# Eiropas Savienības C 238/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 238 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 15. jūlijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 238

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 15. jūlijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | CDJ |
| 2019/C 238/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |
| | GCEU |
| 2019/C 238/02 | Vispārējās tiesas darbību veikšana laikposmā no 2019. gada 1. līdz 26. septembrim | 2 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

CDJ

2019/C 238/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

GCEU

2019/C 238/02

Vispārējās tiesas darbību veikšana laikposmā no 2019. gada 1. līdz 26. septembrim

2

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | CDJ |
| 2019/C 238/03 | Lieta C-744/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 29. novembrī Volkswagen AG iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 19. septembra spriedumu lietā T-623/16 Volkswagen AG/EUIPO | 3 |
| 2019/C 238/04 | Lieta C-770/18 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-634/17 Pint/Komisija 2018. gada 8. decembrī iesniedza Anikó Pint | 3 |
| 2019/C 238/05 | Lieta C–27/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. janvārī Eiropas Savienības Revīzijas palāta iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 8. novembra spriedumu lietā T–874/16 RA/Revīzijas palāta | 4 |
| 2019/C 238/06 | Lieta C-214/19 P: Apelācijas sūdzība, ko achtung! GmbH 2019. gada 7. martā iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2019. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-832/17 achtung! GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) | 4 |
| 2019/C 238/07 | Lieta C-240/19: sLūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense (Spānija) — FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) | 5 |
| 2019/C 238/08 | Lieta C-268/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense (Spānija) — UP/Banco Pastor S.A.U. | 6 |
| 2019/C 238/09 | Lieta C-269/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) — Banca B. SA/A.A.A. | 7 |
| 2019/C 238/10 | Lieta C-283/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. aprīlī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH | 8 |
| 2019/C 238/11 | Lieta C-301/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. aprīlī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-201/17 Printeos/Komisija | 8 |
| 2019/C 238/12 | Lieta C-330/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/Exter BV | 9 |
| 2019/C 238/13 | Lieta C-347/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. aprīlī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste | 10 |
| 2019/C 238/14 | Lieta C-362/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 6. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. februāra spriedumu lietā T-865/16 Fútbol Club Barcelona/Komisija | 11 |
| 2019/C 238/15 | Lieta C-378/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. maijā iesniedza Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovākija) — Prezident Slovenskej republiki | 11 |
| 2019/C 238/16 | Lieta C-404/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. maijā Francijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-26/18 Francija/Komisija | 12 |
| 2019/C 238/17 | Lieta C-425/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 29. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 19. marta spriedumu apvienotajās lietās T-98/16, T-196/16 un T-198/16 Itālija u.c./Komisija | 13 |
| | GCEU |
| 2019/C 238/18 | Lieta T-631/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Antidempings — OLAF neatlaidīga prasība dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas importētajiem silīcija metāliem, nepierādot, ka minētā silīcija metāla izcelsmes vieta būtu Ķīna — Regula (EK) Nr. 398/2004 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 467/2010 — Cēloņsakarība) | 15 |
| 2019/C 238/19 | Lieta T-837/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Negru/EUIPO — Sky (SkyPrivate) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes SkyPrivate reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme SKY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 15 |
| 2019/C 238/20 | Lieta T-312/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (AQUAPRINT) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes AQUAPRINT reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes AQUACEM un agrākas valsts nereģistrētas preču zīmes AQUACEM un AQUASIL — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā — Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts — Prasība sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (action for passing off) — Maldinoša atveidojuma neesamība) | 16 |
| 2019/C 238/21 | Lieta T-358/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — J. García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes JAUME CODORNÍU reģistrācijas pieteikums — Eiropas Savienības un Spānijas agrākas vārdiskas preču zīmes JAUME SERRA — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts — Vārda un uzvārda atšķirtspēja) | 17 |
| 2019/C 238/22 | Lieta T-364/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Arçelik/EUIPO (MicroGarden) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes MicroGarden reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) | 18 |
| 2019/C 238/23 | Lieta T-439/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Sintokogio/EUIPO (ProAssist) (Eiropas Savienības preču zīme — Starptautiskā reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Vārdiska preču zīme ProAssist — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas 2017/1001 94. pants — Vienlīdzīga attieksme) | 18 |
| 2019/C 238/24 | Lieta T-257/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Al Zoubi/Padome | 19 |
| 2019/C 238/25 | Lieta T-258/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Foz/Padome | 20 |
| 2019/C 238/26 | Lieta T-259/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Aman Dimashq/Padome | 21 |
| 2019/C 238/27 | Lieta T-283/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Vācija/ACER | 22 |
| 2019/C 238/28 | Lieta T-284/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL) | 24 |
| 2019/C 238/29 | Lieta T-300/19: Prasība, kas celta 2019. gada 13. maijā — Achema un Lifosa/Komisija | 25 |
| 2019/C 238/30 | Lieta T-302/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome | 26 |
| 2019/C 238/31 | Lieta T-303/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome | 26 |
| 2019/C 238/32 | Lieta T-316/19: Prasība, kas celta 2019. gada 23. maijā — BU/Komisija | 27 |
| 2019/C 238/33 | Lieta T-321/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino) | 28 |
| 2019/C 238/34 | Lieta T-326/19: Prasība, kas celta 2019. gada 31. maijā — Gerber/Parlaments un Padome | 29 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

2019/C 238/03

Lieta C-744/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 29. novembrī Volkswagen AG iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 19. septembra spriedumu lietā T-623/16 Volkswagen AG/EUIPO

3

2019/C 238/04

Lieta C-770/18 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-634/17 Pint/Komisija 2018. gada 8. decembrī iesniedza Anikó Pint

3

2019/C 238/05

Lieta C–27/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. janvārī Eiropas Savienības Revīzijas palāta iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 8. novembra spriedumu lietā T–874/16 RA/Revīzijas palāta

4

2019/C 238/06

Lieta C-214/19 P: Apelācijas sūdzība, ko achtung! GmbH 2019. gada 7. martā iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2019. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-832/17 achtung! GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

4

2019/C 238/07

Lieta C-240/19: sLūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense (Spānija) — FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

5

2019/C 238/08

Lieta C-268/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense (Spānija) — UP/Banco Pastor S.A.U.

6

2019/C 238/09

Lieta C-269/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) — Banca B. SA/A.A.A.

7

2019/C 238/10

Lieta C-283/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. aprīlī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

8

2019/C 238/11

Lieta C-301/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. aprīlī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-201/17 Printeos/Komisija

8

2019/C 238/12

Lieta C-330/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/Exter BV

9

2019/C 238/13

Lieta C-347/19: Prasība, kas celta 2019. gada 30. aprīlī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

10

2019/C 238/14

Lieta C-362/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 6. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. februāra spriedumu lietā T-865/16 Fútbol Club Barcelona/Komisija

11

2019/C 238/15

Lieta C-378/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. maijā iesniedza Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovākija) — Prezident Slovenskej republiki

11

2019/C 238/16

Lieta C-404/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. maijā Francijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-26/18 Francija/Komisija

12

2019/C 238/17

Lieta C-425/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 29. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 19. marta spriedumu apvienotajās lietās T-98/16, T-196/16 un T-198/16 Itālija u.c./Komisija

13

GCEU

2019/C 238/18

Lieta T-631/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Antidempings — OLAF neatlaidīga prasība dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas importētajiem silīcija metāliem, nepierādot, ka minētā silīcija metāla izcelsmes vieta būtu Ķīna — Regula (EK) Nr. 398/2004 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 467/2010 — Cēloņsakarība)

15

2019/C 238/19

Lieta T-837/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Negru/EUIPO — Sky (SkyPrivate) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes SkyPrivate reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme SKY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

15

2019/C 238/20

Lieta T-312/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (AQUAPRINT) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes AQUAPRINT reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes AQUACEM un agrākas valsts nereģistrētas preču zīmes AQUACEM un AQUASIL — Relatīvi atteikuma pamati — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā — Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts — Prasība sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (action for passing off) — Maldinoša atveidojuma neesamība)

16

2019/C 238/21

Lieta T-358/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — J. García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes JAUME CODORNÍU reģistrācijas pieteikums — Eiropas Savienības un Spānijas agrākas vārdiskas preču zīmes JAUME SERRA — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts — Vārda un uzvārda atšķirtspēja)

17

2019/C 238/22

Lieta T-364/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Arçelik/EUIPO (MicroGarden) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes MicroGarden reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

18

2019/C 238/23

Lieta T-439/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Sintokogio/EUIPO (ProAssist) (Eiropas Savienības preču zīme — Starptautiskā reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību — Vārdiska preču zīme ProAssist — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas 2017/1001 94. pants — Vienlīdzīga attieksme)

18

2019/C 238/24

Lieta T-257/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Al Zoubi/Padome

19

2019/C 238/25

Lieta T-258/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Foz/Padome

20

2019/C 238/26

Lieta T-259/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Aman Dimashq/Padome

21

2019/C 238/27

Lieta T-283/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Vācija/ACER

22

2019/C 238/28

Lieta T-284/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (KENWELL)

24

2019/C 238/29

Lieta T-300/19: Prasība, kas celta 2019. gada 13. maijā — Achema un Lifosa/Komisija

25

2019/C 238/30

Lieta T-302/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome

26

2019/C 238/31

Lieta T-303/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome

26

2019/C 238/32

Lieta T-316/19: Prasība, kas celta 2019. gada 23. maijā — BU/Komisija

27

2019/C 238/33

Lieta T-321/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)

28

2019/C 238/34

Lieta T-326/19: Prasība, kas celta 2019. gada 31. maijā — Gerber/Parlaments un Padome

29

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

CDJ

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2019/C 238/01)

Jaunākā publikācija

OV C 230, 8.7.2019.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 220, 1.7.2019.

OV C 213, 24.6.2019.

OV C 206, 17.6.2019.

OV C 187, 3.6.2019.

OV C 182, 27.5.2019.

OV C 172, 20.5.2019.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

GCEU

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/2

---

Vispārējās tiesas darbību veikšana laikposmā no 2019. gada 1. līdz 26. septembrim

(2019/C 238/02)

Vispārējā tiesa 2019. gada 19. jūnija plēnumā konstatēja, ka jaunie Vispārējās tiesas tiesneši nodos zvērestu Tiesai 2019. gada 26. septembrī un ka līdz ar to atbilstoši Protokola par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem 5. panta trešajai daļai līdz jauno Vispārējās tiesas tiesnešu stāšanās amatā brīdim:

| — | Vispārējās tiesas priekšsēdētāja pienākumus veiks priekšsēdētājs M. Jēgers [M. Jaeger], |
| --- | --- |

—

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja pienākumus veiks priekšsēdētājs M. Jēgers [M. Jaeger],

| — | Vispārējās tiesas priekšsēdētāja vietnieka pienākumus veiks priekšsēdētāja vietnieks M. van der Vaude [M. van der Woude], |
| --- | --- |

—

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja vietnieka pienākumus veiks priekšsēdētāja vietnieks M. van der Vaude [M. van der Woude],

| — | piecu un trīs tiesnešu palātu priekšsēdētāju pienākumus veiks palātu priekšsēdētāji I. Pelikānova [I. Pelikánová], M. Preks [M. Prek], S. Frimods Nilsens [S. Frimodt Nielsen], H. Kanninens [H. Kanninen], D. Gracijs [D. Gratsias], G. Berardis [G. Berardis], V. Tomljenoviča [V. Tomljenović], E. M. Kolinss [A. M. Collins] un S. Žervazonī [S. Gervasoni], |
| --- | --- |

—

piecu un trīs tiesnešu palātu priekšsēdētāju pienākumus veiks palātu priekšsēdētāji I. Pelikānova [I. Pelikánová], M. Preks [M. Prek], S. Frimods Nilsens [S. Frimodt Nielsen], H. Kanninens [H. Kanninen], D. Gracijs [D. Gratsias], G. Berardis [G. Berardis], V. Tomljenoviča [V. Tomljenović], E. M. Kolinss [A. M. Collins] un S. Žervazonī [S. Gervasoni],

| — | lēmums par tiesnešu darbību palātās, kurā jaunākie grozījumi ir izdarīti ar 2019. gada 20. marta lēmumu (OV 2019, C 139, 2. lpp.), 2016. gada 13. jūlija lēmumi par virspalātas sastāvu un par tiesneša, kas aizstāj prombūtnē esošu tiesnesi, norīkošanas kārtību (OV 2016, C 296, 2. lpp.) un 2016. gada 11. maija lēmums par kritērijiem lietu nodošanai palātām (OV 2016, C 296, 2. lpp.) joprojām būs piemērojami. |
| --- | --- |

—

lēmums par tiesnešu darbību palātās, kurā jaunākie grozījumi ir izdarīti ar 2019. gada 20. marta lēmumu (OV 2019, C 139, 2. lpp.), 2016. gada 13. jūlija lēmumi par virspalātas sastāvu un par tiesneša, kas aizstāj prombūtnē esošu tiesnesi, norīkošanas kārtību (OV 2016, C 296, 2. lpp.) un 2016. gada 11. maija lēmums par kritērijiem lietu nodošanai palātām (OV 2016, C 296, 2. lpp.) joprojām būs piemērojami.

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/3

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 29. novembrī Volkswagen AG iesniedza par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2018. gada 19. septembra spriedumu lietā T-623/16 Volkswagen AG/EUIPO

(Lieta C-744/18 P)

(2019/C 238/03)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Volkswagen AG (pārstāvji: F. Thiering un L. Steidle, advokāti)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Eiropas Savienības Tiesa (septītā palāta) ar 2019. gada 21. maija rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā daļēji acīmredzami nepieņemamu un daļēji acīmredzami nepamatotu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/3

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā T-634/17 Pint/Komisija 2018. gada 8. decembrī iesniedza Anikó Pint

(Lieta C-770/18 P)

(2019/C 238/04)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Anikó Pint (pārstāvis: D. Lázár, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Ungārija

Eiropas Savienības Tiesa (desmitā palāta) ar 2019. gada 21. maija rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepamatotu un piesprieda apelācijas sūdzības iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/4

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. janvārī Eiropas Savienības Revīzijas palāta iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 8. novembra spriedumu lietā T–874/16 RA/Revīzijas palāta

(Lieta C–27/19 P)

(2019/C 238/05)

Tiesvedības valoda –franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji: E. von Bardeleben, C. Lesauvage)

Otrs lietas dalībnieks: RA

Tiesa (devītā palāta) ar 2019. gada 24. aprīļa rīkojumu ir izslēgusi lietu no reģistra.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/4

---

Apelācijas sūdzība, ko achtung! GmbH 2019. gada 7. martā iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2019. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-832/17 achtung! GmbH/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

(Lieta C-214/19 P)

(2019/C 238/06)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: achtung! GmbH (pārstāvji: G. J. Seelig, D. Bischof, advokāti)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-832/17; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 10. janvāra spriedumu lietā T-832/17;

| — | apmierināt pirmajā instancē izvirzītos 2017. gada 22. decembra prasības pieteikumā ietvertos 1. un 3. prasījumu; |
| --- | --- |

—

apmierināt pirmajā instancē izvirzītos 2017. gada 22. decembra prasības pieteikumā ietvertos 1. un 3. prasījumu;

| — | piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam atlīdzināt turpmākus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam atlīdzināt turpmākus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza šādus trīs apelācijas sūdzības pamatus:

| | Pirmais apelācijas sūdzības pamats ir par tiesību kļūdu vērtējumā attiecībā uz pieteiktās preču zīmes “achtung!” (vārdiska un grafiska preču zīme) atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, secinot, ka apzīmējumam nav atšķirtspējas, ja kādā no tā iespējamajām nozīmēm tas var tikt uztverts kā reklāmas sauklis. Turklāt Vispārējā tiesa esot attiecinājusi savu atšķirtspējas vērtējumu nevis uz reģistrācijai pieteikto apzīmējumu “achtung!”, bet gan uz jēdzienu “Achtung”. Izvērtējot atšķirtspēju, Vispārējā tiesa turklāt esot balstījusies uz nepatiesiem faktiem, neiegūstot pierādījumus par strīdā nozīmīgajiem jautājumiem. |
| --- | --- |

Pirmais apelācijas sūdzības pamats ir par tiesību kļūdu vērtējumā attiecībā uz pieteiktās preču zīmes “achtung!” (vārdiska un grafiska preču zīme) atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi (1) 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, secinot, ka apzīmējumam nav atšķirtspējas, ja kādā no tā iespējamajām nozīmēm tas var tikt uztverts kā reklāmas sauklis. Turklāt Vispārējā tiesa esot attiecinājusi savu atšķirtspējas vērtējumu nevis uz reģistrācijai pieteikto apzīmējumu “achtung!”, bet gan uz jēdzienu “Achtung”. Izvērtējot atšķirtspēju, Vispārējā tiesa turklāt esot balstījusies uz nepatiesiem faktiem, neiegūstot pierādījumus par strīdā nozīmīgajiem jautājumiem.

| | Otrais apelācijas sūdzības pamats tāpat ir par tiesību kļūdu vērtējumā attiecībā uz atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, secinot, ka apstāklis, ka preces un pakalpojumi ir “reklāmas priekšmets”, ir uzskatāms par atbilstošo vispāratzīto pazīmi, kas ļauj automātiski izdarīt secinājumu par atšķirtspējas neesamību attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem. |
| --- | --- |

Otrais apelācijas sūdzības pamats tāpat ir par tiesību kļūdu vērtējumā attiecībā uz atšķirtspēju saskaņā ar Regulas par Eiropas Savienības preču zīmi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, secinot, ka apstāklis, ka preces un pakalpojumi ir “reklāmas priekšmets”, ir uzskatāms par atbilstošo vispāratzīto pazīmi, kas ļauj automātiski izdarīt secinājumu par atšķirtspējas neesamību attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un pakalpojumiem.

| | Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības principu pārkāpums. Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, nepārbaudot, vai Apelācijas padome bija pietiekami ņēmusi vērā apelācijas sūdzības iesniedzējas agrākas reģistrācijas un vai, pieņemot lēmumu, tā bija izskatījusi jautājumu par to, vai būtu jālemj tādā pašā veidā. Pilnīgā identisko agrāko reģistrāciju neņemšana vērā, ko pieļāvusi EUIPO, esot uzskatāma par tiesību kļūdu. |
| --- | --- |

Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un labas pārvaldības principu pārkāpums. Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, nepārbaudot, vai Apelācijas padome bija pietiekami ņēmusi vērā apelācijas sūdzības iesniedzējas agrākas reģistrācijas un vai, pieņemot lēmumu, tā bija izskatījusi jautājumu par to, vai būtu jālemj tādā pašā veidā. Pilnīgā identisko agrāko reģistrāciju neņemšana vērā, ko pieļāvusi EUIPO, esot uzskatāma par tiesību kļūdu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2017, L 154, 1. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/5

---

sLūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense (Spānija) — FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Lieta C-240/19)

(2019/C 238/07)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Ourense

Pamatlietas puses

Pieteicēja: FA

Atbildētāja: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Gadījumā, ja valsts tiesību normā, tādā kā Rīkojuma TAS 2865/2003 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts, ir noteikts, ka piekļuves fakultatīvi turpināmajai apdrošināšanai vai brīvprātīgajai apdrošināšanai nosacījums ir izslēgšana no sociālā nodrošinājuma sistēmas, vai minētajai izslēgšanai ir jābūt no Spānijas sociālā nodrošinājuma sistēmas, vai arī, gluži pretēji, atbilstoši Regulas Nr. 883/2004 (1) 5. panta b) punktā paredzētajam faktu pielīdzināšanas principam Spānijas kompetentajai iestādei ir jāņem vērā izslēgšana no līdzīgas citas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas tā, it kā tā būtu notikusi Spānijā? |
| --- | --- |

1)

Gadījumā, ja valsts tiesību normā, tādā kā Rīkojuma TAS 2865/2003 2. panta 2. punkta a) apakšpunkts, ir noteikts, ka piekļuves fakultatīvi turpināmajai apdrošināšanai vai brīvprātīgajai apdrošināšanai nosacījums ir izslēgšana no sociālā nodrošinājuma sistēmas, vai minētajai izslēgšanai ir jābūt no Spānijas sociālā nodrošinājuma sistēmas, vai arī, gluži pretēji, atbilstoši Regulas Nr. 883/2004 (1) 5. panta b) punktā paredzētajam faktu pielīdzināšanas principam Spānijas kompetentajai iestādei ir jāņem vērā izslēgšana no līdzīgas citas dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas tā, it kā tā būtu notikusi Spānijā?

| 2) | Gadījumā, ja valsts tiesību normā, tādā kā Rīkojuma TAS 2865/2003 3. panta 3. punkts, ir noteikts, ka, lai piekļūtu fakultatīvi turpināmajai apdrošināšanai vai brīvprātīgajai apdrošināšanai, ir jāsniedz pierādījumi par iemaksu veikšanas laikposmiem, vai ir nepieciešams, lai attiecīgajai personai kādā brīdī pagātnē būtu piemērojami Spānijas tiesību akti, vai arī saskaņā ar Regulas Nr. 883/2004 6. pantu laikposmi, kuros iemaksas tikušas veiktas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, kompetentajai Spānijas iestādei ir jāņem vērā tā, it kā tās būtu veiktas Spānijā? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja valsts tiesību normā, tādā kā Rīkojuma TAS 2865/2003 3. panta 3. punkts, ir noteikts, ka, lai piekļūtu fakultatīvi turpināmajai apdrošināšanai vai brīvprātīgajai apdrošināšanai, ir jāsniedz pierādījumi par iemaksu veikšanas laikposmiem, vai ir nepieciešams, lai attiecīgajai personai kādā brīdī pagātnē būtu piemērojami Spānijas tiesību akti, vai arī saskaņā ar Regulas Nr. 883/2004 6. pantu laikposmi, kuros iemaksas tikušas veiktas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, kompetentajai Spānijas iestādei ir jāņem vērā tā, it kā tās būtu veiktas Spānijā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense (Spānija) — UP/Banco Pastor S.A.U.

(Lieta C-268/19)

(2019/C 238/08)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense

Pamatlietas puses

Prasītāja: UP

Atbildētāja: Banco Pastor S.A.U.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punktā paredzētās nesaistīšanas sekas ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz patērētāja ar pārdevēju vai piegādātāju noslēgtā līguma, ar ko groza negodīgu noteikumu, spēkā esamību situācijā, kurā (a) minētā līguma noslēgšanas brīdī negodīgais noteikums nebija pasludināts par spēkā neesošu, ne arī tika atzīts tā spēkā esamības trūkums, ne arī patērētājs tika brīdināts par iespēju, ka minētais noteikums varētu tikt atzīts par negodīgu, un kurā (b) minētajam līgumam par grozījumu nepiemīt izlīguma raksturs? Vai šajā situācijā minētā līgumā spēkā esamības nolūkā ir nozīme tam, ka par izdarītā grozījuma saturu notika apspriešanās ar patērētāju? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punktā paredzētās nesaistīšanas sekas ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz patērētāja ar pārdevēju vai piegādātāju noslēgtā līguma, ar ko groza negodīgu noteikumu, spēkā esamību situācijā, kurā (a) minētā līguma noslēgšanas brīdī negodīgais noteikums nebija pasludināts par spēkā neesošu, ne arī tika atzīts tā spēkā esamības trūkums, ne arī patērētājs tika brīdināts par iespēju, ka minētais noteikums varētu tikt atzīts par negodīgu, un kurā (b) minētajam līgumam par grozījumu nepiemīt izlīguma raksturs? Vai šajā situācijā minētā līgumā spēkā esamības nolūkā ir nozīme tam, ka par izdarītā grozījuma saturu notika apspriešanās ar patērētāju?

| 2) | Vai Direktīvas 93/13 3. panta 1. punkts un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteikums patērētāja un pārdevēja vai piegādātāja noslēgtajā līgumā, ar ko groza agrāko negodīgo noteikumu, atbilstu pārskatāmības prasībai, patērētājam līguma par grozījumu noslēgšanas brīdī ir jābūt informētam par sākotnējā noteikuma negodīgumu vai attiecīgā gadījumā par iespēju, ka minētais negodīgums varētu tiks atzīts par negodīgu? Saistībā ar to, vai tas, ka jaunais noteikums tika atsevišķi apspriests, katrā ziņā izslēdz iespēju veikt tā negodīguma pārbaudi? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 93/13 3. panta 1. punkts un 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteikums patērētāja un pārdevēja vai piegādātāja noslēgtajā līgumā, ar ko groza agrāko negodīgo noteikumu, atbilstu pārskatāmības prasībai, patērētājam līguma par grozījumu noslēgšanas brīdī ir jābūt informētam par sākotnējā noteikuma negodīgumu vai attiecīgā gadījumā par iespēju, ka minētais negodīgums varētu tiks atzīts par negodīgu? Saistībā ar to, vai tas, ka jaunais noteikums tika atsevišķi apspriests, katrā ziņā izslēdz iespēju veikt tā negodīguma pārbaudi?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza Curtea de Apel Cluj (Rumānija) — Banca B. SA/A.A.A.

(Lieta C-269/19)

(2019/C 238/09)

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Cluj

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Banca B. SA

Atbildētājs apelācijas instancē: A.A.A.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 93/13/EEK (1) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja aizdevuma līguma noteikums — par mainīgās procentu likmes noteikšanas mehānismu atbilstoši formulai “nemainīga papildu likme un bāzes procenti, ko banka piemēro uz nepārskatāmu kritēriju pamata”, saskaņā ar kuru fiksētā procentu likme tiek piemērota tikai pirmajā gadā, taču nākamajos gados tiek piemērota atbilstoši minētajai formulai noteikta mainīgā likme — ir atzīts par negodīgu, valsts tiesa drīkst atbilstoši aizdevuma līguma faktiskajiem apstākļiem koriģēt līgumu, nosakot mainīgo procentu aprēķina metodi, kas balstīta uz pārskatāmiem atsauces rādītājiem (LIBOR/EURIBOR) un uz bankas noteikto nemainīgu papildu likmi, lai garantētu labāku patērētāja aizsardzību? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 93/13/EEK (1) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja aizdevuma līguma noteikums — par mainīgās procentu likmes noteikšanas mehānismu atbilstoši formulai “nemainīga papildu likme un bāzes procenti, ko banka piemēro uz nepārskatāmu kritēriju pamata”, saskaņā ar kuru fiksētā procentu likme tiek piemērota tikai pirmajā gadā, taču nākamajos gados tiek piemērota atbilstoši minētajai formulai noteikta mainīgā likme — ir atzīts par negodīgu, valsts tiesa drīkst atbilstoši aizdevuma līguma faktiskajiem apstākļiem koriģēt līgumu, nosakot mainīgo procentu aprēķina metodi, kas balstīta uz pārskatāmiem atsauces rādītājiem (LIBOR/EURIBOR) un uz bankas noteikto nemainīgu papildu likmi, lai garantētu labāku patērētāja aizsardzību?

| 2) | Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tāds līguma noteikums kā iepriekš minētais ir atzīts par negodīgu, valsts tiesa drīkst nolēmuma ceļā noteikt fiksētu procentu likmi ar atsauci vai nu uz nemainīgo papildu likmi, kas paredzēta līguma izpildes otrajam gadam, vai ar atsauci uz pirmā gada fiksēto procentu likmi? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tāds līguma noteikums kā iepriekš minētais ir atzīts par negodīgu, valsts tiesa drīkst nolēmuma ceļā noteikt fiksētu procentu likmi ar atsauci vai nu uz nemainīgo papildu likmi, kas paredzēta līguma izpildes otrajam gadam, vai ar atsauci uz pirmā gada fiksēto procentu likmi?

| 3) | Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punkts un efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tāds līguma noteikums kā iepriekš minētais ir atzīts par negodīgu, tiem ir pretrunā, ka valsts tiesa, nenoteikdama atsauces kritērijus, uzliek pusēm pienākumu vienoties par jaunu procentu likmi? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punkts un efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tāds līguma noteikums kā iepriekš minētais ir atzīts par negodīgu, tiem ir pretrunā, ka valsts tiesa, nenoteikdama atsauces kritērijus, uzliek pusēm pienākumu vienoties par jaunu procentu likmi?

| 4) | Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, ar kādiem līdzekļiem ir iespējams garantēt patērētāju aizsardzību atbilstoši Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punktā noteiktajam? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, ar kādiem līdzekļiem ir iespējams garantēt patērētāju aizsardzību atbilstoši Direktīvas 93/13/EEK 6. panta 1. punktā noteiktajam?

---

(1)  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993 L 95, 29. lpp., Īpašais izdevums latviešu valodā: 15. nod., 2. sēj., 288. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. aprīlī iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

(Lieta C-283/19)

(2019/C 238/10)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: EUflight.de GmbH

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 23. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/8

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 11. aprīlī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-201/17 Printeos/Komisija

(Lieta C-301/19 P)

(2019/C 238/11)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Dintilhac, P. Rossi un F. Jimeno Fernández)

Otra lietas dalībniece: Printeos, S.A.

Prasījumi

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-201/17, Printeos/Komisija |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2019. gada 12. februāra spriedumu lietā T-201/17, Printeos/Komisija

| — | izspriest lietu pēc būtības un pilnībā noraidīt prasību tāpēc, ka






  — | kaitējuma atlīdzināšanas prasījums, kas celts, pamatojoties uz LESD 266. panta otro daļu un 268. un 340. pantu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu, ir nepamatots; |
| --- | --- | --- |

—

izspriest lietu pēc būtības un pilnībā noraidīt prasību tāpēc, ka

—

kaitējuma atlīdzināšanas prasījums, kas celts, pamatojoties uz LESD 266. panta otro daļu un 268. un 340. pantu, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu, ir nepamatots;

| — | iebilde par Regulas Nr. 1268/2012 (1) 90. panta 4. punkta a) apakšpunkta prettiesiskumu ir nepieņemama vai, pakārtoti, nepamatota; |
| --- | --- |

—

iebilde par Regulas Nr. 1268/2012 (1) 90. panta 4. punkta a) apakšpunkta prettiesiskumu ir nepieņemama vai, pakārtoti, nepamatota;

| — | prasījums atcelt 2017. gada 26. janvāra e-pasta vēstuli ir nepieņemams vai, pakārtoti, nepamatots. |
| --- | --- |

—

prasījums atcelt 2017. gada 26. janvāra e-pasta vēstuli ir nepieņemams vai, pakārtoti, nepamatots.

| — | piespriest Printeos S.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs. |
| --- | --- |

—

piespriest Printeos S.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Eiropas Komisija apgalvo, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā šādā ziņā:

| — | Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Komisijas tiesības uz aizstāvību un neesot ievērojusi pienācīgu tiesvedību, jo neesot ievērojusi principu non ultra petita, nepienācīgi grozīdama strīda priekšmetu un būtību pēc tam, kad tā prasītāju tiesas sēdē bija aicinājusi pārkvalificēt procentus, ko tā bija prasījusi sākotnējā prasības pieteikumā. |
| --- | --- |

—

Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Komisijas tiesības uz aizstāvību un neesot ievērojusi pienācīgu tiesvedību, jo neesot ievērojusi principu non ultra petita, nepienācīgi grozīdama strīda priekšmetu un būtību pēc tam, kad tā prasītāju tiesas sēdē bija aicinājusi pārkvalificēt procentus, ko tā bija prasījusi sākotnējā prasības pieteikumā.

| — | Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi LESD 266. pantu, jo atzinusi, ka gadījumā, ja tiek atcelts lēmums, kurā ir uzlikta sankcija vai naudas sods, minētajā pantā ir noteikts absolūts un beznosacījuma pienākums samaksāt nokavējuma procentus ar atpakaļejošu spēku par laiku kopš provizoriskās samaksas dienas. |
| --- | --- |

—

Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi LESD 266. pantu, jo atzinusi, ka gadījumā, ja tiek atcelts lēmums, kurā ir uzlikta sankcija vai naudas sods, minētajā pantā ir noteikts absolūts un beznosacījuma pienākums samaksāt nokavējuma procentus ar atpakaļejošu spēku par laiku kopš provizoriskās samaksas dienas.

| — | Trešais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo interpretējusi LESD 266. pantu spriedumu IPK (2) un Corus (3) un rīkojuma Holcim (4) gaismā, neņemot vērā jauno, sankcijām konkurences jomā piemērojamo tiesisko regulējumu. |
| --- | --- |

—

Trešais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo interpretējusi LESD 266. pantu spriedumu IPK (2) un Corus (3) un rīkojuma Holcim (4) gaismā, neņemot vērā jauno, sankcijām konkurences jomā piemērojamo tiesisko regulējumu.

| — | Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo uzskatīja, ka šajā lietā ir izpildītas prasības, kas judikatūrā ir izvirzītas, lai rastos ārpuslīgumiskā atbildība. |
| --- | --- |

—

Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, jo uzskatīja, ka šajā lietā ir izpildītas prasības, kas judikatūrā ir izvirzītas, lai rastos ārpuslīgumiskā atbildība.

| — | Piektais pamats: Vispārējā tiesa esot pārkāpusi tiesiskuma un tiesiskās drošības principus, jo šajā lietā nav piemērojusi Deleģētās regulas Nr. 1268/2012 90. pantu, lai gan ir likumīgā spēkā stājies nolēmums, kurā ir noteikts, ka šādi ir jārīkojas. |
| --- | --- |

—

Piektais pamats: Vispārējā tiesa esot pārkāpusi tiesiskuma un tiesiskās drošības principus, jo šajā lietā nav piemērojusi Deleģētās regulas Nr. 1268/2012 90. pantu, lai gan ir likumīgā spēkā stājies nolēmums, kurā ir noteikts, ka šādi ir jārīkojas.

---

(1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV 2012, L 362, 1. lpp.).

(2)  Lieta Komisija/IPK International, C-336/13 P, spriedums, 2015. gada 12. februāris, EU:C:2015:83.

(3)  Lieta Corus/Komisija, T-171/99, spriedums, 2001. gada 10. oktobris, EU:T:2001:249.

(4)  Lieta Holcim/Komisija, T-86/03, rīkojums, 2005. gada 4. maijs, EU:T:2005:157.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. aprīlī iesniedza Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) — Staatssecretaris van Financiën/Exter BV

(Lieta C-330/19)

(2019/C 238/12)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītājs: Staatssecretaris van Financiën

Atbildētāja: Exter BV

Prejudiciālais jautājums

Vai no Kopienas Muitas kodeksa (1) 121. panta 1. punkta izriet, ka preferenciāla tarifa pasākums, kurš attiecās uz ievedamajām precēm laikā, kad tām tika piemērots režīms “ievešana pārstrādei”, attiecinot uz tām muitas maksājumu atlikšanas procedūru, ir attiecināms arī uz muitas parāda apmēra noteikšanu, kas rodas brīdī, kad šīs preces nepārveidotas vai pārveidotas tiek laistas brīvā apgrozībā, ja brīdī, kad pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā, šis pasākums ir ticis apturēts?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 1992, L 302, 1. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/10

---

Prasība, kas celta 2019. gada 30. aprīlī — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

(Lieta C-347/19)

(2019/C 238/13)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Talabér-Ritz un S. Pardo Quintillán)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste

Prasījumi

| — | saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 258. pantu atzīt, ka, nepieņemot valsts tiesību aktus par individuālo siltumenerģijas, aukstumapgādes enerģijas vai karstā ūdens patēriņa skaitītāju uzstādīšanu ēkās atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (1), 9. panta 3. punktam, Spānijas Karaliste nav izpildījusi tai minētajās Direktīvas 2012/27/ES tiesību normās noteiktos pienākumus; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 258. pantu atzīt, ka, nepieņemot valsts tiesību aktus par individuālo siltumenerģijas, aukstumapgādes enerģijas vai karstā ūdens patēriņa skaitītāju uzstādīšanu ēkās atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (1), 9. panta 3. punktam, Spānijas Karaliste nav izpildījusi tai minētajās Direktīvas 2012/27/ES tiesību normās noteiktos pienākumus;

| — | piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija uzskata, ka Spānijas Karaliste nav pieņēmusi valsts tiesību normas par individuālo siltumenerģijas, aukstumapgādes enerģijas vai karstā ūdens patēriņa skaitītāju uzstādīšanu ēkās atbilstoši Direktīvas 2012/27/ES 9. panta 3. punktam.

---

(1)  OV 2012, L 315, 1. lpp.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/11

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 6. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 26. februāra spriedumu lietā T-865/16 Fútbol Club Barcelona/Komisija

(Lieta C-362/19 P)

(2019/C 238/14)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Němečková, B. Stromsky un G. Luengo)

Pārējie lietas dalībnieki: Fútbol Club Barcelona un Spānijas Karaliste

Prasījumi

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai;

| — | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

—

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

Pamati un galvenie argumenti

Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 107. panta 1. punktu un it īpaši interpretējot valsts atbalsta sniegtas priekšrocības jēdzienu un Komisijas pienākumu novērtēt minētās priekšrocības esamību. Šo vienīgo apelācijas sūdzības pamatu var sadalīt divās daļās, kas izriet no norādītās kļūdas tiesību piemērošanā:

| — | pirmkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, secinot, ka pārbaude, kas ir jāveic, lai noteiktu, vai konkrēts nodokļu režīms rada priekšrocību tā adresātiem, prasa ne tikai analizēt atbilstošus un pastāvīgus pārbaudītā režīma kritērijus, kas tā adresātiem var radīt labvēlīgāku situāciju salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas vispārējais režīms, bet tā arī prasa, lai minētajā vērtējumā tiktu analizēti arī nelabvēlīgie elementi, ko ir izraisījuši ar režīmu nesaistīti apstākļi un kas atšķiras katrā atsevišķā taksācijas gadā, pat ja šie nelabvēlīgie elementi ir nejauši un nespēj sistemātiski neitralizēt priekšrocību un ja turklāt tos nevar paredzēt režīma ex ante pārbaudē. |
| --- | --- |

—

pirmkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, secinot, ka pārbaude, kas ir jāveic, lai noteiktu, vai konkrēts nodokļu režīms rada priekšrocību tā adresātiem, prasa ne tikai analizēt atbilstošus un pastāvīgus pārbaudītā režīma kritērijus, kas tā adresātiem var radīt labvēlīgāku situāciju salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas vispārējais režīms, bet tā arī prasa, lai minētajā vērtējumā tiktu analizēti arī nelabvēlīgie elementi, ko ir izraisījuši ar režīmu nesaistīti apstākļi un kas atšķiras katrā atsevišķā taksācijas gadā, pat ja šie nelabvēlīgie elementi ir nejauši un nespēj sistemātiski neitralizēt priekšrocību un ja turklāt tos nevar paredzēt režīma ex ante pārbaudē.

| — | otrkārt, pat pamatojoties uz šo kļūdaino priekšrocības jēdziena vērtējumu, Vispārējā tiesa kļūdaini ir interpretējusi Komisijas rūpības pienākumu, kas tai ir jāievēro, pārbaudot, vai pastāv atbalsta režīms, un ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar Komisijas pierādīšanas pienākumu, saskaņā ar kuru tai ir jāpierāda priekšrocības esamība šajā gadījumā. |
| --- | --- |

—

otrkārt, pat pamatojoties uz šo kļūdaino priekšrocības jēdziena vērtējumu, Vispārējā tiesa kļūdaini ir interpretējusi Komisijas rūpības pienākumu, kas tai ir jāievēro, pārbaudot, vai pastāv atbalsta režīms, un ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar Komisijas pierādīšanas pienākumu, saskaņā ar kuru tai ir jāpierāda priekšrocības esamība šajā gadījumā.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 14. maijā iesniedza Ústavný súd Slovenskej republiky (Slovākija) — Prezident Slovenskej republiki

(Lieta C-378/19)

(2019/C 238/15)

Tiesvedības valoda — slovāku

Iesniedzējtiesa

Ústavný súd Slovenskej republiky

Pamatlietas puses

Prasītājs: Prezident Slovenskej republiki

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (1) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 35. panta 4. punktu, it īpaši ievērojot tās 33. apsvērumu, ir iespējams interpretēt tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalstī, kurā tiek grozīta šīs direktīvas transponēšanai paredzēta valsts tiesību norma, pilnvaras iecelt amatā un atstādināt no amata regulatīvās iestādes priekšsēdētāju tiek atņemtas pilsoņu tieši ievēlētam Republikas Prezidentam un piešķirtas valdībai, kā rezultātā faktiski tiek atjaunota normatīvā situācija, kura pastāvēja pirms direktīvas transponēšanas? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/72/EK (1) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 35. panta 4. punktu, it īpaši ievērojot tās 33. apsvērumu, ir iespējams interpretēt tādējādi, ka tas nepieļauj, ka dalībvalstī, kurā tiek grozīta šīs direktīvas transponēšanai paredzēta valsts tiesību norma, pilnvaras iecelt amatā un atstādināt no amata regulatīvās iestādes priekšsēdētāju tiek atņemtas pilsoņu tieši ievēlētam Republikas Prezidentam un piešķirtas valdībai, kā rezultātā faktiski tiek atjaunota normatīvā situācija, kura pastāvēja pirms direktīvas transponēšanas?

| 2) | Vai Direktīvas 2009/72/EK [..] 35. panta 5. punktu, it īpaši ievērojot tās 34. apsvērumu, ir iespējams interpretēt tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas, lai nodrošinātu sabiedrības interešu aizsardzību, atļauj ministrijām piedalīties tarifu regulēšanas procesā regulatīvajā iestādē? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2009/72/EK [..] 35. panta 5. punktu, it īpaši ievērojot tās 34. apsvērumu, ir iespējams interpretēt tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kas, lai nodrošinātu sabiedrības interešu aizsardzību, atļauj ministrijām piedalīties tarifu regulēšanas procesā regulatīvajā iestādē?

---

(1)  OV 2009, L 211, 55. lpp.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/12

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. maijā Francijas Republika iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-26/18 Francija/Komisija

(Lieta C-404/19 P)

(2019/C 238/16)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas, A.-L. Desjonquères un C. Mosser)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | daļēji atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-26/18 Francija/Komisija; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedumu lietā T-26/18 Francija/Komisija;

| — | pieņemt galīgo nolēmumu lietā un atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/2014 (2017. gada 8. novembris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), ciktāl ar to Francijai tiek piemērotas vienotas likmes korekcijas 100 % apmērā saistībā trūkumiem Augškorsikā veikto platībmaksājumu kontroles sistēmā; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo nolēmumu lietā un atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/2014 (2017. gada 8. novembris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (1), ciktāl ar to Francijai tiek piemērotas vienotas likmes korekcijas 100 % apmērā saistībā trūkumiem Augškorsikā veikto platībmaksājumu kontroles sistēmā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Francijas valdība lūdz Tiesai daļēji atcelt pārsūdzēto spriedumu, ciktāl ar to ir noraidīta tās prasība attiecībā uz strīdīgā lēmuma daļu, kura skar “Būtiski nepilnīgu kontroles sistēmu, Korsika” par 2013. un 2014. gadu, jo tajā ir piemērota vienotas likmes korekcija 100 % apmērā saistībā ar trūkumiem Augškorsikā veikto platībmaksājumu kontroles sistēmā.

Savas apelācijas sūdzības pamatošanai Francijas valdība izvirza vienu pamatu, ar ko tiek apgalvots, ka ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. Vispārējā tiesa esot balstījusies uz 2015. gada pamatnostādņu 3.2.5. punktā paredzēto nosacījumu kļūdainu interpretāciju, lai noteiktu korekcijas likmi, kas pārsniedz 25 %. Vispārējā tiesa esot sajaukusi pierādījumus, kas ir jāsniedz gadījumā, kurā atbalsta piešķiršana ir notikusi bez jebkāda juridiska pamata vai ir pretrunā Savienības tiesībām, un gadījumā, kurā trūkumi kontroles sistēmā ir pietiekami nopietni, lai varētu tikt izdarīts pieņēmums, ka atbalsts ir piešķirts pretrunā Savienības tiesībām. Līdz ar to Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka ir attaisnota visu izdevumu izslēgšana no Savienības finansējuma un ka vienotas likmes korekcija 100 % apmērā ir pamatota.

---

(1)  OV 2017, L 292, 61. lpp.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/13

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 29. maijā Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 19. marta spriedumu apvienotajās lietās T-98/16, T-196/16 un T-198/16 Itālija u.c./Komisija

(Lieta C-425/19 P)

(2019/C 238/17)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Stancanelli, L. Flynn, A. Bouchagiar, D. Recchia)

Pārējie lietas dalībnieki: Itālijas Republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d’Italia

Prasījumi

| — | atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 19. marta spriedumu apvienotajās lietās
  T-98/16 Itālijas Republika/Eiropas Komisija,
  T-196/16 Banca Popolare di Bari S.C.p.A./Eiropas Komisija,
  T-198/16 Fondo interbancario di tutela dei depositi/Eiropas Komisija; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 19. marta spriedumu apvienotajās lietās

T-98/16 Itālijas Republika/Eiropas Komisija,

T-196/16 Banca Popolare di Bari S.C.p.A./Eiropas Komisija,

T-198/16 Fondo interbancario di tutela dei depositi/Eiropas Komisija;

| — | noraidīt pirmajā instancē celtās prasības, ciktāl ar tām tiek apstrīdēts, ka apstrīdētajā lēmumā ir konstatēta aplūkoto pasākumu attiecināmība uz valsti un to finansējuma nodrošināšana no valsts līdzekļiem; |
| --- | --- |

—

noraidīt pirmajā instancē celtās prasības, ciktāl ar tām tiek apstrīdēts, ka apstrīdētajā lēmumā ir konstatēta aplūkoto pasākumu attiecināmība uz valsti un to finansējuma nodrošināšana no valsts līdzekļiem;

| — | nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā pārbaudītu pārējos pirmajā instancē celtās prasības pamatus, un |
| --- | --- |

—

nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā pārbaudītu pārējos pirmajā instancē celtās prasības pamatus, un

| — | atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instancē. |
| --- | --- |

—

atlikt lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem pirmajā un apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pārsūdzēto spriedumu Vispārējā tiesa ir atcēlusi apstrīdēto lēmumu, jo “Komisija no juridiskā viedokļa nav pietiekami pierādījusi Itālijas valsts iestāžu iesaisti attiecīgā pasākuma noteikšanā un līdz ar to arī šī pasākuma attiecināmību uz valsti LESD 107. panta 1. punkta izpratnē” un “nav pietiekami pierādījusi, ka attiecīgos līdzekļus kontrolēja Itālijas valsts iestādes un ka tāpēc tie bija to rīcībā”.

Komisija uzskata, ka pārsūdzētais spriedums ir balstīts uz kļūdainiem tiesību apsvērumiem un faktu sagrozīšanu, kas neatgriezeniski ietekmē spriedumā izdarīto secinājumu un tā rezolutīvās daļas spēkā esamību. Komisija izvirza divus apelācijas pamatus:

| — | Pirmkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu divu iemeslu dēļ:






  — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz pierādīšanas pienākumu, kas Komisijai jāievēro, lai noteiktu, vai ir izpildītas attiecināmības un valsts līdzekļu prasības, jo tā pieprasīja, lai Komisija efektīvi pierādītu, ka valsts iestādei visos procedūras posmos, kā rezultātā tika veikti pārbaudāmie pasākumi, bija dominējoša ietekme uz struktūru, kas sniedz atbalstu, tikai tāpēc, ka tā ir privāta struktūra. |
| --- | --- | --- |

—

Pirmkārt, Komisija uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu divu iemeslu dēļ:

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz pierādīšanas pienākumu, kas Komisijai jāievēro, lai noteiktu, vai ir izpildītas attiecināmības un valsts līdzekļu prasības, jo tā pieprasīja, lai Komisija efektīvi pierādītu, ka valsts iestādei visos procedūras posmos, kā rezultātā tika veikti pārbaudāmie pasākumi, bija dominējoša ietekme uz struktūru, kas sniedz atbalstu, tikai tāpēc, ka tā ir privāta struktūra.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz pierādīšanas pienākumu, kas Komisijai jāievēro, lai noteiktu, vai ir izpildītas attiecināmības un valsts līdzekļu prasības, jo tā Komisijas apstrīdētajā lēmumā norādītos pierādījumus pārbaudīja un izvērtēja fragmentāri, neaplūkojot tos kopumā un neņemot vērā plašāku kontekstu, kurā tie iekļaujas. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz pierādīšanas pienākumu, kas Komisijai jāievēro, lai noteiktu, vai ir izpildītas attiecināmības un valsts līdzekļu prasības, jo tā Komisijas apstrīdētajā lēmumā norādītos pierādījumus pārbaudīja un izvērtēja fragmentāri, neaplūkojot tos kopumā un neņemot vērā plašāku kontekstu, kurā tie iekļaujas.

| — | Otrkārt, Vispārējās tiesas konstatējumi ir ar nopietnām saturiskām kļūdām attiecībā uz faktiem un atbilstošo Itālijas tiesību interpretāciju, kas acīmredzami izriet lietas materiāliem. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, Vispārējās tiesas konstatējumi ir ar nopietnām saturiskām kļūdām attiecībā uz faktiem un atbilstošo Itālijas tiesību interpretāciju, kas acīmredzami izriet lietas materiāliem.

---

GCEU

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/15

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija

(Lieta T-631/16) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - Antidempings - OLAF neatlaidīga prasība dalībvalstīm atgūt antidempinga maksājumus par visiem no Taivānas importētajiem silīcija metāliem, nepierādot, ka minētā silīcija metāla izcelsmes vieta būtu Ķīna - Regula (EK) Nr. 398/2004 un Īstenošanas regula (ES) Nr. 467/2010 - Cēloņsakarība)

(2019/C 238/18)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Austrija) un Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Austrija) (pārstāvis: M. Lux, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Caeiros un A. Lewis)

Priekšmets

Prasība, kura pamatota ar LESD 268. pantu un ar kuru tiek lūgts atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem esot nodarīts ar to, ka Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) ir lūdzis dalībvalstu muitas iestādēm atgūt antidempinga maksājumus par silīcija kravām, kas no Taivānas eksportētas uz Eiropas Savienību.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Remag Metallhandel GmbH un Werner Jaschinsky atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Remag Metallhandel GmbH un Werner Jaschinsky atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 392, 24.10.2016.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/15

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Negru/EUIPO — Sky (“SkyPrivate”)

(Lieta T-837/17) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SkyPrivate” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SKY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 238/19)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Alexandru Negru (Iași, Rumānija) (pārstāvji: sākotnēji I.-M. Iliescu, vēlāk T. Protopopescu, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Ivanauskas un H. O’Neill)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sky Ltd, iepriekš — Sky plc (Isleworth, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: K. Saliger, solicitor, un P. Roberts, QC)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 12. oktobra lēmumu lietā R 349/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sky un A. Negru.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Alexandru Negru atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Sky Ltd radušies procesā Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas padomē. |
| --- | --- |

2)

Alexandru Negru atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas Sky Ltd radušies procesā Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas padomē.

---

(1)  OV C 72, 26.2.2018.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/16

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (“AQUAPRINT”)

(Lieta T-312/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “AQUAPRINT” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts vārdiskas preču zīmes “AQUACEM” un agrākas valsts nereģistrētas preču zīmes “AQUACEM” un “AQUASIL” - Relatīvi atteikuma pamati - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Apzīmējuma, kas nav tikai vietēja mēroga, izmantošana komercdarbībā - Regulas 2017/1001 8. panta 4. punkts - Prasība sakarā ar apzīmējuma maldinošu izmantošanu (“action for passing off”) - Maldinoša atveidojuma neesamība)

(2019/C 238/20)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dentsply De Trey GmbH (Konstanca, Vācija) (pārstāvis: S. Clark, solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: G. Sakalaite-Orlovskiene, J. Ivanauskas un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: IDS SpA (Savone, Itālijā) (pārstāvji: M. Andreolini un F. Andreolini, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 26. februāra lēmumu lietā R 1438/2017-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Dentsply De Trey un IDS.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Dentsply De Trey GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Dentsply De Trey GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 240, 9.7.2018.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/17

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 8. maija spriedums — J. García Carrión/EUIPO — Codorníu (“JAUME CODORNÍU”)

(Lieta T-358/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “JAUME CODORNÍU” reģistrācijas pieteikums - Eiropas Savienības un Spānijas agrākas vārdiskas preču zīmes “JAUME SERRA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts - Vārda un uzvārda atšķirtspēja)

(2019/C 238/21)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: J. García Carrión, SA (Jumilla, Spānija) (pārstāvis: E. Arsuaga Santos, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: J. Crespo Carrillo un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Spānija) (pārstāvji: M. Ceballos Rodríguez un M. Hernández Gásquez, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 11. aprīļa lēmumu lietā R 451/2017-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp J. García Carrión un Codorníu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | J. García Carrión SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

J. García Carrión SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 276, 6.8.2018.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/18

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Arçelik/EUIPO (“MicroGarden”)

(Lieta T-364/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “MicroGarden” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts)

(2019/C 238/22)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Arçelik AS (Stambula, Turcija) (pārstāvji: A. Franke un E. Flach, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Sliwinska, S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 4. aprīļa lēmumu lietā R 163/2018-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “MicroGarden” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Arçelik AS atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Arçelik AS atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 268, 30.7.2018.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/18

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 23. maija spriedums — Sintokogio/EUIPO (“ProAssist”)

(Lieta T-439/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Starptautiskā reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību - Vārdiska preču zīme “ProAssist” - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas 2017/1001 94. pants - Vienlīdzīga attieksme)

(2019/C 238/23)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japāna) (pārstāvji: sākotnēji V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund un B. Breitinger, advokāti, vēlāk S. Kirschstein-Freund un B. Breitinger, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 3. maija lēmumu lietā R 2341/2017-2 attiecībā uz grafiskas preču zīmes “ProAssist” starptautisku reģistrāciju, ko attiecina uz Eiropas Savienību.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Sintokogio Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Sintokogio Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 328, 17.9.2018.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/19

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Al Zoubi/Padome

(Lieta T-257/19)

(2019/C 238/24)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Khaldoun Al Zoubi (Damaska, Sīrija), (pārstāvis: L. Cloquet, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā.

---

(1)  Padomes Īstenošanas lēmums (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 18I, 21.1.2019., 13. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas Regula (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 18I, 21.1.2019, 4. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/20

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Foz/Padome

(Lieta T-258/19)

(2019/C 238/25)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Samer Foz (Dubaija, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvis: L. Cloquet un J. Buyle, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā.

---

(1)  Padomes Īstenošanas lēmums (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 18I, 21.1.2019., 13. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas Regula (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 18I, 21.1.2019, 4. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/21

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. aprīlī — Aman Dimashq/Padome

(Lieta T-259/19)

(2019/C 238/26)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Aman Dimashq JSC (Damaska, Sīrija), (pārstāvis: L. Cloquet un J. Buyle, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas lēmumu (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris) (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas Regulu (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris) (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza sešus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu novērtējumā, nosakot, ka prasītājs atbalsta Sīrijas režīmu un gūst labumu no tā, jo šāds viedoklis esot pilnībā nepamatots.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis vispārējā samērīguma principa pārkāpums un ka ar apstrīdētajiem aktiem īstenotajiem pasākumiem esot tāda ietekme, ka tie paši par sevi būtu jāuzskata par nesamērīgiem. Pret prasītāju vērsto sankciju ekonomiskās sekas esot katastrofālas un nesamērīgas, salīdzinot ar mērķiem, kādus ir paredzēts sasniegt ar apstrīdētajiem aktiem.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis nesamērīgs tiesību uz īpašumu un tiesību uz darbu pārkāpums, jo apstrīdētie pasākumi liedzot prasītājam netraucēti izmantot savu īpašumu un viņa ekonomisko brīvību, pārkāpjot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas Pirmo papildu protokolu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot notikusi pilnvaru nepareiza izmantošana. Apstrīdētie akti esot pieņemti, lai sasniegtu citus mērķus, nekā tajā minētie, proti, viņam nezināmu iemeslu dēļ vēršoties pret pašu prasītāju, nevis režīmu, un tādējādi esot pieļauta pilnvaru nepareiza izmantošana.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis LESD 296. panta 2. punktā paredzētā pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. Apstrīdēto aktu pamatojums patiesībā esot pilnīgi formāls un iespējams atbildētāja neesot to kārtīgi izsvērusi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka esot noticis tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpums. Prasītājs nebūtu varējis nodrošināt tiesas sēdi pirms apstrīdēto ierobežojošo pasākumu piemērošanas, un tā viņš neesot varējis atbilstoši izmantot savas tiesības uz aizstāvību, ieskaitot tiesības uz taisnīgu tiesu, kas skaidri paredzētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta 3. punktā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 2. punktā.

---

(1)  Padomes Īstenošanas lēmums (KĀDP) 2019/87 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Lēmumu 2013/255/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (OV L 18I, 21.1.2019., 13. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas Regula (ES) 2019/85 (2019. gada 21. janvāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 36/2012 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā (OV L 18I, 21.1.2019, 4. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/22

---

Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Vācija/ACER

(Lieta T-283/19)

(2019/C 238/27)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: J. Möller un S. Eisenberg, kā arī M. Elspas, R. Bierwagen un G. Brucker, advokāti)

Atbildētāja: Energoregulatoru sadarbības aģentūra

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| 1. | atcelt atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmuma Nr. 02/2019 I pielikuma 5. panta 8. un 9. punktu un II pielikuma 5. panta 8. un 9. punktu; |
| --- | --- |

1.

atcelt atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmuma Nr. 02/2019 I pielikuma 5. panta 8. un 9. punktu un II pielikuma 5. panta 8. un 9. punktu;

| 2. | atcelt atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmuma Nr. 02/2019 I pielikuma 10. panta 4. punkta otro teikuma daļu, 5. punktu, 16. panta 2. punkta otro teikumu un 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktu, kā arī II pielikuma 17. panta 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktu; |
| --- | --- |

2.

atcelt atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmuma Nr. 02/2019 I pielikuma 10. panta 4. punkta otro teikuma daļu, 5. punktu, 16. panta 2. punkta otro teikumu un 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktu, kā arī II pielikuma 17. panta 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktu;

| 3. | pakārtoti — gadījumā, ja Tiesa uzskatītu, ka saskaņā ar 1. punktu atceļamās I un II pielikuma tiesību normas ir nesaraujami saistītas ar pārējām attiecīgajos pantos vai attiecīgajos pielikumos ietvertajām tiesību normām, vai ar atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmumu Nr. 02/2019 kopumā — atcelt attiecīgos pantus, pielikumus vai Lēmumu kopumā; |
| --- | --- |

3.

pakārtoti — gadījumā, ja Tiesa uzskatītu, ka saskaņā ar 1. punktu atceļamās I un II pielikuma tiesību normas ir nesaraujami saistītas ar pārējām attiecīgajos pantos vai attiecīgajos pielikumos ietvertajām tiesību normām, vai ar atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmumu Nr. 02/2019 kopumā — atcelt attiecīgos pantus, pielikumus vai Lēmumu kopumā;

| 4. | pakārtoti — gadījumā, ja Tiesa uzskatītu, ka saskaņā ar 2. punktu atceļamās I un II pielikuma tiesību normas ir nesaraujami saistītas ar pārējām attiecīgajos pantos vai attiecīgajos pielikumos ietvertajām tiesību normām, vai ar atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmumu Nr. 02/2019 kopumā — atcelt attiecīgos pantus, pielikumus vai Lēmumu kopumā, kā arī |
| --- | --- |

4.

pakārtoti — gadījumā, ja Tiesa uzskatītu, ka saskaņā ar 2. punktu atceļamās I un II pielikuma tiesību normas ir nesaraujami saistītas ar pārējām attiecīgajos pantos vai attiecīgajos pielikumos ietvertajām tiesību normām, vai ar atbildētājas 2019. gada 21. februāra Lēmumu Nr. 02/2019 kopumā — atcelt attiecīgos pantus, pielikumus vai Lēmumu kopumā, kā arī

| 5. | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

5.

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas, kas drīzumā stāsies spēkā, 14.–16. panta apvienojumā ar LES 13. panta 2. punktu un vispārējā tiesiskās drošības principa pārkāpums.
  Ar pirmo prasības pamatu tiek iebilsts, ka Lēmuma Nr. 02/2019 I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta b) un c) apakšpunktā ietvertais atbildētājas skaidrojumu par to, kas ir kritisks tīkla elements, ir pretrunā no 2020. gada 1. janvāra piemērojamās Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 14.–16. pantā noteiktajai pamatstrukūrai. Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 14.–16. pantā ir regulēts, kā pārrobežu tirdzniecības jaudu aprēķinā tiek ņemtas vērā iekšējās elektrotīklu pārslodzes. Saskaņā ar Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 8. punktu tiekot neatspēkojami pieņemts, ka nav diskriminācijas saistībā ar pārrobežu elektroenerģijas plūsmām, ja attiecībā uz iekšējiem un pārrobežu tīkla elementiem pārrobežu tirdzniecībā tiek darīts pieejams jaudas minimums 70 % apmērā no katra attiecīgā tīkla elementa. Saskaņā ar Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 4. punktu pārdispečēšanas pasākumi nedrīkst tikt piemēroti, pārsniedzot jaudas minimumu. Turklāt, ievērojot jaudas minimumu, tirdzniecības zonas jauna konfigurācija var tikt veikta tikai ar attiecīgās dalībvalsts piekrišanu. Piedevām jaudas minimums 70 % apmērā tikšot ieviests tikai pakāpeniski, ievērojot lineāru trajektoriju. Ar jaudas minimumu 70 % apmērā un lineāro trajektoriju tiek ņemts vērā apstāklis, ka iekšējā tīkla attīstībai ir vajadzīgs laiks. Ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta b) apakšpunktu šī pamatstrukūra tiekot apvērsta, jo noteiktais jaudas minimums 70 % apmērā iekšējiem tīkla elementiem varot tikt piemērots tikai tad, ja pārvades sistēmas operators var pierādīt, ka tirdzniecības zonas jauna konfigurācija vai papildu pārdispečēšana vai papildu tīkla attīstība būtu mazāk efektīvas. Papildus tam I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzētais efektivitātes kritērijs padarot neiedarbīgu 70 % apmērā noteikto jaudas minimumu, jo kritērijs esot praktiski neizpildāms.
  Ar I pielikuma 10. panta 4. punkta otrajā teikuma daļā, 5. punktā, 16. panta 2. punkta otrajā teikumā un 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktā un II pielikuma 17. panta 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktā paredzēto agro korektīvo pasākumu ņemšanu vērā esot pārkāpts Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 4. punkts, saskaņā ar kuru tirgus dalībniekiem esot jādara pieejama maksimāla jauda. |
| --- | --- |

1.

Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas, kas drīzumā stāsies spēkā, 14.–16. panta apvienojumā ar LES 13. panta 2. punktu un vispārējā tiesiskās drošības principa pārkāpums.

Ar pirmo prasības pamatu tiek iebilsts, ka Lēmuma Nr. 02/2019 I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta b) un c) apakšpunktā ietvertais atbildētājas skaidrojumu par to, kas ir kritisks tīkla elements, ir pretrunā no 2020. gada 1. janvāra piemērojamās Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 14.–16. pantā noteiktajai pamatstrukūrai. Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 14.–16. pantā ir regulēts, kā pārrobežu tirdzniecības jaudu aprēķinā tiek ņemtas vērā iekšējās elektrotīklu pārslodzes. Saskaņā ar Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 8. punktu tiekot neatspēkojami pieņemts, ka nav diskriminācijas saistībā ar pārrobežu elektroenerģijas plūsmām, ja attiecībā uz iekšējiem un pārrobežu tīkla elementiem pārrobežu tirdzniecībā tiek darīts pieejams jaudas minimums 70 % apmērā no katra attiecīgā tīkla elementa. Saskaņā ar Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 4. punktu pārdispečēšanas pasākumi nedrīkst tikt piemēroti, pārsniedzot jaudas minimumu. Turklāt, ievērojot jaudas minimumu, tirdzniecības zonas jauna konfigurācija var tikt veikta tikai ar attiecīgās dalībvalsts piekrišanu. Piedevām jaudas minimums 70 % apmērā tikšot ieviests tikai pakāpeniski, ievērojot lineāru trajektoriju. Ar jaudas minimumu 70 % apmērā un lineāro trajektoriju tiek ņemts vērā apstāklis, ka iekšējā tīkla attīstībai ir vajadzīgs laiks. Ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta b) apakšpunktu šī pamatstrukūra tiekot apvērsta, jo noteiktais jaudas minimums 70 % apmērā iekšējiem tīkla elementiem varot tikt piemērots tikai tad, ja pārvades sistēmas operators var pierādīt, ka tirdzniecības zonas jauna konfigurācija vai papildu pārdispečēšana vai papildu tīkla attīstība būtu mazāk efektīvas. Papildus tam I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzētais efektivitātes kritērijs padarot neiedarbīgu 70 % apmērā noteikto jaudas minimumu, jo kritērijs esot praktiski neizpildāms.

Ar I pielikuma 10. panta 4. punkta otrajā teikuma daļā, 5. punktā, 16. panta 2. punkta otrajā teikumā un 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktā un II pielikuma 17. panta 3. punkta d) apakšpunkta vii) punktā paredzēto agro korektīvo pasākumu ņemšanu vērā esot pārkāpts Iekšējā elektroenerģijas tirgus regulas 16. panta 4. punkts, saskaņā ar kuru tirgus dalībniekiem esot jādara pieejama maksimāla jauda.

| 2. | Regulas (EK) Nr. 714/2009 (1) pārkāpums
  Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar Lēmumu ir nepieļaujamā veidā ierobežoti Regulas (EK) Nr. 714/2009 I pielikuma 1.7. punktā paredzētie trīs pastāvošie izņēmuma regulējumi attiecībā uz iekšējo tīkla elementu ņemšanu vērā, jo Lēmumā ir paredzēts tikai efektivitātes kritērijs un tas ir īstenots nepareizi. |
| --- | --- |

2.

Regulas (EK) Nr. 714/2009 (1) pārkāpums

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar Lēmumu ir nepieļaujamā veidā ierobežoti Regulas (EK) Nr. 714/2009 I pielikuma 1.7. punktā paredzētie trīs pastāvošie izņēmuma regulējumi attiecībā uz iekšējo tīkla elementu ņemšanu vērā, jo Lēmumā ir paredzēts tikai efektivitātes kritērijs un tas ir īstenots nepareizi.

| 3. | Regulas (ES) 2015/1222 (2) pārkāpums
  Ar trešo prasības pamatu tiek norādīts, ka ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzēto efektivitātes kritēriju ir pārkāpts Regulas (ES) 2015/1222 32. pantā paredzētais tirdzniecības zonu izvērtēšanas process, kā arī Regulas (ES) 2015/1222 29. panta 3. punkta b) apakšpunktā ietvertā prasība jaudas aprēķinā ņemt vērā tīkla elementus. |
| --- | --- |

3.

Regulas (ES) 2015/1222 (2) pārkāpums

Ar trešo prasības pamatu tiek norādīts, ka ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzēto efektivitātes kritēriju ir pārkāpts Regulas (ES) 2015/1222 32. pantā paredzētais tirdzniecības zonu izvērtēšanas process, kā arī Regulas (ES) 2015/1222 29. panta 3. punkta b) apakšpunktā ietvertā prasība jaudas aprēķinā ņemt vērā tīkla elementus.

| 4. | Samērīguma principa pārkāpums
  Ar ceturto prasības pamatu tiek iebilsts, ka, ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzēto efektivitātes kritēriju izslēdzot iekšējos tīkla elementus, ir pārkāpts samērīguma princips, jo šī izslēgšana apdraud sistēmas drošību un nav vismazāk ierobežojošais līdzeklis. |
| --- | --- |

4.

Samērīguma principa pārkāpums

Ar ceturto prasības pamatu tiek iebilsts, ka, ar Lēmuma I un II pielikuma [attiecīgā] 5. panta 8. punkta c) apakšpunktā paredzēto efektivitātes kritēriju izslēdzot iekšējos tīkla elementus, ir pārkāpts samērīguma princips, jo šī izslēgšana apdraud sistēmas drošību un nav vismazāk ierobežojošais līdzeklis.

| 5. | Apstrīdētā lēmuma formālie trūkumi
  Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar Lēmumu ir pārkāpts Regulas Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 17, 6.10.1958., 385. lpp.), 2. un 4. pants, jo tā publicēšana un izziņošana ir veikta tikai angļu valodā. Tajā turklāt neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, un aģentūra Lēmumu esot pieņēmusi, pārsniedzot savu kompetenci. |
| --- | --- |

5.

Apstrīdētā lēmuma formālie trūkumi

Ar piekto prasības pamatu tiek apgalvots, ka ar Lēmumu ir pārkāpts Regulas Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (OV 17, 6.10.1958., 385. lpp.), 2. un 4. pants, jo tā publicēšana un izziņošana ir veikta tikai angļu valodā. Tajā turklāt neesot izpildīts pienākums norādīt pamatojumu, un aģentūra Lēmumu esot pieņēmusi, pārsniedzot savu kompetenci.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 714/2009 (2009. gada 13. jūlijs) par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009, 15. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (ES) 2015/1222 (2015. gada 24. jūlijs), ar ko izveido jaudas piešķiršanas un pārslodzes vadības vadlīnijas (OV L 197, 25.7.2015., 24. lpp.).

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/24 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/24

---

Prasība, kas celta 2019. gada 2. maijā — Wonder Line/EUIPO — De Longhi Benelux (“KENWELL”)

(Lieta T-284/19)

(2019/C 238/28)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Wonder Line, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvji: E. Manresa Medina un J. Manresa Medina, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa Apelācijas padomē dalībniece: De Longhi Benelux SA (Luksemburga, Luksemburga)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “KENWELL” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 13 532 296

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 11. februāra lēmums lietā R 1351/2018-2

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest atbildētājam un attiecīgajā gadījumā — personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un attiecīgajā gadījumā — personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/25 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/25

---

Prasība, kas celta 2019. gada 13. maijā — Achema un Lifosa/Komisija

(Lieta T-300/19)

(2019/C 238/29)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Achema AB (Jonava, Lietuva) un Lifosa AB (Ķēdaiņi, Lietuva) (pārstāvji: E. Righini and N. Solárová, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 8. janvāra Lēmumu C(2018) 9209 final valsts atbalsta lietā SA.45765 (2018/NN) — Lietuva — Atbalsts spēkstacijām, kas ražo elektroenerģiju no atjaunojamajiem energoresursiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 8. janvāra Lēmumu C(2018) 9209 final valsts atbalsta lietā SA.45765 (2018/NN) — Lietuva — Atbalsts spēkstacijām, kas ražo elektroenerģiju no atjaunojamajiem energoresursiem;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas balstās uz vienu pamatu, apgalvojot, ka Komisija nav uzsākusi formālu izmeklēšanas procedūru, tādējādi atņemot prasītājām LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procesuālās tiesības.

| — | Prasītājas apgalvo, ka visi pierādījumi norāda uz to, ka Komisijai bija jābūt šaubām par valsts atbalsta un tā finansēšanas metodes saderību ar iekšējo tirgu. Tāpēc tai esot bijis jāuzsāk formāla izmeklēšanas procedūra. |
| --- | --- |

—

Prasītājas apgalvo, ka visi pierādījumi norāda uz to, ka Komisijai bija jābūt šaubām par valsts atbalsta un tā finansēšanas metodes saderību ar iekšējo tirgu. Tāpēc tai esot bijis jāuzsāk formāla izmeklēšanas procedūra.

| — | Prasītājas atsaucas uz plašu pierādījumu kopumu, sākot ar pirmspaziņošanas posma ilgumu un beidzot ar atvēlēto nesamērīgi ilgo laiku starp šo posmu un iepriekšējās izskatīšanas procedūru, kā arī citiem apstākļiem, kādos tika pieņemts apstrīdētais lēmums, un apgalvotajiem trūkumiem, kas atspoguļojas šī lēmuma saturā; šis lēmums, kā tās apgalvo, nav pietiekami pamatots un tajā ir pieļautas nopietnas kļūdas vērtējumā vai arī vērtējums nav veikts. Šie faktori parādot, ka Komisija nav veikusi pietiekamu nozīmīgo aspektu analīzi un tai nav bijis visas vajadzīgās informācijas pirms tā ir atzinusi valsts atbalsta un tā finansēšanas metodes saderību ar iekšējo tirgu un Savienības tiesībām. |
| --- | --- |

—

Prasītājas atsaucas uz plašu pierādījumu kopumu, sākot ar pirmspaziņošanas posma ilgumu un beidzot ar atvēlēto nesamērīgi ilgo laiku starp šo posmu un iepriekšējās izskatīšanas procedūru, kā arī citiem apstākļiem, kādos tika pieņemts apstrīdētais lēmums, un apgalvotajiem trūkumiem, kas atspoguļojas šī lēmuma saturā; šis lēmums, kā tās apgalvo, nav pietiekami pamatots un tajā ir pieļautas nopietnas kļūdas vērtējumā vai arī vērtējums nav veikts. Šie faktori parādot, ka Komisija nav veikusi pietiekamu nozīmīgo aspektu analīzi un tai nav bijis visas vajadzīgās informācijas pirms tā ir atzinusi valsts atbalsta un tā finansēšanas metodes saderību ar iekšējo tirgu un Savienības tiesībām.

| — | Konkrēti tiek apgalvots, ka i) Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā attiecībā uz apgalvoti autonomo atjaunojamo energoresursu (AER) shēmu un AER nodokli, nepareizi interpretējot Lietuvas tiesisko regulējumu un prasītāju sūdzības; ii) Komisija nav izvērtējusi AER ģeneratoriem piešķirto atbalstu un tāpēc tās analīze pēc būtības ir nepilnīga un nepietiekama; iii) Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumiem no nodokļa saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu; iv) Komisijas vērtējums attiecībā uz AER shēmas saderību ar iekšējo tirgu ir neatbilstošs un kļūdains; un v) finansēšanas metodes atbilstības Savienības tiesību aktiem vērtējumā ir trūkumi un tas ir nepietiekams. |
| --- | --- |

—

Konkrēti tiek apgalvots, ka i) Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā attiecībā uz apgalvoti autonomo atjaunojamo energoresursu (AER) shēmu un AER nodokli, nepareizi interpretējot Lietuvas tiesisko regulējumu un prasītāju sūdzības; ii) Komisija nav izvērtējusi AER ģeneratoriem piešķirto atbalstu un tāpēc tās analīze pēc būtības ir nepilnīga un nepietiekama; iii) Komisija ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā attiecībā uz atbrīvojumiem no nodokļa saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu; iv) Komisijas vērtējums attiecībā uz AER shēmas saderību ar iekšējo tirgu ir neatbilstošs un kļūdains; un v) finansēšanas metodes atbilstības Savienības tiesību aktiem vērtējumā ir trūkumi un tas ir nepietiekams.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/26

---

Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome

(Lieta T-302/19)

(2019/C 238/30)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sanktpēterburga, Krievija) (pārstāvis: T. Beazley, QC)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kuri ir būtībā identiski vai līdzīgi lietā T-301/18 Yanukovych/Padome (3) izvirzītajiem pamatiem.

---

(1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 64, 5.3.2019., 7. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 64, 5.3.2019., 1. lpp.).

(3)  OV C 231, 2.7.2018., 48. lpp.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/26

---

Prasība, kas celta 2019. gada 14. maijā — Yanukovych/Padome

(Lieta T-303/19)

(2019/C 238/31)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Viktor Feodorovych Yanukovych (Rostova pie Donas, Krievija) (pārstāvis: T. Beazley, QC)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/354 (1), ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/352 (2), ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus saistībā ar šo prasību.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza septiņus pamatus, kuri ir būtībā identiski vai līdzīgi lietā T-300/18 Yanukovych/Padome (3) izvirzītajiem pamatiem.

---

(1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/354 (2019. gada 4. marts), ar ko groza Lēmumu 2014/119/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 64, 5.3.2019., 7. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2019/352 (2019. gada 4. marts), ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 208/2014 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ukrainā (OV L 64, 5.3.2019., 1. lpp.).

(3)  OV C 231, 2.7.2018., 46. lpp.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/27 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/27

---

Prasība, kas celta 2019. gada 23. maijā — BU/Komisija

(Lieta T-316/19)

(2019/C 238/32)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: BU (pārstāvis: E. Bonanni, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2018. gada 2. augusta lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2018. gada 2. augusta lēmumu;

| — | piespriest Komisijai samaksāt summu 21 440 EUR apmērā; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai samaksāt summu 21 440 EUR apmērā;

| — | piespriest Komisijai samaksāt nokavējuma procentus no 2017. gada 23. janvāra līdz minētās summas samaksas brīdim; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai samaksāt nokavējuma procentus no 2017. gada 23. janvāra līdz minētās summas samaksas brīdim;

| — | atlīdzināt nodarīto kaitējumu 500 000 EUR apmērā vai citā taisnīgi noteiktā apmērā; |
| --- | --- |

—

atlīdzināt nodarīto kaitējumu 500 000 EUR apmērā vai citā taisnīgi noteiktā apmērā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

Pakārtoti:

| — | likt Komisijai atzīt, ka lietas apstākļi veido īpašu gadījumu, kas ir aprakstīts Noteikumu (kas bija spēkā līdz 2006. gadam) 10. pantā, un samaksāt galvenajā prasījumu daļā minēto summu; |
| --- | --- |

—

likt Komisijai atzīt, ka lietas apstākļi veido īpašu gadījumu, kas ir aprakstīts Noteikumu (kas bija spēkā līdz 2006. gadam) 10. pantā, un samaksāt galvenajā prasījumu daļā minēto summu;

Pakārtoti tam:

| — | likt Komisijai lūgt ārstu komisiju sniegt atzinumu saskaņā ar Kopīgo noteikumu (kas ir spēkā pēc 2006. gada) 20. un 22. pantu. |
| --- | --- |

—

likt Komisijai lūgt ārstu komisiju sniegt atzinumu saskaņā ar Kopīgo noteikumu (kas ir spēkā pēc 2006. gada) 20. un 22. pantu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājam šajā lietā, kam jau ir atzīta pilnīga un pastāvīga invaliditāte arodslimības dēļ, iecēlējinstitūcija ir atteikusies piemērot līdz 2006. gada 1. janvārim spēkā esošo Noteikumu par apdrošināšanu pret nelaimes gadījumu un arodslimību risku 10. pantu saistībā ar to izdevumu atlīdzināšanu, kas ir radušies par ārstēšanu, kura attiecas uz tāda “atvērta koduma” aizvēršanu, kas bija kaitīgs prasītāja, kurš saslimis ar arodslimību, elpceļiem.

Prasības pamatojumam prasītājs norāda:

| 1. | ka prasītāja ārstējošā ārsta ziņojums un iegūtie rezultāti neapšaubāmi liecina par prasītāja ārstēšanās steidzamību un nepieciešamību saskaņā ar Noteikumu 10. pantu; |
| --- | --- |

1.

ka prasītāja ārstējošā ārsta ziņojums un iegūtie rezultāti neapšaubāmi liecina par prasītāja ārstēšanās steidzamību un nepieciešamību saskaņā ar Noteikumu 10. pantu;

| 2. | ka ir pārkāpti labas pārvaldības principi, ņemot vērā nepilnīgos dokumentus, kas tika iesniegti ekspertam, pie kura vērsās šajos dokumentos norādītais ārsts, kā tas ir paredzēts 23. pantā, kā arī ņemot vērā šajā posmā iesaistījušos trīs ārstu pārsteidzoši neētisko rīcību, ieskaitot atteikumu atzīt deguna pamatfunkcijas un it īpaši nodrošināt [arodslimības] skartā prasītāja elpceļu aizsardzību pret infekcijām, un tādējādi atteikumu atzīt labumu, kāds būtu no atvērtā koduma aizvēršanas; |
| --- | --- |

2.

ka ir pārkāpti labas pārvaldības principi, ņemot vērā nepilnīgos dokumentus, kas tika iesniegti ekspertam, pie kura vērsās šajos dokumentos norādītais ārsts, kā tas ir paredzēts 23. pantā, kā arī ņemot vērā šajā posmā iesaistījušos trīs ārstu pārsteidzoši neētisko rīcību, ieskaitot atteikumu atzīt deguna pamatfunkcijas un it īpaši nodrošināt [arodslimības] skartā prasītāja elpceļu aizsardzību pret infekcijām, un tādējādi atteikumu atzīt labumu, kāds būtu no atvērtā koduma aizvēršanas;

| 3. | ka iecēlējinstitūcija ir atteikusies prasītājam pēc analoģijas piemērot Kopīgo noteikumu 22. pantu, aizstājot 23. panta piemērošanu, kas ir atzīts par nepiemērojamu, lai gan šī pati iecēlējinstitūcija ir lūgusi Tiesas priekšsēdētāju piemērot 22. pantu “cita ārsta” iecelšanai pēc savas ierosmes: vēršanās ārstu komisijā prasītājam garantētu gan pareizu pilnvaru noformēšanu, gan dokumentācijas pilnīgumu. |
| --- | --- |

3.

ka iecēlējinstitūcija ir atteikusies prasītājam pēc analoģijas piemērot Kopīgo noteikumu 22. pantu, aizstājot 23. panta piemērošanu, kas ir atzīts par nepiemērojamu, lai gan šī pati iecēlējinstitūcija ir lūgusi Tiesas priekšsēdētāju piemērot 22. pantu “cita ārsta” iecelšanai pēc savas ierosmes: vēršanās ārstu komisijā prasītājam garantētu gan pareizu pilnvaru noformēšanu, gan dokumentācijas pilnīgumu.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/28

---

Prasība, kas celta 2019. gada 27. maijā — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (“Jokers WILD Casino”)

(Lieta T-321/19)

(2019/C 238/33)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Maternus GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: M. Zöbisch un R. Drozdz, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “Jokers WILD Casino” melnā, sarkanā, dzeltenā un baltā krāsā — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 515 321

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 27. februāra lēmums lietā R 803/2018-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 15.7.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 238/29 |
| --- | --- | --- | --- |

15.7.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 238/29

---

Prasība, kas celta 2019. gada 31. maijā — Gerber/Parlaments un Padome

(Lieta T-326/19)

(2019/C 238/34)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Tibor Gerber (Milāna, Itālija) (pārstāvis: N. Amadei, advokāts)

Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto Regulu Nr. 2019/474, it īpaši tās 1. panta 1. punktu un 2. panta otro teikumu, šādas atcelšanas rezultātā atzīstot, ka Direktīva 2019/475 nav spēkā, ciktāl tā ir funkcionāli saistīta ar apstrīdēto regulu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto Regulu Nr. 2019/474, it īpaši tās 1. panta 1. punktu un 2. panta otro teikumu, šādas atcelšanas rezultātā atzīstot, ka Direktīva 2019/475 nav spēkā, ciktāl tā ir funkcionāli saistīta ar apstrīdēto regulu;

| — | gaidot spriedumu, apturēt apstrīdētās regulas un Direktīvas 2019/475 piemērošanu līdz dienai, kad tiks pasludināts Vispārējās tiesas spriedums; |
| --- | --- |

—

gaidot spriedumu, apturēt apstrīdētās regulas un Direktīvas 2019/475 piemērošanu līdz dienai, kad tiks pasludināts Vispārējās tiesas spriedums;

| — | gaidot spriedumu, izdot rīkojumu apturēt visu to izpildes pasākumu īstenošanu, kas ir paredzēti Regulā Nr. 2019/474 un Direktīvā 2019/475, it īpaši to pasākumu īstenošanu, kuri attiecas uz to transportlīdzekļu reģistrāciju, kuri ir paredzēti 2018. gada 1. decembra Likumā Nr. 132 (likums, ar ko ir pārveidots 2018. gada 4. oktobra Dekrētlikums Nr. 113); |
| --- | --- |

—

gaidot spriedumu, izdot rīkojumu apturēt visu to izpildes pasākumu īstenošanu, kas ir paredzēti Regulā Nr. 2019/474 un Direktīvā 2019/475, it īpaši to pasākumu īstenošanu, kuri attiecas uz to transportlīdzekļu reģistrāciju, kuri ir paredzēti 2018. gada 1. decembra Likumā Nr. 132 (likums, ar ko ir pārveidots 2018. gada 4. oktobra Dekrētlikums Nr. 113);

| — | iespējams, pieņemt liecības, ko prasītājs ir sniedzis, lai apstiprinātu prasībā aprakstītos faktiskos apstākļus; |
| --- | --- |

—

iespējams, pieņemt liecības, ko prasītājs ir sniedzis, lai apstiprinātu prasībā aprakstītos faktiskos apstākļus;

| — | katrā ziņā piespriest Savienības Padomei un Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Savienības Padomei un Eiropas Parlamentam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir vērsta uz to, lai atceltu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 2019/474 (2019. gada 19. marts), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, it īpaši tās daļas, kas attiecas uz Campione d’Italia pašvaldības un Itālijas teritoriālo Lugāno ezera ūdeņu muitas režīmu (1. panta 1. punkts un 2. panta otrais teikums).

Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz pienākuma norādīt akta pamatojumu neizpildi






  — | Šajā ziņā tiek norādīts, ka pretēji LESD 296. panta 2. punktam apstrīdētā regula ir pamatota nepilnīgi un pretrunīgi. Runājot par Campione iekļaušanu Eiropas muitas režīmā, regulā tiek apgalvots, ka vēsturiskie iemesli, kas pamatojot tā izslēgšanu, piemēram, izolētība un ekonomiskās grūtības, vairs nepastāv. Taču pašvaldības izolētība nav zudusi un ekonomiskās grūtības ir palielinājušās, ņemot vērā, ka tika paziņots par Casinò, kas ir vienīgais pašvaldības peļņas avots, maksātnespēju. |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz pienākuma norādīt akta pamatojumu neizpildi

—

Šajā ziņā tiek norādīts, ka pretēji LESD 296. panta 2. punktam apstrīdētā regula ir pamatota nepilnīgi un pretrunīgi. Runājot par Campione iekļaušanu Eiropas muitas režīmā, regulā tiek apgalvots, ka vēsturiskie iemesli, kas pamatojot tā izslēgšanu, piemēram, izolētība un ekonomiskās grūtības, vairs nepastāv. Taču pašvaldības izolētība nav zudusi un ekonomiskās grūtības ir palielinājušās, ņemot vērā, ka tika paziņots par Casinò, kas ir vienīgais pašvaldības peļņas avots, maksātnespēju.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz starptautisko tiesību pārkāpumu






  — | Šajā ziņā tiek norādīts, ka gan līgumisks, gan paražu tiesību pienākums ievērot starptautiskās tiesības ir paredzēts ne tikai LES 3. panta 5. punktā, bet to bieži ir apstiprinājusi arī Tiesa. Tomēr ar apstrīdēto regulu (un ar to saistīto Direktīvu 2019/475) tika grozīts muitas režīms, uz kuru attiecas paražu tiesību norma, ko ir izstrādājusi Itālija un Šveice un atzinusi pati Savienība un pamatojoties uz kuru uz Campione attiecas Šveices muitas režīms. Tādējādi ar to ir pārkāpts starptautisks pienākums, kas ir jāievēro gan saskaņā ar Līgumu, gan Tiesas judikatūru. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz starptautisko tiesību pārkāpumu

—

Šajā ziņā tiek norādīts, ka gan līgumisks, gan paražu tiesību pienākums ievērot starptautiskās tiesības ir paredzēts ne tikai LES 3. panta 5. punktā, bet to bieži ir apstiprinājusi arī Tiesa. Tomēr ar apstrīdēto regulu (un ar to saistīto Direktīvu 2019/475) tika grozīts muitas režīms, uz kuru attiecas paražu tiesību norma, ko ir izstrādājusi Itālija un Šveice un atzinusi pati Savienība un pamatojoties uz kuru uz Campione attiecas Šveices muitas režīms. Tādējādi ar to ir pārkāpts starptautisks pienākums, kas ir jāievēro gan saskaņā ar Līgumu, gan Tiesas judikatūru.

| 3. | Trešais pamats attiecas uz Eiropas pilsoņu brīvas pārvietošanās tiesību pārkāpumu






  — | Šajā ziņā tiek norādīts, ka apstrīdētā regula rada sekas, kas ir pretrunā LESD 21. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantā noteiktajām tiesībām. Savienības muitas režīma, nevis Šveices muitas režīma piemērošana Campione pašvaldībai izraisa to, ka, iebraucot Campione teritorijā un izbraucot no tās (gan pa sauszemi, gan pa ezeru), ir izveidota fiziska muitas barjera un tiek veiktas attiecīgas personu un preču pārbaudes, lai nodrošinātu Eiropas un Šveices noteikumu piemērošanu. |
| --- | --- | --- |

3.

Trešais pamats attiecas uz Eiropas pilsoņu brīvas pārvietošanās tiesību pārkāpumu

—

Šajā ziņā tiek norādīts, ka apstrīdētā regula rada sekas, kas ir pretrunā LESD 21. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantā noteiktajām tiesībām. Savienības muitas režīma, nevis Šveices muitas režīma piemērošana Campione pašvaldībai izraisa to, ka, iebraucot Campione teritorijā un izbraucot no tās (gan pa sauszemi, gan pa ezeru), ir izveidota fiziska muitas barjera un tiek veiktas attiecīgas personu un preču pārbaudes, lai nodrošinātu Eiropas un Šveices noteikumu piemērošanu.

---