdelningarna och EDF:s värde skulle åtgärden ha skapat ett starkt negativt nettonuvärde (– 3,43 miljarder FRF). För att investeringen skulle ha ett finansiellt intresse för en privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle, enligt den vanligaste hypotesen (tabell 6.1), den rationella privata investeraren ha behövt nöja sig med en ersättning som kraftigt understeg en alternativkostnad för kapitalet på 12 % för en investering i EDF:s likvida aktier, och som till och med understeg ersättningen för den franska statens obligationer med en löptid på 30 år (6,35 %) och 10 år (5,58 %) 1997. Men en rationell privat investerare skulle uppenbarligen inte ha gjort investeringen under dessa omständigheter.

| (188) | Dessa slutsatser förändras inte kvalitativt genom att man, som ett känslighetstest, tillämpar andra hypoteser som trots att de är mindre trovärdiga ger den påstådda investeringen ett större värde (tabellerna 6.2–6.4) (39). I samtliga fall understiger den uppvisade avkastningen 12 %, vilket till och med är lägre än vad avkastningen från den franska statens obligationer med en löptid på 30 år och 10 år var 1997. Slutligen skulle den rationella privata investeraren inte utifrån undersökningen av andra tillgängliga variabler avseende resultaten i EDF:s preliminära konto för inkomstbildning, såsom inkomstberäkningarna, resultaten från huvudverksamheten och nettoresultatet (skälen 166–168), ha kunnat förvänta sig en total trendvändning som skulle möjliggöra en bättre avkastning eller en bättre värdetillväxt för staten i egenskap av aktieägare i fortsättningen. Den förutsebara och förväntade utvecklingen 1997 bekräftar ytterligare slutsatserna och deras utvidgning till perioden efter år 2000, precis som en rationell privat investerare kunde förutse 1997 på grundval av de uppgifter som lämnats in av de franska myndigheterna. |
| --- | --- |

(188)

Dessa slutsatser förändras inte kvalitativt genom att man, som ett känslighetstest, tillämpar andra hypoteser som trots att de är mindre trovärdiga ger den påstådda investeringen ett större värde (tabellerna 6.2–6.4) (39). I samtliga fall understiger den uppvisade avkastningen 12 %, vilket till och med är lägre än vad avkastningen från den franska statens obligationer med en löptid på 30 år och 10 år var 1997. Slutligen skulle den rationella privata investeraren inte utifrån undersökningen av andra tillgängliga variabler avseende resultaten i EDF:s preliminära konto för inkomstbildning, såsom inkomstberäkningarna, resultaten från huvudverksamheten och nettoresultatet (skälen 166–168), ha kunnat förvänta sig en total trendvändning som skulle möjliggöra en bättre avkastning eller en bättre värdetillväxt för staten i egenskap av aktieägare i fortsättningen. Den förutsebara och förväntade utvecklingen 1997 bekräftar ytterligare slutsatserna och deras utvidgning till perioden efter år 2000, precis som en rationell privat investerare kunde förutse 1997 på grundval av de uppgifter som lämnats in av de franska myndigheterna.

39

| (189) | Även om det antas att den rationella privata investeraren skulle ha hoppats på en kapitalvinst utöver EDF:s regelbundna avkastning, vilket ingenting tyder på i den information och de uppgifter som lämnats in av de franska myndigheterna, och som det dessutom skulle ha varit alltför riskfyllt att hoppas på med tanke på EDF:s ställning 1997, är det uteslutet att investeraren skulle ha gjort den påstådda investeringen. Under dessa omständigheter visar tillämpningen av testet med en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi att även om skattebefrielsen på 5,88 miljarder FRF faktiskt skulle ha varit ett investeringsbeslut som togs av staten i egenskap av aktieägare skulle denna åtgärd inte ha genomförts av en rationell privat investerare som förfogade över den information som de franska myndigheterna framhåller. |
| --- | --- |

(189)

Även om det antas att den rationella privata investeraren skulle ha hoppats på en kapitalvinst utöver EDF:s regelbundna avkastning, vilket ingenting tyder på i den information och de uppgifter som lämnats in av de franska myndigheterna, och som det dessutom skulle ha varit alltför riskfyllt att hoppas på med tanke på EDF:s ställning 1997, är det uteslutet att investeraren skulle ha gjort den påstådda investeringen. Under dessa omständigheter visar tillämpningen av testet med en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi att även om skattebefrielsen på 5,88 miljarder FRF faktiskt skulle ha varit ett investeringsbeslut som togs av staten i egenskap av aktieägare skulle denna åtgärd inte ha genomförts av en rationell privat investerare som förfogade över den information som de franska myndigheterna framhåller.

| (190) | I detta avseende blir de synpunkter från EDF som anges i skäl 71, enligt vilka skattebefrielsen inte skulle haft någon skadlig effekt på konkurrensen eller ha inneburit någon fördel eftersom EDF under alla omständigheter skulle ha kunnat hitta en motsvarande finansiering på kapitalmarknaderna, motsagda av faktiska omständigheterna. Det är ett faktum att EDF inte skulle ha kunnat emittera aktier på marknaderna för att skaffa sig detta belopp. Även om EDF antagligen hade kunnat hitta en långivare skulle lånet eller den motsvarande obligationsemissionen med all sannolikhet ha behövt ersättas till en högre ränta än den som den ränta franska staten förväntade sig för kapitaltillskottet till EDF för perioden 1997–2000 och räntan för den motsvarande refinansieringskostnaden för statsobligationerna 1997. Om EDF hade kunnat förfoga över ett motsvarande kapitalbelopp skulle kapitalkostnaderna ha varit större än kostnaderna för den påstådda investeringen. Utan att ta hänsyn till en återbetalning i kapital som EDF inte var skyldig att göra för skattebefrielsebeloppet eller det motsvarande beloppet i kapitaltillskott 1997, skulle åtgärden, till och med i detta avseende, ha gett EDF en ekonomisk fördel genom att minska företagets finansiella kostnader. |
| --- | --- |

(190)

I detta avseende blir de synpunkter från EDF som anges i skäl 71, enligt vilka skattebefrielsen inte skulle haft någon skadlig effekt på konkurrensen eller ha inneburit någon fördel eftersom EDF under alla omständigheter skulle ha kunnat hitta en motsvarande finansiering på kapitalmarknaderna, motsagda av faktiska omständigheterna. Det är ett faktum att EDF inte skulle ha kunnat emittera aktier på marknaderna för att skaffa sig detta belopp. Även om EDF antagligen hade kunnat hitta en långivare skulle lånet eller den motsvarande obligationsemissionen med all sannolikhet ha behövt ersättas till en högre ränta än den som den ränta franska staten förväntade sig för kapitaltillskottet till EDF för perioden 1997–2000 och räntan för den motsvarande refinansieringskostnaden för statsobligationerna 1997. Om EDF hade kunnat förfoga över ett motsvarande kapitalbelopp skulle kapitalkostnaderna ha varit större än kostnaderna för den påstådda investeringen. Utan att ta hänsyn till en återbetalning i kapital som EDF inte var skyldig att göra för skattebefrielsebeloppet eller det motsvarande beloppet i kapitaltillskott 1997, skulle åtgärden, till och med i detta avseende, ha gett EDF en ekonomisk fördel genom att minska företagets finansiella kostnader.

| (191) | Även om principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig med hänsyn till de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som, enligt dem, klargjorde lönsamhetsutsikterna och riskerna i samband med den påstådda investeringen i form av en skattebefrielse, leder tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi till slutsatsen att en rationell privat investerare inte skulle ha investerat ett belopp motsvarande den obetalda skatten i ökningen av EDF:s kapital 1997. |
| --- | --- |

(191)

Även om principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi skulle vara tillämplig med hänsyn till de handlingar som lämnats in av de franska myndigheterna och som, enligt dem, klargjorde lönsamhetsutsikterna och riskerna i samband med den påstådda investeringen i form av en skattebefrielse, leder tillämpningen av principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi till slutsatsen att en rationell privat investerare inte skulle ha investerat ett belopp motsvarande den obetalda skatten i ökningen av EDF:s kapital 1997.

| (192) | EDF:s befrielse från bolagsskatt till ett belopp av 5,88 miljarder FRF framstod inte som en produktiv investering genomförd av staten som aktieägare enligt principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Det tycks snarare vara en enskild undantagsåtgärd i form av skattebefrielse som gett EDF en ekonomisk fördel motsvarande beloppet för den obetalda skatten. En sådan fördel stärker ofrånkomligen EDF:s ställning i förhållande till sina konkurrenter då storleken på det egna kapitalet är en bland många andra faktorer som avgör ett företags kapacitet och villkor för extern finansiering, och de resurser som därmed sparats har kunnat användas för andra ändamål som exempelvis investeringar i Frankrike eller andra medlemsstater där konkurrenter bedrev sin verksamhet 1997. |
| --- | --- |

(192)

EDF:s befrielse från bolagsskatt till ett belopp av 5,88 miljarder FRF framstod inte som en produktiv investering genomförd av staten som aktieägare enligt principen om en rationell privat investerare som verkar i en marknadsekonomi. Det tycks snarare vara en enskild undantagsåtgärd i form av skattebefrielse som gett EDF en ekonomisk fördel motsvarande beloppet för den obetalda skatten. En sådan fördel stärker ofrånkomligen EDF:s ställning i förhållande till sina konkurrenter då storleken på det egna kapitalet är en bland många andra faktorer som avgör ett företags kapacitet och villkor för extern finansiering, och de resurser som därmed sparats har kunnat användas för andra ändamål som exempelvis investeringar i Frankrike eller andra medlemsstater där konkurrenter bedrev sin verksamhet 1997.

| (193) | Denna ekonomiska fördel snedvrider sålunda konkurrensen i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Fördelen är selektiv eftersom befrielsen från bolagsskatt på en del av de bokföringsmässiga avsättningarna utgör ett undantag från den normala skattemässiga behandlingen av en sådan transaktion och detta undantag, i detta fall, endast har tillämpats på företaget EDF. |
| --- | --- |

(193)

Denna ekonomiska fördel snedvrider sålunda konkurrensen i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Fördelen är selektiv eftersom befrielsen från bolagsskatt på en del av de bokföringsmässiga avsättningarna utgör ett undantag från den normala skattemässiga behandlingen av en sådan transaktion och detta undantag, i detta fall, endast har tillämpats på företaget EDF.

9.2   STATLIGA MEDEL

| (194) | Begreppet stöd omfattar inte endast aktivt stöd som till exempel subventioner, utan även olika former av offentliga åtgärder som minskar den kostnadsbörda som i normala fall belastar budgeten i ett företag och som har samma effekt som subventioner (40). Enligt fast rättspraxis (41) är det faktum att staten inte uppbär en skatt som skulle ha betalats att likställa med förbrukning av statliga medel. |
| --- | --- |

(194)

Begreppet stöd omfattar inte endast aktivt stöd som till exempel subventioner, utan även olika former av offentliga åtgärder som minskar den kostnadsbörda som i normala fall belastar budgeten i ett företag och som har samma effekt som subventioner (40). Enligt fast rättspraxis (41) är det faktum att staten inte uppbär en skatt som skulle ha betalats att likställa med förbrukning av statliga medel.

40

41

| (195) | Den uteblivna bolagsskatt som skulle ha betalats för räkenskapsåret 1997 är en direkt följd av skattelagstiftning som antagits av de franska myndigheterna för att genomföra en rättsakt, nämligen lag nr 97-1026 av den 10 november 1997. |
| --- | --- |

(195)

Den uteblivna bolagsskatt som skulle ha betalats för räkenskapsåret 1997 är en direkt följd av skattelagstiftning som antagits av de franska myndigheterna för att genomföra en rättsakt, nämligen lag nr 97-1026 av den 10 november 1997.

9.3   SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN MELLAN MEDLEMSSTATERNA

| (196) | Från det att företaget bildades 1946 fram till ikraftträdandet av direktiv 96/92/EG hade EDF monopolställning med exklusiva rättigheter i fråga om överföring, distribution samt import och export av el på den franska marknaden. Emellertid konkurrerade EDF med andra elproducenter från andra medlemsstater redan innan direktiv 96/92/EG trädde i kraft. Dessutom rådde fri konkurrens på närliggande marknader som inte omfattades av exklusiva rättigheter och på vilka EDF redan hade diversifierat sin verksamhet till områden som inte omfattades av företagets exklusiva rättigheter, varken ur geografisk synvinkel eller i branschhänseende. Konkurrensen och handeln påverkades sålunda redan före den avreglering som föreskrevs i direktiv 96/92/EG. |
| --- | --- |

(196)

Från det att företaget bildades 1946 fram till ikraftträdandet av direktiv 96/92/EG hade EDF monopolställning med exklusiva rättigheter i fråga om överföring, distribution samt import och export av el på den franska marknaden. Emellertid konkurrerade EDF med andra elproducenter från andra medlemsstater redan innan direktiv 96/92/EG trädde i kraft. Dessutom rådde fri konkurrens på närliggande marknader som inte omfattades av exklusiva rättigheter och på vilka EDF redan hade diversifierat sin verksamhet till områden som inte omfattades av företagets exklusiva rättigheter, varken ur geografisk synvinkel eller i branschhänseende. Konkurrensen och handeln påverkades sålunda redan före den avreglering som föreskrevs i direktiv 96/92/EG.

| (197) | El var föremål för en omfattande och växande handel mellan medlemsstaterna där EDF var en aktiv deltagare. Denna handel, som förstärkts genom antagandet av rådets direktiv 90/547/EEG (42), sker på grundval av affärsavtal mellan de olika företag som driver högspänningsnät i medlemsstaterna. I de europeiska OECD-länderna ökade elimporten med i genomsnitt 7 % om året mellan 1980 och 1990. Mellan 1981 och 1989 ökade EDF överskottet från sin handel med utlandet med nio gånger genom att företaget uppnådde en nettoexport på 42 TWh, vilket motsvarade 10 % av dess totala produktion. Redan 1985 exporterade EDF 19 TWh till övriga medlemsstater. |
| --- | --- |

(197)

El var föremål för en omfattande och växande handel mellan medlemsstaterna där EDF var en aktiv deltagare. Denna handel, som förstärkts genom antagandet av rådets direktiv 90/547/EEG (42), sker på grundval av affärsavtal mellan de olika företag som driver högspänningsnät i medlemsstaterna. I de europeiska OECD-länderna ökade elimporten med i genomsnitt 7 % om året mellan 1980 och 1990. Mellan 1981 och 1989 ökade EDF överskottet från sin handel med utlandet med nio gånger genom att företaget uppnådde en nettoexport på 42 TWh, vilket motsvarade 10 % av dess totala produktion. Redan 1985 exporterade EDF 19 TWh till övriga medlemsstater.

42

| (198) | Redan innan direktiv 96/92/EG trädde i kraft i februari 1999 hade vissa medlemsstater ensidigt antagit åtgärder för att avreglera sina elmarknader. Framför allt avreglerade Förenade kungariket sin marknad helt för stora industriella kunder 1990. Sverige avreglerade sin marknad helt 1996, medan Finland började avreglera sin 1995 för att uppnå fullständig avreglering 1997. Tyskland avreglerade sin marknad helt 1998, medan Nederländerna avreglerade sin marknad för stora industriella kunder helt 1998. Mot denna bakgrund påverkade statligt stöd till företag som hade monopolställning i en medlemsstat och samtidigt deltog aktivt i handeln mellan medlemsstaterna, vilket var fallet med EDF, handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget redan före det datum då direktivet föreskrev att marknaden skulle konkurrensutsättas. |
| --- | --- |

(198)

Redan innan direktiv 96/92/EG trädde i kraft i februari 1999 hade vissa medlemsstater ensidigt antagit åtgärder för att avreglera sina elmarknader. Framför allt avreglerade Förenade kungariket sin marknad helt för stora industriella kunder 1990. Sverige avreglerade sin marknad helt 1996, medan Finland började avreglera sin 1995 för att uppnå fullständig avreglering 1997. Tyskland avreglerade sin marknad helt 1998, medan Nederländerna avreglerade sin marknad för stora industriella kunder helt 1998. Mot denna bakgrund påverkade statligt stöd till företag som hade monopolställning i en medlemsstat och samtidigt deltog aktivt i handeln mellan medlemsstaterna, vilket var fallet med EDF, handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget redan före det datum då direktivet föreskrev att marknaden skulle konkurrensutsättas.

| (199) | I sin årsrapport för 1997 uppgav EDF att företaget hörde till de främsta internationella aktörerna inom elsektorn med investeringar på över 13 miljarder FRF utanför Frankrike och en produktionsapparat som motsvarade nästan 11 % av den franska produktionsapparaten med mer än 8 miljoner kunder. I rapporten betonades även att EDF 1997 ökat och stärkt sina investeringar i Europa genom att utvidga sin verksamhet till Österrike och Polen och att företaget exporterade mer än 70 TWh inom Europa. Denna export levererades i konkurrens med alternativa leverantörer på de berörda marknaderna. |
| --- | --- |

(199)

I sin årsrapport för 1997 uppgav EDF att företaget hörde till de främsta internationella aktörerna inom elsektorn med investeringar på över 13 miljarder FRF utanför Frankrike och en produktionsapparat som motsvarade nästan 11 % av den franska produktionsapparaten med mer än 8 miljoner kunder. I rapporten betonades även att EDF 1997 ökat och stärkt sina investeringar i Europa genom att utvidga sin verksamhet till Österrike och Polen och att företaget exporterade mer än 70 TWh inom Europa. Denna export levererades i konkurrens med alternativa leverantörer på de berörda marknaderna.

företaget hörde till de främsta internationella aktörerna inom elsektorn med investeringar på över 13 miljarder FRF utanför Frankrike och en produktionsapparat som motsvarade nästan 11 % av den franska produktionsapparaten med mer än 8 miljoner kunder

ökat och stärkt sina investeringar i Europa genom att utvidga sin verksamhet till Österrike och Polen

exporterade mer än 70 TWh inom Europa

| (200) | I det affärsavtal för perioden 1997–2000 som staten och EDF ingick den 8 april 1997 föreskrevs att EDF skulle anslå cirka 12–13 miljarder FRF till sina utlandsinvesteringar, där olika europeiska regioner hörde till prioriteringarna. Mellan 2000 och 2002 hade EDF förvärvat en tredjedel av kapitalet i det tyska företaget EnBW, ökat produktions- och distributionskapaciteten hos sitt brittiska dotterföretag London Electricity, tagit direkt kontroll över det italienska företaget Fenice samt ingått ett samarbetsavtal med Fiat i syfte att förvärva Montedison (som sedermera blev Edison). |
| --- | --- |

(200)

I det affärsavtal för perioden 1997–2000 som staten och EDF ingick den 8 april 1997 föreskrevs att EDF skulle anslå cirka 12–13 miljarder FRF till sina utlandsinvesteringar, där olika europeiska regioner hörde till prioriteringarna. Mellan 2000 och 2002 hade EDF förvärvat en tredjedel av kapitalet i det tyska företaget EnBW, ökat produktions- och distributionskapaciteten hos sitt brittiska dotterföretag London Electricity, tagit direkt kontroll över det italienska företaget Fenice samt ingått ett samarbetsavtal med Fiat i syfte att förvärva Montedison (som sedermera blev Edison).

| (201) | 1997 samlades EDF:s verksamhet avseende tjänster till privatkunder, företagskunder och lokala myndigheter i SDS, ett dotterföretag som ägs till 100 % av EDF. SDS bedrev verksamhet på områdena avfallshantering, gatubelysning och andra tjänster med anknytning till energiområdet och gav ett bidrag till försäljningen på 685 miljoner euro 1998 jämfört med 650 miljoner 1997. År 2000 ingick EDF ett samarbetsavtal med Veolia Environnement via företaget Dalkia, som är ledande i Europa när det gäller energitjänster till företag och myndigheter. Dalkia erbjuder ingenjörstjänster och underhåll på energiområdet, förvaltar kraftvärmeverk, tillhandahåller tekniska tjänster med anknytning till driften av byggnader samt sköter driften av nät för distribution av fjärrvärme, kraftvärme, samlad energiproduktion och industriella flöden. |
| --- | --- |

(201)

1997 samlades EDF:s verksamhet avseende tjänster till privatkunder, företagskunder och lokala myndigheter i SDS, ett dotterföretag som ägs till 100 % av EDF. SDS bedrev verksamhet på områdena avfallshantering, gatubelysning och andra tjänster med anknytning till energiområdet och gav ett bidrag till försäljningen på 685 miljoner euro 1998 jämfört med 650 miljoner 1997. År 2000 ingick EDF ett samarbetsavtal med Veolia Environnement via företaget Dalkia, som är ledande i Europa när det gäller energitjänster till företag och myndigheter. Dalkia erbjuder ingenjörstjänster och underhåll på energiområdet, förvaltar kraftvärmeverk, tillhandahåller tekniska tjänster med anknytning till driften av byggnader samt sköter driften av nät för distribution av fjärrvärme, kraftvärme, samlad energiproduktion och industriella flöden.

| (202) | EDF har också utvecklat sin verksamhet på marknaden för förnybara energikällor. År 1997 samlades EDF:s verksamhet på området förnybara energikällor såsom jordvärme och vindkraft i holdingföretaget CHART, ett dotterföretag som ägs till 100 % av EDF. Företagets bidrag till koncernens konsoliderade omsättning uppgick då till 70 miljoner euro. |
| --- | --- |

(202)

EDF har också utvecklat sin verksamhet på marknaden för förnybara energikällor. År 1997 samlades EDF:s verksamhet på området förnybara energikällor såsom jordvärme och vindkraft i holdingföretaget CHART, ett dotterföretag som ägs till 100 % av EDF. Företagets bidrag till koncernens konsoliderade omsättning uppgick då till 70 miljoner euro.

| (203) | Som producent och distributör av el konkurrerar EDF slutligen med leverantörer av andra alternativa energikällor såsom kol, olja och gas på både den nationella och den internationella marknaden. Exempelvis har EDF i Frankrike med framgång inlett en kampanj för att främja användningen av el för uppvärmning. Företaget har på så sätt ökat sin marknadsandel på bekostnad av de konkurrenter som erbjuder alternativa energikällor som olja eller gas. Inom stålindustrin konkurrerar elektriska ugnar med gas- och oljeeldade ugnar. Detta innebär att en åtgärd som den ifrågavarande skulle kunna snedvrida konkurrensen med de alternativa leverantörerna, såsom Gaz de France. |
| --- | --- |

(203)

Som producent och distributör av el konkurrerar EDF slutligen med leverantörer av andra alternativa energikällor såsom kol, olja och gas på både den nationella och den internationella marknaden. Exempelvis har EDF i Frankrike med framgång inlett en kampanj för att främja användningen av el för uppvärmning. Företaget har på så sätt ökat sin marknadsandel på bekostnad av de konkurrenter som erbjuder alternativa energikällor som olja eller gas. Inom stålindustrin konkurrerar elektriska ugnar med gas- och oljeeldade ugnar. Detta innebär att en åtgärd som den ifrågavarande skulle kunna snedvrida konkurrensen med de alternativa leverantörerna, såsom Gaz de France.

| (204) | EDF hade följaktligen en framträdande plats i elhandeln mellan medlemsstaterna 1997, medan elmarknaden i Frankrike numera är helt avreglerad och flera europeiska leverantörer är verksamma där. Det framgår därmed att EDF redan 1997 hade inlett verksamhet på vissa marknader i andra medlemsstater och att det stöd som följde av att EDF inte betalat bolagsskatt på en del av de skattefria bokföringsmässiga avsättningar som gjorts för att förnya det franska högspänningsnätet måste ha påverkat konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(204)

EDF hade följaktligen en framträdande plats i elhandeln mellan medlemsstaterna 1997, medan elmarknaden i Frankrike numera är helt avreglerad och flera europeiska leverantörer är verksamma där. Det framgår därmed att EDF redan 1997 hade inlett verksamhet på vissa marknader i andra medlemsstater och att det stöd som följde av att EDF inte betalat bolagsskatt på en del av de skattefria bokföringsmässiga avsättningar som gjorts för att förnya det franska högspänningsnätet måste ha påverkat konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

| (205) | De skäl som framförs ovan har angetts i beslutet om att utvidga förfarandet. Varken Frankrike eller EDF bestred i sina synpunkter att stödet kunde ha påverkat handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(205)

De skäl som framförs ovan har angetts i beslutet om att utvidga förfarandet. Varken Frankrike eller EDF bestred i sina synpunkter att stödet kunde ha påverkat handeln mellan medlemsstaterna.

| (206) | I den mån de fyra kriterierna i artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda utgör EDF:s befrielse från bolagsskatt på en del av de skattefria bokföringsmässiga avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet följaktligen ett statligt stöd. Det bör nu undersökas huruvida detta stöd är förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(206)

I den mån de fyra kriterierna i artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda utgör EDF:s befrielse från bolagsskatt på en del av de skattefria bokföringsmässiga avsättningar som gjordes för att förnya det franska högspänningsnätet följaktligen ett statligt stöd. Det bör nu undersökas huruvida detta stöd är förenligt med den inre marknaden.

10.   BEDÖMNING AV STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

BEDÖMNING AV STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

| (207) | I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges att stöd som uppfyller de kriterier som ställs upp i fördraget i princip är oförenligt med den inre marknaden. I enlighet med fast rättspraxis ankommer det på medlemsstaten att lägga fram de olika skäl och uppgifter enligt vilka ett statligt stöd är förenligt med den inre marknaden (43). I detta fall har Republiken Frankrike varken lagt fram några skäl eller lämnat några uppgifter i detta avseende. |
| --- | --- |

(207)

I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges att stöd som uppfyller de kriterier som ställs upp i fördraget i princip är oförenligt med den inre marknaden. I enlighet med fast rättspraxis ankommer det på medlemsstaten att lägga fram de olika skäl och uppgifter enligt vilka ett statligt stöd är förenligt med den inre marknaden (43). I detta fall har Republiken Frankrike varken lagt fram några skäl eller lämnat några uppgifter i detta avseende.

43

| (208) | De undantag som anges i artikel 107.2 i EUF-fördraget är inte tillämpliga i det aktuella fallet eftersom stödet inte syftar till att uppnå de mål som anges i artikel 107.2. |
| --- | --- |

(208)

De undantag som anges i artikel 107.2 i EUF-fördraget är inte tillämpliga i det aktuella fallet eftersom stödet inte syftar till att uppnå de mål som anges i artikel 107.2.

| (209) | Den aktuella stödåtgärden uppfyller inte heller de villkor för undantag som anges i artikel 107.3 a och c i EUF-fördraget om stöd som syftar till att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner, särskilt som stödet utgör ett driftsstöd. I själva verket avser stödet inte investeringar eller nya arbetstillfällen såsom anges i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål. (44)

  . |
| --- | --- |

(209)

Den aktuella stödåtgärden uppfyller inte heller de villkor för undantag som anges i artikel 107.3 a och c i EUF-fördraget om stöd som syftar till att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner, särskilt som stödet utgör ett driftsstöd. I själva verket avser stödet inte investeringar eller nya arbetstillfällen såsom anges i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål. (44)

  .

44

.

| (210) | I artikel 107.3 c i EUF-fördraget anges också ett undantag för stöd i syfte att främja utveckling av vissa näringsverksamheter när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Den granskade stödåtgärden omfattas inte av detta undantag. Detta undantag från gällande skattelagstiftning som bara gynnar ett enda företag kan inte anses syfta till att underlätta utveckling av en viss näringsverksamhet. Dess enda syfte är att hjälpa ett företag genom att sänka dess driftskostnader. |
| --- | --- |

(210)

I artikel 107.3 c i EUF-fördraget anges också ett undantag för stöd i syfte att främja utveckling av vissa näringsverksamheter när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Den granskade stödåtgärden omfattas inte av detta undantag. Detta undantag från gällande skattelagstiftning som bara gynnar ett enda företag kan inte anses syfta till att underlätta utveckling av en viss näringsverksamhet. Dess enda syfte är att hjälpa ett företag genom att sänka dess driftskostnader.

| (211) | Vad gäller de undantag som anges i artikel 107.3 b och d i EUF-fördraget syftar den aktuella stödåtgärden inte heller till att genomföra viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, till att avhjälpa en allvarlig störning i den franska ekonomin eller till att främja kultur och bevara kulturarvet. |
| --- | --- |

(211)

Vad gäller de undantag som anges i artikel 107.3 b och d i EUF-fördraget syftar den aktuella stödåtgärden inte heller till att genomföra viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, till att avhjälpa en allvarlig störning i den franska ekonomin eller till att främja kultur och bevara kulturarvet.

| (212) | De kriterier som anges i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget är följaktligen inte uppfyllda. Vad gäller frågan om kompensation för kostnaderna för en allmännyttig tjänst åberopar de franska myndigheterna i fråga om skattefördelen för övrigt inte artikel 106.2 i EUF-fördraget, utan betonar att EDF har ett uppdrag att verka i allmänhetens tjänst. De franska myndigheterna har emellertid inte inkommit med någon bedömning av de kostnader som EDF åsamkas till följd av detta uppdrag. Kommissionen kan därmed inte slå fast huruvida den aktuella skattefördelen utgör ersättning för en eventuell merkostnad till följd av EDF:s uppdrag att verka i allmänhetens tjänst. Om skattebefrielsen borde betraktas som en kompensation för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse är det i vilket fall som helst inte fastställt att en sådan kompensation skulle ha definierats på förhand enligt tydliga kriterier och målsättningar och beräknats i förhållande till kostnaderna för ett effektivt företag. |
| --- | --- |

(212)

De kriterier som anges i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget är följaktligen inte uppfyllda. Vad gäller frågan om kompensation för kostnaderna för en allmännyttig tjänst åberopar de franska myndigheterna i fråga om skattefördelen för övrigt inte artikel 106.2 i EUF-fördraget, utan betonar att EDF har ett uppdrag att verka i allmänhetens tjänst. De franska myndigheterna har emellertid inte inkommit med någon bedömning av de kostnader som EDF åsamkas till följd av detta uppdrag. Kommissionen kan därmed inte slå fast huruvida den aktuella skattefördelen utgör ersättning för en eventuell merkostnad till följd av EDF:s uppdrag att verka i allmänhetens tjänst. Om skattebefrielsen borde betraktas som en kompensation för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse är det i vilket fall som helst inte fastställt att en sådan kompensation skulle ha definierats på förhand enligt tydliga kriterier och målsättningar och beräknats i förhållande till kostnaderna för ett effektivt företag.

| (213) | En bedömning av huruvida de villkor som formulerades i domen i Altmark-målet (45) och som möjliggör ett undantag från tillämpningen av artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda, liksom en bedömning av kriterierna för att tillämpa artikel 106.2 i EUF-fördraget, som de franska myndigheterna för övrigt inte åberopar, är följaktligen inte möjlig i detta fall. |
| --- | --- |

(213)

En bedömning av huruvida de villkor som formulerades i domen i Altmark-målet (45) och som möjliggör ett undantag från tillämpningen av artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda, liksom en bedömning av kriterierna för att tillämpa artikel 106.2 i EUF-fördraget, som de franska myndigheterna för övrigt inte åberopar, är följaktligen inte möjlig i detta fall.

45

| (214) | Mot bakgrund av detta framgår det att det granskade stödet utgör ett driftsstöd som förstärker EDF:s konkurrenskraft i förhållande till företagets konkurrenter. Under dessa omständigheter skulle stödet vara oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(214)

Mot bakgrund av detta framgår det att det granskade stödet utgör ett driftsstöd som förstärker EDF:s konkurrenskraft i förhållande till företagets konkurrenter. Under dessa omständigheter skulle stödet vara oförenligt med den inre marknaden.

| (215) | Kommissionen anser även att preskriptionsregeln – i motsats till vad de franska myndigheterna har hävdat – inte är tillämplig i det aktuella fallet. EDF gjorde skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar mellan 1987 och 1996. Det bör dock påpekas dels att felkorrigeringar som per definition avser redovisningen av historiska transaktioner enligt den nationella revisionsmyndigheten ska redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades, dels att den lag som föreskriver att koncessionsgivarens rättigheter ska omklassificeras till kapitaltillskott utan att belastas med bolagsskatt antogs den 10 november 1997. Skattefördelen härrör således från 1997 och preskriptionstiden är inte tillämplig på ett nytt stöd som betalades ut vid denna tidpunkt eftersom kommissionens första akt avseende denna åtgärd är daterad till den 10 juli 2001. I enlighet med artikel 15 i förordning (EG) nr 659/1999 avbryts dessutom preskriptionstiden av tvisteförfarandet. |
| --- | --- |

(215)

Kommissionen anser även att preskriptionsregeln – i motsats till vad de franska myndigheterna har hävdat – inte är tillämplig i det aktuella fallet. EDF gjorde skattebefriade bokföringsmässiga avsättningar mellan 1987 och 1996. Det bör dock påpekas dels att felkorrigeringar som per definition avser redovisningen av historiska transaktioner enligt den nationella revisionsmyndigheten ska redovisas i resultatet för det räkenskapsår under vilket felen konstaterades, dels att den lag som föreskriver att koncessionsgivarens rättigheter ska omklassificeras till kapitaltillskott utan att belastas med bolagsskatt antogs den 10 november 1997. Skattefördelen härrör således från 1997 och preskriptionstiden är inte tillämplig på ett nytt stöd som betalades ut vid denna tidpunkt eftersom kommissionens första akt avseende denna åtgärd är daterad till den 10 juli 2001. I enlighet med artikel 15 i förordning (EG) nr 659/1999 avbryts dessutom preskriptionstiden av tvisteförfarandet.

11.   SLUTSATSER

SLUTSATSER

| (216) | Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört det aktuella stödet i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Kommissionen anser att bolagsskattebefrielsen på 5 882 849 762 FRF avseende den i lag nr 97-1026 föreskrivna omklassificering till kapitaltillskott av de bokföringsmässiga avsättningar som motsvarade de arbeten för att förnya det franska högspänningsnätet som redan gjorts på 14 119 065 335 FRF, utgör ett olagligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(216)

Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört det aktuella stödet i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Kommissionen anser att bolagsskattebefrielsen på 5 882 849 762 FRF avseende den i lag nr 97-1026 föreskrivna omklassificering till kapitaltillskott av de bokföringsmässiga avsättningar som motsvarade de arbeten för att förnya det franska högspänningsnätet som redan gjorts på 14 119 065 335 FRF, utgör ett olagligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden.

| (217) | I enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget är kommissionen när den konstaterar att ett stöd är oförenligt med den inre marknaden enligt domstolens fasta rättspraxis behörig att ålägga den berörda medlemsstaten att upphäva eller ändra detta stöd. I artikel 14 i förordning (EG) nr 659/1999 anges följande: ”Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd ska kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren (nedan kallat ’beslut om återkrav’). Kommissionen ska inte återkräva stödet om detta skulle stå i strid med en allmän princip i gemenskapsrätten.” |
| --- | --- |

(217)

I enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget är kommissionen när den konstaterar att ett stöd är oförenligt med den inre marknaden enligt domstolens fasta rättspraxis behörig att ålägga den berörda medlemsstaten att upphäva eller ändra detta stöd. I artikel 14 i förordning (EG) nr 659/1999 anges följande: ”Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd ska kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren (nedan kallat ’beslut om återkrav’). Kommissionen ska inte återkräva stödet om detta skulle stå i strid med en allmän princip i gemenskapsrätten.”

Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd ska kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren (nedan kallat ’beslut om återkrav’). Kommissionen ska inte återkräva stödet om detta skulle stå i strid med en allmän princip i gemenskapsrätten

| (218) | Kommissionens syfte med att begära att den berörda medlemsstaten ska återkräva stöd som är oförenligt med den inre marknaden är att återställa den förutvarande ordningen (46). I detta avseende anser domstolen att målet uppnåtts när stödmottagarna återbetalat de belopp som olagligen beviljats som stöd, varvid de går miste om den fördel som de åtnjutit i förhållande till sina konkurrenter. Därigenom återställs den ordning som rådde innan stödet betalades ut (47). |
| --- | --- |

(218)

Kommissionens syfte med att begära att den berörda medlemsstaten ska återkräva stöd som är oförenligt med den inre marknaden är att återställa den förutvarande ordningen (46). I detta avseende anser domstolen att målet uppnåtts när stödmottagarna återbetalat de belopp som olagligen beviljats som stöd, varvid de går miste om den fördel som de åtnjutit i förhållande till sina konkurrenter. Därigenom återställs den ordning som rådde innan stödet betalades ut (47).

46

47

| (219) | I detta fall förefaller det som att ingen allmän princip i unionsrätten skulle strida mot att de olagliga stöd som härmed konstateras återkrävs. Framför allt har varken Frankrike eller de berörda tredje parterna lagt fram några argument för detta. |
| --- | --- |

(219)

I detta fall förefaller det som att ingen allmän princip i unionsrätten skulle strida mot att de olagliga stöd som härmed konstateras återkrävs. Framför allt har varken Frankrike eller de berörda tredje parterna lagt fram några argument för detta.

| (220) | Därav följer att Frankrike bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att från EDF återkräva det olagliga stöd som utbetalades i form av en bolagsskattebefrielse på 5 882 849 762 FRF för omklassificeringen av en del av avsättningarna till eget kapital avseende ett belopp på 14 119 065 335 FRF. |
| --- | --- |

(220)

Därav följer att Frankrike bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att från EDF återkräva det olagliga stöd som utbetalades i form av en bolagsskattebefrielse på 5 882 849 762 FRF för omklassificeringen av en del av avsättningarna till eget kapital avseende ett belopp på 14 119 065 335 FRF.

| (221) | Med avseende på detta återkrav ska de franska myndigheterna dessutom lägga till ränta på det stödbelopp som ska betalas tillbaka räknat från det datum då det oförenliga stödet stod till stödmottagarens förfogande, det vill säga förfallodatumet för betalningen av bolagsskatten för beskattningsåret 1997, och fram till det datum då det faktiskt har återbetalats (48), i enlighet med kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (49). |
| --- | --- |

(221)

Med avseende på detta återkrav ska de franska myndigheterna dessutom lägga till ränta på det stödbelopp som ska betalas tillbaka räknat från det datum då det oförenliga stödet stod till stödmottagarens förfogande, det vill säga förfallodatumet för betalningen av bolagsskatten för beskattningsåret 1997, och fram till det datum då det faktiskt har återbetalats (48), i enlighet med kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (49).

48

49

| (222) | Inom ramen för den skyldighet att samarbeta lojalt som åligger Frankrike inom ramen för återkravförfarandet måste detta belopp fastställas närmare under förfarandets lopp, på grundval av uppgifter som kommer att tillhandahållas av de franska myndigheterna och som bland annat kommer att ta hänsyn till de växelkurser mellan ECU/EUR och den franska francen (FRF) som eventuellt är tillämpliga på delutbetalningarna från EDF av bolagsskatten under 1997 och EDF:s återbetalning av stöden till följd av ogiltigförklaringen av det första negativa beslutet 2009. I det aktuella fallet utgår nämligen inte räntorna för den period under vilken stödet inte längre stod till företagets förfogande, nämligen perioden mellan det att Frankrike verkställde återkravet och återbetalningen till EDF. De räntor som eventuellt betalats av Frankrike till EDF bör likväl tas i beaktande. |
| --- | --- |

(222)

Inom ramen för den skyldighet att samarbeta lojalt som åligger Frankrike inom ramen för återkravförfarandet måste detta belopp fastställas närmare under förfarandets lopp, på grundval av uppgifter som kommer att tillhandahållas av de franska myndigheterna och som bland annat kommer att ta hänsyn till de växelkurser mellan ECU/EUR och den franska francen (FRF) som eventuellt är tillämpliga på delutbetalningarna från EDF av bolagsskatten under 1997 och EDF:s återbetalning av stöden till följd av ogiltigförklaringen av det första negativa beslutet 2009. I det aktuella fallet utgår nämligen inte räntorna för den period under vilken stödet inte längre stod till företagets förfogande, nämligen perioden mellan det att Frankrike verkställde återkravet och återbetalningen till EDF. De räntor som eventuellt betalats av Frankrike till EDF bör likväl tas i beaktande.

| (223) | De franska myndigheterna bör återkräva nämnda belopp inom 4 månader från dagen för delgivningen av detta beslut. |
| --- | --- |

(223)

De franska myndigheterna bör återkräva nämnda belopp inom 4 månader från dagen för delgivningen av detta beslut.

| (224) | Enligt fast rättspraxis kan en medlemsstat i händelse av att den stöter på oväntade svårigheter eller omständigheter som kommissionen inte förutsett underrätta kommissionen om dessa problem liksom om förslag på lämpliga ändringar för att kommissionen ska bedöma desamma. I så fall ska kommissionen och medlemsstaten samarbeta i ärligt uppsåt för att finna en lösning på svårigheterna som är helt och hållet förenlig med bestämmelserna (50) i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(224)

Enligt fast rättspraxis kan en medlemsstat i händelse av att den stöter på oväntade svårigheter eller omständigheter som kommissionen inte förutsett underrätta kommissionen om dessa problem liksom om förslag på lämpliga ändringar för att kommissionen ska bedöma desamma. I så fall ska kommissionen och medlemsstaten samarbeta i ärligt uppsåt för att finna en lösning på svårigheterna som är helt och hållet förenlig med bestämmelserna (50) i EUF-fördraget.

50

| (225) | Kommissionen uppmanar därför Frankrike att utan dröjsmål meddela kommissionen om eventuella problem som infinner sig vid beslutets genomförande. |
| --- | --- |

(225)

Kommissionen uppmanar därför Frankrike att utan dröjsmål meddela kommissionen om eventuella problem som infinner sig vid beslutets genomförande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

1.   Befrielsen från bolagsskatt till förmån för Electricité de France till ett belopp av 5 882 849 762 franska franc avseende omklassificeringen av avsättningarna till eget kapital motsvarande motvärdet för de tillgångar i högspänningsnätet som omfattas av koncessionsavtalet utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

2.   Det stöd som avses i punkt 1 och som Republiken Frankrike olagligen har genomfört är oförenligt med den inre marknaden.

Artikel 2

1.   Republiken Frankrike är skyldig att från stödmottagaren återkräva motvärdet i euro av det stöd som avses i artikel 1.

2.   För de belopp som ska återkrävas utgår ränta från och med det datum då de ställdes mottagarna till förfogande fram till dess att de faktiskt återbetalats.

3.   Räntan ska beräknas som kapitaliserad ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004.

Artikel 3

1.   Återkravet av det stöd som avses i artikel 1 ska ske omedelbart och effektivt.

2.   Republiken Frankrike ska se till att detta beslut verkställs inom fyra månader från dagen för delgivningen.

Artikel 4

1.   Republiken Frankrike ska inom två månader från delgivningen av detta beslut översända följande uppgifter till kommissionen:

| a) | Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren. |
| --- | --- |

a)

Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren.

| b) | En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan genomförts och som planeras för att följa detta beslut. |
| --- | --- |

b)

En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan genomförts och som planeras för att följa detta beslut.

| c) | Handlingar som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet. |
| --- | --- |

c)

Handlingar som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.

2.   Republiken Frankrike ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen i fråga om de nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra detta beslut fram till dess att det stöd som avses i artikel 1 har betalats tillbaka helt och hållet. Frankrike ska omedelbart, på enkel begäran från kommissionen, översända alla uppgifter om de åtgärder som redan genomförts och som planeras för att följa detta beslut. Frankrike ska dessutom tillhandahålla detaljerade uppgifter om de stödbelopp och räntor som redan återkrävts från stödmottagaren.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 22 juli 2015.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  Med verkan från och med den 1 december 2009 har artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget ersatts av artikel 107 respektive 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Innehållet i bestämmelserna är dock i sak oförändrat. Vid tillämpning av detta beslut ska hänvisningar till artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget i förekommande fall tolkas som hänvisningar till artikel 87 respektive 88 i EG-fördraget. I EUF-fördraget införs dessutom vissa ändringar av terminologin, exempelvis att gemenskapen ersätts med unionen, den gemensamma marknaden med den inre marknaden och förstainstansrätten med tribunalen. Det är terminologin i EUF-fördraget som används i detta beslut.

1

gemenskapen

unionen

den gemensamma marknaden

den inre marknaden

förstainstansrätten

tribunalen

(2)  
  EUT C 280, 16.11.2002, s. 8.

2

(3)  
  EUT L 49, 22.2.2005, s. 9.

3

(4)  Tribunalens dom av den 15 december 2009 i mål T-156/04, EDF mot kommissionen, REU 2009, s. II-4503.

4

(5)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318.

5

(6)  
  EUT C 186, 28.6.2013, s. 73.

6

(7)  Svar från de franska myndigheterna av den 23 december 2013, punkterna 71 och 72.

7

(8)  Särskild rapport om EDF:s koncessioner nr 1993 av den 10 oktober 1994.

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (EUT L 27, 30.1.1997, s. 20).

9

(10)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

10

(11)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 84.

11

(12)  
  Does the 1997 recapitalisation of EDF by the French State meet the private investor test? Slutrapport av den 15 oktober 2013.

12

Does the 1997 recapitalisation of EDF by the French State meet the private investor test?

(13)  Affärsavtal mellan staten och EDF 1997–2000, undertecknat den 8 april 1997

13

(14)  Skrivelse av den 12 juli 1996 från ekonomi- och finansministern och ministern med ansvar för industri, post och telekommunikationer till EDF:s ordförande, skrivelse av den 22 april 1997 från ekonomi- och finansministern, den biträdande ministern med ansvar för budgetfrågor och ministern med ansvar för industri, post och telekommunikationer till EDF:s ordförande.

14

(15)  Skrivelse från EDF:s ekonomichef till chefen för avdelningen för statlig finansiering och statliga andelar av den 19 februari 1997. Analysrapport från EDF daterad den 27 juli 1996 om ersättning till aktieägaren, översänd till senaten den 15 september 1997.

15

(16)  Motivering i artikel 45 i lagförslaget om olika bestämmelser av ekonomiskt och finansiellt slag som antogs i ministerrådet den 5 april 1997. Rapport från nationalförsamlingens finans-, ekonomi- och planeringsutskott som lades fram av ledamot Didier Migaud av den 10 september 1997 avseende lagförslag nr 201 om skattemässiga och finansiella nödåtgärder. Rapport från senator Alain Lambert avseende lagförslaget om skattemässiga och finansiella nödåtgärder som lades fram den 24 september 1997. Anförandet av ekonomi-, finans- och industriministern avseende lagförslaget om skattemässiga och finansiella nödåtgärder inför senaten den 2 oktober 1997.

16

(*1)  Sekretessbelagda uppgifter.

*1

(17)  Avtalet hänvisar till direktiv 96/92/EG. Detta direktiv saknade, precis som direktiven i dess efterföljd, regler för den företagsställning som producenter, transportörer eller distributörer av el skulle ha på den inre marknaden.

17

(18)  Ändringarna avseende överföringen i ny räkning ingår inte bland artikelns effekter i strikt bemärkelse men utgör en logisk konsekvens av desamma.

18

(19)  Avkastningen för staten i egenskap av aktieägare kan förklaras av att skatteunderlaget för kapitaltillskottet på 36 miljarder FRF (skuldkvotens nämnare) var så svagt och att de bokföringsmässiga avsättningarna var så stora. Efter att dessa avsättningar hade redovisats, fram till 1996, blev EDF:s årliga nettoresultat negativt. En negativ ingående balans i resultaträkningen tog formen av förbrukning av eget kapital i balansräkningen, fastställt till 24,2 miljarder FRF (se tabell 2, kolumnen Slutet av 1996 som visar hur EDF:s egna kapital skars ned av en negativ ingående balans på 20,2 miljarder FRF, innan den ändring som infördes genom artikel 4 i lag nr 97-1026). Eftersom skatt inte togs ut på negativa resultat skedde den mycket positiva avkastningen för staten i egenskap av aktieägare på bekostnad av staten i egenskap av uppbördsman.

19

Slutet av 1996

(20)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 82.

20

(21)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 83.

21

(22)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 84.

22

(23)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 104.

23

(24)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 86.

24

(25)  Målet kommissionen mot EDF C-124/10P, EU:C:2012:318, punkt 95.

25

(26)  Studie från Oxera, punkterna 3.3, 3.24 och 3.25

26

(27)  Studie från Oxera, tabell A2.2

27

(28)  Studie från Oxera, punkt 3.3.

28

(29)  Studie från Oxera, punkterna 3.3, 3.15, tabell 3.2, tabell 3.8 för betakoefficient och bilaga 5.

29

(30)  Studie från Oxera, punkterna 3.5, 3.13, 3.20–3.23.

30

(31)  Årsgenomsnittet av den dagliga räntan för den franska referensobligationen med en löptid på 30 år och 10 år, källa Banque de France: Referensränta på statsskuldväxlar och statsobligationer, http://www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux

31

(32)  Behovet av en beräkning av avkastningen av den totala fasta egna kapitalbasen i företaget i jämförelse med det enda investerade kapitalet i form av kapitaltillskott bekräftas av det faktum att statens ersättning, beräknad i procent (37,5 %) av nettoresultatet, i avtalet mellan staten och EDF för perioden 2001–2003 fastställdes i ett intervall mellan minst 1,5 % och högst 4,5 % av underlaget för det egna kapitalet. Svar från de franska myndigheterna av den 23 december 2013, punkt 53.

32

(33)  EDF:s årsrapport 1997, s. 103.

33

(34)  Enligt artikel 2 i beslutet av den 16 december 2003 (K(2003)4637 slutlig) (EUT L 49, 22.2.2005, s. 9) har kommissionen beslutat att inte göra invändningar mot reformen av det pensionssystem som gäller för el- och gasindustrin och som EDF omfattades av. Denna reform ledde till att pensionskostnaderna och pensionsåtagandet i det särskilda systemet för EDF:s och andra deltagande företags personal flyttades över till det allmänna socialförsäkringssystemet.

34

(35)  Genom denna modell uppskattas det avkastningsmål som en investerare i ett företags kapital (k) skulle kräva som resultat av ett tillägg till avkastningen i form av en finansiell tillgång som anses vara riskfri eller ha låg risk, nämligen en statsobligation på en referenskapitalmarknad (rf), en marknadsriskpremie som återspeglar den mer riskabla karaktären hos en investering i aktier (Km – rf), multiplicerad med en särskild riskkoefficient för aktien i det berörda företaget (β) som helst ska vara aktien i företaget eller åtminstone en aktie i jämförbara företag som används som referens. Parametern β ska bedömas för ett företag som inte är skuldsatt (gearing), i syfte att mäta företagets (aktiens) inneboende risk i förhållande till marknaden. Modellen är följande: k = rf + β × (Km – rf). Kommissionen tillämpade modellen Capital Asset Pricing Model (CAPM) för att bedöma den lönsamhet som krävs för kapitalinvesteringar i ett företag, som godkänts av tribunalen: T-319/12 – Spanien mot kommissionen, Ciudad de la Luz, EU:T:2014:604, punkterna 48–66. För en närmare beskrivning, se Vernimmen et al., Corporate Finance John Wiley & Sons ed. Andra upplagan, 2009, kap. 22. För resultaten från undersökningen om utvärderingsmetoders användningsfrekvens, se s. 460. Det teoretiska underlaget till CAPM-modellen och en numerisk tillämpning av den på det aktuella fallet ingår också i den studie som utförts av Oxera för EDF:s räkning (skäl 70), särskilt bilaga I.

35

f

m

f

f

m

f

Ciudad de la Luz

Corporate Finance

(36)  Vernimmen et al., Corporate Finance, John Wiley & Sons ed. Andra upplagan, 2009, s. 433.

36

Corporate Finance,

(37)  DDM-modellen återger företagets värde från och med den (senast) utbetalade utdelningen (Dt), utdelningarnas tillväxt (ɗD) och målersättningen, eller alternativkostnaden för kapitalet (K) enligt formeln Vr = Dt (1 + ɗD)/(K – ɗD). DDM-modellen används också i studien från Oxera för EDF:s räkning (punkterna 3.27–3.31, tabell 3.4) men med andra värden, varav vissa är mycket orealistiska. I studien från Oxera används en årlig tillväxttakt för utdelningarna på 9,3 %. I en livstidsberäkning som den som används i DDM-modellen är tillväxthastigheter för utdelningen kopplade till företagets tillväxt. Tillväxthastigheter på 9,3 %, som är betydligt högre än inflationen och tillväxthastigheten för bruttonationalprodukten (BNP) på lång sikt, innebär att EDF till slut skulle ta hela Frankrikes BNP i anspråk.

37

(38)  Ett negativt nettonuvärde för en given ränta (diskontering-finansiering) visar på att investeringen inte skulle vara lönsam med denna ränta. Av internräntan framgår den effektiva ränta med vilken de förväntade finansiella flödena ersätter en investering.

38

(39)  Antagandet att EDF:s utdelning skulle öka med 4,51 % (känslighet 1, tabell 6.2) förefaller optimistisk. Den har uppnåtts genom avrundning av den förväntade tillväxten för de fyra åren i prognosperioden 1997–2000. Förutom det faktum att tillväxten för de utdelningar som används i sedvanlig praxis är tillväxten vid periodens slut (huvudscenario) borde de utdelningar som EDF ska betala ut i praktiken minska under 1997–2000 jämfört med 1991–1996 och under 1999 och 2000 jämfört med 1998. Under alla omständigheter är en tillväxt på 4,51 % utan tidsbegränsning hög i absolut värde. Antagandet (känslighet 2, tabell 6.3) att aktieägaren skulle skjuta till – eller att köparen skulle betala – (en andel av) EDF:s kapital likställt med eget kapital såsom det uppskattades 1997 till EDF:s verkliga värde, såsom detta beräknats, tar inte hänsyn till att vissa poster i kapitalbasen är lagstadgade (kapitalbuffertar). Detta antagande kombinerat med DDM-modellen är också optimistiskt eftersom det är likvärdigt med att tilldela aktieägaren (en andel på 11 % av) kapitalet likställt med eget kapital (förutom tecknat kapital) som möjliggör för företaget att täcka eventuella förluster och, på lång sikt, kunna ge en regelbunden utdelning och ersättning till aktieägaren. Antagandet förutsätter att EDF:s kapital likställt med eget kapital, som fastställdes 1997–2000, skulle förbli tillgängligt för evigt, trots att DDM-modellen bortser från andra källor till ersättning än utdelningen. Det är alltså ett antagande som är svårt att motivera. Om de båda antagandena (känslighet 3, tabell 6.4) slås ihop förstärks deras respektive nackdelar och svagheter, vilket leder till att beräkningsresultaten blir ännu mer osannolika och riskfyllda.

39

(40)  Målen Gezamenlijke Steenkolenmijnen mot Haute Autorité, 30/59, EU:C:1961:2, målet Banco de Crédito Industrial C-387/92, EU:C:1994:100, målet SFEI, C-39/94, EU:C:1996:285, målet Frankrike mot kommissionen, C-241/94, EU:C:1996:353, målet FFSA mot kommissionen, T-106/95, EU:T:1997:23.

40

(41)  Se bland annat målet Ladbroke mot kommissionen, T-67/94, EU:T:1998:7, punkt 109.

41

(42)  Rådets direktiv 90/547/EEG av den 29 oktober 1990 om transitering av elektricitet genom kraftledningsnät (EGT L 313, 13.11.1990, s. 30).

42

(43)  C-364/90 – Italien mot kommissionen, EU:C:1993:157, punkt 20.

43

(44)  Riktlinjerna för regionalstöd, (EUT C 209, 23.7.2013, s. 1).

44

(45)  C-280/00 – Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, EU:C:2003:415.

45

(46)  Dom, Spanien mot kommissionen, C-278/92, C-279/92 och C- 280/92, EU:C:1994:325, punkt 75.

46

(47)  Dom, Belgien mot kommissionen, C-75/97, EU:C:1999:311, punkterna 64–65.

47

(48)  Se artikel 14.2 i förordning nr 659/99 (se ovan)

48

(49)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 140, 30.4.2004, s. 1).

49

(50)  Målet kommissionen mot Tyskland, C-94/87, EU:C:1989:46, punkt 9, och målet kommissionen Italien, C-348/93, EU:C:1995:95, punkt 17.

50

---