# Europos Sąjungos L 323/2015

| | ISSN 1977-0723 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 323 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 58 tomas2015m. gruodžio 9d. |

ISSN 1977-0723

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 323

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

58 tomas2015m. gruodžio 9d.

---

| Turinys | | II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | TARPTAUTINIAI SUSITARIMAI |
| | * | Informacija apie Protokolo, kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Danijos Vyriausybės bei Grenlandijos Vietinės Vyriausybės žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, pasirašymo datą | 1 |
| | | REGLAMENTAI |
| | * | 2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (ES) 2015/2285, kuriuo dėl tam tikrų reikalavimų, taikomų gyviems dvigeldžiams moliuskams, dygiaodžiams, gaubtagyviams ir jūrų pilvakojams iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004, nustatančio specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles, II priedas ir Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų I priedas (
  1
  ) | 2 |
| | * | 2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2286, kuriuo patvirtinamas reikšmingas garantuotų tradicinių gaminių registre įregistruoto pavadinimo specifikacijos pakeitimas [Belokranjska pogača (GTG)] | 5 |
| | | 2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2287, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti | 6 |
| | | SPRENDIMAI |
| | * | 2015 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2288 dėl valstybių narių mokėtinų finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2017 m. sumos viršutinę ribą, 2016 m. įnašo sumą, pirmąją 2016 m. įnašo dalį ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių įnašų sumų 2018 m. ir 2019 m. prognozę | 8 |
| | * | 2015 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2289, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo | 11 |
| | * | 2015 m. birželio 12 d. Komisijos deleguotasis sprendimas (ES) 2015/2290 dėl Australijoje, Bermudoje, Brazilijoje, Kanadoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Meksikoje galiojančios ir draudimo bei perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra tose šalyse, taikomos mokumo tvarkos laikino lygiavertiškumo | 22 |
| | * | 2015 m. gruodžio 7 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/2291, kuriuo dėl Sąjungos finansinio įnašo į 2014 m. pasiutligės likvidavimo Latvijoje finansavimo programą didžiausios sumos iš dalies keičiamos Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES nuostatos
  (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 8607)

   (
  1
  ) | 27 |
| | * | 2015 m. lapkričio 19 d. Žemės ūkio jungtinio komiteto sprendimas Nr. 2/2015 dėl Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais 9 priedo 1 ir 2 priedėlių keitimo [2015/2292] | 29 |

Turinys

II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

Puslapis

TARPTAUTINIAI SUSITARIMAI

*

Informacija apie Protokolo, kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Danijos Vyriausybės bei Grenlandijos Vietinės Vyriausybės žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, pasirašymo datą

1

REGLAMENTAI

*

2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (ES) 2015/2285, kuriuo dėl tam tikrų reikalavimų, taikomų gyviems dvigeldžiams moliuskams, dygiaodžiams, gaubtagyviams ir jūrų pilvakojams iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004, nustatančio specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles, II priedas ir Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų I priedas (
  1
  )

1

2

*

2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2286, kuriuo patvirtinamas reikšmingas garantuotų tradicinių gaminių registre įregistruoto pavadinimo specifikacijos pakeitimas [Belokranjska pogača (GTG)]

5

2015 m. gruodžio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2287, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

6

SPRENDIMAI

*

2015 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2288 dėl valstybių narių mokėtinų finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2017 m. sumos viršutinę ribą, 2016 m. įnašo sumą, pirmąją 2016 m. įnašo dalį ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių įnašų sumų 2018 m. ir 2019 m. prognozę

8

*

2015 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2289, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo

11

*

2015 m. birželio 12 d. Komisijos deleguotasis sprendimas (ES) 2015/2290 dėl Australijoje, Bermudoje, Brazilijoje, Kanadoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Meksikoje galiojančios ir draudimo bei perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra tose šalyse, taikomos mokumo tvarkos laikino lygiavertiškumo

22

*

2015 m. gruodžio 7 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/2291, kuriuo dėl Sąjungos finansinio įnašo į 2014 m. pasiutligės likvidavimo Latvijoje finansavimo programą didžiausios sumos iš dalies keičiamos Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES nuostatos
  (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 8607)

   (
  1
  )

(pranešta dokumentu Nr. C(2015) 8607)

1

27

*

2015 m. lapkričio 19 d. Žemės ūkio jungtinio komiteto sprendimas Nr. 2/2015 dėl Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais 9 priedo 1 ir 2 priedėlių keitimo [2015/2292]

29

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

TARPTAUTINIAI SUSITARIMAI

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/1

---

Informacija apie Protokolo, kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Danijos Vyriausybės bei Grenlandijos Vietinės Vyriausybės žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, pasirašymo datą

2015 m. lapkričio 27 d. Europos Sąjunga ir Danija bei Grenlandija pasirašė Protokolą, kuriuo nustatomos žvejybos partnerystės susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas.

Laikantis to Protokolo 14 straipsnio, jis laikinai taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d.

---

REGLAMENTAI

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/2

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) 2015/2285

2015 m. gruodžio 8 d.

kuriuo dėl tam tikrų reikalavimų, taikomų gyviems dvigeldžiams moliuskams, dygiaodžiams, gaubtagyviams ir jūrų pilvakojams iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004, nustatančio specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles, II priedas ir Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų I priedas

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (1), ypač į jo 4 straipsnio 4 dalį,

atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 854/2004, nustatantį specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (2), ypač į jo įžanginį sakinį ir 18 straipsnio 13 punktą,

kadangi:

| (1) | Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatytos specialios žmonėms vartoti skirtų gyvūninių produktų oficialios kontrolės taisyklės. Jame nustatyta, kad valstybės narės užtikrina, kad gyvų dvigeldžių moliuskų, gyvų dygiaodžių, gyvų gaubtagyvių ir gyvų jūrų pilvakojų auginimo ir tiekimo į rinką oficiali kontrolė būtų vykdoma vadovaujantis jo II priedu; |
| --- | --- |

(1)

Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatytos specialios žmonėms vartoti skirtų gyvūninių produktų oficialios kontrolės taisyklės. Jame nustatyta, kad valstybės narės užtikrina, kad gyvų dvigeldžių moliuskų, gyvų dygiaodžių, gyvų gaubtagyvių ir gyvų jūrų pilvakojų auginimo ir tiekimo į rinką oficiali kontrolė būtų vykdoma vadovaujantis jo II priedu;

| (2) | Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priedo II skyriaus A dalies 2 punkte nustatyta, kad, atsižvelgdama į užterštumo fekalijomis laipsnį, kompetentinga institucija turi suskirstyti auginimo teritorijas, kuriose ji leidžia rinkti gyvus dvigeldžius moliuskus, į tris kategorijas; |
| --- | --- |

(2)

Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priedo II skyriaus A dalies 2 punkte nustatyta, kad, atsižvelgdama į užterštumo fekalijomis laipsnį, kompetentinga institucija turi suskirstyti auginimo teritorijas, kuriose ji leidžia rinkti gyvus dvigeldžius moliuskus, į tris kategorijas;

| (3) | siekdamos suskirstyti auginimo teritorijas kompetentingos institucijos turėtų nustatyti peržiūros laikotarpį mėginiams imti iš kiekvienos moliuskų augimvietės ir jų natūralaus išsivalymo vietų, siekiant nustatyti, ar laikomasi standartų, nurodytų tame reglamente; |
| --- | --- |

(3)

siekdamos suskirstyti auginimo teritorijas kompetentingos institucijos turėtų nustatyti peržiūros laikotarpį mėginiams imti iš kiekvienos moliuskų augimvietės ir jų natūralaus išsivalymo vietų, siekiant nustatyti, ar laikomasi standartų, nurodytų tame reglamente;

| (4) | Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priedo II skyriaus A dalies 3 punkte nustatyta, kad kompetentinga institucija gali priskirti prie A klasės teritorijas, kuriose gyvi dvigeldžiai moliuskai gali būti renkami tiesiogiai vartoti žmonėms. Gyvi dvigeldžiai moliuskai iš šių vietų turi atitikti sveikatos standartus, nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004 (3) III priedo VII skirsnio V skyriuje; |
| --- | --- |

(4)

Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priedo II skyriaus A dalies 3 punkte nustatyta, kad kompetentinga institucija gali priskirti prie A klasės teritorijas, kuriose gyvi dvigeldžiai moliuskai gali būti renkami tiesiogiai vartoti žmonėms. Gyvi dvigeldžiai moliuskai iš šių vietų turi atitikti sveikatos standartus, nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004 (3) III priedo VII skirsnio V skyriuje;

| (5) | Komisijos reglamente (EB) Nr. 2073/2005 (4) nustatyti tam tikrų mikroorganizmų mikrobiologiniai kriterijai ir įgyvendinimo taisyklės, kurių vykdydami Reglamento (EB) Nr. 852/2004 4 straipsnyje nurodytus bendruosius ir specialiuosius higienos reikalavimus turi laikytis maisto tvarkymo subjektai. Visų pirma, jame nustatytas maisto saugos kriterijus dėl Escherichia coli gyvuose dvigeldžiuose moliuskuose ir gyvuose dygiaodžiuose, gaubtagyviuose ir pilvakojuose; |
| --- | --- |

(5)

Komisijos reglamente (EB) Nr. 2073/2005 (4) nustatyti tam tikrų mikroorganizmų mikrobiologiniai kriterijai ir įgyvendinimo taisyklės, kurių vykdydami Reglamento (EB) Nr. 852/2004 4 straipsnyje nurodytus bendruosius ir specialiuosius higienos reikalavimus turi laikytis maisto tvarkymo subjektai. Visų pirma, jame nustatytas maisto saugos kriterijus dėl Escherichia coli gyvuose dvigeldžiuose moliuskuose ir gyvuose dygiaodžiuose, gaubtagyviuose ir pilvakojuose;

| (6) | Codex Alimentarius kriterijus dėl E. coli rinkai pateiktuose produktuose skiriasi nuo kriterijų, kurie įtraukti į Europos Sąjungos teisės aktus. Codex Alimentarius kriterijus yra trijų klasių planas (n = 5, c = 1, m = 230, M = 700 E. coli MPN/100g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio), o Europos Sąjungos kriterijus yra dviejų klasių planas (n = 1, c = 0, M = 230 E. coli MPN/100g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio). Šie skirtumai daro poveikį tarptautinei prekybai. Į Codex Alimentarius kriterijų, pagrįstą tarptautiniais standartais, taip pat turi būti atsižvelgta A klasės auginimo teritorijų klasifikavimo taisyklėse, nustatytose Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priede; |
| --- | --- |

(6)

Codex Alimentarius kriterijus dėl E. coli rinkai pateiktuose produktuose skiriasi nuo kriterijų, kurie įtraukti į Europos Sąjungos teisės aktus. Codex Alimentarius kriterijus yra trijų klasių planas (n = 5, c = 1, m = 230, M = 700 E. coli MPN/100g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio), o Europos Sąjungos kriterijus yra dviejų klasių planas (n = 1, c = 0, M = 230 E. coli MPN/100g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio). Šie skirtumai daro poveikį tarptautinei prekybai. Į Codex Alimentarius kriterijų, pagrįstą tarptautiniais standartais, taip pat turi būti atsižvelgta A klasės auginimo teritorijų klasifikavimo taisyklėse, nustatytose Reglamento (EB) Nr. 854/2004 II priede;

| (7) | taikant Codex Alimentarius trijų klasių plano metodą yra didesnė tikimybė nustatyti reikalavimų neatitinkančių siuntų taršos lygius, ypač artimus ribinėms vertėms. Codex Alimentarius metodas galutinio produkto tikrinimui moksliniu požiūriu laikomas tikslesniu ir leidžia užtikrinti maždaug tokio paties lygmens sveikatos apsaugą; |
| --- | --- |

(7)

taikant Codex Alimentarius trijų klasių plano metodą yra didesnė tikimybė nustatyti reikalavimų neatitinkančių siuntų taršos lygius, ypač artimus ribinėms vertėms. Codex Alimentarius metodas galutinio produkto tikrinimui moksliniu požiūriu laikomas tikslesniu ir leidžia užtikrinti maždaug tokio paties lygmens sveikatos apsaugą;

| (8) | Reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 ir Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 turėtų būti suderinti su Codex Alimentarius dėl šio kriterijaus ir todėl turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti; |
| --- | --- |

(8)

Reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 ir Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 turėtų būti suderinti su Codex Alimentarius dėl šio kriterijaus ir todėl turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;

| (9) | šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinio komiteto nuomonę, |
| --- | --- |

(9)

šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinio komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 iš dalies keičiamas taip:

| 1. | II priedo II skyriuje prieš A dalį:






  a. | įrašomi sakiniai: „E. coli tyrimo pamatinis metodas yra aptikimas ir labiausiai tikėtino skaičiaus (MPN) metodas, nurodytas standarte EN ISO 16649–3. Alternatyvius metodus galima naudoti, jei jie patvirtinti pagal šį pamatinį metodą remiantis EN ISO 16140 standarte nustatytais kriterijais“. |
| --- | --- | --- |

1.

II priedo II skyriuje prieš A dalį:

a.

įrašomi sakiniai: „E. coli tyrimo pamatinis metodas yra aptikimas ir labiausiai tikėtino skaičiaus (MPN) metodas, nurodytas standarte EN ISO 16649–3. Alternatyvius metodus galima naudoti, jei jie patvirtinti pagal šį pamatinį metodą remiantis EN ISO 16140 standarte nustatytais kriterijais“.

| b. | A dalies 4 ir 5 punktų sakiniai „Šio tyrimo pamatinis metodas yra ISO 16649–3 standarte apibūdintas labiausiai tikėtino skaičiaus testas, atliekamas naudojant penkis mėgintuvėlius ir tris praskiedimus. Alternatyvius metodus galima naudoti, jei jie patvirtinti pagal šį pamatinį metodą remiantis EN ISO 16140 standarte nustatytais kriterijais“ išbraukiami. |
| --- | --- |

b.

A dalies 4 ir 5 punktų sakiniai „Šio tyrimo pamatinis metodas yra ISO 16649–3 standarte apibūdintas labiausiai tikėtino skaičiaus testas, atliekamas naudojant penkis mėgintuvėlius ir tris praskiedimus. Alternatyvius metodus galima naudoti, jei jie patvirtinti pagal šį pamatinį metodą remiantis EN ISO 16140 standarte nustatytais kriterijais“ išbraukiami.

| 2. | II skyriaus A dalies 2 punktas pakeičiamas taip:






  „2. | Atsižvelgdama į užterštumo fekalijomis laipsnį, kompetentinga institucija turi suskirstyti auginimo teritorijas, kuriose ji leidžia rinkti gyvus dvigeldžius moliuskus, į tris kategorijas. Tam tikrais atvejais ji gali tai padaryti bendradarbiaudama su maisto tvarkymo subjektu. Siekdama suskirstyti auginimo teritorijas, kompetentinga institucija turi nustatyti peržiūros laikotarpį mėginiams imti iš kiekvienos moliuskų augimvietės ir jų natūralaus išsivalymo vietų, siekiant nustatyti, ar laikomasi standartų, nurodytų šiame ir 3, 4 bei 5 punktuose.“ |
| --- | --- | --- |

2.

II skyriaus A dalies 2 punktas pakeičiamas taip:

„2.

Atsižvelgdama į užterštumo fekalijomis laipsnį, kompetentinga institucija turi suskirstyti auginimo teritorijas, kuriose ji leidžia rinkti gyvus dvigeldžius moliuskus, į tris kategorijas. Tam tikrais atvejais ji gali tai padaryti bendradarbiaudama su maisto tvarkymo subjektu. Siekdama suskirstyti auginimo teritorijas, kompetentinga institucija turi nustatyti peržiūros laikotarpį mėginiams imti iš kiekvienos moliuskų augimvietės ir jų natūralaus išsivalymo vietų, siekiant nustatyti, ar laikomasi standartų, nurodytų šiame ir 3, 4 bei 5 punktuose.“

| 3. | II skyriaus A dalies 3 punktas pakeičiamas taip:






  „3. | Kompetentinga institucija gali priskirti prie A klasės vietas, kuriose gyvi dvigeldžiai moliuskai gali būti renkami tiesiogiai vartoti žmonėms. Gyvi dvigeldžiai moliuskai, tiekiami rinkai iš šių teritorijų, turi atitikti sveikatos standartus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 853/2004 III priedo VII skirsnio V skyriuje. |
| --- | --- | --- |

3.

II skyriaus A dalies 3 punktas pakeičiamas taip:

„3.

Kompetentinga institucija gali priskirti prie A klasės vietas, kuriose gyvi dvigeldžiai moliuskai gali būti renkami tiesiogiai vartoti žmonėms. Gyvi dvigeldžiai moliuskai, tiekiami rinkai iš šių teritorijų, turi atitikti sveikatos standartus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 853/2004 III priedo VII skirsnio V skyriuje.

Gyvų dvigeldžių moliuskų mėginiuose iš tų teritorijų neturi būti (80 % mėginių, surinktų per peržiūros laikotarpį) daugiau kaip 230 E. coli 100 g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio. Likusiuose 20 % mėginių turi būti ne daugiau kaip 700 E. coli 100 g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio.

Vertindama rezultatus nustatytu peržiūros laikotarpiu A klasės teritorijos priežiūrai atlikti kompetentinga institucija gali, remdamasi rizikos vertinimu pagal atliktą tyrimą, nuspręsti neatsižvelgti į anomalų rezultatą, didesnį kaip 700 E. coli 100 g moliusko kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio.“

2 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 I priedo 1 skyrius iš dalies keičiamas taip:

| 1. | Maisto saugos kriterijaus lentelėje 1.25 eilutė pakeičiama taip:


















  „1.25. | Gyvi dvigeldžiai moliuskai ir gyvi dygiaodžiai, gaubtagyviai ir jūrų pilvakojai |
| --- | --- | --- |

1.

Maisto saugos kriterijaus lentelėje 1.25 eilutė pakeičiama taip:

„1.25.

Gyvi dvigeldžiai moliuskai ir gyvi dygiaodžiai, gaubtagyviai ir jūrų pilvakojai

E. coli (15)

5 (16)

1

230 MPN/100 g kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio

700 MPN/100 g kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio

EN/ISO 16649–3

Produktai, pateikti į rinką jų tinkamumo vartoti laikotarpiu“

| 2. | 16 išnaša pakeičiama taip:






  „(16) | kiekvieno mėginio vienetą sudaro tam tikras atskirų gyvūnų mažiausias skaičius pagal standartą EN ISO 6887–3.“ |
| --- | --- | --- |

2.

16 išnaša pakeičiama taip:

„(16)

kiekvieno mėginio vienetą sudaro tam tikras atskirų gyvūnų mažiausias skaičius pagal standartą EN ISO 6887–3.“

| 3. | a. | Tyrimo rezultatų aiškinimo pastabose įrašas „Pateiktos ribos taikomos kiekvienam tirtam mėginio vienetui, išskyrus gyvus dvigeldžius moliuskus ir gyvus dygiaodžius, gaubtagyvius ir pilvakojus, kuriems atliekamas E. coli tyrimas, kuriame riba taikoma sudėtiniam mėginiui.“
  pakeičiamas taip:
  „Pateiktos ribos taikomos kiekvienam tiriamam mėginio vienetui.“ |
| --- | --- | --- |

3.

a.

Tyrimo rezultatų aiškinimo pastabose įrašas „Pateiktos ribos taikomos kiekvienam tirtam mėginio vienetui, išskyrus gyvus dvigeldžius moliuskus ir gyvus dygiaodžius, gaubtagyvius ir pilvakojus, kuriems atliekamas E. coli tyrimas, kuriame riba taikoma sudėtiniam mėginiui.“

pakeičiamas taip:

„Pateiktos ribos taikomos kiekvienam tiriamam mėginio vienetui.“

| b. | Tyrimo rezultatų aiškinimo pastabose įrašas „L. monocytogenes kituose gatavuose maisto produktuose ir E. coli gyvuose dvigeldžiuose moliuskuose“ pakeičiamas taip:
  „L. monocytogenes kituose gatavuose maisto produktuose:






  — | patenkinama, jeigu visos nustatytos vertės yra ≤ ribinio dydžio, |
| --- | --- | --- |

b.

Tyrimo rezultatų aiškinimo pastabose įrašas „L. monocytogenes kituose gatavuose maisto produktuose ir E. coli gyvuose dvigeldžiuose moliuskuose“ pakeičiamas taip:

„L. monocytogenes kituose gatavuose maisto produktuose:

—

patenkinama, jeigu visos nustatytos vertės yra ≤ ribinio dydžio,

| — | nepatenkinama, jeigu kuri nors vertė yra > ribinį dydį. |
| --- | --- |

—

nepatenkinama, jeigu kuri nors vertė yra > ribinį dydį.

E. coli gyvuose dvigeldžiuose moliuskuose ir gyvuose dygiaodžiuose, gaubtagyviuose ir jūrų pilvakojuose:

| — | patenkinama, jeigu visos nustatytos penkios vertės yra ≤ 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio arba jei viena iš penkių verčių yra > 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio, bet ≤ 700 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio, |
| --- | --- |

—

patenkinama, jeigu visos nustatytos penkios vertės yra ≤ 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio arba jei viena iš penkių verčių yra > 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio, bet ≤ 700 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio,

| — | nepatenkinama, jeigu bet kuri iš nustatytų penkių verčių yra > 700 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio arba jei bent dvi iš penkių nustatytų verčių yra > 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio.“ |
| --- | --- |

—

nepatenkinama, jeigu bet kuri iš nustatytų penkių verčių yra > 700 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio arba jei bent dvi iš penkių nustatytų verčių yra > 230 MPN/100 g moliuskų kūno minkštimo ir vidinėje ertmėje esančio skysčio.“

3 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2017 m. sausio 1 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2015 m. gruodžio 8 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OL L 139, 2004 4 30, p. 1.

1

(2)  OL L 139, 2004 4 30, p. 206.

2

(3)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 4 30, p. 55).

3

(4)  2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (OL L 338, 2005 12 22, p. 1).

4

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/5

---

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/2286

2015 m. gruodžio 8 d.

kuriuo patvirtinamas reikšmingas garantuotų tradicinių gaminių registre įregistruoto pavadinimo specifikacijos pakeitimas [Belokranjska pogača (GTG)]

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (1), ypač į jo 52 straipsnio 2 dalį,

kadangi:

| (1) | remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa, Komisija išnagrinėjo Slovėnijos paraišką patvirtinti garantuoto tradicinio gaminio „Belokranjska pogača“, įregistruoto Komisijos reglamentu (ES) Nr. 182/2010 (2), specifikacijos pakeitimą; |
| --- | --- |

(1)

remdamasi Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa, Komisija išnagrinėjo Slovėnijos paraišką patvirtinti garantuoto tradicinio gaminio „Belokranjska pogača“, įregistruoto Komisijos reglamentu (ES) Nr. 182/2010 (2), specifikacijos pakeitimą;

| (2) | pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies nuostatas šis pakeitimas yra reikšmingas, todėl pakeitimo paraišką Komisija paskelbė Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (3), kaip reikalaujama minėto reglamento 50 straipsnio 2 dalies a punkte; |
| --- | --- |

(2)

pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 53 straipsnio 2 dalies nuostatas šis pakeitimas yra reikšmingas, todėl pakeitimo paraišką Komisija paskelbė Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (3), kaip reikalaujama minėto reglamento 50 straipsnio 2 dalies a punkte;

| (3) | prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 51 straipsnį Komisija negavo, todėl šis specifikacijos pakeitimas turi būti patvirtintas, |
| --- | --- |

(3)

prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 51 straipsnį Komisija negavo, todėl šis specifikacijos pakeitimas turi būti patvirtintas,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtas pavadinimo „Belokranjska pogača“ (GTG) specifikacijos pakeitimas patvirtinamas.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2015 m. gruodžio 8 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

1

(2)  2010 m. kovo 3 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 182/2010, kuriuo į garantuotų tradicinių gaminių registrą įtraukiamas pavadinimas [Belokranjska pogača (GTG)] (OL L 53, 2010 3 4, p. 1).

2

Belokranjska pogača

(3)  OL C 224, 2015 7 9, p. 8.

3

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/6

---

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/2287

2015 m. gruodžio 8 d.

kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1308//2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (1),

atsižvelgdama į 2011 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (2), ypač į jo 136 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

| (1) | Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 543/2011, atsižvelgiant į daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, nustatomi kriterijai, pagal kuriuos Komisija nustato standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, nurodytiems jo XVI priedo A dalyje; |
| --- | --- |

(1)

Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 543/2011, atsižvelgiant į daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, nustatomi kriterijai, pagal kuriuos Komisija nustato standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, nurodytiems jo XVI priedo A dalyje;

| (2) | remiantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnio 1 dalimi, standartinė importo vertė apskaičiuojama kiekvieną darbo dieną atsižvelgiant į kintančius kasdienius duomenis. Todėl šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną, |
| --- | --- |

(2)

remiantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnio 1 dalimi, standartinė importo vertė apskaičiuojama kiekvieną darbo dieną atsižvelgiant į kintančius kasdienius duomenis. Todėl šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnyje minimos standartinės importo vertės yra nustatytos šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2015 m. gruodžio 8 d.

Komisijos vardu

Pirmininko pavedimu

Jerzy PLEWA

Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius

---

(1)  OL L 347, 2013 12 20, p. 671.

1

(2)  OL L 157, 2011 6 15, p. 1.

2

---

PRIEDAS

Standartinės importo vertės, skirtos kai kurių vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kodas | Trečiosios šalies kodas (1) | Standartinė importo vertė |
| 0702 00 00 | MA | 88,7 |
| TR | 83,5 |
| ZZ | 86,1 |
| 0707 00 05 | MA | 95,7 |
| TR | 155,6 |
| ZZ | 125,7 |
| 0709 93 10 | MA | 63,6 |
| TR | 138,8 |
| ZZ | 101,2 |
| 0805 10 20 | MA | 83,9 |
| TR | 62,7 |
| UY | 52,1 |
| ZA | 55,2 |
| ZZ | 63,5 |
| 0805 20 10 | MA | 70,7 |
| ZZ | 70,7 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | TR | 88,3 |
| ZA | 96,8 |
| ZZ | 92,6 |
| 0805 50 10 | TR | 93,1 |
| ZZ | 93,1 |
| 0808 10 80 | AU | 155,4 |
| CL | 87,5 |
| NZ | 213,1 |
| US | 118,8 |
| ZA | 137,7 |
| ZZ | 142,5 |
| 0808 30 90 | CN | 80,5 |
| TR | 135,4 |
| ZZ | 108,0 |

(EUR/100 kg)

KN kodas

Trečiosios šalies kodas (1)

Standartinė importo vertė

0702 00 00

MA

88,7

TR

83,5

ZZ

86,1

0707 00 05

MA

95,7

TR

155,6

ZZ

125,7

0709 93 10

MA

63,6

TR

138,8

ZZ

101,2

0805 10 20

MA

83,9

TR

62,7

UY

52,1

ZA

55,2

ZZ

63,5

0805 20 10

MA

70,7

ZZ

70,7

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

TR

88,3

ZA

96,8

ZZ

92,6

0805 50 10

TR

93,1

ZZ

93,1

0808 10 80

AU

155,4

CL

87,5

NZ

213,1

US

118,8

ZA

137,7

ZZ

142,5

0808 30 90

CN

80,5

TR

135,4

ZZ

108,0

---

(1)  Šalių nomenklatūra nustatyta 2012 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1106/2012, kuriuo dėl šalių ir teritorijų nomenklatūros atnaujinimo įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 471/2009 dėl Bendrijos statistikos, susijusios su išorės prekyba su ES nepriklausančiomis šalimis (OL L 328, 2012 11 28, p. 7). Kodas „ZZ“ atitinka „kitas šalis“.

---

SPRENDIMAI

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/8

---

TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/2288

2015 m. lapkričio 30 d.

dėl valstybių narių mokėtinų finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2017 m. sumos viršutinę ribą, 2016 m. įnašo sumą, pirmąją 2016 m. įnašo dalį ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių įnašų sumų 2018 m. ir 2019 m. prognozę

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis (1) (toliau – Vidaus susitarimas), ypač į jo 7 straipsnį,

atsižvelgdama į 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (2) (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas), ypač į jo 21 straipsnio 2 dalį,

atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

| (1) | pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21–24 straipsniuose nustatytą tvarką Komisija turi pateikti pasiūlymą, kuriame nurodoma valstybių narių 2017 m. įnašų metinės sumos viršutinė riba, 2016 m. įnašo suma, pirmosios 2016 m. įnašo dalies suma ir preliminari neprivaloma įnašų 2018 m. ir 2019 m. prognozė; |
| --- | --- |

(1)

pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21–24 straipsniuose nustatytą tvarką Komisija turi pateikti pasiūlymą, kuriame nurodoma valstybių narių 2017 m. įnašų metinės sumos viršutinė riba, 2016 m. įnašo suma, pirmosios 2016 m. įnašo dalies suma ir preliminari neprivaloma įnašų 2018 m. ir 2019 m. prognozė;

| (2) | pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 52 straipsnį Europos investicijų bankas (toliau – EIB) atsiuntė Komisijai atnaujintus jo administruojamų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų įverčius; |
| --- | --- |

(2)

pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 52 straipsnį Europos investicijų bankas (toliau – EIB) atsiuntė Komisijai atnaujintus jo administruojamų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų įverčius;

| (3) | 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad reikalavimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, numatytos ankstesniems EPF. Todėl reikėtų pateikti reikalavimą sumokėti lėšas pagal 10-ąjį EPF; |
| --- | --- |

(3)

11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad reikalavimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, numatytos ankstesniems EPF. Todėl reikėtų pateikti reikalavimą sumokėti lėšas pagal 10-ąjį EPF;

| (4) | 2014 m. lapkričio 10 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriuo nustatė, kad valstybių narių Komisijai ir EIB mokėtinų 2016 m. EPF įnašų metinės sumos viršutinė riba yra atitinkamai 3 350 000 000 EUR ir 250 000 000 EUR; |
| --- | --- |

(4)

2014 m. lapkričio 10 d. Taryba priėmė sprendimą, kuriuo nustatė, kad valstybių narių Komisijai ir EIB mokėtinų 2016 m. EPF įnašų metinės sumos viršutinė riba yra atitinkamai 3 350 000 000 EUR ir 250 000 000 EUR;

| (5) | pagal Tarybos sprendimo 2013/759/ES (3) 1 straipsnio antrą pastraipą, įsigaliojus Vidaus susitarimui dėl 11-ojo EPF, atitinkamai turi būti sumažinamos valstybių narių įmokų, nurodytų vidaus susitarimų dėl 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo EPF 1 straipsnio 2 dalies a punkte, dalys. Atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės pasirinktą koregavimo metodą, sumažinimai turės poveikio 2015 m., 2016 m. ir 2017 m. valstybių narių įnašams, |
| --- | --- |

(5)

pagal Tarybos sprendimo 2013/759/ES (3) 1 straipsnio antrą pastraipą, įsigaliojus Vidaus susitarimui dėl 11-ojo EPF, atitinkamai turi būti sumažinamos valstybių narių įmokų, nurodytų vidaus susitarimų dėl 8-ojo, 9-ojo ir 10-ojo EPF 1 straipsnio 2 dalies a punkte, dalys. Atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės pasirinktą koregavimo metodą, sumažinimai turės poveikio 2015 m., 2016 m. ir 2017 m. valstybių narių įnašams,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Valstybių narių Komisijai ir EIB mokėtinų 2017 m. EPF įnašų metinės sumos viršutinė riba yra atitinkamai 3 850 000 000 EUR ir 150 000 000 EUR.

2 straipsnis

Valstybių narių 2016 m. EPF įnašų metinė suma yra 3 600 000 000 EUR. Ji padalijama taip – 3 450 000 000 EUR skiriama Komisijai ir 150 000 000 EUR – EIB.

3 straipsnis

Kiekvienos valstybės narės Komisijai ir EIB mokėtinos 2016 m. EPF įnašų pirmosios dalys nustatytos šio sprendimo priede.

Tų įnašų mokėjimai gali būti koreguojami išskaičiuojant lėšas, skirtas pagal Sprendimą 2013/759/ES, laikantis kiekvienos valstybės narės Komisijai pateikto koregavimo plano, kuris pateiktas tvirtinant trečiąją 2015 m. įnašo dalį.

4 straipsnis

Preliminari tikėtinų metinių įnašų sumų prognozė yra tokia: 2018 m. – 4 150 000 000 EUR Komisijai ir 250 000 000 EUR EIB, o 2019 m. – 4 150 000 000 EUR Komisijai ir 300 000 000 EUR EIB.

5 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

Priimta Briuselyje 2015 m. lapkričio 30 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

É. SCHNEIDER

---

(1)  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

1

(2)  OL L 58, 2015 3 3, p. 17.

2

(3)  2013 m. gruodžio 12 d. Tarybos sprendimas 2013/759/ES dėl EPF valdymo pereinamojo laikotarpio priemonių nuo 2014 m. sausio 1 d. iki įsigalios vidaus susitarimas dėl 11-ojo Europos plėtros fondo (OL L 335, 2013 12 14, p. 48).

3

---

PRIEDAS

| VALSTYBĖS NARĖS | 10-asis EPF % | 1-oji 2016 m. įnašo dalis |
| --- | --- | --- |
| Mokėtina EIB 10-asis EPF | Mokėtina Komisijai 10-asis EPF | Iš viso |
| AUSTRIJA | 2,41 | 0,00 | 42 175 000,00 | 42 175 000,00 |
| BELGIJA | 3,53 | 0,00 | 61 775 000,00 | 61 775 000,00 |
| BULGARIJA | 0,14 | 0,00 | 2 450 000,00 | 2 450 000,00 |
| KIPRAS | 0,09 | 0,00 | 1 575 000,00 | 1 575 000,00 |
| ČEKIJA | 0,51 | 0,00 | 8 925 000,00 | 8 925 000,00 |
| DANIJA | 2,00 | 0,00 | 35 000 000,00 | 35 000 000,00 |
| ESTIJA | 0,05 | 0,00 | 875 000,00 | 875 000,00 |
| SUOMIJA | 1,47 | 0,00 | 25 725 000,00 | 25 725 000,00 |
| PRANCŪZIJA | 19,55 | 0,00 | 342 125 000,00 | 342 125 000,00 |
| VOKIETIJA | 20,50 | 0,00 | 358 750 000,00 | 358 750 000,00 |
| GRAIKIJA | 1,47 | 0,00 | 25 725 000,00 | 25 725 000,00 |
| VENGRIJA | 0,55 | 0,00 | 9 625 000,00 | 9 625 000,00 |
| AIRIJA | 0,91 | 0,00 | 15 925 000,00 | 15 925 000,00 |
| ITALIJA | 12,86 | 0,00 | 225 050 000,00 | 225 050 000,00 |
| LATVIJA | 0,07 | 0,00 | 1 225 000,00 | 1 225 000,00 |
| LIETUVA | 0,12 | 0,00 | 2 100 000,00 | 2 100 000,00 |
| LIUKSEMBURGAS | 0,27 | 0,00 | 4 725 000,00 | 4 725 000,00 |
| MALTA | 0,03 | 0,00 | 525 000,00 | 525 000,00 |
| NYDERLANDAI | 4,85 | 0,00 | 84 875 000,00 | 84 875 000,00 |
| LENKIJA | 1,30 | 0,00 | 22 750 000,00 | 22 750 000,00 |
| PORTUGALIJA | 1,15 | 0,00 | 20 125 000,00 | 20 125 000,00 |
| RUMUNIJA | 0,37 | 0,00 | 6 475 000,00 | 6 475 000,00 |
| SLOVAKIJA | 0,21 | 0,00 | 3 675 000,00 | 3 675 000,00 |
| SLOVĖNIJA | 0,18 | 0,00 | 3 150 000,00 | 3 150 000,00 |
| ISPANIJA | 7,85 | 0,00 | 137 375 000,00 | 137 375 000,00 |
| ŠVEDIJA | 2,74 | 0,00 | 47 950 000,00 | 47 950 000,00 |
| JUNGTINĖ KARALYSTĖ | 14,82 | 0,00 | 259 350 000,00 | 259 350 000,00 |
| Iš viso ES-27 | 100,00 | 0,00 | 1 750 000 000,00 | 1 750 000 000,00 |

VALSTYBĖS NARĖS

10-asis EPF %

1-oji 2016 m. įnašo dalis

Mokėtina EIB 10-asis EPF

Mokėtina Komisijai 10-asis EPF

Iš viso

AUSTRIJA

2,41

0,00

42 175 000,00

42 175 000,00

BELGIJA

3,53

0,00

61 775 000,00

61 775 000,00

BULGARIJA

0,14

0,00

2 450 000,00

2 450 000,00

KIPRAS

0,09

0,00

1 575 000,00

1 575 000,00

ČEKIJA

0,51

0,00

8 925 000,00

8 925 000,00

DANIJA

2,00

0,00

35 000 000,00

35 000 000,00

ESTIJA

0,05

0,00

875 000,00

875 000,00

SUOMIJA

1,47

0,00

25 725 000,00

25 725 000,00

PRANCŪZIJA

19,55

0,00

342 125 000,00

342 125 000,00

VOKIETIJA

20,50

0,00

358 750 000,00

358 750 000,00

GRAIKIJA

1,47

0,00

25 725 000,00

25 725 000,00

VENGRIJA

0,55

0,00

9 625 000,00

9 625 000,00

AIRIJA

0,91

0,00

15 925 000,00

15 925 000,00

ITALIJA

12,86

0,00

225 050 000,00

225 050 000,00

LATVIJA

0,07

0,00

1 225 000,00

1 225 000,00

LIETUVA

0,12

0,00

2 100 000,00

2 100 000,00

LIUKSEMBURGAS

0,27

0,00

4 725 000,00

4 725 000,00

MALTA

0,03

0,00

525 000,00

525 000,00

NYDERLANDAI

4,85

0,00

84 875 000,00

84 875 000,00

LENKIJA

1,30

0,00

22 750 000,00

22 750 000,00

PORTUGALIJA

1,15

0,00

20 125 000,00

20 125 000,00

RUMUNIJA

0,37

0,00

6 475 000,00

6 475 000,00

SLOVAKIJA

0,21

0,00

3 675 000,00

3 675 000,00

SLOVĖNIJA

0,18

0,00

3 150 000,00

3 150 000,00

ISPANIJA

7,85

0,00

137 375 000,00

137 375 000,00

ŠVEDIJA

2,74

0,00

47 950 000,00

47 950 000,00

JUNGTINĖ KARALYSTĖ

14,82

0,00

259 350 000,00

259 350 000,00

Iš viso ES-27

100,00

0,00

1 750 000 000,00

1 750 000 000,00

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/11

---

TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/2289

2015 m. gruodžio 3 d.

kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,

atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

| (1) | Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (1) (toliau – Susitarimas) įsigaliojo 2014 m. gruodžio 1 d.; |
| --- | --- |

(1)

Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (1) (toliau – Susitarimas) įsigaliojo 2014 m. gruodžio 1 d.;

| (2) | Susitarimo 10 straipsnyje numatyta, kad Šalys įsteigia jungtinį komitetą. Jame taip pat numatyta, kad tas jungtinis komitetas turi visų pirma prižiūrėti, kaip įgyvendinamas Susitarimas; |
| --- | --- |

(2)

Susitarimo 10 straipsnyje numatyta, kad Šalys įsteigia jungtinį komitetą. Jame taip pat numatyta, kad tas jungtinis komitetas turi visų pirma prižiūrėti, kaip įgyvendinamas Susitarimas;

| (3) | Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 810/2009 (2) nustatyta tvarka ir sąlygos, susijusios su vizų išdavimu, siekiant vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba būti joje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį; |
| --- | --- |

(3)

Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 810/2009 (2) nustatyta tvarka ir sąlygos, susijusios su vizų išdavimu, siekiant vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba būti joje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;

| (4) | reikia parengti bendrąsias gaires, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio Respublikos konsulatai visiškai darniai įgyvendintų Susitarimą, ir paaiškinti ryšį tarp Susitarimo nuostatų ir Susitarimo Šalių teisės aktų nuostatų, toliau taikomų su vizomis susijusiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį; |
| --- | --- |

(4)

reikia parengti bendrąsias gaires, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio Respublikos konsulatai visiškai darniai įgyvendintų Susitarimą, ir paaiškinti ryšį tarp Susitarimo nuostatų ir Susitarimo Šalių teisės aktų nuostatų, toliau taikomų su vizomis susijusiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį;

| (5) | todėl tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo; |
| --- | --- |

(5)

todėl tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo;

| (6) | pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas; |
| --- | --- |

(6)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

| (7) | pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas, |
| --- | --- |

(7)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui šios valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo grindžiama prie šio sprendimo pridėtu jungtinio komiteto sprendimo projektu.

2 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

Priimta Briuselyje 2015 m. gruodžio 3 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

F. BRAZ

---

(1)  OL L 282, 2013 10 24, p. 3.

1

(2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009 9 15, p. 1).

2

---

PROJEKTAS

JUNGTINIO KOMITETO, ĮSTEIGTO PAGAL EUROPOS SĄJUNGOS IR ŽALIOJO KYŠULIO SUSITARIMĄ DĖL PAPRASTESNĖS TRUMPALAIKIŲ VIZŲ IŠDAVIMO ŽALIOJO KYŠULIO RESPUBLIKOS IR EUROPOS SĄJUNGOS PILIEČIAMS TVARKOS, SPRENDIMAS Nr. 1/2015

... m. ... ... d.

dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo

JUNGTINIS KOMITETAS,

atsižvelgdamas į Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (1) (toliau – Susitarimas), ypač į jo 10 straipsnį,

kadangi Susitarimas įsigaliojo 2014 m. gruodžio 1 d.,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Patvirtinamos šio sprendimo priede nustatytos Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įgyvendinimo bendrosios gairės.

2 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

Priimta ...

Europos Sąjungos vardu

Žaliojo Kyšulio Respublikos vardu

---

(1)  OL L 282, 2013 10 24, p. 3.

1

PRIEDAS

EUROPOS SĄJUNGOS IR ŽALIOJO KYŠULIO SUSITARIMO DĖL PAPRASTESNĖS TRUMPALAIKIŲ VIZŲ IŠDAVIMO ŽALIOJO KYŠULIO RESPUBLIKOS IR EUROPOS SĄJUNGOS PILIEČIAMS TVARKOS ĮGYVENDINIMO BENDROSIOS GAIRĖS

2014 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusio Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (toliau – Susitarimas) tikslas yra abipusiškumo pagrindu supaprastinti vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos (toliau – Žaliasis Kyšulys) ir Europos Sąjungos (toliau – Sąjunga) piliečiams tvarką, kai numatomas buvimo laikotarpis – ne ilgesnis kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.

Siekiant supaprastinti vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams tvarką, Susitarime abipusiškumo pagrindu nustatomos teisiškai privalomos teisės ir prievolės.

Šiomis gairėmis, kurias priėmė Susitarimu įsteigtas jungtinis komitetas (toliau – jungtinis komitetas), siekiama užtikrinti, kad Žaliojo Kyšulio Respublikos ir valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos teisingai ir darniai įgyvendintų Susitarimą. Šios gairės nėra Susitarimo dalis, todėl jos nėra teisiškai privalomos. Vis dėlto diplomatinio ir konsulinio korpuso darbuotojams primygtinai rekomenduojama nuosekliai jomis vadovautis įgyvendinant Susitarimo nuostatas.

Šios gairės yra dokumentas, kuris, prireikus, turėtų būti atnaujinamas, atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant Susitarimą.

I.   BENDRIEJI KLAUSIMAI

1.1.   Tikslas ir taikymo sritis

Susitarimo 1 straipsnyje nurodyta:

„Šio Susitarimo tikslas – abipusiškumo pagrindu supaprastinti vizų, leidžiančių būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį, išdavimo Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams tvarką.“

Susitarimas taikomas visiems Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams, pateikiantiems prašymą išduoti trumpalaikę vizą, neatsižvelgiant į tai, kurioje šalyje jie gyvena.

Susitarimas netaikomas asmenims be pilietybės, turintiems Žaliojo Kyšulio arba valstybės narės išduotą leidimą gyventi. Tos kategorijos asmenims taikomos Sąjungos vizų acquis taisyklės.

acquis

1.2.   Susitarimo taikymo sritis

Susitarimo taikymo sritis

Susitarimo 2 straipsnyje nurodyta:

„1.   Šiame Susitarime numatytos vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo priemonės Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams taikomos, tik jei jie nėra atleisti nuo vizos reikalavimo pagal Sąjungos, jos valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio įstatymų, kitų teisės aktų ir administracinių potvarkių, šio Susitarimo ar kitų tarptautinių susitarimų nuostatas.

2.   Šio Susitarimo nuostatose nenumatytiems klausimams, pavyzdžiui, atsisakymui išduoti vizą, kelionės dokumentų pripažinimui, pakankamų pragyvenimo lėšų įrodymui, draudimui atvykti ir išsiuntimo priemonėms, taikoma Žaliojo Kyšulio ar valstybių narių teisė, arba Sąjungos teisė.“

Nedarant poveikio Susitarimo 8 straipsniui, Susitarimu nedaroma įtaka galiojančioms Sąjungos ir nacionalinėms vizos reikalavimo ir jo netaikymo taisyklėms. Pavyzdžiui, Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001 (1) 4 straipsniu valstybėms narėms leidžiama numatyti vizos reikalavimo išimtis, taikomas kitokių kategorijų asmenims, civilinio oro ir jūrų transporto įguloms.

1

Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009 (2) (toliau – Vizų kodeksas) taikomas visiems šiame Susitarime nenumatytiems klausimams, pavyzdžiui, už prašymo išduoti vizą nagrinėjimą atsakingos Šengeno valstybės nustatymui, atsisakymo išduoti vizą pagrindimui ir teisei apskųsti neigiamą sprendimą. Be to, Šengeno taisyklės ir nacionalinė teisė toliau taikomos ir klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį, kaip antai kelionės dokumentų pripažinimui, kelionės tikslą ir pakankamas pragyvenimo lėšas patvirtinantiems dokumentams, prašymų išduoti vizą nagrinėjimo terminams, atsisakymui leisti atvykti į valstybių narių teritoriją ir išsiuntimo iš šalies priemonėms.

2

Išduoti vizą gali būti atsisakyta net ir įvykdžius Susitarime numatytas sąlygas, jeigu netenkinamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006 (3) (toliau – Šengeno sienų kodeksas) 5 straipsnyje nustatytos sąlygos, t. y. asmuo neturi galiojančio kelionės dokumento, dėl jo paskelbtas perspėjimas Šengeno informacinėje sistemoje, asmuo laikomas keliančiu pavojų viešajai tvarkai, vidaus saugumui ir ir t. t.

3

Galima taikyti ir kitas pagal Vizų kodeksą leidžiamas lanksčias vizų išdavimo sąlygas. Pavyzdžiui, daugkartinės ilgalaikės vizos, galiojančios iki penkerių metų, gali būti išduotos asmenims, kurie nepriklauso Susitarimo 4 straipsnyje nustatytoms asmenų kategorijoms, jeigu tenkinamos Vizų kodekse (24 straipsnyje) numatytos sąlygos. Taip pat bus toliau taikomos Vizų kodekso nuostatos, kuriomis leidžiama neimti vizos mokesčio arba jį sumažinti (žr. Vizų kodekso 16 straipsnio 5 ir 6 dalys). Žaliojo Kyšulio nacionalinė teisė toliau taikoma visiems klausimams, kurie susiję su Žaliojo Kyšulio išduodamomis vizomis Sąjungos piliečiams ir kuriems netaikomas Susitarimas, pvz., ankstesnėse trijose pastraipose nurodytiems klausimams.

1.3.   Vizų rūšys, kurios patenka į Susitarimo taikymo sritį

Vizų rūšys, kurios patenka į Susitarimo taikymo sritį

Susitarimo 3 straipsnio d punkte „viza“ apibrėžiama kaip „valstybės narės arba Žaliojo Kyšulio išduotas leidimas arba priimtas sprendimas, reikalingas norint atvykti į šios valstybės narės ar kelių valstybių narių teritoriją arba į Žaliojo Kyšulio teritoriją, siekiant vykti per ją tranzitu arba joje iš viso būti ne ilgiau kaip 90 dienų“.

Susitarime numatyta supaprastinta tvarka taikoma ir vienodoms vizoms, galiojančioms visoje valstybių narių teritorijoje, ir riboto teritorinio galiojimo vizoms. Ji taip pat taikoma Sąjungos piliečiams Žaliojo Kyšulio išduotoms trumpalaikėms ir tranzitinėms vizoms.

1.4.   Viza nustatyto leidžiamo buvimo laikotarpio apskaičiavimas

Viza nustatyto leidžiamo buvimo laikotarpio apskaičiavimas

Pagal Šengeno sienų kodekso 5 straipsnio 1 dalį trumpalaikio buvimo apibrėžtis suformuluota taip: „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kai laikoma, kad kiekviena tokio buvimo diena įeina į 180 dienų laikotarpį“.

Atvykimo diena bus laikoma pirma buvimo valstybių narių teritorijoje diena, o išvykimo diena – paskutinė buvimo valstybių narių teritorijoje diena. Sąvoka „bet kuris“ reiškia, kad taikomas „slenkantis“ 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per praėjusį 180 dienų laikotarpį, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per 180 dienų laikotarpį reikalavimas. Tai reiškia, kad nebūnant valstybių narių teritorijoje nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį leidžiamas naujas iki 90 dienų nepertraukiamo buvimo laikotarpis.

Trumpalaikio buvimo skaičiuoklę, su kuria galima apskaičiuoti pagal naujas taisykles leidžiamo buvimo laikotarpio trukmę, galima rasti šiuo adresu: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

Toliau pateikiamas buvimo trukmės apskaičiavimo pagal naująją apibrėžtį pavyzdys:

Asmuo, turintis daugkartinę vizą vieniems metams (2014 04 18–2015 04 18), pirmą kartą į šalį atvyksta 2014 04 19 ir joje būna tris dienas. Tuomet tas pats asmuo dar kartą atvyksta 2014 06 18 ir būna 86 dienas. Tokiu atveju situacija konkrečiomis datomis būtų tokia:

| — | 2014 09 11: per pastarąsias 180 dienų (2014 03 16–2014 09 11) asmuo išbuvo tris dienas (2014 04 19–2014 04 21) ir dar 86 dienas (2014 06 18–2014 09 11) = 89 dienos = leistino buvimo trukmė neviršyta. Asmuo šalyje gali būti dar vieną dieną; |
| --- | --- |

—

2014 09 11: per pastarąsias 180 dienų (2014 03 16–2014 09 11) asmuo išbuvo tris dienas (2014 04 19–2014 04 21) ir dar 86 dienas (2014 06 18–2014 09 11) = 89 dienos = leistino buvimo trukmė neviršyta. Asmuo šalyje gali būti dar vieną dieną;

| — | nuo 2014 10 16: asmuo gali atvykti ir būti dar tris dienas (2014 10 16 buvimo nuo 2014 04 19 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 10 17 buvimo nuo 2014 04 20 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų buvimo ir ir t. t.); |
| --- | --- |

—

nuo 2014 10 16: asmuo gali atvykti ir būti dar tris dienas (2014 10 16 buvimo nuo 2014 04 19 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 10 17 buvimo nuo 2014 04 20 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų buvimo ir ir t. t.);

| — | nuo 2014 12 15: asmuo gali atvykti ir būti dar 86 dienas (2014 12 15 buvimo nuo 2014 06 18 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 12 16 buvimo nuo 2014 06 19 laikotarpis nebeaktualus ir ir t. t.). |
| --- | --- |

—

nuo 2014 12 15: asmuo gali atvykti ir būti dar 86 dienas (2014 12 15 buvimo nuo 2014 06 18 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 12 16 buvimo nuo 2014 06 19 laikotarpis nebeaktualus ir ir t. t.).

1.5.   Padėtis, susijusi su valstybėmis narėmis, kurios taiko dar ne visas Šengeno acquis nuostatas, valstybėmis narėmis, kurios nedalyvauja vykdant ES bendrą vizų politiką, ir asocijuotosiomis šalimis

Padėtis, susijusi su valstybėmis narėmis, kurios taiko dar ne visas Šengeno acquis

Valstybėms narėms, kurios į Sąjungą įstojo 2004 m. (Čekijai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lenkijai, Lietuvai, Maltai, Slovakijai, Slovėnijai ir Vengrijai), 2007 m. (Bulgarijai ir Rumunijai) ir 2013 m. (Kroatijai), Susitarimas privalomas nuo jo įsigaliojimo.

Bulgarija, Kroatija, Kipras ir Rumunija taiko dar ne visas Šengeno acquis nuostatas. Šios šalys ir toliau išduos nacionalines vizas, galiojančias tik jų teritorijoje. Toms valstybėms narėms visiškai įgyvendinus Šengeno acquis, jos toliau taikys Susitarimą.

acquis

acquis

Visiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį, nacionalinė teisė bus taikoma iki tos dienos, kai tos valstybės narės visiškai įgyvendins Šengeno acquis. Nuo tos dienos klausimams, kurie nepatenka į Susitarimo taikymo sritį, galioja Šengeno taisyklės ir (arba) nacionalinė teisė.

acquis

Bulgarijai, Kroatijai, Kiprui ir Rumunijai leidžiama pripažinti leidimus gyventi, D kategorijos vizas ir Šengeno valstybių narių bei asocijuotųjų šalių išduotas trumpalaikes vizas trumpalaikiam buvimui jų teritorijoje.

Pagal Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (4) 21 straipsnį visos Šengeno valstybės turi pripažinti, kad viena kitos išduotos ilgalaikės vizos arba leidimai gyventi galioja trumpalaikiam buvimui viena kitos teritorijoje. Šengeno valstybės narės ir Šengeno asocijuotosios šalys abipusiai pripažįsta viena kitos išduotus leidimus gyventi, D kategorijos vizas bei trumpalaikes vizas, reikalingas atvykimui ir trumpam buvimui.

4

Susitarimas netaikomas Jungtinei Karalystei, Airijai ir Danijai, tačiau prie jo pridėtos bendros deklaracijos, kuriose išreikštas pageidavimas sudaryti Žaliojo Kyšulio ir tų valstybių narių dvišalius susitarimus dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos.

Nors Islandija, Norvegija, Šveicarija ir Lichtenšteinas yra asocijuotosios Šengeno susitarimo šalys, joms Susitarimas netaikomas. Tačiau prie Susitarimo pridėta bendra deklaracija, kurioje išreikštas pageidavimas nedelsiant sudaryti Žaliojo Kyšulio ir tų Šengeno valstybių dvišalius susitarimus dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos.

1.6.   Susitarimas ir kiti dvišaliai susitarimai

Susitarimas ir kiti dvišaliai susitarimai

Susitarimo 11 straipsnyje nurodyta:

„Nuo šio Susitarimo įsigaliojimo dienos jo nuostatos yra viršesnės už bet kurio (-ių) valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio sudaryto (-ų) dvišalio (-ių) arba daugiašalio (-ių) susitarimo (-ų) nuostatas, jei šiose nuostatose aptariami šiuo Susitarimu reglamentuojami klausimai.“

Nuo Susitarimo įsigaliojimo dienos valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio dvišalių susitarimų nuostatos dėl klausimų, kurie nepatenka į Susitarimo taikymo sritį, nebegalioja. Pagal Sąjungos teisę valstybės narės turi imtis būtinų priemonių, kad pašalintų savo dvišalių susitarimų ir Susitarimo nesuderinamumą.

Jeigu valstybė narė sudarė dvišalį susitarimą arba sutartį su Žaliuoju Kyšuliu dėl klausimų, kurie nepatenka į Susitarimo taikymo sritį, įsigaliojus Susitarimui ta išimtis būtų taikoma toliau.

II.   KONKREČIOS NUOSTATOS

2.1.   Visiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims galiojančios taisyklės

Visiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims galiojančios taisyklės

Primenama, kad toliau nurodytas palengvinimas, kai buvo prarasti arba pavogti dokumentai, ir galimybė išskirtinėmis aplinkybėmis pratęsti vizos galiojimo trukmę taikomas visiems Žaliojo Kyšulio ir valstybių narių vizų turėtojams.

2.1.1.   Vizos pratęsimas išskirtinėmis aplinkybėmis

Vizos pratęsimas išskirtinėmis aplinkybėmis

Susitarimo 7 straipsnyje nurodyta:

„Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečių, kurie dėl force majeure priežasčių neturi galimybės išvykti iš atitinkamai valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijos iki jų vizoje nurodytos datos, vizos terminas nemokamai pratęsiamas pagal priimančiosios valstybės taikomus teisės aktus iki tol, kol jie grįžta į savo gyvenamosios vietos valstybę.“

Dėl galimybės pratęsti vizos galiojimo terminą force majeure atvejais, pavyzdžiui, kai vizos turėtojas patenka į ligoninę įvykus nelaimingam atsitikimui ir negali išvykti iš valstybės narės teritorijos iki vizos įklijoje nurodytos datos – bus taikoma Vizų kodekso 33 straipsnio 1 dalis tiek, kiek jos suderinamos su Susitarimu (pavyzdžiui, pratęsta viza lieka vienoda viza, kuria suteikiama teisė atvykti į visų Šengeno valstybių narių, kuriose viza galiojo jos išdavimo metu, teritoriją). Pagal Susitarimą force majeure atveju vizos galiojimas pratęsiamas neimant mokesčio.

force majeure

force majeure

2.2.   Taisyklės, taikomos kai kurių kategorijų prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims

Taisyklės, taikomos kai kurių kategorijų prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims

2.2.1.   Daugkartinių vizų išdavimas

Daugkartinių vizų išdavimas

Tais atvejais, kai prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo turi dažnai arba reguliariai keliauti į Žaliojo Kyšulio teritoriją arba valstybių narių teritoriją, trumpalaikė viza gali būti išduodama keliems apsilankymams, jeigu bendra šių apsilankymų trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.

Susitarimo 4 straipsnio 1 dalyje nurodyta:

„1.   Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda penkerius metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų piliečiams:

| a) | nacionalinių ir regioninių Vyriausybių bei parlamentų, konstitucinių bei aukščiausiųjų teismų ir audito rūmų nariams, jei jie šiuo Susitarimu nėra atleisti nuo vizos reikalavimo, atlikdami pareigas; |
| --- | --- |

a)

nacionalinių ir regioninių Vyriausybių bei parlamentų, konstitucinių bei aukščiausiųjų teismų ir audito rūmų nariams, jei jie šiuo Susitarimu nėra atleisti nuo vizos reikalavimo, atlikdami pareigas;

| b) | nuolatiniams oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos; |
| --- | --- |

b)

nuolatiniams oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;

| c) | verslininkams ir įmonių atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį; |
| --- | --- |

c)

verslininkams ir įmonių atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį;

| d) | sutuoktiniams, 21 metų amžiaus dar nesulaukusiems vaikams (įskaitant įvaikius) arba išlaikytiniams ir giminaičiams, besilankantiems atitinkama






  — | pas Žaliojo Kyšulio piliečius, teisėtai esančius valstybės narės teritorijoje, arba pas Sąjungos piliečius, teisėtai esančius Žaliajame Kyšulyje, arba |
| --- | --- | --- |

d)

sutuoktiniams, 21 metų amžiaus dar nesulaukusiems vaikams (įskaitant įvaikius) arba išlaikytiniams ir giminaičiams, besilankantiems atitinkama

—

pas Žaliojo Kyšulio piliečius, teisėtai esančius valstybės narės teritorijoje, arba pas Sąjungos piliečius, teisėtai esančius Žaliajame Kyšulyje, arba

| — | pas Sąjungos piliečius, esančius jų pilietybės valstybėje, arba pas Žaliojo Kyšulio piliečius, esančius Žaliajame Kyšulyje. |
| --- | --- |

—

pas Sąjungos piliečius, esančius jų pilietybės valstybėje, arba pas Žaliojo Kyšulio piliečius, esančius Žaliajame Kyšulyje.

Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį, visų pirma kai

| — | a punkte minėtų asmenų mandatas, |
| --- | --- |

—

a punkte minėtų asmenų mandatas,

| — | b punkte minėtų nuolatinių oficialių delegacijų narių kadencija, |
| --- | --- |

—

b punkte minėtų nuolatinių oficialių delegacijų narių kadencija,

| — | c punkte minėtų verslininkų statusas arba įmonės atstovų įgaliojimai, arba |
| --- | --- |

—

c punkte minėtų verslininkų statusas arba įmonės atstovų įgaliojimai, arba

| — | d punkte minėtų Žaliojo Kyšulio piliečių, esančių valstybės narės teritorijoje, ir Sąjungos piliečių, esančių Žaliojo Kyšulio teritorijoje, leidimas gyventi |
| --- | --- |

—

d punkte minėtų Žaliojo Kyšulio piliečių, esančių valstybės narės teritorijoje, ir Sąjungos piliečių, esančių Žaliojo Kyšulio teritorijoje, leidimas gyventi

galioja trumpiau nei penkerius metus.“

Atsižvelgiant į tų kategorijų asmenų profesinį statusą ar jų giminystės ryšius su teisėtai Žaliojo Kyšulio arba valstybės narės teritorijoje gyvenančiu Žaliojo Kyšulio arba Sąjungos piliečiu, taip pat atsižvelgiant į teisėtai savo pilietybės valstybėje narėje gyvenančių Sąjungos piliečių arba Žaliajame Kyšulyje gyvenančių Žaliojo Kyšulio piliečių giminaičius, jiems galima pagrįstai išduoti daugkartinę vizą, galiojančią penkerius metus arba galiojančią jų kadencijos laikotarpiu arba jų teisėto gyvenimo laikotarpiu, jeigu tie laikotarpiai yra trumpesni nei penkeri metai.

Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį, turėtų pateikti savo profesinio statuso ir įgaliojimų trukmės patvirtinimą.

Ši nuostata netaikoma asmenims, patenkantiems į 4 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį, jeigu jie Susitarimu atleisti nuo vizos reikalavimo, t. y. jeigu jie yra diplomatinių arba tarnybinių pasų turėtojai.

Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies b punkto taikymo sritį, privalo pateikti dokumentus, patvirtinančius jų nuolatinio delegacijos nario statusą ir poreikį reguliariai dalyvauti posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose.

Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo sritį, privalo pateikti dokumentus, patvirtinančius jų profesinį statusą ir veiklos trukmę.

Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies d punkto taikymo sritį, turi pateikti dokumentus, patvirtinančius kviečiančiojo asmens teisėtą gyvenamąją vietą.

Tais atvejais, kai akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galios tik šį laikotarpį.

Susitarimo 4 straipsnio 2 dalyje nurodyta:

„2.   Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda vienus metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų piliečiams (jei per vienus metus iki prašymo šie asmenys gavo bent vieną vizą ir ja pasinaudojo laikydamiesi valstybės teisės aktų, kuriais reglamentuojamas atvykimas į jos teritoriją ir buvimas joje):

| a) | pilietinės visuomenės organizacijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį mokyti (s) arba kurie dalyvauja seminaruose ar konferencijose, taip pat pagal mainų programas; |
| --- | --- |

a)

pilietinės visuomenės organizacijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį mokyti (s) arba kurie dalyvauja seminaruose ar konferencijose, taip pat pagal mainų programas;

| b) | laisvųjų profesijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti tarptautinėse parodose, salonuose, konferencijose, simpoziumuose ir seminaruose ar kituose panašiuose renginiuose; |
| --- | --- |

b)

laisvųjų profesijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti tarptautinėse parodose, salonuose, konferencijose, simpoziumuose ir seminaruose ar kituose panašiuose renginiuose;

| c) | asmenims, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti mokslo, kultūros ir meno veikloje, įskaitant universitetų ar kitokias mainų programas; |
| --- | --- |

c)

asmenims, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti mokslo, kultūros ir meno veikloje, įskaitant universitetų ar kitokias mainų programas;

| d) | tarptautinių sporto renginių dalyviams ir juos lydintiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas; |
| --- | --- |

d)

tarptautinių sporto renginių dalyviams ir juos lydintiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;

| e) | žurnalistams ir juos lydintiems akredituotiesiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas; |
| --- | --- |

e)

žurnalistams ir juos lydintiems akredituotiesiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;

| f) | moksleiviams, studentams (įskaitant magistrantus ir doktorantus) ir juos lydintiems mokytojams/dėstytojams, kurie vyksta studijuoti arba mokyti, taip pat pagal mokyklinių mainų ar kitokios veiklos programas; |
| --- | --- |

f)

moksleiviams, studentams (įskaitant magistrantus ir doktorantus) ir juos lydintiems mokytojams/dėstytojams, kurie vyksta studijuoti arba mokyti, taip pat pagal mokyklinių mainų ar kitokios veiklos programas;

| g) | Žaliajame Kyšulyje arba valstybėse narėse pripažintų religinių bendruomenių atstovams, kurie reguliariai vyksta į atitinkamai valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį; |
| --- | --- |

g)

Žaliajame Kyšulyje arba valstybėse narėse pripažintų religinių bendruomenių atstovams, kurie reguliariai vyksta į atitinkamai valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį;

| h) | dėl medicininių priežasčių reguliariai besilankantiems asmenims; |
| --- | --- |

h)

dėl medicininių priežasčių reguliariai besilankantiems asmenims;

| i) | susigiminiavusių miestų ar miestų savivaldybių vykdomų oficialių mainų programų dalyviams; |
| --- | --- |

i)

susigiminiavusių miestų ar miestų savivaldybių vykdomų oficialių mainų programų dalyviams;

| j) | oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą reguliariai dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos. |
| --- | --- |

j)

oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą reguliariai dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos.

Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.“

Iš principo vienus metus galiojančios daugkartinės vizos bus išduodamos pirmiau nurodytų kategorijų prašymą išduoti vizas pateikiantiems asmenims, jeigu per ankstesnius metus (12 mėnesių) prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo buvo gavęs bent vieną vizą, pasinaudojo ja laikydamasis lankomos (-ų) valstybės (-ių) teisės aktų (pavyzdžiui, asmuo neviršijo leistino buvimo trukmės) ir jeigu prašymas gauti daugkartinę vizą yra pagrįstas.

Tais atvejais, kai nėra pagrindo išduoti vienus metus galiojančią vizą (pavyzdžiui, jeigu mainų programa trunka trumpiau nei vienus metus arba asmeniui į keliones vykti reikia ne visus metus), vizos galiojimo trukmė bus trumpesnė nei vieni metai, su sąlyga, kad tenkinami kiti vizos išdavimo reikalavimai.

Susitarimo 4 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyta:

„3.   Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda ne trumpiau kaip dvejus metus ir ne ilgiau kaip penkerius metus galiojančias daugkartines vizas šio straipsnio 2 dalyje minėtų kategorijų piliečiams, jei per dvejus metus iki prašymo šie asmenys pasinaudojo vienų metų trukmės daugkartine viza, laikydamiesi priimančiosios valstybės teisės aktų, kuriais reglamentuojamas atvykimas į jos teritoriją ir buvimas joje.

Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.

4.   Bendra šio straipsnio 1–3 dalyse minėtų asmenų buvimo valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje trukmė negali viršyti 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.“

Nuo dvejų iki penkerių metų galiojančios daugkartinės vizos bus išduodamos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų kategorijų prašymą išduoti vizas pateikiantiems asmenims, su sąlyga, kad per praėjusius dvejus metus (24 mėnesius) jie pasinaudojo bent vienus metus galiojančiomis daugkartinėmis vizomis laikydamiesi lankomoje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse) galiojančių teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą, ir prašymas gauti daugkartinę vizą tebėra pagrįstas. Pažymėtina, kad nuo dvejų iki penkerių metų galiojanti daugkartinė viza išduodama, tik jeigu prašymą išduoti vizą pateikiančiam asmeniui per praėjusius dvejus metus buvo išduotos dvi bent vienus metus galiojusios vizos ir jeigu tas asmuo tomis vizomis naudojosi laikydamasis lankomoje (-ose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse) galiojančių teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą. Diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos, remdamosi kiekvieno prašymo išduoti vizą vertinimu, sprendžia, kokiam laikotarpiui (nuo dvejų iki penkerių metų) išduoti šias vizas.

Nėra prievolės išduoti daugkartinę vizą, jeigu prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo nepasinaudojo anksčiau išduota viza.

2.2.2.   Prašymo išduoti vizą nagrinėjimo mokestis

Prašymo išduoti vizą nagrinėjimo mokestis

Susitarimo 5 straipsnio 1 dalyje nurodyta:

„1.   Nedarant poveikio 2 dalies nuostatoms, valstybės narės arba Žaliasis Kyšulys neima vizos mokesčio iš šių kategorijų asmenų:

| a) | oficialių delegacijų narių, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba oficialiose mainų programose ar renginiuose, kuriuos valstybės narės arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos; |
| --- | --- |

a)

oficialių delegacijų narių, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba oficialiose mainų programose ar renginiuose, kuriuos valstybės narės arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;

| b) | vaikų iki 12 metų; (5) |
| --- | --- |

b)

vaikų iki 12 metų; (5)

| c) | moksleivių, studentų, magistrantų bei doktorantų ir juos lydinčių mokytojų/dėstytojų, kurie vyksta studijuoti arba mokyti; |
| --- | --- |

c)

moksleivių, studentų, magistrantų bei doktorantų ir juos lydinčių mokytojų/dėstytojų, kurie vyksta studijuoti arba mokyti;

| d) | tyrėjų, kurie vyksta dalyvauti moksliniuose tyrimuose; |
| --- | --- |

d)

tyrėjų, kurie vyksta dalyvauti moksliniuose tyrimuose;

| e) | 25 metų ir jaunesnių seminarų, konferencijų arba sporto, kultūros ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos, dalyvių.“ |
| --- | --- |

e)

25 metų ir jaunesnių seminarų, konferencijų arba sporto, kultūros ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos, dalyvių.“

Iš pirmiau minėtų kategorijų asmenų neimamas joks mokestis.

Vizų kodekso 16 straipsnio 6 dalyje ir 16 straipsnio 7 dalies pirmoje pastraipoje nurodyta:

„6.   Atskirais atvejais mokėtina vizos mokesčio suma gali būti neimama arba sumažinama, kai šia priemone skatinami kultūriniai ar sportiniai interesai bei interesai užsienio politikos bei vystymosi politikos srityse, kitose esminių visuomeninės svarbos interesų srityse arba dėl humanitarinių priežasčių.

7.   Vizos mokestis mokamas eurais, trečiosios šalies, kurioje pateikiamas prašymas, nacionaline valiuta arba paprastai naudojama valiuta ir nėra grąžinamas, išskyrus 18 straipsnio 2 dalyje ir 19 straipsnio 3 dalyje nurodytais atvejais“ – tai atvejai, kai prašymas yra nepriimtinas, arba atvejai, kai konsulatas nėra kompetentingas.

Vizos prašantiems asmenims iš Žaliojo Kyšulio, vadovaujantis Vizų kodekso 16 straipsnio 8 dalimi, ir Sąjungos piliečiams, vadovaujantis Žaliojo Kyšulio Décret-Loi 27/2007, „už sumokėtą mokestį išduodamas kvitas“.

Décret-Loi

Susitarimo 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta:

„2.   Kai valstybės narės arba Žaliasis Kyšulys bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju, gali būti imamas aptarnavimo mokestis. Aptarnavimo mokestis yra proporcingas išorės paslaugų teikėjo išlaidoms, patirtoms vykdant užduotis, ir negali viršyti 30 eurų. Žaliasis Kyšulys, atitinkama valstybė narė arba atitinkamos valstybės narės turi palikti visiems prašymų pateikėjams galimybę teikti prašymus tiesiogiai jų konsulatuose.“

Tais atvejais, kai valstybė narė bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju, iš tų kategorijų asmenų, kurie atleisti nuo vizos mokesčio, imamas aptarnavimo mokestis.

Šiuo metu nė viena valstybė narė nėra sudariusiu susitarimų su išorės paslaugų teikėjais Žaliajame Kyšulyje.

2.2.3.   Diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojai

Diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojai

Susitarimo 8 straipsnyje nurodyta:

„1.   Žaliojo Kyšulio arba valstybių narių piliečiai, turintys galiojantį diplomatinį arba tarnybinį pasą, gali atvykti į valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritoriją, išvykti iš jos arba vykti per ją tranzitu be vizos.

2.   Šio straipsnio 1 dalyje minėti piliečiai valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.“

Susitarimu nereglamentuojamos diplomatų skyrimo valstybėse narėse procedūros. Taikoma įprasta akreditavimo procedūra.

Prie Susitarimo pridėtoje bendroje deklaracijoje Šalys susitaria, kad bet kuri iš jų gali iš dalies sustabdyti Susitarimo, ypač jo 8 straipsnio, taikymą, jeigu jį įgyvendinant kita Šalis piktnaudžiauja arba iškyla grėsmė viešajam saugumui. Iš dalies sustabdant Susitarimo taikymą privaloma laikytis 12 straipsnio 5 dalyje nustatytos tvarkos.

Jeigu bus sustabdomas 8 straipsnio įgyvendinimas, abi Šalys, siekdamos išspręsti sustabdymą sukėlusias problemas, pradės konsultacijas jungtiniame komitete.

Abi Šalys prioritetine tvarka susitarė įsipareigoti užtikrinti aukštą diplomatinių ir tarnybinių pasų saugumo lygį, visų pirma į juos integruodamos biometrinius identifikatorius. Sąjungoje tai bus užtikrinama pagal reikalavimus, nustatytus Tarybos reglamente (EB) Nr. 2252/2004 (6).

6

III.   BENDRADARBIAVIMAS DĖL DOKUMENTO SAUGUMO

Prie Susitarimo pridėtoje bendroje deklaracijoje Šalys susitaria, kad jungtinis komitetas turėtų įvertinti, kokį poveikį Susitarimo veikimui turi atitinkamų kelionės dokumentų saugumo lygis. Šiuo tikslu Šalys įsipareigojo reguliariai informuoti viena kitą apie priemones, kurių imtasi, siekiant, kad vienam asmeniui nebūtų išduodami keli kelionės dokumentai, apie priemones, kuriomis nustatomi kelionės dokumentų saugumo techniniai aspektai, ir apie priemones, susijusias su kelionės dokumentų išdavimo personalizavimo procesu.

IV.   STATISTIKA

Kad jungtinis komitetas galėtų veiksmingai stebėti, kaip vykdomas Susitarimas, Žaliojo Kyšulio ir valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos privalo kas šešis mėnesius pateikti Komisijai to laikotarpio statistinius duomenis, visų pirma susijusius su ir jeigu įmanoma:

| — | išduotų daugkartinių vizų skaičiumi; |
| --- | --- |

—

išduotų daugkartinių vizų skaičiumi;

| — | išduotų daugkartinių vizų galiojimo trukme; |
| --- | --- |

—

išduotų daugkartinių vizų galiojimo trukme;

| — | įvairių Susitarime nustatytų kategorijų asmenims nemokamai išduotų vizų skaičiumi. |
| --- | --- |

—

įvairių Susitarime nustatytų kategorijų asmenims nemokamai išduotų vizų skaičiumi.

---

(1)  2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (OL L 81, 2001 3 21, p. 1).

1

(2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009 9 15, p. 1).

2

(3)  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (OL L 105, 2006 4 13, p. 1).

3

(4)  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

4

(5)

5

N.B. Kad iš šios kategorijos asmenų vizos mokestis nebūtų imamas, prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys turi pateikti dokumentą, patvirtinantį jų amžių.

(6)  2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2252/2004 dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų (OL L 385, 2004 12 29, p. 1).

6

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/22

---

KOMISIJOS DELEGUOTASIS SPRENDIMAS (ES) 2015/2290

2015 m. birželio 12 d.

dėl Australijoje, Bermudoje, Brazilijoje, Kanadoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Meksikoje galiojančios ir draudimo bei perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra tose šalyse, taikomos mokumo tvarkos laikino lygiavertiškumo

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (1), ypač į jos 227 straipsnio 5 dalį,

kadangi:

| (1) | Direktyva 2009/138/EB nustatoma Sąjungos draudimo ir perdraudimo įmonių rizika grindžiama prudencinė tvarka. Direktyvą 2009/138/EB draudimo ir perdraudimo įmonėms Sąjungoje bus pradėta visapusiškai taikyti 2016 m. sausio 1 d. Nors Direktyvą 2009/138/EB bus pradėta visapusiškai taikyti nuo 2016 m. sausio 1 d., Komisija jau dabar gali priimti šį deleguotąjį sprendimą pagal Direktyvos 2009/138/EB 311 straipsnį; |
| --- | --- |

(1)

Direktyva 2009/138/EB nustatoma Sąjungos draudimo ir perdraudimo įmonių rizika grindžiama prudencinė tvarka. Direktyvą 2009/138/EB draudimo ir perdraudimo įmonėms Sąjungoje bus pradėta visapusiškai taikyti 2016 m. sausio 1 d. Nors Direktyvą 2009/138/EB bus pradėta visapusiškai taikyti nuo 2016 m. sausio 1 d., Komisija jau dabar gali priimti šį deleguotąjį sprendimą pagal Direktyvos 2009/138/EB 311 straipsnį;

| (2) | Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnis yra susijęs su trečiųjų šalių draudimo įmonių, priklausančių grupėms, kurių pagrindinė buveinė yra Sąjungoje, lygiavertiškumu. Komisijos deleguotuoju aktu priėmus teigiamą sprendimą dėl lygiavertiškumo pagal Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnį tokioms grupėms leidžiama, kai atimties ir sudėties metodas naudojamas kaip konsolidavimo metodas tokių grupių ataskaitoms parengti, apskaičiuojant grupės mokumo reikalavimą ir tinkamas nuosavas lėšas atsižvelgti į kapitalo reikalavimų ir turimo kapitalo (nuosavų lėšų) apskaičiavimą pagal Sąjungai nepriklausančios jurisdikcijos taisykles, o ne juos apskaičiuoti pagal Direktyvą 2009/138/EB; |
| --- | --- |

(2)

Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnis yra susijęs su trečiųjų šalių draudimo įmonių, priklausančių grupėms, kurių pagrindinė buveinė yra Sąjungoje, lygiavertiškumu. Komisijos deleguotuoju aktu priėmus teigiamą sprendimą dėl lygiavertiškumo pagal Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnį tokioms grupėms leidžiama, kai atimties ir sudėties metodas naudojamas kaip konsolidavimo metodas tokių grupių ataskaitoms parengti, apskaičiuojant grupės mokumo reikalavimą ir tinkamas nuosavas lėšas atsižvelgti į kapitalo reikalavimų ir turimo kapitalo (nuosavų lėšų) apskaičiavimą pagal Sąjungai nepriklausančios jurisdikcijos taisykles, o ne juos apskaičiuoti pagal Direktyvą 2009/138/EB;

| (3) | Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnio 5 dalimi numatoma, kad nustatomas terminuotas laikinas trečiųjų šalių, kurių draudimo mokumo tvarka atitinka tam tikrus kriterijus, lygiavertiškumas. Nustatytas laikinas lygiavertiškumas galioja 10 metų laikotarpį ir jo galiojimas gali būti atnaujinamas; |
| --- | --- |

(3)

Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnio 5 dalimi numatoma, kad nustatomas terminuotas laikinas trečiųjų šalių, kurių draudimo mokumo tvarka atitinka tam tikrus kriterijus, lygiavertiškumas. Nustatytas laikinas lygiavertiškumas galioja 10 metų laikotarpį ir jo galiojimas gali būti atnaujinamas;

| (4) | Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija teikė patarimus Komisijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010 (2) 33 straipsnio 2 dalį ir prisidėjo prie trečiųjų šalių vertinimo pagal Direktyvos 2009/138/EB (3) 227 straipsnio 5 dalį. 2012 m. su Jungtinėmis Valstijomis pradėtas dialogas draudimo klausimu, kurio tikslas – pagerinti atitinkamos draudimo reguliavimo ir priežiūros tvarkos abipusį supratimą ir kuris buvo pagrindinė abipusio keitimosi informacija sistema, po kurio prieita prie šio sprendimo išvadų; |
| --- | --- |

(4)

Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija teikė patarimus Komisijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010 (2) 33 straipsnio 2 dalį ir prisidėjo prie trečiųjų šalių vertinimo pagal Direktyvos 2009/138/EB (3) 227 straipsnio 5 dalį. 2012 m. su Jungtinėmis Valstijomis pradėtas dialogas draudimo klausimu, kurio tikslas – pagerinti atitinkamos draudimo reguliavimo ir priežiūros tvarkos abipusį supratimą ir kuris buvo pagrindinė abipusio keitimosi informacija sistema, po kurio prieita prie šio sprendimo išvadų;

| (5) | Australijoje pagal Gyvybės ir bendrojo draudimo kapitalo standartus (Bendrojo draudimo prudencinį standartą 110: Kapitalo pakankamumo, gyvybės draudimo rizikos ribojimo standartus 110: Kapitalo pakankamumas) reikalaujama, kad draudimo įmonės apskaičiuotų kapitalo poreikius draudimo rizikai, draudimo koncentracijos rizikai, turto rizikai, turto koncentracijos rizikai, veiklos rizikai padengti ir sudėties pelnui. Naudojamas bendro balanso metodas. Nustatytas minimalaus kapitalo reikalavimas (prudencinis kapitalo reikalavimas); taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės nustatytų vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo procesą ir veiksmus, kuriais, nustačius punktus, kurie viršija jos prudencinį kapitalo reikalavimą, bus ištaisoma kapitalo sumažėjimo padėtis. Ne gyvybės draudimo įmonėms leidžiama naudoti vidaus modelius, jeigu juos patvirtina Australijos prudencinės priežiūros institucija (APRA). Pagal Bendrojo draudimo prudencinį standartą 220 ir gyvybės draudimo rizikos ribojimo standartą 220 (Rizikos valdymas) reikalaujama nustatyti rizikos valdymo sistemą, į kurią mažiausiai turi būti įtraukta rizikos valdymo strategija, kurioje aprašyta rizikos valdymo politika, procedūros, vadovybės atsakomybė ir vidaus kontrolės priemonės. Draudimo įmonės turi pranešti APRA savo mokumą, finansinę būklę, finansinės veiklos rezultatus, kapitalo pakankamumą, investicijas, turtą ir turto koncentraciją, įmokų ir reikalavimų duomenis, įsipareigojimus pagal polisus ir nebalansines pozicijas. Pagal 2001 m. Bendrovių įstatymą reikalaujama, kad bendrovės parengtų ir pateiktų metines finansines ataskaitas Australijos vertybinių popierių ir investicijų komisijai. Gyvybės draudimo, ne gyvybės draudimo įmonėms ir draudimo grupėms taikomi papildomi atskleidimo įpareigojimai, susiję su kapitalo valdymu ir kapitalo pakankamumu. APRA gali dalytis informacija su kitomis finansų priežiūros institucijomis: ji yra pasirašiusi Daugiašalį Tarptautinės draudimo priežiūros institucijų asociacijos susitarimo memorandumą dėl bendradarbiavimo ir keitimosi informacija (toliau – IAIS daugiašalis susitarimo memorandumas) ir sudariusi susitarimo memorandumus su užsienio priežiūros institucijomis (taip pat su keliomis Sąjungos priežiūros institucijomis). APRA yra nepriklausoma už draudimo įmonių prudencinį reglamentavimą ir priežiūrą atsakinga institucija; tik APRA gali suteikti leidimą subjektui vykdyti draudimo veiklą Australijoje. APRA turi įgaliojimus nustatyti prudencinius standartus, kurie turi įstatymo galią. Nei dabartiniams, nei buvusiems APRA darbuotojams neleidžiama atskleisti konfidencialios informacijos, gautos vykdant pareigas arba pagal kompetenciją, už tai pagal įstatymą taikomos sankcijos. Informacijos atskleidimas teismui griežtai ribojamas; |
| --- | --- |

(5)

Australijoje pagal Gyvybės ir bendrojo draudimo kapitalo standartus (Bendrojo draudimo prudencinį standartą 110: Kapitalo pakankamumo, gyvybės draudimo rizikos ribojimo standartus 110: Kapitalo pakankamumas) reikalaujama, kad draudimo įmonės apskaičiuotų kapitalo poreikius draudimo rizikai, draudimo koncentracijos rizikai, turto rizikai, turto koncentracijos rizikai, veiklos rizikai padengti ir sudėties pelnui. Naudojamas bendro balanso metodas. Nustatytas minimalaus kapitalo reikalavimas (prudencinis kapitalo reikalavimas); taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės nustatytų vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo procesą ir veiksmus, kuriais, nustačius punktus, kurie viršija jos prudencinį kapitalo reikalavimą, bus ištaisoma kapitalo sumažėjimo padėtis. Ne gyvybės draudimo įmonėms leidžiama naudoti vidaus modelius, jeigu juos patvirtina Australijos prudencinės priežiūros institucija (APRA). Pagal Bendrojo draudimo prudencinį standartą 220 ir gyvybės draudimo rizikos ribojimo standartą 220 (Rizikos valdymas) reikalaujama nustatyti rizikos valdymo sistemą, į kurią mažiausiai turi būti įtraukta rizikos valdymo strategija, kurioje aprašyta rizikos valdymo politika, procedūros, vadovybės atsakomybė ir vidaus kontrolės priemonės. Draudimo įmonės turi pranešti APRA savo mokumą, finansinę būklę, finansinės veiklos rezultatus, kapitalo pakankamumą, investicijas, turtą ir turto koncentraciją, įmokų ir reikalavimų duomenis, įsipareigojimus pagal polisus ir nebalansines pozicijas. Pagal 2001 m. Bendrovių įstatymą reikalaujama, kad bendrovės parengtų ir pateiktų metines finansines ataskaitas Australijos vertybinių popierių ir investicijų komisijai. Gyvybės draudimo, ne gyvybės draudimo įmonėms ir draudimo grupėms taikomi papildomi atskleidimo įpareigojimai, susiję su kapitalo valdymu ir kapitalo pakankamumu. APRA gali dalytis informacija su kitomis finansų priežiūros institucijomis: ji yra pasirašiusi Daugiašalį Tarptautinės draudimo priežiūros institucijų asociacijos susitarimo memorandumą dėl bendradarbiavimo ir keitimosi informacija (toliau – IAIS daugiašalis susitarimo memorandumas) ir sudariusi susitarimo memorandumus su užsienio priežiūros institucijomis (taip pat su keliomis Sąjungos priežiūros institucijomis). APRA yra nepriklausoma už draudimo įmonių prudencinį reglamentavimą ir priežiūrą atsakinga institucija; tik APRA gali suteikti leidimą subjektui vykdyti draudimo veiklą Australijoje. APRA turi įgaliojimus nustatyti prudencinius standartus, kurie turi įstatymo galią. Nei dabartiniams, nei buvusiems APRA darbuotojams neleidžiama atskleisti konfidencialios informacijos, gautos vykdant pareigas arba pagal kompetenciją, už tai pagal įstatymą taikomos sankcijos. Informacijos atskleidimas teismui griežtai ribojamas;

| (6) | Bermudoje pagal Draudimo įstatymą draudimo įmonėms, išskyrus priklausomas draudimo bendroves (4), nustatomi du kapitalo reikalavimai: mažiausia mokumo atsarga ir padidinto kapitalo reikalavimas, taikytini tiek komercinėms gyvybės, tiek ne gyvybės draudimo įmonėms. Padidinto kapitalo reikalavimas nustatomas pagal atitinkamą pagrindinį mokumo kapitalo reikalavimą pagal standartinę formulę arba draudimo įmonės patvirtintą vidaus kapitalo modelį, su sąlyga, kad padidinto kapitalo reikalavimas bet jau lygus draudimo įmonės mažiausiai mokumo atsargai. Pagrindinis mokumo kapitalo reikalavimas apima šią riziką: kredito riziką, skirtumo riziką, rinkos riziką, įmokos riziką, rezervo riziką, palūkanų riziką, katastrofų riziką ir operacinę riziką. Padidinto kapitalo reikalavimo 120 % tikslinis kapitalo lygis naudojamas kaip ankstyvo įspėjimo mokumo riba. Skirtingų kategorijų draudimo įmonėms taikomos skirtingos kvalifikuotojo kapitalo taisyklės. Į Draudimo įstatymą taip pat įtrauktos nuostatos dėl įmonių mokumo pozicijų ataskaitų teikimo įpareigojimų. Bermudos pinigų institucija (BMA) yra nepriklausoma reguliavimo ir priežiūros institucija. Dauguma Bermudos draudimo įmonių įpareigotos rengti papildomas finansines ataskaitas pagal tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus; kitu atveju draudimo įmonės gali naudoti bet kokius BMA pripažįstamus bendruosius apskaitos principus. Draudimo įmonės turi skelbti savo finansines ataskaitas, kuriose pateikiama kiekybinė ir kokybinė informacija. BMA gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji yra pasirašiusi IAIS daugiašalį susitarimo memorandumą. BMA taikomas konfidencialumo įstatymas, pagal kurį reikalaujama, kad bet kokia informacija dėl prižiūrimų finansų įstaigų veiklos arba reikalų, arba dėl asmenų, su jomis turinčių reikalų, kurią gauna BMA darbuotojai, tvarkoma kaip konfidenciali informacija; |
| --- | --- |

(6)

Bermudoje pagal Draudimo įstatymą draudimo įmonėms, išskyrus priklausomas draudimo bendroves (4), nustatomi du kapitalo reikalavimai: mažiausia mokumo atsarga ir padidinto kapitalo reikalavimas, taikytini tiek komercinėms gyvybės, tiek ne gyvybės draudimo įmonėms. Padidinto kapitalo reikalavimas nustatomas pagal atitinkamą pagrindinį mokumo kapitalo reikalavimą pagal standartinę formulę arba draudimo įmonės patvirtintą vidaus kapitalo modelį, su sąlyga, kad padidinto kapitalo reikalavimas bet jau lygus draudimo įmonės mažiausiai mokumo atsargai. Pagrindinis mokumo kapitalo reikalavimas apima šią riziką: kredito riziką, skirtumo riziką, rinkos riziką, įmokos riziką, rezervo riziką, palūkanų riziką, katastrofų riziką ir operacinę riziką. Padidinto kapitalo reikalavimo 120 % tikslinis kapitalo lygis naudojamas kaip ankstyvo įspėjimo mokumo riba. Skirtingų kategorijų draudimo įmonėms taikomos skirtingos kvalifikuotojo kapitalo taisyklės. Į Draudimo įstatymą taip pat įtrauktos nuostatos dėl įmonių mokumo pozicijų ataskaitų teikimo įpareigojimų. Bermudos pinigų institucija (BMA) yra nepriklausoma reguliavimo ir priežiūros institucija. Dauguma Bermudos draudimo įmonių įpareigotos rengti papildomas finansines ataskaitas pagal tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus; kitu atveju draudimo įmonės gali naudoti bet kokius BMA pripažįstamus bendruosius apskaitos principus. Draudimo įmonės turi skelbti savo finansines ataskaitas, kuriose pateikiama kiekybinė ir kokybinė informacija. BMA gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji yra pasirašiusi IAIS daugiašalį susitarimo memorandumą. BMA taikomas konfidencialumo įstatymas, pagal kurį reikalaujama, kad bet kokia informacija dėl prižiūrimų finansų įstaigų veiklos arba reikalų, arba dėl asmenų, su jomis turinčių reikalų, kurią gauna BMA darbuotojai, tvarkoma kaip konfidenciali informacija;

| (7) | Brazilijoje įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 73/1966 nustatoma, kad draudimo įmonės, siekdamos užtikrinti visų savo įpareigojimų vykdymą, nustato techninius atidėjinius, specialiąsias lėšas ir atidėjinius pagal Nacionalinės privačiojo draudimo tarybos (CNSP) nustatytus kriterijus. Pagal Nutarimą CNSP 316, reikalaujamas minimalus kapitalas yra didesnis negu pagrindinis kapitalas ir rizikos kapitalas. Pagrindinis kapitalas yra nustatyta suma, susieta su subjekto tipu ir regionais, kuriuose jam leidžiama vykdyti veiklą, taip pat su rizikos kapitalu, kuris yra draudimo, kredito, operacinės ir rinkos rizikos kapitalo reikalavimų suma. Daugumos draudimo įmonių rizikos kapitalas yra didesnis už pagrindinį kapitalą, taigi sudaro reikalaujamą minimalų kapitalą. Nutarimu CNSP 3162/2014 nustatomos vidaus modelio, kaip reikalaujamo minimalaus kapitalo apskaičiavimo standartinės formulės alternatyvos, naudojimo taisyklės. Taikomi minimalūs įmonių valdymo reikalavimai. Draudimo įmonės turi savo veiklos, informacinių sistemų ir atitikties teisės aktų reikalavimams vidaus kontrolės priemonių. Superintendência de Seguros Privados (SUSEP) – institucija, atsakinga už Brazilijos draudimo sektoriaus priežiūrą. SUSEP yra Finansų ministerijai pavaldi CNSP nustatytų reglamentų vykdomoji įstaiga. Jos valdyba yra nepriklausoma įstaiga, kuri nustato SUSEP bendrąją reglamentavimo ir atitikties CNSP nutarimams politiką savo kompetencijos srityje. Reikalaujama, kad draudimo įmonės SUSEP kas mėnesį pateiktų kapitalo, turto, įsipareigojimų, įplaukų ir išlaidų duomenis, taip pat kas ketvirtį pateiktų išsamią informaciją apie operacijas, balansą, pelno ir nuostolio ataskaitą; draudimo įmonės turi skelbti savo finansines ataskaitas, kuriose pateikiama kiekybinė ir kokybinė informacija. SUSEP gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji yra pasirašiusi IAIS daugiašalį susitarimo memorandumą. Informaciją galima naudoti tik priežiūros tikslais SUSEP priežiūros funkcijų vykdymo srityje. Be to, iš kitos institucijos gauta informacija naudojama tik to prašymo tikslais. SUSEP darbuotojams ir buvusiems darbuotojams taikomas konfidencialumo įstatymas; |
| --- | --- |

(7)

Brazilijoje įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 73/1966 nustatoma, kad draudimo įmonės, siekdamos užtikrinti visų savo įpareigojimų vykdymą, nustato techninius atidėjinius, specialiąsias lėšas ir atidėjinius pagal Nacionalinės privačiojo draudimo tarybos (CNSP) nustatytus kriterijus. Pagal Nutarimą CNSP 316, reikalaujamas minimalus kapitalas yra didesnis negu pagrindinis kapitalas ir rizikos kapitalas. Pagrindinis kapitalas yra nustatyta suma, susieta su subjekto tipu ir regionais, kuriuose jam leidžiama vykdyti veiklą, taip pat su rizikos kapitalu, kuris yra draudimo, kredito, operacinės ir rinkos rizikos kapitalo reikalavimų suma. Daugumos draudimo įmonių rizikos kapitalas yra didesnis už pagrindinį kapitalą, taigi sudaro reikalaujamą minimalų kapitalą. Nutarimu CNSP 3162/2014 nustatomos vidaus modelio, kaip reikalaujamo minimalaus kapitalo apskaičiavimo standartinės formulės alternatyvos, naudojimo taisyklės. Taikomi minimalūs įmonių valdymo reikalavimai. Draudimo įmonės turi savo veiklos, informacinių sistemų ir atitikties teisės aktų reikalavimams vidaus kontrolės priemonių. Superintendência de Seguros Privados (SUSEP) – institucija, atsakinga už Brazilijos draudimo sektoriaus priežiūrą. SUSEP yra Finansų ministerijai pavaldi CNSP nustatytų reglamentų vykdomoji įstaiga. Jos valdyba yra nepriklausoma įstaiga, kuri nustato SUSEP bendrąją reglamentavimo ir atitikties CNSP nutarimams politiką savo kompetencijos srityje. Reikalaujama, kad draudimo įmonės SUSEP kas mėnesį pateiktų kapitalo, turto, įsipareigojimų, įplaukų ir išlaidų duomenis, taip pat kas ketvirtį pateiktų išsamią informaciją apie operacijas, balansą, pelno ir nuostolio ataskaitą; draudimo įmonės turi skelbti savo finansines ataskaitas, kuriose pateikiama kiekybinė ir kokybinė informacija. SUSEP gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji yra pasirašiusi IAIS daugiašalį susitarimo memorandumą. Informaciją galima naudoti tik priežiūros tikslais SUSEP priežiūros funkcijų vykdymo srityje. Be to, iš kitos institucijos gauta informacija naudojama tik to prašymo tikslais. SUSEP darbuotojams ir buvusiems darbuotojams taikomas konfidencialumo įstatymas;

| (8) | Kanadoje pagal Draudimo bendrovių įstatymą reikalaujama, kad draudimo įmonės palaikytų pakankamą kapitalą. Finansų įstaigų priežiūros biuro (OSFI) paskelbtose gairėse nustatomi išsamūs standartai. Draudimo įmonėms taikomi kapitalo reikalavimai: minimalūs nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimai (MCCSR gairė) gyvybės draudimo įmonėms ir minimalaus kapitalo testas (MCT gairė) ne gyvybės draudimo įmonėms. Tiek minimaliais nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimais, tiek minimalaus kapitalo testu sprendžiamas balansinės ir nebalansinės rizikos, susijusios tiek su turtu, tiek su įsipareigojimais, klausimas. Reikalaujama, kad ne gyvybės draudimo įmonės turėtų daugiau nei 100 % minimalaus kapitalo testo lygio, o gyvybės draudimo įmonės – daugiau kaip 120 % minimalių nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimų. Jeigu lygis mažesnis, draudimo įmonėms neleidžiama vykdyti veiklos. Be šių reikalavimų, priežiūros tikslais nustatytas tikslinis kapitalo lygis: ne gyvybės draudimo įmonėms jis sudaro 150 % minimalaus kapitalo testo, o gyvybės draudimo įmonėms – tokią pačią minimalių nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimų dalį. Kapitalo reikalavimai apskaičiuojami pagal standartinę formulę; vidaus modelius leidžiama naudoti tik labai ribotais atvejais. Taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės nustatytų vidaus tikslinį kapitalo pakankamumo koeficientą, pagrįstą savo rizikos ir mokumo vertinimu (SRMV), taip pat nenustatytos formos testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kuriuo atsižvelgiama į draudimo įmonės specifiką. Finansų įstaigų priežiūros biuras (OSFI) – Kanados draudimo priežiūros įstaiga – yra nepriklausoma, iš savo lėšų veiklą finansuojanti federalinė agentūra. Reikalaujama, kad kiekviena reguliuojama draudimo įmonė OSFI pateiktų audituotas metines finansines ataskaitas ir papildomą informaciją kartu su audito ataskaita, paskirtojo aktuaro ataskaita, dinaminio kapitalo pakankamumo testavimo ataskaita, kurioje apibendrinami įvairių testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai, ir ketvirčio informacija apie kapitalo padėtį. Taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės parengtų ir pareikalavus pateiktų metinį SRMV grindžiamą vidaus kapitalo tikslą. OSFI gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji prie IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo prisijungė 2012 m. OSFI taikomas konfidencialumo įstatymas, pagal kurį reikalaujama, kad bet kokia informacija dėl prižiūrimų finansų įstaigų veiklos arba reikalų, arba dėl asmenų, su jomis turinčių reikalų, kurią gauna OSFI darbuotojai, tvarkoma kaip konfidenciali informacija; |
| --- | --- |

(8)

Kanadoje pagal Draudimo bendrovių įstatymą reikalaujama, kad draudimo įmonės palaikytų pakankamą kapitalą. Finansų įstaigų priežiūros biuro (OSFI) paskelbtose gairėse nustatomi išsamūs standartai. Draudimo įmonėms taikomi kapitalo reikalavimai: minimalūs nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimai (MCCSR gairė) gyvybės draudimo įmonėms ir minimalaus kapitalo testas (MCT gairė) ne gyvybės draudimo įmonėms. Tiek minimaliais nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimais, tiek minimalaus kapitalo testu sprendžiamas balansinės ir nebalansinės rizikos, susijusios tiek su turtu, tiek su įsipareigojimais, klausimas. Reikalaujama, kad ne gyvybės draudimo įmonės turėtų daugiau nei 100 % minimalaus kapitalo testo lygio, o gyvybės draudimo įmonės – daugiau kaip 120 % minimalių nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimų. Jeigu lygis mažesnis, draudimo įmonėms neleidžiama vykdyti veiklos. Be šių reikalavimų, priežiūros tikslais nustatytas tikslinis kapitalo lygis: ne gyvybės draudimo įmonėms jis sudaro 150 % minimalaus kapitalo testo, o gyvybės draudimo įmonėms – tokią pačią minimalių nuolatinio kapitalo ir pertekliaus reikalavimų dalį. Kapitalo reikalavimai apskaičiuojami pagal standartinę formulę; vidaus modelius leidžiama naudoti tik labai ribotais atvejais. Taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės nustatytų vidaus tikslinį kapitalo pakankamumo koeficientą, pagrįstą savo rizikos ir mokumo vertinimu (SRMV), taip pat nenustatytos formos testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kuriuo atsižvelgiama į draudimo įmonės specifiką. Finansų įstaigų priežiūros biuras (OSFI) – Kanados draudimo priežiūros įstaiga – yra nepriklausoma, iš savo lėšų veiklą finansuojanti federalinė agentūra. Reikalaujama, kad kiekviena reguliuojama draudimo įmonė OSFI pateiktų audituotas metines finansines ataskaitas ir papildomą informaciją kartu su audito ataskaita, paskirtojo aktuaro ataskaita, dinaminio kapitalo pakankamumo testavimo ataskaita, kurioje apibendrinami įvairių testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai, ir ketvirčio informacija apie kapitalo padėtį. Taip pat reikalaujama, kad draudimo įmonės parengtų ir pareikalavus pateiktų metinį SRMV grindžiamą vidaus kapitalo tikslą. OSFI gali sudaryti susitarimus ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis; ji prie IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo prisijungė 2012 m. OSFI taikomas konfidencialumo įstatymas, pagal kurį reikalaujama, kad bet kokia informacija dėl prižiūrimų finansų įstaigų veiklos arba reikalų, arba dėl asmenų, su jomis turinčių reikalų, kurią gauna OSFI darbuotojai, tvarkoma kaip konfidenciali informacija;

| (9) | Meksikoje įstatymas, kurio nustatoma patikslinta draudimo prudencinė sistema – Ley de Instituciones de Seguros y de Fianzas (LISF) – įsigaliojo 2015 m. balandžio 4 d. Pagal LISF taikomi mokumo kapitalo reikalavimai, kurie apima draudimo riziką, finansinę riziką ir sandorio šalies riziką. Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis vykdomas bent kartą per metus (dinaminis mokumo testas). Pagal Meksikoje taikomą tvarką mokumo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti leidžiama naudoti arba standartinę formulę, arba vidaus modelį. Comisión Nacional de Seguros y Fianzas (CNSF) – institucija, atsakinga už Meksikos gyvybės ir ne gyvybės draudimo įmonių priežiūrą; ji gali nepriklausomai išduoti arba panaikinti draudimo įmonių licenciją ir bent kartą per metus vykdo testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Draudimo įmonės turi CNSF ne rečiau kaip kartą per ketvirtį pateikti savo organizacijos, operacijų, apskaitos, investicijų ir kapitalo duomenis; jos taip pat turi atskleisti savo rizikos išlaikymo, perleidimo arba mažinimo tikslus, politiką ir praktiką; jos taip pat turi skelbti kiekybinę ir kokybinę informaciją apie savo operacijas, techninę padėtį ir finansinę būklę bei riziką. CNSF gali bendradarbiauti ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis, jeigu yra sudarytas susitarimas dėl keitimosi informacija; sudaryti keli tokie susitarimai ir CNSF 2010 m. pateikė prašymą prisijungti prie IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo. Jeigu yra sudarytas CNSF ir užsienio priežiūros institucijos susitarimas dėl keitimosi informacija, CNSF turi prašyti užsienio priežiūros institucijos išankstinio sutikimo prieš atskleisdama jos pateiktą informaciją. Nė vienam asmeniui, ar jis būtų CNSF darbuotojas, ar ne, neleidžiama atskleisti konfidencialios informacijos; profesinės paslapties reikalavimai nustatyti nacionalinėje teisėje ir dėl bet kokio profesinės paslapties pažeidimo taikomos sankcijos; |
| --- | --- |

(9)

Meksikoje įstatymas, kurio nustatoma patikslinta draudimo prudencinė sistema – Ley de Instituciones de Seguros y de Fianzas (LISF) – įsigaliojo 2015 m. balandžio 4 d. Pagal LISF taikomi mokumo kapitalo reikalavimai, kurie apima draudimo riziką, finansinę riziką ir sandorio šalies riziką. Testavimas nepalankiausiomis sąlygomis vykdomas bent kartą per metus (dinaminis mokumo testas). Pagal Meksikoje taikomą tvarką mokumo kapitalo reikalavimams apskaičiuoti leidžiama naudoti arba standartinę formulę, arba vidaus modelį. Comisión Nacional de Seguros y Fianzas (CNSF) – institucija, atsakinga už Meksikos gyvybės ir ne gyvybės draudimo įmonių priežiūrą; ji gali nepriklausomai išduoti arba panaikinti draudimo įmonių licenciją ir bent kartą per metus vykdo testavimą nepalankiausiomis sąlygomis. Draudimo įmonės turi CNSF ne rečiau kaip kartą per ketvirtį pateikti savo organizacijos, operacijų, apskaitos, investicijų ir kapitalo duomenis; jos taip pat turi atskleisti savo rizikos išlaikymo, perleidimo arba mažinimo tikslus, politiką ir praktiką; jos taip pat turi skelbti kiekybinę ir kokybinę informaciją apie savo operacijas, techninę padėtį ir finansinę būklę bei riziką. CNSF gali bendradarbiauti ir keistis informacija su užsienio priežiūros institucijomis, jeigu yra sudarytas susitarimas dėl keitimosi informacija; sudaryti keli tokie susitarimai ir CNSF 2010 m. pateikė prašymą prisijungti prie IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo. Jeigu yra sudarytas CNSF ir užsienio priežiūros institucijos susitarimas dėl keitimosi informacija, CNSF turi prašyti užsienio priežiūros institucijos išankstinio sutikimo prieš atskleisdama jos pateiktą informaciją. Nė vienam asmeniui, ar jis būtų CNSF darbuotojas, ar ne, neleidžiama atskleisti konfidencialios informacijos; profesinės paslapties reikalavimai nustatyti nacionalinėje teisėje ir dėl bet kokio profesinės paslapties pažeidimo taikomos sankcijos;

| (10) | Jungtinėse Valstijose draudimą ir perdraudimą iš esmės reguliuoja ir prižiūri valstijos. Draudimo įmonės turi laikytis atitinkamų kiekvienos valstijos, kurioje išduoda polisus, įstatymų, o draudimo priežiūra – draudimo įgaliotiniams pavaldžių nepriklausomų valstijų priežiūros įstaigų rankose. Valstijų kapitalo pakankamumo reikalavimai grindžiami Nacionalinės draudimo įgaliotinių asociacijos (NAIC) rizika grindžiamo kapitalo pavyzdiniu įstatymu, kurį yra priėmusios visos valstijos. Rizika grindžiamo kapitalo standartinė formulė apima kiekvienos iš tiesioginio draudimo rūšių (gyvybės, turto ir nelaimingų atsitikimų, sveikatos) didžiąją reikšmingos rizikos dalį, o konkretiems produktams ir rizikos moduliams leidžiama naudoti vidaus modelius. Rizika grindžiamas kapitalas apskaičiuojamas taikant koeficientus įvairių rūšių turto, įmokų, reikalavimų, išlaidų ir rezervo elementams. Išskiriami keturių lygmenų kiekybiniai kapitalo reikalavimai (kiekvienu atveju taikomos skirtingos priežiūros priemonės): įmonės veiksmų lygmens, reguliavimo veiksmų lygmens, leistosios kontrolės lygmens ir privalomosios kontrolės lygmens. Pagal Jungtinių Valstijų tvarką draudimo įmonėms taikomas SRMV palygintinas su vertinimu pagal „Mokumas II“. Dėl ataskaitų teikimo ir skaidrumo nustatyti standartizuoti ataskaitų teikimo reikalavimai, kurie iš esmės apima: veiklą ir veiklos rezultatus, rizikos profilį, vertinimo metodus ir naudojamas prielaidas, kapitalo reikalavimus ir valdymą. Viešai atskleidžiamos finansinės ataskaitos, įskaitant aktuarinę nuomonę ir auditoriaus pareiškimą. Valstijų draudimo įgaliotiniai gali dalytis konfidencialia informacija su užsienio priežiūros institucijomis, jeigu jos gavėjai sutinka išsaugoti informacijos konfidencialumą. Jie taip pat gali sudaryti susitarimus, kuriais reglamentuojamas dalijimamsis konfidencialia informacija ir jos naudojimas. Sąjungos priežiūros institucijos ir valstijų draudimo departamentai yra sudarę kelis susitarimo memorandumus dėl keitimosi informacija; kelių valstijų draudimo departamentai yra IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo signatarai, o dar keli neseniai pateikė prašymus prie jo prisijungti. Konfidencialumo reikalavimais, įtrauktais į valstijų teisės aktus remiantis NAIC pavyzdiniais įstatymais, numatyta, kad informacija, gauta iš valstijų priežiūros institucijų, yra konfidenciali ir kad jos turi saugoti iš užsienio priežiūros institucijų gautos informacijos konfidencialumą. Valstijų priežiūros institucijų darbuotojai įpareigoti laikytis profesinės paslapties pagal valstijų lygmens teisės aktus; |
| --- | --- |

(10)

Jungtinėse Valstijose draudimą ir perdraudimą iš esmės reguliuoja ir prižiūri valstijos. Draudimo įmonės turi laikytis atitinkamų kiekvienos valstijos, kurioje išduoda polisus, įstatymų, o draudimo priežiūra – draudimo įgaliotiniams pavaldžių nepriklausomų valstijų priežiūros įstaigų rankose. Valstijų kapitalo pakankamumo reikalavimai grindžiami Nacionalinės draudimo įgaliotinių asociacijos (NAIC) rizika grindžiamo kapitalo pavyzdiniu įstatymu, kurį yra priėmusios visos valstijos. Rizika grindžiamo kapitalo standartinė formulė apima kiekvienos iš tiesioginio draudimo rūšių (gyvybės, turto ir nelaimingų atsitikimų, sveikatos) didžiąją reikšmingos rizikos dalį, o konkretiems produktams ir rizikos moduliams leidžiama naudoti vidaus modelius. Rizika grindžiamas kapitalas apskaičiuojamas taikant koeficientus įvairių rūšių turto, įmokų, reikalavimų, išlaidų ir rezervo elementams. Išskiriami keturių lygmenų kiekybiniai kapitalo reikalavimai (kiekvienu atveju taikomos skirtingos priežiūros priemonės): įmonės veiksmų lygmens, reguliavimo veiksmų lygmens, leistosios kontrolės lygmens ir privalomosios kontrolės lygmens. Pagal Jungtinių Valstijų tvarką draudimo įmonėms taikomas SRMV palygintinas su vertinimu pagal „Mokumas II“. Dėl ataskaitų teikimo ir skaidrumo nustatyti standartizuoti ataskaitų teikimo reikalavimai, kurie iš esmės apima: veiklą ir veiklos rezultatus, rizikos profilį, vertinimo metodus ir naudojamas prielaidas, kapitalo reikalavimus ir valdymą. Viešai atskleidžiamos finansinės ataskaitos, įskaitant aktuarinę nuomonę ir auditoriaus pareiškimą. Valstijų draudimo įgaliotiniai gali dalytis konfidencialia informacija su užsienio priežiūros institucijomis, jeigu jos gavėjai sutinka išsaugoti informacijos konfidencialumą. Jie taip pat gali sudaryti susitarimus, kuriais reglamentuojamas dalijimamsis konfidencialia informacija ir jos naudojimas. Sąjungos priežiūros institucijos ir valstijų draudimo departamentai yra sudarę kelis susitarimo memorandumus dėl keitimosi informacija; kelių valstijų draudimo departamentai yra IAIS daugiašalio susitarimo memorandumo signatarai, o dar keli neseniai pateikė prašymus prie jo prisijungti. Konfidencialumo reikalavimais, įtrauktais į valstijų teisės aktus remiantis NAIC pavyzdiniais įstatymais, numatyta, kad informacija, gauta iš valstijų priežiūros institucijų, yra konfidenciali ir kad jos turi saugoti iš užsienio priežiūros institucijų gautos informacijos konfidencialumą. Valstijų priežiūros institucijų darbuotojai įpareigoti laikytis profesinės paslapties pagal valstijų lygmens teisės aktus;

| (11) | po šių vertinimų, trečiųjų šalių mokumo tvarka, kuriai taikomas šis sprendimas, laikytina atitinkančia pagal Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnio 5 dalį nustatytus laikino lygiavertiškumo kriterijus, išskyrus taisykles dėl priklausomų draudimo įmonių Bermudoje, kurioms taikoma skirtinga reguliavimo tvarka; |
| --- | --- |

(11)

po šių vertinimų, trečiųjų šalių mokumo tvarka, kuriai taikomas šis sprendimas, laikytina atitinkančia pagal Direktyvos 2009/138/EB 227 straipsnio 5 dalį nustatytus laikino lygiavertiškumo kriterijus, išskyrus taisykles dėl priklausomų draudimo įmonių Bermudoje, kurioms taikoma skirtinga reguliavimo tvarka;

| (12) | šiuo sprendimu nustatomas dešimties metų pradinis laikino lygiavertiškumo laikotarpis. Vis dėlto Komisija bet kuriuo metu, be bendrosios peržiūros, gali atlikti specialią peržiūrą, susijusią su atskira trečiąja šalimi arba teritorija, kai dėl svarbių pokyčių Komisija turi iš naujo įvertinti šiuo sprendimu nustatomą lygiavertiškumą. Todėl, pasitelkusi EIOPA techninę pagalbą, Komisija turėtų toliau stebėti trečiosiose šalyse, kurioms taikomas šis sprendimas, galiojančios tvarkos pokyčius ir sąlygų, kurių pagrindu priimtas šis sprendimas, laikymąsi; |
| --- | --- |

(12)

šiuo sprendimu nustatomas dešimties metų pradinis laikino lygiavertiškumo laikotarpis. Vis dėlto Komisija bet kuriuo metu, be bendrosios peržiūros, gali atlikti specialią peržiūrą, susijusią su atskira trečiąja šalimi arba teritorija, kai dėl svarbių pokyčių Komisija turi iš naujo įvertinti šiuo sprendimu nustatomą lygiavertiškumą. Todėl, pasitelkusi EIOPA techninę pagalbą, Komisija turėtų toliau stebėti trečiosiose šalyse, kurioms taikomas šis sprendimas, galiojančios tvarkos pokyčius ir sąlygų, kurių pagrindu priimtas šis sprendimas, laikymąsi;

| (13) | Direktyva 2009/138/EB taikoma nuo 2016 m. sausio 1 d. Todėl šiuo sprendimu nuo šios datos taip pat turėtų būti suteikiamas laikinas lygiavertiškumas, |
| --- | --- |

(13)

Direktyva 2009/138/EB taikoma nuo 2016 m. sausio 1 d. Todėl šiuo sprendimu nuo šios datos taip pat turėtų būti suteikiamas laikinas lygiavertiškumas,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Australijoje, Bermudoje (išskyrus taisykles dėl priklausomų draudimo įmonių), Brazilijoje, Kanadoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Meksikoje galiojanti ir draudimo bei perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra tose šalyse, taikoma mokumo tvarka laikoma laikinai lygiaverte Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai tvarkai.

2 straipsnis

Laikinas lygiavertiškumas suteikiamas 10 metų laikotarpiui nuo 2016 m. sausio 1 d.

3 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Priimta Briuselyje 2015 m. birželio 12 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OL L 335, 2009 12 17, p. 1.

1

(2)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/79/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 48).

2

(3)  EIOPA Brazilijos lygiavertiškumo analizė, 2015 m. kovo 10 d.

3

EIOPA Bermudos lygiavertiškumo analizė, 2015 m. kovo 9 d.

EIOPA Kanados lygiavertiškumo analizė, 2015 m. sausio 28 d.

EIOPA Australijos lygiavertiškumo analizė, 2013 m. liepos 16 d.

EIOPA Meksikos lygiavertiškumo analizė, 2013 m. liepos 16 d.

(4)  Pagal Draudimo įstatymą nustatomos skirtingos draudimo įmonių, kurioms taikomos skirtingos taisyklės, kategorijos. Priklausomos draudimo įmonės sudaro vieną specifinę draudimo įmonių kategoriją, kuri nebuvo įtraukta į EIOPA vertinimą ir kuriai šis teisės aktas netaikomas.

4

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/27

---

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS (ES) 2015/2291

2015 m. gruodžio 7 d.

kuriuo dėl Sąjungos finansinio įnašo į 2014 m. pasiutligės likvidavimo Latvijoje finansavimo programą didžiausios sumos iš dalies keičiamos Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES nuostatos

(pranešta dokumentu Nr. C(2015) 8607)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimą 2009/470/EB dėl išlaidų veterinarijos srityje (1), ypač į jo 27 straipsnio 5 dalį,

atsižvelgdama į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 652/2014, kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 98/56/EB, 2000/29/EB ir 2008/90/EB, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 178/2002, (EB) Nr. 882/2004 ir (EB) Nr. 396/2005, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/128/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 ir panaikinami Tarybos sprendimai 66/399/EEB, 76/894/EEB ir 2009/470/EB (2), ypač į jo 13 straipsnio 3 ir 5 dalis ir 45 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

| (1) | Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES (3) 11 straipsnio 3 dalyje patvirtinama Latvijos pateikta daugiametė pasiutligės likvidavimo programa 2014 m. sausio 1 d.–2016 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui; |
| --- | --- |

(1)

Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES (3) 11 straipsnio 3 dalyje patvirtinama Latvijos pateikta daugiametė pasiutligės likvidavimo programa 2014 m. sausio 1 d.–2016 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui;

| (2) | pagal Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktį iš pradžių nustatyta didžiausia 1 225 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai pasiutligės likvidavimo programai 2014 m. Pagal to sprendimo 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktį nustatyta didžiausia 475 000 EUR įnašo suma Baltarusijos buferinėje zonoje įgyvendinamai programos daliai; |
| --- | --- |

(2)

pagal Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktį iš pradžių nustatyta didžiausia 1 225 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai pasiutligės likvidavimo programai 2014 m. Pagal to sprendimo 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktį nustatyta didžiausia 475 000 EUR įnašo suma Baltarusijos buferinėje zonoje įgyvendinamai programos daliai;

| (3) | Komisijai įvertinus valstybių narių pagal Sprendimo 2009/470/EB dėl išlaidų, susidariusių finansuojant 2014 m. likvidavimo programas, 27 straipsnio 7 dalį pateiktas tarpines technines ir finansines ataskaitas, Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2014/925/ES (4) iš dalies pakeistos toms programoms nustatytos didžiausios sumos; |
| --- | --- |

(3)

Komisijai įvertinus valstybių narių pagal Sprendimo 2009/470/EB dėl išlaidų, susidariusių finansuojant 2014 m. likvidavimo programas, 27 straipsnio 7 dalį pateiktas tarpines technines ir finansines ataskaitas, Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2014/925/ES (4) iš dalies pakeistos toms programoms nustatytos didžiausios sumos;

| (4) | Įgyvendinimo sprendimo 2014/925/ES 5 straipsnio 17 dalimi iš dalies pakeistas Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktis ir nustatyta didžiausia 400 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai 2014 m. pasiutligės likvidavimo programai. Įgyvendinimo sprendimo 2014/925/ES 5 straipsnio 18 dalimi iš dalies pakeistas Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktis ir taip pat nustatyta didžiausia 400 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Baltarusijos buferinėje zonoje įgyvendinamai programos daliai; |
| --- | --- |

(4)

Įgyvendinimo sprendimo 2014/925/ES 5 straipsnio 17 dalimi iš dalies pakeistas Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktis ir nustatyta didžiausia 400 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai 2014 m. pasiutligės likvidavimo programai. Įgyvendinimo sprendimo 2014/925/ES 5 straipsnio 18 dalimi iš dalies pakeistas Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktis ir taip pat nustatyta didžiausia 400 000 EUR Sąjungos finansinio įnašo suma Baltarusijos buferinėje zonoje įgyvendinamai programos daliai;

| (5) | naujai nustatyta didžiausia Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai 2014 m. pasiutligės likvidavimo programai yra neteisinga. Visų pirma, pagal Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES su pakeitimais 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktį ir pagal 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktį, jei programos dalis, įgyvendintina Baltarusijos buferinėje zonoje, buvo tinkamai įgyvendinta ir 400 000 EUR panaudoti, Latvijoje įgyvendinamai programos daliai Sąjungos finansinio įnašo daugiau nebūtų galima skirti. Tai neatitinka bendros pasiutligės likvidavimo Europos Sąjungoje strategijos, kadangi ji grindžiama ligos likvidavimu valstybėse narėse ir buferinių zonų kūrimu palei Sąjungos išorės sienas, kad būtų užkirstas kelias pakartotiniam ligos užkrato patekimui; |
| --- | --- |

(5)

naujai nustatyta didžiausia Sąjungos finansinio įnašo suma Latvijos pateiktai 2014 m. pasiutligės likvidavimo programai yra neteisinga. Visų pirma, pagal Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES su pakeitimais 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktį ir pagal 11 straipsnio 7 dalies c punkto ii papunktį, jei programos dalis, įgyvendintina Baltarusijos buferinėje zonoje, buvo tinkamai įgyvendinta ir 400 000 EUR panaudoti, Latvijoje įgyvendinamai programos daliai Sąjungos finansinio įnašo daugiau nebūtų galima skirti. Tai neatitinka bendros pasiutligės likvidavimo Europos Sąjungoje strategijos, kadangi ji grindžiama ligos likvidavimu valstybėse narėse ir buferinių zonų kūrimu palei Sąjungos išorės sienas, kad būtų užkirstas kelias pakartotiniam ligos užkrato patekimui;

| (6) | todėl Įgyvendinimo sprendimas 2013/722/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, kad būtų atsižvelgta į Latvijos pateiktą tarpinę techninę ir finansinę ataskaitą dėl 2014 m. pasiutligės likvidavimo programos; |
| --- | --- |

(6)

todėl Įgyvendinimo sprendimas 2013/722/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, kad būtų atsižvelgta į Latvijos pateiktą tarpinę techninę ir finansinę ataskaitą dėl 2014 m. pasiutligės likvidavimo programos;

| (7) | šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinio komiteto nuomonę, |
| --- | --- |

(7)

šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinio komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Įgyvendinimo sprendimo 2013/722/ES 11 straipsnio 6 dalies c punkto vi papunktis pakeičiamas taip:

| „vi) | 800 000 EUR Latvijai“. |
| --- | --- |

„vi)

800 000 EUR Latvijai“.

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje 2015 m. gruodžio 7 d.

Komisijos vardu

Vytenis ANDRIUKAITIS

Komisijos narys

---

(1)  OL L 155, 2009 6 18, p. 30.

1

(2)  OL L 189, 2014 6 27, p. 1.

2

(3)  2013 m. lapkričio 29 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas 2013/722/ES, kuriuo patvirtinamos metinės ir daugiametės 2014 m. ir vėlesniems metams valstybių narių pateiktos tam tikrų gyvūnų ligų ir zoonozių likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos ir nustatomas Europos Sąjungos finansinis įnašas (OL L 328, 2013 12 7, p. 101).

3

(4)  2014 m. gruodžio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas 2014/925/ES, kuriuo patvirtinamos tam tikros iš dalies pakeistos 2014 m. gyvūnų ligų ir zoonozių likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos ir dėl Sąjungos finansinio įnašo, skirto tam tikroms tuo sprendimu patvirtintoms programoms, iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas 2013/722/ES (OL L 363, 2014 12 18, p. 173).

4

---

| 9.12.2015 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 323/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 323/29

---

ŽEMĖS ŪKIO JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 2/2015

2015 m. lapkričio 19 d.

dėl Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais 9 priedo 1 ir 2 priedėlių keitimo [2015/2292]

ŽEMĖS ŪKIO JUNGTINIS KOMITETAS,

atsižvelgdamas į Susitarimą tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais, ypač į jo 11 straipsnį,

kadangi:

| (1) | 2002 m. birželio 1 d. įsigaliojo Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais (toliau – susitarimas); |
| --- | --- |

(1)

2002 m. birželio 1 d. įsigaliojo Susitarimas tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais (toliau – susitarimas);

| (2) | susitarimo 9 priedo tikslas – palengvinti ir skatinti dvišalę prekybą organiniais Europos Sąjungos ir Šveicarijos kilmės produktais; |
| --- | --- |

(2)

susitarimo 9 priedo tikslas – palengvinti ir skatinti dvišalę prekybą organiniais Europos Sąjungos ir Šveicarijos kilmės produktais;

| (3) | pagal susitarimo 9 priedo 8 straipsnį Organinių produktų darbo grupė sprendžia visus klausimus, susijusius su 9 priedu ir jo įgyvendinimu, ir teikia rekomendacijas Žemės ūkio jungtiniam komitetui. Ši grupė surengė posėdį priedo taikymo sričiai aptarti. 9 priedo taikymo sritį derėtų išplėsti – jį taip pat taikyti vynui ir mielėms, nes šios srities Šveicarijos ir Europos Sąjungos teisės nuostatos yra lygiavertės. Be to, reikėtų panaikinti 2 priedėlį, nes Šveicarija pakeitė organiniu būdu gaminamų pašarų ženklinimo etiketėmis teisės aktus ir priėmė Europos teisę atitinkančias nuostatas. Darbo grupė rekomendavo komitetui atitinkamai pritaikyti 9 priedo priedėlius; |
| --- | --- |

(3)

pagal susitarimo 9 priedo 8 straipsnį Organinių produktų darbo grupė sprendžia visus klausimus, susijusius su 9 priedu ir jo įgyvendinimu, ir teikia rekomendacijas Žemės ūkio jungtiniam komitetui. Ši grupė surengė posėdį priedo taikymo sričiai aptarti. 9 priedo taikymo sritį derėtų išplėsti – jį taip pat taikyti vynui ir mielėms, nes šios srities Šveicarijos ir Europos Sąjungos teisės nuostatos yra lygiavertės. Be to, reikėtų panaikinti 2 priedėlį, nes Šveicarija pakeitė organiniu būdu gaminamų pašarų ženklinimo etiketėmis teisės aktus ir priėmė Europos teisę atitinkančias nuostatas. Darbo grupė rekomendavo komitetui atitinkamai pritaikyti 9 priedo priedėlius;

| (4) | todėl reikėtų iš dalies pakeisti 9 priedo 1 ir 2 priedėlius, |
| --- | --- |

(4)

todėl reikėtų iš dalies pakeisti 9 priedo 1 ir 2 priedėlius,

NUSPRENDĖ:

1 straipsnis

Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl prekybos žemės ūkio produktais 9 priedo 1 ir 2 priedėlių tekstas pakeičiamas šio sprendimo priedo tekstu.

2 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja 2015 m. gruodžio 31 d.

Priimta Berne 2015 m. lapkričio 19 d.

Žemės ūkio jungtinio komiteto vardu

Europos Sąjungos delegacijos vadovė

Susana MARAZUELA-AZPIROZ

Šveicarijos delegacijos pirmininkas ir vadovas

Adrian AEBI

Komiteto sekretorius

Thomas MAIER

---

PRIEDAS

1 PRIEDĖLIS

3 straipsnyje nurodytų teisės aktų, susijusių su organiniu būdu gaminamais žemės ūkio produktais ir maisto produktais, sąrašas

Europos Sąjungoje taikomi teisės aktai

| | 2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 (OL L 189, 2007 7 20, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2013 m. gegužės 13 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 517/2013 (OL L 158, 2013 6 10, p. 1); |
| --- | --- |

2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 (OL L 189, 2007 7 20, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2013 m. gegužės 13 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 517/2013 (OL L 158, 2013 6 10, p. 1);

| | 2008 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo įgyvendinimo taisyklės dėl ekologinės gamybos, ženklinimo ir kontrolės (OL L 250, 2008 9 18, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1358/2014 (OL L 365, 2014 12 19, p. 97); |
| --- | --- |

2008 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo įgyvendinimo taisyklės dėl ekologinės gamybos, ženklinimo ir kontrolės (OL L 250, 2008 9 18, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1358/2014 (OL L 365, 2014 12 19, p. 97);

| | 2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1235/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės dėl ekologiškų produktų importo iš trečiųjų šalių (OL L 334, 2008 12 12, p. 25), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2015 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/131 (OL L 23, 2015 1 29, p. 1). |
| --- | --- |

2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1235/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės dėl ekologiškų produktų importo iš trečiųjų šalių (OL L 334, 2008 12 12, p. 25), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2015 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/131 (OL L 23, 2015 1 29, p. 1).

Šveicarijos Konfederacijoje taikomi teisės aktai

| | 1997 m. rugsėjo 22 d. potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės ir ekologinių gaminių bei maisto produktų ženklinimo (Potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. spalio 29 d. (RO 2014 3969); |
| --- | --- |

1997 m. rugsėjo 22 d. potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės ir ekologinių gaminių bei maisto produktų ženklinimo (Potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. spalio 29 d. (RO 2014 3969);

| | 1997 m. rugsėjo 22 d. Ekonomikos, mokymų ir tyrimų federalinio departamento (DEFR) potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. spalio 29 d. (RO 2014 3979). |
| --- | --- |

1997 m. rugsėjo 22 d. Ekonomikos, mokymų ir tyrimų federalinio departamento (DEFR) potvarkis dėl ekologinės žemdirbystės su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. spalio 29 d. (RO 2014 3979).

Lygiavertiškumo sistemos netaikymas

| | Šveicariškiems produktams, kurių ingredientai pagaminti vadovaujantis susitarimais, reglamentuojančiais pertvarkymą į ekologinę žemdirbystę; |
| --- | --- |

Šveicariškiems produktams, kurių ingredientai pagaminti vadovaujantis susitarimais, reglamentuojančiais pertvarkymą į ekologinę žemdirbystę;

| | Produktams, gautiems iš Šveicarijos ožkininkystės produkcijos, kai gyvūnams taikoma nukrypti leidžianti nuostata, numatyta Potvarkio dėl ekologinės žemdirbystės ir ekologinių gaminių bei maisto produktų ženklinimo 39d straipsnyje (1). |
| --- | --- |

Produktams, gautiems iš Šveicarijos ožkininkystės produkcijos, kai gyvūnams taikoma nukrypti leidžianti nuostata, numatyta Potvarkio dėl ekologinės žemdirbystės ir ekologinių gaminių bei maisto produktų ženklinimo 39d straipsnyje (1).

2 PRIEDĖLIS

Įgyvendinimo taisyklės

Nėra.

---

(1)  (RS 910.18)

1

---