# Den Europæiske Unions C 13/15.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 13 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 59. årgang15. januar 2016 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 13

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

59. årgang15. januar 2016

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015 |
| 2016/C 013/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om den aktuelle flygtningekrise | 1 |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015 |
| 2016/C 013/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om SBA-erfaringer i USA og EU: bedste praksis for innovative SMV-foranstaltninger (initiativudtalelse) | 2 |
| 2016/C 013/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Familievirksomheder som kilde til fornyet vækst og bedre arbejdspladser (initiativudtalelse) | 8 |
| 2016/C 013/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hen imod eSundhed — elektronisk information til sikker anvendelse af lægemidler (initiativudtalelse) | 14 |
| 2016/C 013/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om statsstøtte til virksomheder: Er støtten effektiv? (initiativudtalelse) | 19 |
| 2016/C 013/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om En økonomi for almenvellet: en bæredygtig økonomisk model, der sigter mod social samhørighed (initiativudtalelse) | 26 |
| 2016/C 013/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en demokratisk og social ØMU med fællesskabsmetoden (Initiativudtalelse) | 33 |
| 2016/C 013/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om principper for effektive og pålidelige socialsikringssystemer (initiativudtalelse) | 40 |
| 2016/C 013/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om validering af færdigheder og kvalifikationer erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring — praktisk input fra civilsamfundet (initiativudtalelse) | 49 |
| 2016/C 013/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af kvaliteten af medlemsstaternes vekseluddannelsessystemer (initiativudtalelse) | 57 |
| 2016/C 013/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til bekæmpelse af korruption i EU: inddragelse af virksomhedernes og civilsamfundets synspunkter (initiativudtalelse) | 63 |
| 2016/C 013/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om mulighederne for intelligent, bæredygtig udvikling af den europæiske offshoreindustri på lang sigt og dens forbindelser til EU's maritime sektorer (initiativudtalelse) | 73 |
| 2016/C 013/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kreative og kulturelle industrier — et europæisk aktiv i den globale konkurrence (initiativudtalelse) | 83 |
| 2016/C 013/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om programmer for udvikling af landdistrikter — Hæfteplastre eller spæde tegn på vækst? (initiativudtalelse) | 89 |
| 2016/C 013/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om landbrugshandelens betydning for den fremtidige udvikling af landbruget i EU i lyset af den globale fødevaresikkerhed (initiativudtalelse) | 97 |
| 2016/C 013/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social innovation, netværkssamarbejde og digital kommunikation (initiativudtalelse) | 104 |
| 2016/C 013/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social dumping i den europæiske luftfartssektor (initiativudtalelse) | 110 |
| 2016/C 013/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om cyberaktivisme og civilsamfundsorganisationer (initiativudtalelse) | 116 |
| 2016/C 013/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om revision af partnerskabsaftalen mellem EU og Mexico (initiativudtalelse) | 121 |
| 2016/C 013/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene (initiativudtalelse) | 128 |
| 2016/C 013/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ILO-konvention mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen (initiativudtalelse) | 138 |
| 2016/C 013/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om delegerede retsakter (tillægsudtalelse) | 145 |
| 2016/C 013/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder (sonderende udtalelse) | 152 |
| 2016/C 013/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitaliseringens indvirkning på servicesektorerne og beskæftigelsen i forbindelse med industrielle ændringer (sonderende udtalelse) | 161 |
| 2016/C 013/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en integreret EU-luftfartspolitik (sonderende udtalelse) | 169 |
| 2016/C 013/26 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage (sonderende udtalelse efter anmodning fra det luxembourgske rådsformandskab) | 176 |
| 2016/C 013/27 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale og om den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning | 183 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

2016/C 013/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om den aktuelle flygtningekrise

1

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

2016/C 013/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om SBA-erfaringer i USA og EU: bedste praksis for innovative SMV-foranstaltninger (initiativudtalelse)

2

2016/C 013/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Familievirksomheder som kilde til fornyet vækst og bedre arbejdspladser (initiativudtalelse)

8

2016/C 013/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hen imod eSundhed — elektronisk information til sikker anvendelse af lægemidler (initiativudtalelse)

e

14

2016/C 013/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om statsstøtte til virksomheder: Er støtten effektiv? (initiativudtalelse)

19

2016/C 013/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om En økonomi for almenvellet: en bæredygtig økonomisk model, der sigter mod social samhørighed (initiativudtalelse)

26

2016/C 013/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en demokratisk og social ØMU med fællesskabsmetoden (Initiativudtalelse)

33

2016/C 013/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om principper for effektive og pålidelige socialsikringssystemer (initiativudtalelse)

40

2016/C 013/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om validering af færdigheder og kvalifikationer erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring — praktisk input fra civilsamfundet (initiativudtalelse)

49

2016/C 013/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af kvaliteten af medlemsstaternes vekseluddannelsessystemer (initiativudtalelse)

57

2016/C 013/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til bekæmpelse af korruption i EU: inddragelse af virksomhedernes og civilsamfundets synspunkter (initiativudtalelse)

63

2016/C 013/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om mulighederne for intelligent, bæredygtig udvikling af den europæiske offshoreindustri på lang sigt og dens forbindelser til EU's maritime sektorer (initiativudtalelse)

73

2016/C 013/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kreative og kulturelle industrier — et europæisk aktiv i den globale konkurrence (initiativudtalelse)

83

2016/C 013/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om programmer for udvikling af landdistrikter — Hæfteplastre eller spæde tegn på vækst? (initiativudtalelse)

89

2016/C 013/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om landbrugshandelens betydning for den fremtidige udvikling af landbruget i EU i lyset af den globale fødevaresikkerhed (initiativudtalelse)

97

2016/C 013/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social innovation, netværkssamarbejde og digital kommunikation (initiativudtalelse)

104

2016/C 013/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social dumping i den europæiske luftfartssektor (initiativudtalelse)

110

2016/C 013/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om cyberaktivisme og civilsamfundsorganisationer (initiativudtalelse)

116

2016/C 013/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om revision af partnerskabsaftalen mellem EU og Mexico (initiativudtalelse)

121

2016/C 013/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene (initiativudtalelse)

128

2016/C 013/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ILO-konvention mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen (initiativudtalelse)

138

2016/C 013/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om delegerede retsakter (tillægsudtalelse)

145

2016/C 013/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder (sonderende udtalelse)

152

2016/C 013/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitaliseringens indvirkning på servicesektorerne og beskæftigelsen i forbindelse med industrielle ændringer (sonderende udtalelse)

161

2016/C 013/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en integreret EU-luftfartspolitik (sonderende udtalelse)

169

2016/C 013/26

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage (sonderende udtalelse efter anmodning fra det luxembourgske rådsformandskab)

176

2016/C 013/27

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale og om den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning

183

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015 |
| 2016/C 013/28 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Bedre regulering for bedre resultater — En EU-dagsorden (COM(2015) 215 final) | 192 |
| 2016/C 013/29 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (omarbejdning) (COM(2015) 294 final — 2015/0133 (COD)) | 201 |
| 2016/C 013/30 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område (rullende program) (COM(2015) 177 final — 2015/0093 (COD)) | 203 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

2016/C 013/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Bedre regulering for bedre resultater — En EU-dagsorden (COM(2015) 215 final)

(COM(2015) 215 final)

192

2016/C 013/29

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (omarbejdning) (COM(2015) 294 final — 2015/0133 (COD))

(COM(2015) 294 final — 2015/0133 (COD))

201

2016/C 013/30

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område (rullende program) (COM(2015) 177 final — 2015/0093 (COD))

(COM(2015) 177 final — 2015/0093 (COD))

203

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om den aktuelle flygtningekrise

(2016/C 013/01)

EØSU opfordrer til omgående, ansvarlig og fælles europæisk handling for at håndtere den enorme tilstrømning af flygtninge

Den i øjeblikket uacceptable situation for asylansøgere kræver en solid strategi på EU-niveau for i et samarbejde med medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og sociale aktører omgående at tage fat på de mange problemer, flygtningene står over for.

Den humanitære krise, der udfolder sig for øjeblikket, og som så mange flygtninge gennemlever, ligger vores udvalg meget på sinde, eftersom der hver dag er mænd, kvinder og børn, som sætter livet på spil for at komme til Europa. Den aktuelle flygtningekrise har antaget et hidtil uset omfang, og en række medlemsstater er uforholdsmæssigt hårdt ramt af den. Den svære situation kræver, at EU's medlemsstater udviser solidaritet både med de mennesker, der flygter fra krig, forfølgelse, konflikt og fattigdom, og over for hinanden. At sørge for sikker indrejse og byde dem velkommen er et ansvar, som påhviler alle medlemsstater, og er en del af vores grundlæggende europæiske værdier.

EØSU udtrykker sin solidaritet og beklager dybt tabene af menneskeliv og de barske betingelser, flygtningene konfronteres med på deres rejse til sikkerhed. Vi opfordrer civilsamfundets organisationer, især dem, der er repræsenteret i EØSU, til at gøre alt, hvad de kan for at byde flygtningene velkommen og integrere dem. EØSU lovpriser det engagementet, som ansatte i lokale offentlige myndigheder, ikkestatslige organisationer og frivillige viser ved at være aktive inden for græsrodsinitiativer over alt i EU for at hjælpe mennesker i nød.

Den Europæiske Union må i dag vise, at det virkelig er en union, og vedtage en ensartet asyllovgivning begyndende med en revision af Dublinforordningen. Tiden er inde til, at regeringer og politikere følger eksemplet fra borgere, organisationer og mange lokale myndigheder, som viser langt mere og langt hurtigere handlekraft end vores regeringer og EU-institutionerne. EØSU beklager, at Rådet endnu ikke har været i stand til at træffe den påkrævede beslutning i denne presserende humanitære krise. EØSU henstiller derfor, at Det Europæiske Råd holder et ekstraordinært topmøde inden månedens udgang for at nå til enighed om konkrete foranstaltninger og konkret handling, herunder en retfærdig kvoteordning.

EØSU er meget foruroliget over den igangværende undergravning af Schengenaftalen og af den frie bevægelighed, da den er en af de grundlæggende landvindinger, som gavner alle EU-borgere.

Det er helt afgørende, at der etableres øjeblikkelige foranstaltninger for også at sætte ind over for de underliggende årsager til de aktuelle flygtningestrømme. EU er nødt til at samarbejde med oprindelses- og transitlandene om disse problemstillinger, og EØSU bifalder den menneskerettighedsbaserede tilgang til dette samarbejde, som Kommissionen lægger op til. Endelig fremhæver EØSU behovet for at inddrage civilsamfundet i dialogen med tredjelande.

---

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/2

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om SBA-erfaringer i USA og EU: »bedste praksis« for innovative SMV-foranstaltninger

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/02)

| Ordfører: | Ullrich SCHRÖDER |
| --- | --- |

Ordfører:

Ullrich SCHRÖDER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 10. juli 2014 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive udtalelse om:

»SBA-erfaringer i USA og EU: »bedste praksis« for innovative SMV-foranstaltninger« (initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 14. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 207 stemmer for og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Der findes ca. 21 mio. SMV'er i EU, som beskæftiger knap 90 mio. personer og skaber over 3 600 bio. EUR i værditilvækst. Anderledes sagt er 99 % af alle virksomheder SMV'er, der beskæftiger to ud af tre personer og står for 58 % af værditilvæksten. Der er derfor behov for en stærk Small Business Act.

EØSU ønsker at fremsætte følgende anbefalinger vedrørende en række vigtige punkter i forbindelse med revisionen af SBA (Small Business Act) i EU baseret på de erfaringer, som man har gjort med Small Business Administration i USA (der har samme forkortelse, men en helt anden tilgang).

1.1.   
  Revisionen af SBA er nødvendig.

Kommissionen havde oplyst, at den agtede at offentliggøre en revideret tekst i første halvdel af 2015, men har nu udsat det. Da der er vigtige områder, der kunne forbedres (se nedenfor), forventer SMV'erne en revision efter høringerne. På grund af SMV'ernes store betydning bør den reviderede tekst offentliggøres snarest muligt.

1.2.   
  Retsstilling og håndhævelse

SBA skal opgraderes til en mere bindende form med en mere ambitiøs tilgang. EØSU krævede også dette i 2008 og 2011, men det blev ikke implementeret af Kommissionen.

Kommissionen bør eventuelt indføre flere retlige mekanismer, f.eks. vedrørende offentlige udbud, »Tænk småt først«, konsekvensanalyser og SMV-test. Dette bør iværksættes på såvel EU- som medlemsstatsniveau og vil indebære, at Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter får en større rolle. Principperne »Tænk småt først« og »Kun én gang« bør indføjes i EU-institutionernes interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning.

1.3.   
  Politisk stilling

SBA har i EU en lavere politisk stilling end i USA. Med det sigte at styrke stillingen i EU anbefaler EØSU:

| — | at der indføres et særligt årligt rådsmøde om SMV'ernes konkurrenceevne og SBA'en, således som EØSU tilrådede i sin udtalelse fra 2011 (1); |
| --- | --- |

—

at der indføres et særligt årligt rådsmøde om SMV'ernes konkurrenceevne og SBA'en, således som EØSU tilrådede i sin udtalelse fra 2011 (1);

| — | at Rådets Gruppe på Højt Plan vedrørende Konkurrenceevne og Vækst gør status over de fremskridt, der gøres på nationalt plan for at implementere SBA-prioriteterne, og overvejer yderligere tiltag på EU-niveau. Resultaterne bør oversendes til det særlige årlige rådsmøde om SMV'ernes konkurrenceevne og SBA'en; |
| --- | --- |

—

at Rådets Gruppe på Højt Plan vedrørende Konkurrenceevne og Vækst gør status over de fremskridt, der gøres på nationalt plan for at implementere SBA-prioriteterne, og overvejer yderligere tiltag på EU-niveau. Resultaterne bør oversendes til det særlige årlige rådsmøde om SMV'ernes konkurrenceevne og SBA'en;

| — | at det europæiske SMV-repræsentantnetværk opgraderes ved at hæve deltagerniveauet til lederne af økonomiministerier (generaldirektør el. lign.). Dette ville sikre en stærkere og bedre koordinering mellem EU og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

at det europæiske SMV-repræsentantnetværk opgraderes ved at hæve deltagerniveauet til lederne af økonomiministerier (generaldirektør el. lign.). Dette ville sikre en stærkere og bedre koordinering mellem EU og medlemsstaterne.

1.4.   
  Forvaltning og effektivitet

| 1.4.1. | Der skal indføres en EU-årsrapport om gennemførelsen af SBA, som også skal indeholde en databaseret rapport om Kommissionens styring af den og om, hvorledes de individuelle programmer fungerer. |
| --- | --- |

1.4.1.

Der skal indføres en EU-årsrapport om gennemførelsen af SBA, som også skal indeholde en databaseret rapport om Kommissionens styring af den og om, hvorledes de individuelle programmer fungerer.

| 1.4.2. | Den Europæiske Revisionsret bør opfordres til at offentliggøre regelmæssige rapporter om, hvorledes de relevante SMV-programmer og -foranstaltninger fungerer, således som det eksterne Governmental Accountability Office gør det i USA vedrørende den amerikanske SBA. Et uafhængigt kontor i Kommissionen bør varetage intern forvaltning efter samme model som »Office of the Inspector General« i USA's Small Business Administration. |
| --- | --- |

1.4.2.

Den Europæiske Revisionsret bør opfordres til at offentliggøre regelmæssige rapporter om, hvorledes de relevante SMV-programmer og -foranstaltninger fungerer, således som det eksterne Governmental Accountability Office gør det i USA vedrørende den amerikanske SBA. Et uafhængigt kontor i Kommissionen bør varetage intern forvaltning efter samme model som »Office of the Inspector General« i USA's Small Business Administration.

| 1.4.3. | SBA vil ikke lykkes, medmindre der indføres en partnerskabsbaseret forvaltning med flere aktører (med arbejdsmarkedets parter samt offentlige og private interessenter). Derfor bør den rådgivende gruppe vedrørende SBA (se 4.3.4), som efter planen skulle oprettes i 2011, men som aldrig blev det, gøres operationel og konsulteres, inden der træffes afgørelser. |
| --- | --- |

1.4.3.

SBA vil ikke lykkes, medmindre der indføres en partnerskabsbaseret forvaltning med flere aktører (med arbejdsmarkedets parter samt offentlige og private interessenter). Derfor bør den rådgivende gruppe vedrørende SBA (se 4.3.4), som efter planen skulle oprettes i 2011, men som aldrig blev det, gøres operationel og konsulteres, inden der træffes afgørelser.

| 1.4.4. | Ordningen med nationale og lokale SBA-implementeringsplaner (se 4.3.3) bør forbedres og udbygges med systematisk anvendelse af resultattavler. |
| --- | --- |

1.4.4.

Ordningen med nationale og lokale SBA-implementeringsplaner (se 4.3.3) bør forbedres og udbygges med systematisk anvendelse af resultattavler.

Anvendelse af mål

Det anbefales at gøre mere brug af vejledende mål for at øge SMV'ernes deltagelse i offentlige udbud og af bindende mål for FoU-programmer (på såvel EU-niveau som på nationalt niveau). I forbindelse med anvendelsen af denne målmekanisme bør niveauerne hæves gennem årene.

En årlig konference med interessenter, der repræsenterer små virksomheder

Både i USA og i EU findes der en betragtelig knowhow og erfaring med hensyn til SMV-politikker og -programmer, men der afholdes ikke nogen strukturelle og regelmæssige drøftelser med deltagelse af interessenter. Det ville være nyttigt med en årlig konference afholdt skiftevis i USA og EU, hvor der sættes fokus på de bedste eksempler. Konferencen burde tælle relevante interessenter fra begge sider af Atlanten: politikere og administrationer, SMV-repræsentantnetværket og SMV-organisationer. Som følge af SMV-organisationernes begrænsede budgetter bør omkostningerne i forbindelse med deres deltagelse godtgøres. Hvert år kunne man sideløbende med de generelle drøftelser behandle et særligt emne: finansiering, innovation, handel (herunder TTIP), kvindelige iværksættere osv.

2.   Indledning og formål med udtalelsen

| 2.1. | Formål: at sammenligne de generelle tilgange og foranstaltninger for SMV'er vedrørende de to SBA'er: Small Business Administration i USA og EU's Small Business Act. |
| --- | --- |

2.1.

Formål: at sammenligne de generelle tilgange og foranstaltninger for SMV'er vedrørende de to SBA'er: Small Business Administration i USA og EU's Small Business Act.

De politiske og erhvervsmæssige klimaer i USA og EU er meget forskellige, og i begge regioner er der truffet mange SMV-foranstaltninger på både nationalt og lokalt niveau foruden SBA-foranstaltningerne (2).

| 2.2. | I konklusionerne i denne udtalelse (se kapitel 1) vil der derfor ikke være fokus på at sammenligne de to SBA'ers specifikke programmer, men i stedet på mulige forbedringer af den retlige og politiske stilling samt forvaltningen og anvendelsen af mål, hvad angår EU's SBA. |
| --- | --- |

2.2.

I konklusionerne i denne udtalelse (se kapitel 1) vil der derfor ikke være fokus på at sammenligne de to SBA'ers specifikke programmer, men i stedet på mulige forbedringer af den retlige og politiske stilling samt forvaltningen og anvendelsen af mål, hvad angår EU's SBA.

3.   Small Business Administration i USA (SBA)

| 3.1. | Small Business Administration i USA er en uafhængig offentlig styrelse, der yder føderal støtte til små virksomheder. Styrelsen blev oprettet af præsident Eisenhower i 1953 efter vedtagelsen af Small Business Act. Dens opgave er at rådgive og bistå små virksomheder og værne om deres interesser. Dens budget udgjorde i 2013 ca. 1 mia. USD (eksklusive budgettet for aktiviteter, der ikke er virksomhedsaktiviteter). Visse foranstaltninger er juridisk bindende. SBA har kontorer i alle amerikanske stater og 1.000 lokalcentre. Præsident Obama har optaget SBA's Director General i sit kabinet. |
| --- | --- |

3.1.

Small Business Administration i USA er en uafhængig offentlig styrelse, der yder føderal støtte til små virksomheder. Styrelsen blev oprettet af præsident Eisenhower i 1953 efter vedtagelsen af Small Business Act. Dens opgave er at rådgive og bistå små virksomheder og værne om deres interesser. Dens budget udgjorde i 2013 ca. 1 mia. USD (eksklusive budgettet for aktiviteter, der ikke er virksomhedsaktiviteter). Visse foranstaltninger er juridisk bindende. SBA har kontorer i alle amerikanske stater og 1.000 lokalcentre. Præsident Obama har optaget SBA's Director General i sit kabinet.

| 3.2. | SBA opererer med en kompleks definition af små virksomheder, nemlig virksomheder, der grundlæggende er uafhængigt ejet, drevet og organiseret med fortjeneste for øje. Afhængigt af branche, produkt eller tjenesteydelse baseres størrelseskriteriet på antallet af ansatte eller på omsætningen. Hvad antallet af ansatte angår, varierer det maksimale antal fra ca. 100 til 1 500. |
| --- | --- |

3.2.

SBA opererer med en kompleks definition af små virksomheder, nemlig virksomheder, der grundlæggende er uafhængigt ejet, drevet og organiseret med fortjeneste for øje. Afhængigt af branche, produkt eller tjenesteydelse baseres størrelseskriteriet på antallet af ansatte eller på omsætningen. Hvad antallet af ansatte angår, varierer det maksimale antal fra ca. 100 til 1 500.

| 3.3. | Oversigt over den amerikanske SBA's aktiviteter og programmer (3) |
| --- | --- |

3.3.

Oversigt over den amerikanske SBA's aktiviteter og programmer (3)

| 3.3.1. | Finansiering: lån og venturekapital |
| --- | --- |

3.3.1.

Finansiering: lån og venturekapital

| 3.3.1.1. | SBA stiller garanti for små virksomheder, der ikke kan få lån andre steder. Disse lån ydes i almindelighed af SBA-partnere (banker og andre finansieringsinstitutter) og garanteres af SBA. |
| --- | --- |

3.3.1.1.

SBA stiller garanti for små virksomheder, der ikke kan få lån andre steder. Disse lån ydes i almindelighed af SBA-partnere (banker og andre finansieringsinstitutter) og garanteres af SBA.

Mikrolånsprogrammet (The Microloan Programme) er rettet mod nye virksomheder og virksomheder i opstartsfasen på underforsynede markeder. Ekspreslån (Express loans) ydes inden for 36 timer. Under katastrofelåneprogrammet (The Disaster Loan Programme) ydes der lån inden for 45 dage til små virksomheder, som er ramt af en generel katastrofe.

| 3.3.1.2. | Small Business Investment Company (SBIC) forbedrer små virksomheders adgang til venturekapital. |
| --- | --- |

3.3.1.2.

Small Business Investment Company (SBIC) forbedrer små virksomheders adgang til venturekapital.

| 3.3.2. | Kontraktformidlingsprogrammer for små virksomheder |
| --- | --- |

3.3.2.

Kontraktformidlingsprogrammer for små virksomheder

| 3.3.2.1. | En række kontraktformidlingsprogrammer gør det muligt for små virksomheder (som ejes af dårligt stillede eller er beliggende i uudnyttede områder) kun at konkurrere med tilsvarende virksomheder i forbindelse med vigtige offentlige udbud. |
| --- | --- |

3.3.2.1.

En række kontraktformidlingsprogrammer gør det muligt for små virksomheder (som ejes af dårligt stillede eller er beliggende i uudnyttede områder) kun at konkurrere med tilsvarende virksomheder i forbindelse med vigtige offentlige udbud.

Der er opstillet årlige samlede offentlige mål for deltagelse, hvad angår føderale offentlige kontrakter med små virksomheder, med differentierede delmål for de enkelte ministerier og styrelser. Det samlede mål er nu mindst 23 % af den samlede værdi af føderale hovedkontrakter. I EU er dette tal højere, nemlig 29 %, men dækker også kontrakter med regionale og lokale myndigheder. Det amerikanske mål kunne blive hævet i fremtiden.

| 3.3.3. | FoU-programmer: strategi for en øget SMV-deltagelse gennem fastsættelse af højere mål |
| --- | --- |

3.3.3.

FoU-programmer: strategi for en øget SMV-deltagelse gennem fastsættelse af højere mål

| 3.3.3.1. | Programmet Small Business Innovation Research (SBIR) har til formål at styrke deltagelsen af små højteknologiske virksomheder inden for føderal FoU i føderale ministerier med et FoU-budget på mindst 100 mio. USD. En procentdel af FoU-budgettet skal anvendes til inddragelse af små virksomheder. Dette startede med 0,2 % i 1983 og blev gradvis hævet til 2,7 % i 2013 (nyt mål på 3,2 % i 2017). |
| --- | --- |

3.3.3.1.

Programmet Small Business Innovation Research (SBIR) har til formål at styrke deltagelsen af små højteknologiske virksomheder inden for føderal FoU i føderale ministerier med et FoU-budget på mindst 100 mio. USD. En procentdel af FoU-budgettet skal anvendes til inddragelse af små virksomheder. Dette startede med 0,2 % i 1983 og blev gradvis hævet til 2,7 % i 2013 (nyt mål på 3,2 % i 2017).

| 3.3.3.2. | Via programmet Small Business Technology Transfer (STTR) ydes lån til føderal forskning, der deles mellem en lille virksomhed og en nonprofitforskningsorganisation: 0,35 % i 2013 stigende til 0,45 % i 2016. |
| --- | --- |

3.3.3.2.

Via programmet Small Business Technology Transfer (STTR) ydes lån til føderal forskning, der deles mellem en lille virksomhed og en nonprofitforskningsorganisation: 0,35 % i 2013 stigende til 0,45 % i 2016.

| 3.3.4. | Udviklingsprogrammer for iværksætteri (Entrepreneurial Development Programmes) |
| --- | --- |

3.3.4.

Udviklingsprogrammer for iværksætteri (Entrepreneurial Development Programmes)

Under disse programmer formidles uddannelse for små virksomheder i 1.000 centre. SCORE er paraplyorganisation for 50 uafhængige nonprofitorganisationer med 13 000 frivillige.

| 3.3.5. | Office of International Trade |
| --- | --- |

3.3.5.

Office of International Trade

Office of International Trade yder eksportbistand, og kontorets aktiviteter omfatter ekspreslån (inden for 36 timer) og økonomisk støtte med henblik på deltagelse i fagmesser i udlandet, dokumentationsmateriale og audiovisuelt materiale.

| 3.3.6. | Særinstanser |
| --- | --- |

3.3.6.

Særinstanser

The Office of the Inspector General: Dette kontor har til opgave at forbedre SBA's forvaltning og effektivitet, at bekæmpe svig i programmerne og at revidere gældende lovgivning eller lovforslag. Det er et uafhængigt kontor inden for SBA ledet af en generalinspektør.

Office of Advocacy: Dette kontor tjener som et uafhængigt talerør for små virksomheder i forbundsregeringen. Det har til opgave at fremme politikker til støtte for små virksomheder ved at gribe ind i de føderale myndigheders lovgivningsproces og undersøge virkningerne af føderal lovgivning.

4.   Udviklingen i EU — fra charteret for små virksomheder til Small Business Act
   (4)

4.1.   
  Det europæiske charter for små virksomheder — 2000

Dette charter vedtoges af EU's ledere i 2000. Det var et frivilligt tilsagn fra medlemsstaterne om at forbedre erhvervsklimaet for små virksomheder i medlemsstaterne og på EU-niveau uden retskraft. Charteret var specifikt rettet mod små virksomheder med færre end 50 ansatte.

4.2.   
  EU's »Small Business Act« (SBA-EU) — 2008

| 4.2.1. | Kommissionen studerede SBA's tilgang i USA og offentliggjorde sin meddelelse »Tænk småt først — En »Small Business Act« for Europa« i 2008 (5) med en bredere målgruppe (SMV'er med færre end 250 ansatte). |
| --- | --- |

4.2.1.

Kommissionen studerede SBA's tilgang i USA og offentliggjorde sin meddelelse »Tænk småt først — En »Small Business Act« for Europa« i 2008 (5) med en bredere målgruppe (SMV'er med færre end 250 ansatte).

Der blev kun fremsat et begrænset antal nye lovgivningsforslag.

Den vigtigste del af SBA vedrører en ny politikramme, der inkorporerer de eksisterende erhvervspolitikker og bygger på det europæiske charter for små virksomheder.

| 4.2.2. | Der blev indført 10 principper vedrørende udformningen og gennemførelsen af SMV-politikker på EU-niveau og nationalt niveau vedrørende: erhvervsklima, iværksætteri, »Tænk småt først«, offentlige udbud, kortere betalingsterminer, et bedre indre marked, færdigheder og innovation. |
| --- | --- |

4.2.2.

Der blev indført 10 principper vedrørende udformningen og gennemførelsen af SMV-politikker på EU-niveau og nationalt niveau vedrørende: erhvervsklima, iværksætteri, »Tænk småt først«, offentlige udbud, kortere betalingsterminer, et bedre indre marked, færdigheder og innovation.

| 4.2.3. | I 2008 foreslog EØSU (6) en mere ambitiøs SBA. I udtalelsen henvistes til den amerikanske SBA. |
| --- | --- |

4.2.3.

I 2008 foreslog EØSU (6) en mere ambitiøs SBA. I udtalelsen henvistes til den amerikanske SBA.

| 4.2.4. | EØSU's vigtigste anbefalinger omfattede:






  — | en bindende retsakt for gennemførelse af princippet »Tænk småt først« |
| --- | --- | --- |

4.2.4.

EØSU's vigtigste anbefalinger omfattede:

—

en bindende retsakt for gennemførelse af princippet »Tænk småt først«

| — | etablering af et SBA-udvalg med deltagelse af relevante nationale og europæiske erhvervssammenslutninger |
| --- | --- |

—

etablering af et SBA-udvalg med deltagelse af relevante nationale og europæiske erhvervssammenslutninger

| — | udpegning af en national person med ansvar for SMV-anliggender i hver medlemsstat. |
| --- | --- |

—

udpegning af en national person med ansvar for SMV-anliggender i hver medlemsstat.

Beklageligvis blev de første to anbefalinger ikke implementeret af Kommissionen.

4.3.   
  Status vedrørende EU's Small Business Act (2011)

| 4.3.1. | Kommissionen offentliggjorde i 2011 meddelelsen »Status vedrørende »Smal Business Act« for Europa« (7). Kommissionen konkluderede, at der sker fremskridt, men at en yderligere indsats er påkrævet. |
| --- | --- |

4.3.1.

Kommissionen offentliggjorde i 2011 meddelelsen »Status vedrørende »Smal Business Act« for Europa« (7). Kommissionen konkluderede, at der sker fremskridt, men at en yderligere indsats er påkrævet.

| 4.3.2. | Hvad angår udviklingen i medlemsstaterne, var Kommissionen mindre positiv med hensyn til:






  — | reduktionen af de administrative byrder og implementeringen af nationale SMV-test |
| --- | --- | --- |

4.3.2.

Hvad angår udviklingen i medlemsstaterne, var Kommissionen mindre positiv med hensyn til:

—

reduktionen af de administrative byrder og implementeringen af nationale SMV-test

| — | fremme af den europæiske kodeks for bedste praksis |
| --- | --- |

—

fremme af den europæiske kodeks for bedste praksis

| — | forenkling af procedurerne i forbindelse med konkurs. |
| --- | --- |

—

forenkling af procedurerne i forbindelse med konkurs.

| 4.3.3. | I status vedrørende »Small Business Act« foresloges foranstaltninger til imødegåelse af den økonomiske krise på følgende områder: lovgivning, finansiering, markedsadgang, iværksætteri, jobskabelse og inklusiv vækst (herunder kvindelige iværksættere og et initiativ vedrørende sociale virksomheder). |
| --- | --- |

4.3.3.

I status vedrørende »Small Business Act« foresloges foranstaltninger til imødegåelse af den økonomiske krise på følgende områder: lovgivning, finansiering, markedsadgang, iværksætteri, jobskabelse og inklusiv vækst (herunder kvindelige iværksættere og et initiativ vedrørende sociale virksomheder).

| 4.3.4. | Strategiske forbedringer indebærer en styrkelse af forvaltningen:






  — | Kommissionen vil fortsætte med at udsende generelle årsberetninger vedrørende de enkelte medlemsstater i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Fremskridt på SBA-området indgår i disse årsberetninger. |
| --- | --- | --- |

4.3.4.

Strategiske forbedringer indebærer en styrkelse af forvaltningen:

—

Kommissionen vil fortsætte med at udsende generelle årsberetninger vedrørende de enkelte medlemsstater i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Fremskridt på SBA-området indgår i disse årsberetninger.

| — | Den rådgivende gruppe for SBA (se punkt 4.3.4), som efter planen skulle have været oprettet i 2011, men som aldrig blev det, skal gøres operationel og konsulteres, inden der træffes afgørelser. |
| --- | --- |

—

Den rådgivende gruppe for SBA (se punkt 4.3.4), som efter planen skulle have været oprettet i 2011, men som aldrig blev det, skal gøres operationel og konsulteres, inden der træffes afgørelser.

| — | Der blev oprettet et SMV-repræsentantnetværk sammensat af repræsentanter fra Kommissionen og nationale SMV'er. Netværket skulle etablere en direkte forbindelse mellem Kommissionen, nationale forvaltninger og nationale erhvervsorganisationer. |
| --- | --- |

—

Der blev oprettet et SMV-repræsentantnetværk sammensat af repræsentanter fra Kommissionen og nationale SMV'er. Netværket skulle etablere en direkte forbindelse mellem Kommissionen, nationale forvaltninger og nationale erhvervsorganisationer.

| — | Der blev opstillet nationale SBA-implementeringsplaner understøttet af en stærk overvågningsmekanisme og i samarbejde med medlemsstater og erhvervsorganisationer. (EØSU beklager imidlertid, at dette ikke implementeres så effektivt som muligt). |
| --- | --- |

—

Der blev opstillet nationale SBA-implementeringsplaner understøttet af en stærk overvågningsmekanisme og i samarbejde med medlemsstater og erhvervsorganisationer. (EØSU beklager imidlertid, at dette ikke implementeres så effektivt som muligt).

| 4.3.5. | I 2011 erkendte EØSU (8), at der er taget større hensyn til SMV'er. |
| --- | --- |

4.3.5.

I 2011 erkendte EØSU (8), at der er taget større hensyn til SMV'er.

EØSU's vigtigste konklusioner var som følger:

| — | EØSU vurderer, at SBA bør have en mere bindende karakter. |
| --- | --- |

—

EØSU vurderer, at SBA bør have en mere bindende karakter.

| — | SBA vil ikke lykkes, medmindre der indføres en partnerskabsbaseret forvaltning med flere aktører (med arbejdsmarkedets parter samt offentlige og private interessenter). |
| --- | --- |

—

SBA vil ikke lykkes, medmindre der indføres en partnerskabsbaseret forvaltning med flere aktører (med arbejdsmarkedets parter samt offentlige og private interessenter).

| — | Den vigtige rolle, som interesseorganisationer i den offentlige og private sektor spiller med hensyn til udførelse af skræddersyede tjenester, overses. |
| --- | --- |

—

Den vigtige rolle, som interesseorganisationer i den offentlige og private sektor spiller med hensyn til udførelse af skræddersyede tjenester, overses.

| — | EØSU anmoder Rådet om at indføre et særligt årligt rådsmøde om SMV'ernes og mikrovirksomhedernes konkurrenceevne og SBA. |
| --- | --- |

—

EØSU anmoder Rådet om at indføre et særligt årligt rådsmøde om SMV'ernes og mikrovirksomhedernes konkurrenceevne og SBA.

EØSU beklager, at disse anbefalinger ikke er blevet implementeret af Kommissionen.

4.4.   
  Offentlig høring om SBA — 2014

| 4.4.1. | Kommissionen indledte i september 2014 en høring om, hvorledes SBA skulle revideres, under titlen »En stærk europæisk politik til støtte for SMV'er og iværksættere 2015-2020«. |
| --- | --- |

4.4.1.

Kommissionen indledte i september 2014 en høring om, hvorledes SBA skulle revideres, under titlen »En stærk europæisk politik til støtte for SMV'er og iværksættere 2015-2020«.

| 4.4.2. | Kommissionen konkluderer, at SBA ikke er blevet gennemført fuldt ud i mange medlemsstater. |
| --- | --- |

4.4.2.

Kommissionen konkluderer, at SBA ikke er blevet gennemført fuldt ud i mange medlemsstater.

De foreslåede prioriterede områder er som følger:

| — | reduktion af de administrative byrder |
| --- | --- |

—

reduktion af de administrative byrder

| — | adgang til finansiering og markeder |
| --- | --- |

—

adgang til finansiering og markeder

| — | iværksætter- og innovationspotentiale |
| --- | --- |

—

iværksætter- og innovationspotentiale

| — | styrket kompetenceudvikling (nyt). |
| --- | --- |

—

styrket kompetenceudvikling (nyt).

| 4.4.3. | Kommissionen offentliggjorde i april 2015 en rapport om resultaterne. Forslaget om en revideret SBA var oprindelig planlagt til første halvdel af 2015, men er nu blevet udsat til 2016. De europæiske erhvervsorganisationer har tilkendegivet deres skuffelse over denne udsættelse og opfordret til, at der bliver grebet til handling i 2015. |
| --- | --- |

4.4.3.

Kommissionen offentliggjorde i april 2015 en rapport om resultaterne. Forslaget om en revideret SBA var oprindelig planlagt til første halvdel af 2015, men er nu blevet udsat til 2016. De europæiske erhvervsorganisationer har tilkendegivet deres skuffelse over denne udsættelse og opfordret til, at der bliver grebet til handling i 2015.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 376 af 22.12.2011, s. 51.

1

(2)  En bredere sammenligning af SMV-foranstaltninger ville være for kompleks for denne udtalelse.

2

(3)  Dette er en bred oversigt over interessante aktiviteter. Nærmere detaljer findes på www.sba.gov eller i rapporten fra den amerikanske Kongres fra 2013 »Small Business Administration, A Primer on Programmes« på www.crs.gov. Governmental Accountability Office bringer en oversigt over SBA-programmer i rapporten GAO-12-819 »Entrepreneurial Assistance« på www.gao.gov.

3

(4)  Nedenfor følger et resumé over udviklingen inden for SBA. En mere detaljeret oversigt findes i baggrundsdokumentet på EØSU's websted.

4

(5)  KOM(2008) 394 endelig udg.

5

(6)  EUT C 182 af 4.8.2009, s. 30.

6

(7)  KOM(2011) 78 endelig udg.

7

(8)  EUT C 376 af 22.12. 2011, s. 51.

8

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/8

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Familievirksomheder som kilde til fornyet vækst og bedre arbejdspladser

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/03)

| Ordfører: | Jan KLIMEK |
| --- | --- |

Ordfører:

Jan KLIMEK

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om:

»Familievirksomheder som kilde til fornyet vækst og bedre arbejdspladser«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 14. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september, følgende udtalelse med 110 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Familievirksomheder udgør rygraden i mange økonomier i verden og vokser i et imponerende tempo. De er kilde til vækst og beskæftigelse og er meget opmærksomme på lokale og regionale faktorer. Der kan være forskellige grunde til, at man opretter en familievirksomhed, men fælles for dem alle er et naturligt forekommende værdisæt, vilje til at engagere sig og bringe ofre samt en følelse af ansvarlighed både over for dem, der har skabt virksomheden, og over for dem, der fører den videre. Familievirksomheder er bedre i stand til at modstå vanskelige perioder med recession og stagnation, og en af hovedårsagerne til deres modstandskraft er følelsen af et personligt ansvar for virksomhedens omdømme. |
| --- | --- |

1.1.

Familievirksomheder udgør rygraden i mange økonomier i verden og vokser i et imponerende tempo. De er kilde til vækst og beskæftigelse og er meget opmærksomme på lokale og regionale faktorer. Der kan være forskellige grunde til, at man opretter en familievirksomhed, men fælles for dem alle er et naturligt forekommende værdisæt, vilje til at engagere sig og bringe ofre samt en følelse af ansvarlighed både over for dem, der har skabt virksomheden, og over for dem, der fører den videre. Familievirksomheder er bedre i stand til at modstå vanskelige perioder med recession og stagnation, og en af hovedårsagerne til deres modstandskraft er følelsen af et personligt ansvar for virksomhedens omdømme.

| 1.2. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) anerkender familievirksomhedernes enestående værdi, og i tråd med Small Business Act, som fastslår, at »EU og medlemsstaterne bør skabe et miljø, hvor iværksættere og familieforetagender kan trives, og hvor iværksætterånd belønnes« (1), opfordrer udvalget Kommissionen til at realisere en aktiv strategi for fremme af bedste praksis på området familievirksomheder i EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

1.2.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) anerkender familievirksomhedernes enestående værdi, og i tråd med Small Business Act, som fastslår, at »EU og medlemsstaterne bør skabe et miljø, hvor iværksættere og familieforetagender kan trives, og hvor iværksætterånd belønnes« (1), opfordrer udvalget Kommissionen til at realisere en aktiv strategi for fremme af bedste praksis på området familievirksomheder i EU's medlemsstater.

| 1.3. | I en efterfølgende fase kan der udarbejdes en ramme eller lovgivning for familievirksomheder. I den forbindelse bør begrebet »familievirksomhed« defineres, og det bør angives, på hvilke områder Kommissionen vil blive involveret sammen med de retlige, økonomiske og politiske institutioner, der er ansvarlige for disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

1.3.

I en efterfølgende fase kan der udarbejdes en ramme eller lovgivning for familievirksomheder. I den forbindelse bør begrebet »familievirksomhed« defineres, og det bør angives, på hvilke områder Kommissionen vil blive involveret sammen med de retlige, økonomiske og politiske institutioner, der er ansvarlige for disse foranstaltninger.

| 1.4. | EØSU slår til lyd for følgende konkrete foranstaltninger:






  — | der bør indføres en kategori for familievirksomheder i de europæiske statistikker (Eurostat), og de nationale statistiske kontorer bør indsamle oplysninger om familievirksomheder på en effektiv måde; |
| --- | --- | --- |

1.4.

EØSU slår til lyd for følgende konkrete foranstaltninger:

—

der bør indføres en kategori for familievirksomheder i de europæiske statistikker (Eurostat), og de nationale statistiske kontorer bør indsamle oplysninger om familievirksomheder på en effektiv måde;

| — | bedre lovgivning vedrørende overdragelse af familievirksomheder fra en generation til den næste, navnlig ud fra et skattemæssigt perspektiv, med henblik på at gøre disse virksomheder mindre udsatte for likviditetsproblemer; |
| --- | --- |

—

bedre lovgivning vedrørende overdragelse af familievirksomheder fra en generation til den næste, navnlig ud fra et skattemæssigt perspektiv, med henblik på at gøre disse virksomheder mindre udsatte for likviditetsproblemer;

| — | den familiebaserede virksomhedskultur skal fremmes, da den er kendetegnet ved langsigtet beskæftigelse; |
| --- | --- |

—

den familiebaserede virksomhedskultur skal fremmes, da den er kendetegnet ved langsigtet beskæftigelse;

| — | innovationspotentialet i familievirksomheder skal styrkes, ikke mindst gennem innovative offentlige indkøb; |
| --- | --- |

—

innovationspotentialet i familievirksomheder skal styrkes, ikke mindst gennem innovative offentlige indkøb;

| — | der skal udvikles uddannelsesforanstaltninger og ydes støtte til forskning i familievirksomheder; |
| --- | --- |

—

der skal udvikles uddannelsesforanstaltninger og ydes støtte til forskning i familievirksomheder;

| — | familielandbrug skal støttes og den kooperative forretningsmodel genudvikles, især den model, som bringer familievirksomheder sammen; |
| --- | --- |

—

familielandbrug skal støttes og den kooperative forretningsmodel genudvikles, især den model, som bringer familievirksomheder sammen;

| — | der skal indføres skattefradrag for geninvesteret overskud, og familievirksomheder skal have mulighed for at øge deres kapital uden at give stemmeret; |
| --- | --- |

—

der skal indføres skattefradrag for geninvesteret overskud, og familievirksomheder skal have mulighed for at øge deres kapital uden at give stemmeret;

| — | der skal foregå et aktivt samarbejde på EU-niveau med organisationer, der repræsenterer familievirksomheder, f.eks. inden for rammerne af en permanent ekspertgruppe. |
| --- | --- |

—

der skal foregå et aktivt samarbejde på EU-niveau med organisationer, der repræsenterer familievirksomheder, f.eks. inden for rammerne af en permanent ekspertgruppe.

2.   Indledning

| 2.1. | Familievirksomheder udgør over 60 % af alle europæiske virksomheder (små såvel som store) og beskæftiger 40-50 % af alle arbejdstagere (2). I langt de fleste økonomier er hovedparten af virksomhederne mikrovirksomheder eller små og mellemstore virksomheder, følgelig hører de fleste familievirksomheder også under denne sektor. |
| --- | --- |

2.1.

Familievirksomheder udgør over 60 % af alle europæiske virksomheder (små såvel som store) og beskæftiger 40-50 % af alle arbejdstagere (2). I langt de fleste økonomier er hovedparten af virksomhederne mikrovirksomheder eller små og mellemstore virksomheder, følgelig hører de fleste familievirksomheder også under denne sektor.

| 2.2. | Familievirksomhedernes største aktiv er deres langsigtede horisont, de særlige værdier, der former deres enestående virksomhedskultur og deres engagement i lokalsamfundene. Deres enestående kultur er baseret på værdier, som fremmes af familievirksomhedernes aktører. De omfatter bl.a. stor tillid til virksomheden og udbud af tjenester eller produkter af høj kvalitet. |
| --- | --- |

2.2.

Familievirksomhedernes største aktiv er deres langsigtede horisont, de særlige værdier, der former deres enestående virksomhedskultur og deres engagement i lokalsamfundene. Deres enestående kultur er baseret på værdier, som fremmes af familievirksomhedernes aktører. De omfatter bl.a. stor tillid til virksomheden og udbud af tjenester eller produkter af høj kvalitet.

| 2.3. | Familievirksomhedernes langsigtede perspektiv betyder, at de skaber langvarige bånd med virksomhedens aktører (ansatte, kunder, leverandører og lokalsamfund). |
| --- | --- |

2.3.

Familievirksomhedernes langsigtede perspektiv betyder, at de skaber langvarige bånd med virksomhedens aktører (ansatte, kunder, leverandører og lokalsamfund).

| 2.4. | Familievirksomheder er også karakteriseret ved et ønske om, at de skal gives videre til næste generation samt engagement og ansvarsfølelse over for de ansatte. Dette aspekt er også med til at højne ansvarligheden i familievirksomhederne, hvor relationerne bygger på tillid. |
| --- | --- |

2.4.

Familievirksomheder er også karakteriseret ved et ønske om, at de skal gives videre til næste generation samt engagement og ansvarsfølelse over for de ansatte. Dette aspekt er også med til at højne ansvarligheden i familievirksomhederne, hvor relationerne bygger på tillid.

| 2.5. | For at opfylde målsætningerne investerer familievirksomheder så meget af deres overskud som muligt i at opbygge en stabil, uafhængig, innovativ virksomhed, der er baseret på egenkapital. Det primære mål er at minimere risici, som kan forhindre en overdragelse af virksomheden til næste generation. Familievirksomheder udvikler sig mere afbalanceret af hensyn til deres langsigtede målsætninger, som spænder over flere generationer. |
| --- | --- |

2.5.

For at opfylde målsætningerne investerer familievirksomheder så meget af deres overskud som muligt i at opbygge en stabil, uafhængig, innovativ virksomhed, der er baseret på egenkapital. Det primære mål er at minimere risici, som kan forhindre en overdragelse af virksomheden til næste generation. Familievirksomheder udvikler sig mere afbalanceret af hensyn til deres langsigtede målsætninger, som spænder over flere generationer.

3.   Definition af familievirksomheder

| 3.1. | Det er almindeligt accepteret, at familievirksomheder har særlig karakteristika inden for tre områder: familien, virksomheden og ejerskabsstrukturen (3). Familiens indflydelse på de to andre områder er bestemmende for, om virksomheden kan kategoriseres som en familievirksomhed. Denne indflydelse betyder, at familievirksomheder er mere komplekse end andre virksomheder og derfor skal behandles på en måde, som tager højde for dette forhold. |
| --- | --- |

3.1.

Det er almindeligt accepteret, at familievirksomheder har særlig karakteristika inden for tre områder: familien, virksomheden og ejerskabsstrukturen (3). Familiens indflydelse på de to andre områder er bestemmende for, om virksomheden kan kategoriseres som en familievirksomhed. Denne indflydelse betyder, at familievirksomheder er mere komplekse end andre virksomheder og derfor skal behandles på en måde, som tager højde for dette forhold.

| 3.2. | I nogle medlemsstater er begrebet »familievirksomhed« fastlagt juridisk:






  — | I Spanien (økonomiministeriet) og i Finland (handelsministeriet) er familievirksomheder defineret på ministerielt niveau. |
| --- | --- | --- |

3.2.

I nogle medlemsstater er begrebet »familievirksomhed« fastlagt juridisk:

—

I Spanien (økonomiministeriet) og i Finland (handelsministeriet) er familievirksomheder defineret på ministerielt niveau.

| — | Der findes også en definition af familievirksomheder i Italien (i civilretten) og i Rumænien. |
| --- | --- |

—

Der findes også en definition af familievirksomheder i Italien (i civilretten) og i Rumænien.

| — | Ungarn har vedtaget en definition af familiebrug (familieejet landbrugsvirksomhed). |
| --- | --- |

—

Ungarn har vedtaget en definition af familiebrug (familieejet landbrugsvirksomhed).

| — | Dansk lovgivning indeholder en henvisning til ansættelse af unge i familievirksomheder (Arbejdsmiljølovgivningens anvendelse for elever i erhvervspraktik, VEJ Nr. 60106, 1.2.1998). |
| --- | --- |

—

Dansk lovgivning indeholder en henvisning til ansættelse af unge i familievirksomheder (Arbejdsmiljølovgivningens anvendelse for elever i erhvervspraktik, VEJ Nr. 60106, 1.2.1998).

| — | I Østrig fastsætter forbundslovgivningen, at familievirksomheder kan beslutte at have fleksible butiksåbningstider (Ladenöffnungszeitenverordnung), og familievirksomheder defineres af delstaternes landbrugslovgivning. |
| --- | --- |

—

I Østrig fastsætter forbundslovgivningen, at familievirksomheder kan beslutte at have fleksible butiksåbningstider (Ladenöffnungszeitenverordnung), og familievirksomheder defineres af delstaternes landbrugslovgivning.

| — | Litauens højesteret har slået fast, at en virksomhed, som oprettes i tilknytning til et ægteskab, skal betragtes som en familievirksomhed. |
| --- | --- |

—

Litauens højesteret har slået fast, at en virksomhed, som oprettes i tilknytning til et ægteskab, skal betragtes som en familievirksomhed.

| — | I Bulgarien og Slovakiet tages der hensyn til familiemæssigt medejerskab inden for selvstændige erhverv. |
| --- | --- |

—

I Bulgarien og Slovakiet tages der hensyn til familiemæssigt medejerskab inden for selvstændige erhverv.

| — | Malta er for øjeblikket i færd med at udarbejde verdens første lov om familievirksomheder (Family Business Act). |
| --- | --- |

—

Malta er for øjeblikket i færd med at udarbejde verdens første lov om familievirksomheder (Family Business Act).

| 3.3. | Udvalget mener, at der bør iværksættes lovgivningsinitiativer med det formål at indføre »familievirksomhed« som kategori i selskabsregistrene i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

3.3.

Udvalget mener, at der bør iværksættes lovgivningsinitiativer med det formål at indføre »familievirksomhed« som kategori i selskabsregistrene i alle medlemsstater.

| 3.4. | Rapporten fra Kommissionens ekspertgruppe vedrørende familievirksomheder anbefaler, at følgende definition af familievirksomheder vedtages:






  — | De fleste stemmerettigheder besiddes af den/de fysiske person(er), som har grundlagt virksomheden, eller som har erhvervet selskabskapital i virksomheden, eller af disses ægtefæller, forældre, børn eller børnenes direkte arvinger. |
| --- | --- | --- |

3.4.

Rapporten fra Kommissionens ekspertgruppe vedrørende familievirksomheder anbefaler, at følgende definition af familievirksomheder vedtages:

—

De fleste stemmerettigheder besiddes af den/de fysiske person(er), som har grundlagt virksomheden, eller som har erhvervet selskabskapital i virksomheden, eller af disses ægtefæller, forældre, børn eller børnenes direkte arvinger.

| — | Stemmeretsmajoriteten kan være direkte eller indirekte. |
| --- | --- |

—

Stemmeretsmajoriteten kan være direkte eller indirekte.

| — | Mindst én repræsentant for familien eller slægten er formelt involveret i ledelsen af virksomheden. |
| --- | --- |

—

Mindst én repræsentant for familien eller slægten er formelt involveret i ledelsen af virksomheden.

| — | Børsnoterede selskaber opfylder definitionen på en familievirksomhed, hvis den person, som har grundlagt eller erhvervet virksomheden (selskabskapitalen) eller disses familier eller efterkommere besidder 25 % af de stemmerettigheder, som deres selskabskapital giver ret til. |
| --- | --- |

—

Børsnoterede selskaber opfylder definitionen på en familievirksomhed, hvis den person, som har grundlagt eller erhvervet virksomheden (selskabskapitalen) eller disses familier eller efterkommere besidder 25 % af de stemmerettigheder, som deres selskabskapital giver ret til.

| 3.5. | Ovenstående definition er dog for bred. Den bør gøres smallere, så familieaspektet i virksomheden fremhæves, især målet om at virksomheden videreføres over flere generationer. |
| --- | --- |

3.5.

Ovenstående definition er dog for bred. Den bør gøres smallere, så familieaspektet i virksomheden fremhæves, især målet om at virksomheden videreføres over flere generationer.

| 3.6. | Vedtagelsen af en sådan definition i de europæiske lande vil muliggøre indsamling af kvantitative oplysninger, som kan danne grundlag for udarbejdelse af statistik om denne type virksomheder, så snart oplysningerne er blevet stykket sammen. Disse oplysninger vil bidrage til analysen af familievirksomheder i de nye medlemsstater, hvor de spiller en central rolle. Eurostat kan påtage sig denne rolle. |
| --- | --- |

3.6.

Vedtagelsen af en sådan definition i de europæiske lande vil muliggøre indsamling af kvantitative oplysninger, som kan danne grundlag for udarbejdelse af statistik om denne type virksomheder, så snart oplysningerne er blevet stykket sammen. Disse oplysninger vil bidrage til analysen af familievirksomheder i de nye medlemsstater, hvor de spiller en central rolle. Eurostat kan påtage sig denne rolle.

| 3.7. | På nationalt plan gøres der en indsats for at sætte tal på familievirksomhederne. For eksempel i Irland, hvor det centrale statistiske kontor har udarbejdet en publikation med titlen »Family Business in Ireland — Services Sector 2005«. Den europæiske sammenslutning for familievirksomheder offentliggør i samarbejde med konsulentfirmaet KPMG European Family Business Barometer. I Polen gennemførte det polske agentur for fremme af iværksætterkultur en omfattende kvantitativ og kvalitativ undersøgelse i 2008. |
| --- | --- |

3.7.

På nationalt plan gøres der en indsats for at sætte tal på familievirksomhederne. For eksempel i Irland, hvor det centrale statistiske kontor har udarbejdet en publikation med titlen »Family Business in Ireland — Services Sector 2005«. Den europæiske sammenslutning for familievirksomheder offentliggør i samarbejde med konsulentfirmaet KPMG European Family Business Barometer. I Polen gennemførte det polske agentur for fremme af iværksætterkultur en omfattende kvantitativ og kvalitativ undersøgelse i 2008.

| 3.8. | Involvering af Eurostat vil gøre det muligt at indfri to vigtige mål: 1) at standardisere definitionen af familievirksomheder og 2) på grundlag heraf indsamle statistiske oplysninger om denne type virksomheder. |
| --- | --- |

3.8.

Involvering af Eurostat vil gøre det muligt at indfri to vigtige mål: 1) at standardisere definitionen af familievirksomheder og 2) på grundlag heraf indsamle statistiske oplysninger om denne type virksomheder.

4.   Udfordringer for familievirksomheder

| 4.1. | De udfordringer, som familievirksomheder stilles overfor, kan opdeles i to kategorier: dem, der rammer alle virksomheder, og dem, der er specielle for familievirksomheder. Den første kategori omfatter alle faktorer, der påvirker et lands konjunktur, f.eks. efterspørgslen på hjemmemarkedet, demografi og den socioøkonomiske situation. Denne udtalelse fokuserer på den anden kategori, dvs. de specielle udfordringer, som er afgørende for, om familievirksomheder udvikler sig og vokser. |
| --- | --- |

4.1.

De udfordringer, som familievirksomheder stilles overfor, kan opdeles i to kategorier: dem, der rammer alle virksomheder, og dem, der er specielle for familievirksomheder. Den første kategori omfatter alle faktorer, der påvirker et lands konjunktur, f.eks. efterspørgslen på hjemmemarkedet, demografi og den socioøkonomiske situation. Denne udtalelse fokuserer på den anden kategori, dvs. de specielle udfordringer, som er afgørende for, om familievirksomheder udvikler sig og vokser.

| 4.2. | Familievirksomhedernes kapital består ikke så meget af likvide midler som af struktur, der er udviklet gennem generationer, og som omfatter værdier, traditioner og knowhow (4). Videregivelse af en familievirksomheds kapital til den næste generation er derfor den vigtigste udfordring af alle. |
| --- | --- |

4.2.

Familievirksomhedernes kapital består ikke så meget af likvide midler som af struktur, der er udviklet gennem generationer, og som omfatter værdier, traditioner og knowhow (4). Videregivelse af en familievirksomheds kapital til den næste generation er derfor den vigtigste udfordring af alle.

| 4.2.1. | Omhyggelig kontinuitetsplanlægning er et vigtigt aspekt for familievirksomheder, da ejerne ønsker at videregive en velfungerende virksomhed til næste generation. |
| --- | --- |

4.2.1.

Omhyggelig kontinuitetsplanlægning er et vigtigt aspekt for familievirksomheder, da ejerne ønsker at videregive en velfungerende virksomhed til næste generation.

| 4.2.2. | Hvert år stilles ca. 450 000 virksomheder med ca. 2 mio. ansatte over for denne udfordring. Cirka 150 000 virksomheder må hvert år lukke, fordi overdragelsen til næste generation ikke lykkes, hvilket medfører tab af 600 000 arbejdspladser (5). |
| --- | --- |

4.2.2.

Hvert år stilles ca. 450 000 virksomheder med ca. 2 mio. ansatte over for denne udfordring. Cirka 150 000 virksomheder må hvert år lukke, fordi overdragelsen til næste generation ikke lykkes, hvilket medfører tab af 600 000 arbejdspladser (5).

| 4.2.3. | Hovedårsagerne til, at kontinuitetsplanlægningen ikke lykkes, bør kortlægges, og man bør støtte foranstaltninger, der kan lette overdragelser, f.eks. arvelovgivning eller skatteincitamenter, som befordrer overdragelser. |
| --- | --- |

4.2.3.

Hovedårsagerne til, at kontinuitetsplanlægningen ikke lykkes, bør kortlægges, og man bør støtte foranstaltninger, der kan lette overdragelser, f.eks. arvelovgivning eller skatteincitamenter, som befordrer overdragelser.

| 4.2.4. | Omfanget og rækkevidden af de forskellige tilgange til arve- og formuebeskatning i Europa viser, at der i høj grad stadig er plads til forbedring, når det gælder de retlige rammebetingelser på dette område (6). |
| --- | --- |

4.2.4.

Omfanget og rækkevidden af de forskellige tilgange til arve- og formuebeskatning i Europa viser, at der i høj grad stadig er plads til forbedring, når det gælder de retlige rammebetingelser på dette område (6).

| 4.2.5. | Et eksempel på en mulig løsning inden for virksomhedsoverdragelse er Nederlandene, hvor økonomiministeriet har indført en »overdragelsespakke« (Overdrachtspakket). Virksomhedsejere modtager, når de fylder 55 år, en overdragelsespakke, der minder dem om, at det er vigtigt at planlægge overdragelsen af virksomheden, og som desuden indeholder en række værktøjer, som kan være til hjælp i denne proces. Det belgiske institut for familievirksomheder (Instituut voor het Familiebedrijf) har udarbejdet et overdragelsescharter på tre sprog: nederlandsk, (Scorecard Opvolging), fransk (Scorecard Transmission) og engelsk (Succession Scorecard). Et andet eksempel er fra Slovenien, hvis kammer for små virksomheder og håndværk (Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije) afholder seminarer og kurser om alle overdragelsesrelaterede emner. Finland har et særskilt overdragelsesprogram (ViestinVaihto-ohjelma). I Østrig findes der en lov om familiemedlemmers videreførelse af forretningsaktiviteter, hvis ejeren dør (Gesamte Rechtsvorschrift für Gewerbeordnung, 1994). En lignende ordning findes i Frankrig (successions et des libéralités) og Luxembourg. Det polske agentur for fremme af iværksætterkultur har i samarbejde med familievirksomhedsinstituttet udarbejdet en overdragelsespakke for familievirksomheder. Pakken indeholder bl.a. en overdragelsesvejledning, gratis værktøjer, der kan være til hjælp i denne proces, og gratis gennemførelsesworkshops. |
| --- | --- |

4.2.5.

Et eksempel på en mulig løsning inden for virksomhedsoverdragelse er Nederlandene, hvor økonomiministeriet har indført en »overdragelsespakke« (Overdrachtspakket). Virksomhedsejere modtager, når de fylder 55 år, en overdragelsespakke, der minder dem om, at det er vigtigt at planlægge overdragelsen af virksomheden, og som desuden indeholder en række værktøjer, som kan være til hjælp i denne proces. Det belgiske institut for familievirksomheder (Instituut voor het Familiebedrijf) har udarbejdet et overdragelsescharter på tre sprog: nederlandsk, (Scorecard Opvolging), fransk (Scorecard Transmission) og engelsk (Succession Scorecard). Et andet eksempel er fra Slovenien, hvis kammer for små virksomheder og håndværk (Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije) afholder seminarer og kurser om alle overdragelsesrelaterede emner. Finland har et særskilt overdragelsesprogram (ViestinVaihto-ohjelma). I Østrig findes der en lov om familiemedlemmers videreførelse af forretningsaktiviteter, hvis ejeren dør (Gesamte Rechtsvorschrift für Gewerbeordnung, 1994). En lignende ordning findes i Frankrig (successions et des libéralités) og Luxembourg. Det polske agentur for fremme af iværksætterkultur har i samarbejde med familievirksomhedsinstituttet udarbejdet en overdragelsespakke for familievirksomheder. Pakken indeholder bl.a. en overdragelsesvejledning, gratis værktøjer, der kan være til hjælp i denne proces, og gratis gennemførelsesworkshops.

| 4.3. | Familievirksomheder tilstræber at skabe langtidsjob, hvilket er medvirkende til at forme en særlig familiebaseret virksomhedskulturkultur. Familievirksomheder kan således f.eks. skabe job, der er attraktive for mødre med mindre børn. Den familiebaserede virksomhedskultur bør støttes, fordi den kan give disse virksomheder en konkurrencefordel. |
| --- | --- |

4.3.

Familievirksomheder tilstræber at skabe langtidsjob, hvilket er medvirkende til at forme en særlig familiebaseret virksomhedskulturkultur. Familievirksomheder kan således f.eks. skabe job, der er attraktive for mødre med mindre børn. Den familiebaserede virksomhedskultur bør støttes, fordi den kan give disse virksomheder en konkurrencefordel.

| 4.4. | Virksomhedsejeres ægtefæller eller partnere spiller ofte en vigtig rolle i familievirksomheder, selvom de af forskellige grunde ikke har en formel status. Dette kan føre til juridiske og økonomiske problemer, hvis der f.eks. bliver tale om en skilsmisse eller et brud. Ved at give disse og andre familiemedlemmer, der uformelt er involveret i virksomhedens drift, en mere formel status, kan man forebygge problemer i tilfælde af familiemæssige konflikter. |
| --- | --- |

4.4.

Virksomhedsejeres ægtefæller eller partnere spiller ofte en vigtig rolle i familievirksomheder, selvom de af forskellige grunde ikke har en formel status. Dette kan føre til juridiske og økonomiske problemer, hvis der f.eks. bliver tale om en skilsmisse eller et brud. Ved at give disse og andre familiemedlemmer, der uformelt er involveret i virksomhedens drift, en mere formel status, kan man forebygge problemer i tilfælde af familiemæssige konflikter.

| 4.5. | For så vidt angår innovation bør familievirksomheder ikke kun fokusere på traditionelle markeder og produkter, men også på innovative løsninger. |
| --- | --- |

4.5.

For så vidt angår innovation bør familievirksomheder ikke kun fokusere på traditionelle markeder og produkter, men også på innovative løsninger.

| 4.5.1. | Innovation i familievirksomheder kan fremmes gennem et innovativt system for offentlige indkøb, hvor pris ikke er eneste kriterium for udvælgelse af en leverandør. Familievirksomheder er karakteriseret ved, at de konkurrerer på grundlag af høj kvalitet og kundeservice, som bl.a. sikres gennem et familiebrand (ofte navnet på ejeren eller ejerfamilien). Familievirksomheder byder derfor sjældent på offentlige indkøb, som har pris som eneste kriterium. Det foreslås at anvende »det økonomisk mest fordelagtige bud« (MEAT — Most Economically Advantegous Tender) (7) som kriterium ved bedømmelsen af bud og sprede kendskabet hertil blandt familievirksomhederne. |
| --- | --- |

4.5.1.

Innovation i familievirksomheder kan fremmes gennem et innovativt system for offentlige indkøb, hvor pris ikke er eneste kriterium for udvælgelse af en leverandør. Familievirksomheder er karakteriseret ved, at de konkurrerer på grundlag af høj kvalitet og kundeservice, som bl.a. sikres gennem et familiebrand (ofte navnet på ejeren eller ejerfamilien). Familievirksomheder byder derfor sjældent på offentlige indkøb, som har pris som eneste kriterium. Det foreslås at anvende »det økonomisk mest fordelagtige bud« (MEAT — Most Economically Advantegous Tender) (7) som kriterium ved bedømmelsen af bud og sprede kendskabet hertil blandt familievirksomhederne.

| 4.6. | Globaliseringen tvinger virksomhederne til at være åbne over for nye markeder, teknologier og kompetencer. Familievirksomhederne bør tage højde for disse aspekter i deres udviklingsstrategier. Dette kan betyde, at de — også i ledelsen — må inddrage nye arbejdstagere. |
| --- | --- |

4.6.

Globaliseringen tvinger virksomhederne til at være åbne over for nye markeder, teknologier og kompetencer. Familievirksomhederne bør tage højde for disse aspekter i deres udviklingsstrategier. Dette kan betyde, at de — også i ledelsen — må inddrage nye arbejdstagere.

| 4.7. | Familievirksomhedernes betydning for den nationale økonomi bør anerkendes i de enkelte lande, og der bør indføres gunstige vilkår for disse virksomheder hvad angår beskatning, selskabsret (uden at en lov om familievirksomheder udelukkes) og uddannelsesstøtte til familievirksomheder. Uddannelsestiltagene må tage højde for de særlige karakteristika ved familievirksomheder, f.eks. med hensyn til spørgsmålet om overdragelse, familiebaseret bestyrelse mm. |
| --- | --- |

4.7.

Familievirksomhedernes betydning for den nationale økonomi bør anerkendes i de enkelte lande, og der bør indføres gunstige vilkår for disse virksomheder hvad angår beskatning, selskabsret (uden at en lov om familievirksomheder udelukkes) og uddannelsesstøtte til familievirksomheder. Uddannelsestiltagene må tage højde for de særlige karakteristika ved familievirksomheder, f.eks. med hensyn til spørgsmålet om overdragelse, familiebaseret bestyrelse mm.

| 4.8. | Der findes eksempler på uddannelsestiltag, som specielt henvender sig til ejere af familievirksomheder, i flere lande: Cypern (handelshøjskolen for familievirksomheder, der drives af Cyperns internationale forvaltningsinstitut), Frankrig (Master 2 professionnel: Gouvernance des entreprises familiales et patrimoniales — M2 GEFP, som udbydes af universitetet i Bordeaux) og Finland (Omistajuus ja hallitustyöskentely — valmennusohjelma jatkajille — ejerskabsstruktur og virksomhedsledelse — kurser for efterfølgere) (8). Støtteorganisationer for familievirksomheder afholder ligeledes kurser for iværksættere i familievirksomheder, f.eks. FBN Academy, som drives af den svenske afdeling af Family Business Network (FBN), og efteruddannelsesprogrammer, som udbydes af det spanske Instituto de la Empresa Familiar. |
| --- | --- |

4.8.

Der findes eksempler på uddannelsestiltag, som specielt henvender sig til ejere af familievirksomheder, i flere lande: Cypern (handelshøjskolen for familievirksomheder, der drives af Cyperns internationale forvaltningsinstitut), Frankrig (Master 2 professionnel: Gouvernance des entreprises familiales et patrimoniales — M2 GEFP, som udbydes af universitetet i Bordeaux) og Finland (Omistajuus ja hallitustyöskentely — valmennusohjelma jatkajille — ejerskabsstruktur og virksomhedsledelse — kurser for efterfølgere) (8). Støtteorganisationer for familievirksomheder afholder ligeledes kurser for iværksættere i familievirksomheder, f.eks. FBN Academy, som drives af den svenske afdeling af Family Business Network (FBN), og efteruddannelsesprogrammer, som udbydes af det spanske Instituto de la Empresa Familiar.

| 4.9. | Anerkendelse af familievirksomhedernes rolle i medlemsstaternes økonomier kan sammen med støtte til disse bidrage til genoprettelse af familiehåndværkstraditioner. En stor del af de små familievirksomheder er samlet i håndværkslav, som arbejder for at sikre videreførelse af gamle håndværk. Det er derfor vigtigt at støtte denne type virksomheder. |
| --- | --- |

4.9.

Anerkendelse af familievirksomhedernes rolle i medlemsstaternes økonomier kan sammen med støtte til disse bidrage til genoprettelse af familiehåndværkstraditioner. En stor del af de små familievirksomheder er samlet i håndværkslav, som arbejder for at sikre videreførelse af gamle håndværk. Det er derfor vigtigt at støtte denne type virksomheder.

| 4.10. | Mindre familievirksomheder er udsatte for risici, der kan føre til, at de forsvinder fra markedet. En passende støtte i lovgivningen og på skatteområdet bør derfor gives til disse virksomheder med henblik på at lette deres videre udvikling. Store internationale familievirksomheder vil på deres side have gavn af institutionel støtte samt foranstaltninger, der støtter lokale leverandører og den lokale økonomi. |
| --- | --- |

4.10.

Mindre familievirksomheder er udsatte for risici, der kan føre til, at de forsvinder fra markedet. En passende støtte i lovgivningen og på skatteområdet bør derfor gives til disse virksomheder med henblik på at lette deres videre udvikling. Store internationale familievirksomheder vil på deres side have gavn af institutionel støtte samt foranstaltninger, der støtter lokale leverandører og den lokale økonomi.

| 4.11. | En særlig type familievirksomheder er familielandbrug. Udover de typiske udfordringer, som alle familievirksomheder må slås med, skal disse virksomheder også løse problemer, som er specifikke for landdistrikter. |
| --- | --- |

4.11.

En særlig type familievirksomheder er familielandbrug. Udover de typiske udfordringer, som alle familievirksomheder må slås med, skal disse virksomheder også løse problemer, som er specifikke for landdistrikter.

| 4.11.1. | Særligt alarmerende er problemet med landgrabbing (jordovertagelse), som uigenkaldeligt nedbryder den økonomiske struktur i landdistrikter og fører til en industrialisering af landbruget, som samfundet ikke ønsker. I sin udtalelse fra januar 2015 (9) opfordrer udvalget til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at bevare en landbrugsmodel baseret på familielandbrug i hele EU. |
| --- | --- |

4.11.1.

Særligt alarmerende er problemet med landgrabbing (jordovertagelse), som uigenkaldeligt nedbryder den økonomiske struktur i landdistrikter og fører til en industrialisering af landbruget, som samfundet ikke ønsker. I sin udtalelse fra januar 2015 (9) opfordrer udvalget til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at bevare en landbrugsmodel baseret på familielandbrug i hele EU.

| 4.11.2. | Familielandbrug danner ofte andelsbevægelser for at opnå stordriftsfordele og forbedre konkurrenceevnen (10). Andelsselskaber har ofte de samme karakteristika som familievirksomheder, dvs. fokus på langsigtede aktiviteter snarere end på kortsigtet profit. I den seneste tid har andelsbevægelserne dog mistet momentum, og nogle af dem er brudt sammen. Der er derfor brug for at træffe foranstaltninger, der kan puste nyt liv i denne form for aktiviteter. |
| --- | --- |

4.11.2.

Familielandbrug danner ofte andelsbevægelser for at opnå stordriftsfordele og forbedre konkurrenceevnen (10). Andelsselskaber har ofte de samme karakteristika som familievirksomheder, dvs. fokus på langsigtede aktiviteter snarere end på kortsigtet profit. I den seneste tid har andelsbevægelserne dog mistet momentum, og nogle af dem er brudt sammen. Der er derfor brug for at træffe foranstaltninger, der kan puste nyt liv i denne form for aktiviteter.

| 4.12. | »Tålmodig kapital« (engelsk: patient capital) (11) er en term, som bruges om langsigtet akkumulering af kapital med henblik på at udvikle familievirksomheder Når familievirksomheder overdrages, overføres kapitalen sammen med virksomhedens sociale og kulturelle aspekter, og køberen investerer i eller køber virksomheden sammen med den viden, der er opbygget gennem generationer, en (familierelateret) kultur og et engagement i (lokal)samfundet. |
| --- | --- |

4.12.

»Tålmodig kapital« (engelsk: patient capital) (11) er en term, som bruges om langsigtet akkumulering af kapital med henblik på at udvikle familievirksomheder Når familievirksomheder overdrages, overføres kapitalen sammen med virksomhedens sociale og kulturelle aspekter, og køberen investerer i eller køber virksomheden sammen med den viden, der er opbygget gennem generationer, en (familierelateret) kultur og et engagement i (lokal)samfundet.

| 4.12.1. | I forbindelse med definitionen af tålmodig kapital bør det overvejes at indføre skattefradrag for geninvesterede overskud. Man bør overveje fradrag for familievirksomheder (men ikke kun for denne type virksomheder), som geninvesterer overskud og foretrækker at gøre brug af deres egenkapital frem for at lånefinansiere. |
| --- | --- |

4.12.1.

I forbindelse med definitionen af tålmodig kapital bør det overvejes at indføre skattefradrag for geninvesterede overskud. Man bør overveje fradrag for familievirksomheder (men ikke kun for denne type virksomheder), som geninvesterer overskud og foretrækker at gøre brug af deres egenkapital frem for at lånefinansiere.

| 4.12.2. | Muligheden for at trække renteudgifter fra er et ekstra incitament for virksomhederne til at anvende lånefinansiering, eftersom dette reducerer låneomkostningerne. Der er ikke fradrag for egenkapital. |
| --- | --- |

4.12.2.

Muligheden for at trække renteudgifter fra er et ekstra incitament for virksomhederne til at anvende lånefinansiering, eftersom dette reducerer låneomkostningerne. Der er ikke fradrag for egenkapital.

| 4.12.3. | Det siger sig selv, at spørgsmål om beskatning hører under de enkelte medlemsstaters kompetence, men EU bør fremme god praksis for familievirksomheder. |
| --- | --- |

4.12.3.

Det siger sig selv, at spørgsmål om beskatning hører under de enkelte medlemsstaters kompetence, men EU bør fremme god praksis for familievirksomheder.

| 4.13. | Det er måske værd at overveje at oprette offentlige investeringsfonde på nationalt plan for at tilføre familievirksomheder kapital. Det særlige ved disse fonde skulle være, at de skal levere kapital til familievirksomheder uden at give kapitalindskyderne stemmeret ligesom Aksjeloven i Norge og Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada i Spanien. |
| --- | --- |

4.13.

Det er måske værd at overveje at oprette offentlige investeringsfonde på nationalt plan for at tilføre familievirksomheder kapital. Det særlige ved disse fonde skulle være, at de skal levere kapital til familievirksomheder uden at give kapitalindskyderne stemmeret ligesom Aksjeloven i Norge og Ley de Sociedades de Responsabilidad Limitada i Spanien.

| 4.14. | Iværksætteri i familievirksomheder kan også støttes via nationale eller lokale organisationer, der repræsenterer disse virksomheder (f.eks. regeringsorganer (ministerier), arbejdsgiverorganisationer, håndværkskamre osv.), samt overnationale organisationer, hvor European Family Businesses, FBN International og Les Hénokiens er blandt de vigtigste. |
| --- | --- |

4.14.

Iværksætteri i familievirksomheder kan også støttes via nationale eller lokale organisationer, der repræsenterer disse virksomheder (f.eks. regeringsorganer (ministerier), arbejdsgiverorganisationer, håndværkskamre osv.), samt overnationale organisationer, hvor European Family Businesses, FBN International og Les Hénokiens er blandt de vigtigste.

| 4.14.1. | Disse organisationer spiller en vigtig rolle i indsatsen for at skabe ny dynamik i sektoren for familievirksomheder. De stiller en platform til rådighed for udveksling af viden og erfaringer mellem iværksættere i familievirksomheder og udsender rapporter om familievirksomheder med henblik på at udbrede kendskabet til disse. Organisationer for familievirksomheder kan også udføre lobbyarbejde for specifikke løsninger. |
| --- | --- |

4.14.1.

Disse organisationer spiller en vigtig rolle i indsatsen for at skabe ny dynamik i sektoren for familievirksomheder. De stiller en platform til rådighed for udveksling af viden og erfaringer mellem iværksættere i familievirksomheder og udsender rapporter om familievirksomheder med henblik på at udbrede kendskabet til disse. Organisationer for familievirksomheder kan også udføre lobbyarbejde for specifikke løsninger.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Social Udvalg

---

(1)  KOM(2008) 394 Endelig udg..

1

(2)  Ekspertgruppens endelige rapport: Overview of family-business-relevant issues: research, networks, policy measures and existing studies, Europa-Kommissionen, november 2009.

2

Overview of family-business-relevant issues: research, networks, policy measures and existing studies

(3)  Jf. Tagiuri R., Davis J.A., Bivalent Attributes of the Family Firm, arbejdspapir, Harvard Business School, 1982.

3

Bivalent Attributes of the Family Firm

(4)  2020-Handlingsplanen for iværksætterkultur — En saltvandsindsprøjtning til iværksætterånden i Europa, COM(2012) 795 final.

4

(5)  »Business Dynamics: Start-ups, Business Transfers and Bankruptcy« (2011).

5

»Business Dynamics: Start-ups, Business Transfers and Bankruptcy«

(6)  COM(2012) 795 final.

6

(7)  Guide on dealing with innovative solutions in public procurement — 10 elements of good practice, SEC(2007) 280.

7

Guide on dealing with innovative solutions in public procurement — 10 elements of good practice

(8)  Irene Mandl, Overview of Family Business Relevant Issues. KMU Forschung Austria, 2008.

8

Overview of Family Business Relevant Issues

(9)  EØSU's udtalelse om Land grabbing — et advarselssignal for Europa og en alvorlig trussel mod familielandbrug (EUT C 242 af 23.7.2015, s. 15).

9

Land grabbing — et advarselssignal for Europa og en alvorlig trussel mod familielandbrug

(10)  Familiebrug i Europa: udfordringer og perspektiver. Dybtgående analyse. Europa-Parlamentet 2014.

10

Familiebrug i Europa: udfordringer og perspektiver. Dybtgående analyse

(11)  »Tålmodig kapital« er den egenkapital, som ejere af familievirksomheder oparbejder, idet de søger at finde en passende balance mellem på den ene side det nuværende udbytte af investeringer og på den anden side en fornuftig langsigtet virksomhedsstrategi, som sikrer, at traditionerne og familiearven videreføres. Kilde: De Visscher F.M., Aronoff C.E., Ward J.L. (2011), Financing Transitions. Managing Capital and Liquidity in the Family Business, Palgrave Macmillan.

11

Financing Transitions. Managing Capital and Liquidity in the Family Business

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/14

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hen imod eSundhed — elektronisk information til sikker anvendelse af lægemidler

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/04)

| Ordfører: | Renate HEINISCH |
| --- | --- |

Ordfører:

Renate HEINISCH

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»Hen imod eSundhed — elektronisk information til sikker anvendelse af lægemidler«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 14. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 212 stemmer for og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bakker op om Kommissionens bestræbelser på at give eSundhedsløsninger høj prioritet inden for den digitale dagsorden. |
| --- | --- |

1.1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bakker op om Kommissionens bestræbelser på at give eSundhedsløsninger høj prioritet inden for den digitale dagsorden.

| 1.2. | Udvalget bemærker, at informationssøgende, patienter og sundhedsprofessionelle gentagne gange har understreget behovet for såvel fyldestgørende, præcis og ajourført information om lægemidler som for et digitalt indre marked. |
| --- | --- |

1.2.

Udvalget bemærker, at informationssøgende, patienter og sundhedsprofessionelle gentagne gange har understreget behovet for såvel fyldestgørende, præcis og ajourført information om lægemidler som for et digitalt indre marked.

| 1.3. | En sådan myndighedsgodkendt information skal efter EØSU's mening være lettilgængelig og ikke-diskriminerende, således at også synshæmmede, døve eller på anden måde fysisk handicappede mennesker kan få adgang hertil. Den skal kunne tilpasses til de enkelte borgeres, patienters og sundhedsprofessionelles behov, så lægemidler bliver anvendt så effektivt og sikkert som muligt. |
| --- | --- |

1.3.

En sådan myndighedsgodkendt information skal efter EØSU's mening være lettilgængelig og ikke-diskriminerende, således at også synshæmmede, døve eller på anden måde fysisk handicappede mennesker kan få adgang hertil. Den skal kunne tilpasses til de enkelte borgeres, patienters og sundhedsprofessionelles behov, så lægemidler bliver anvendt så effektivt og sikkert som muligt.

| 1.4. | Ifølge EØSU vil en elektronisk udbredelse af produktinformation, som er godkendt af lægemiddelmyndighederne, gøre information mere lettilgængelig. En elektronisk database med brugsanvisninger og produktresuméer (Summary of Product Characteristics, SmPC), der er godkendt af sundhedsmyndighederne, vil kunne sikre en ajourført og målrettet information om lægemidler. |
| --- | --- |

1.4.

Ifølge EØSU vil en elektronisk udbredelse af produktinformation, som er godkendt af lægemiddelmyndighederne, gøre information mere lettilgængelig. En elektronisk database med brugsanvisninger og produktresuméer (Summary of Product Characteristics, SmPC), der er godkendt af sundhedsmyndighederne, vil kunne sikre en ajourført og målrettet information om lægemidler.

| 1.5. | EØSU foreslår, at der stilles information til rådighed, som så vidt muligt er tilpasset synshæmmede, f.eks. i form af større skrifttype eller lydfiler. Desuden kunne der udvikles videomateriale, herunder med tegnsprog for døve, til demonstration af en korrekt anvendelse af applikatorer (f.eks. astmasprays). Kommunikationshindringer kan yderligere mindskes ved at udforme informationen på et mere letforståeligt sprog. Således vil personer med indlæringsvanskeligheder kunne få adgang til information, der retter sig mod den målgruppe, og uddannelsesmæssige forskelle udlignes. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU foreslår, at der stilles information til rådighed, som så vidt muligt er tilpasset synshæmmede, f.eks. i form af større skrifttype eller lydfiler. Desuden kunne der udvikles videomateriale, herunder med tegnsprog for døve, til demonstration af en korrekt anvendelse af applikatorer (f.eks. astmasprays). Kommunikationshindringer kan yderligere mindskes ved at udforme informationen på et mere letforståeligt sprog. Således vil personer med indlæringsvanskeligheder kunne få adgang til information, der retter sig mod den målgruppe, og uddannelsesmæssige forskelle udlignes.

| 1.6. | EØSU påpeger, at man ved at samle al information i én portal desuden vil få en kilde til pålidelig og på mange måder lettilgængelig myndighedsgodkendt information, hvorved kravet om tilgængelighed opfyldes. Portalen vil gøre det muligt for patienter og sundhedsprofessionelle at sammenligne information, som er opnået andetsteds, med den godkendte basisinformation. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU påpeger, at man ved at samle al information i én portal desuden vil få en kilde til pålidelig og på mange måder lettilgængelig myndighedsgodkendt information, hvorved kravet om tilgængelighed opfyldes. Portalen vil gøre det muligt for patienter og sundhedsprofessionelle at sammenligne information, som er opnået andetsteds, med den godkendte basisinformation.

| 1.7. | For at sikre en bred anvendelighed bør portalen udvikles i samarbejde med brugere og web-designere med ekspertise i tilgængelighed. Man bør finde en løsning, som svarer til brugernes behov, så de selv kan vælge hvilket udstyr (PC, tablet, smartphone osv.) de vil anvende til at hente information afhængigt af deres behov og muligheder. |
| --- | --- |

1.7.

For at sikre en bred anvendelighed bør portalen udvikles i samarbejde med brugere og web-designere med ekspertise i tilgængelighed. Man bør finde en løsning, som svarer til brugernes behov, så de selv kan vælge hvilket udstyr (PC, tablet, smartphone osv.) de vil anvende til at hente information afhængigt af deres behov og muligheder.

| 1.8. | Databasen/portalen for myndighedsgodkendt information bør efter EØSU's mening udvikles i tæt samarbejde med samtlige relevante interessenter, dvs. medicinalindustrien, patientorganisationer, repræsentanter for handicappede og sundhedsprofessionelle, og finansieres af medicinalindustrien for bedst muligt at opfylde behovene. |
| --- | --- |

1.8.

Databasen/portalen for myndighedsgodkendt information bør efter EØSU's mening udvikles i tæt samarbejde med samtlige relevante interessenter, dvs. medicinalindustrien, patientorganisationer, repræsentanter for handicappede og sundhedsprofessionelle, og finansieres af medicinalindustrien for bedst muligt at opfylde behovene.

| 1.9. | EØSU mener, at det er vigtigt at finde brugerorienterede løsninger for også at give lavtuddannede og folk, som sjældent anvender internettet, adgang til information. |
| --- | --- |

1.9.

EØSU mener, at det er vigtigt at finde brugerorienterede løsninger for også at give lavtuddannede og folk, som sjældent anvender internettet, adgang til information.

| 1.10. | Selv om det betragtes som vigtigt at kunne få elektronisk adgang til information, skal det understreges, at læger (navnlig praktiserende læger) og andre sundhedsprofessionelle som f.eks. farmaceuter og sygeplejersker er den første kontakt, patienterne har, når de søger rådgivning om deres sygdomme og behandlingen heraf. |
| --- | --- |

1.10.

Selv om det betragtes som vigtigt at kunne få elektronisk adgang til information, skal det understreges, at læger (navnlig praktiserende læger) og andre sundhedsprofessionelle som f.eks. farmaceuter og sygeplejersker er den første kontakt, patienterne har, når de søger rådgivning om deres sygdomme og behandlingen heraf.

| 1.11. | EØSU opfordrer Kommissionen til at støtte IMI2-projektforslaget vedrørende elektronisk produktinformation. Medlemsstaterne anmodes om at tilslutte sig initiativet om at samordne de eksisterende databaser. |
| --- | --- |

1.11.

EØSU opfordrer Kommissionen til at støtte IMI2-projektforslaget vedrørende elektronisk produktinformation. Medlemsstaterne anmodes om at tilslutte sig initiativet om at samordne de eksisterende databaser.

2.   Indledning

| 2.1. | I 2012 offentliggjorde Kommissionen en handlingsplan, der identificerer hindringerne for en fuld udnyttelse af digitale løsninger i EU’s sundhedssystemer, med titlen »Handlingsplan for eSundhed 2012-2020 — Et innovativt sundhedsvæsen i det 21. århundrede« (1). |
| --- | --- |

2.1.

I 2012 offentliggjorde Kommissionen en handlingsplan, der identificerer hindringerne for en fuld udnyttelse af digitale løsninger i EU’s sundhedssystemer, med titlen »Handlingsplan for eSundhed 2012-2020 — Et innovativt sundhedsvæsen i det 21. århundrede« (1).

| 2.2. | Kommissionen har sat sig som mål at forbedre sundhedsplejen til gavn for patienter, give dem større kontrol over deres behandling og nedbringe omkostningerne. Selvom patienter, borgere og sundhedsprofessionelle begejstret har taget telemedicinske applikationer til sig, og millioner af europæere har downloadet smartphone-apps for at følge med i deres helbred og velvære, har den digitale sundhedspleje stadig ikke udnyttet sit store potentiale fuldt ud til at forbedre sundhedssystemerne og mindske omkostningerne gennem større effektivitet. EØSU påpeger, at der i den forbindelse skal tages hensyn til beskyttelsen af personoplysninger. |
| --- | --- |

2.2.

Kommissionen har sat sig som mål at forbedre sundhedsplejen til gavn for patienter, give dem større kontrol over deres behandling og nedbringe omkostningerne. Selvom patienter, borgere og sundhedsprofessionelle begejstret har taget telemedicinske applikationer til sig, og millioner af europæere har downloadet smartphone-apps for at følge med i deres helbred og velvære, har den digitale sundhedspleje stadig ikke udnyttet sit store potentiale fuldt ud til at forbedre sundhedssystemerne og mindske omkostningerne gennem større effektivitet. EØSU påpeger, at der i den forbindelse skal tages hensyn til beskyttelsen af personoplysninger.

| 2.3. | eSundhed, herunder telemedicin og mSundhed, defineres således af WHO: eSundhed er overførsel af sundhedsressourcer og sundhedspleje gennem elektroniske medier. Det omfatter tre hovedområder:






  — | overførsel af sundhedsoplysninger til sundhedsprofessionelle og forbrugere via internettet og telekommunikation; |
| --- | --- | --- |

2.3.

eSundhed, herunder telemedicin og mSundhed, defineres således af WHO: eSundhed er overførsel af sundhedsressourcer og sundhedspleje gennem elektroniske medier. Det omfatter tre hovedområder:

—

overførsel af sundhedsoplysninger til sundhedsprofessionelle og forbrugere via internettet og telekommunikation;

| — | anvendelse af IT og eHandel med det formål at forbedre de offentlige sundhedssystemer, f.eks. gennem uddannelse og oplæring af sundhedsmedarbejdere; |
| --- | --- |

—

anvendelse af IT og eHandel med det formål at forbedre de offentlige sundhedssystemer, f.eks. gennem uddannelse og oplæring af sundhedsmedarbejdere;

| — | anvendelse af eHandels- og eForretningspraksis inden for forvaltningen af sundhedssystemer. |
| --- | --- |

—

anvendelse af eHandels- og eForretningspraksis inden for forvaltningen af sundhedssystemer.

| 2.4. | Kommissionen har offentliggjort en grønbog om mSundhed (2). Mobilsundhedsydelser (mSundhed) er et aspekt af eSundhed og dækker medicinsk og offentlig sundhedspleje via mobilt udstyr. De omfatter navnlig anvendelse af mobilt kommunikationsudstyr for sundheds- og omsorgsydelser og information samt mobile sundhedsapplikationer. |
| --- | --- |

2.4.

Kommissionen har offentliggjort en grønbog om mSundhed (2). Mobilsundhedsydelser (mSundhed) er et aspekt af eSundhed og dækker medicinsk og offentlig sundhedspleje via mobilt udstyr. De omfatter navnlig anvendelse af mobilt kommunikationsudstyr for sundheds- og omsorgsydelser og information samt mobile sundhedsapplikationer.

| 2.5. | Et stigende antal mennesker i alle aldersgrupper anvender det støt voksende antal elektroniske sundhedsoplysninger og -applikationer. |
| --- | --- |

2.5.

Et stigende antal mennesker i alle aldersgrupper anvender det støt voksende antal elektroniske sundhedsoplysninger og -applikationer.

| 2.6. | Kvaliteten af disse informationskilder er imidlertid meget svingende, og søgemaskiner skelner ofte ikke mellem pålidelige, officielt godkendte, og mindre pålidelige kilder. |
| --- | --- |

2.6.

Kvaliteten af disse informationskilder er imidlertid meget svingende, og søgemaskiner skelner ofte ikke mellem pålidelige, officielt godkendte, og mindre pålidelige kilder.

| 2.7. | For sundhedsprofessionelle findes der en række certificerede informationssystemer. Sundhedsprofessionelle — navnlig læger og farmaceuter — spiller en central rolle i sundhedssystemerne, og information af høj kvalitet er absolut nødvendig, hvis man vil sikre velinformerede sundhedsprofessionelle, som på bedste vis opfylder de europæiske borgeres behov for sundhedspleje; |
| --- | --- |

2.7.

For sundhedsprofessionelle findes der en række certificerede informationssystemer. Sundhedsprofessionelle — navnlig læger og farmaceuter — spiller en central rolle i sundhedssystemerne, og information af høj kvalitet er absolut nødvendig, hvis man vil sikre velinformerede sundhedsprofessionelle, som på bedste vis opfylder de europæiske borgeres behov for sundhedspleje;

| 2.8. | EØSU mener, at patienter tilsvarende har brug for nem adgang til pålidelig information for bedre at kunne planlægge og deltage i deres behandlingsforløb, hvilket ligeledes vil medføre, at de i større udstrækning overholder behandlingen. De nærmere detaljer om uddannelsesbehov og inddragelse af alle samfundsgrupper (herunder ældre og handicappede) er allerede blevet beskrevet i tidligere udtalelser (3). |
| --- | --- |

2.8.

EØSU mener, at patienter tilsvarende har brug for nem adgang til pålidelig information for bedre at kunne planlægge og deltage i deres behandlingsforløb, hvilket ligeledes vil medføre, at de i større udstrækning overholder behandlingen. De nærmere detaljer om uddannelsesbehov og inddragelse af alle samfundsgrupper (herunder ældre og handicappede) er allerede blevet beskrevet i tidligere udtalelser (3).

| 2.9. | Den øgede arbejdsbyrde for sundhedsprofessionelle og patienters og borgeres forskellige muligheder for at engagere sig i sundhedsorganisationer, f.eks. nationale lægemiddelmyndigheder, Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) og fagetiske råd, nødvendiggør en bred viden. |
| --- | --- |

2.9.

Den øgede arbejdsbyrde for sundhedsprofessionelle og patienters og borgeres forskellige muligheder for at engagere sig i sundhedsorganisationer, f.eks. nationale lægemiddelmyndigheder, Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) og fagetiske råd, nødvendiggør en bred viden.

| 2.10. | Det Europæiske Patientakademi for Terapeutiske Nyskabelser (EUPATI — European Patients' Academy on Therapeutic Innovation) tilbyder uddannelsesmuligheder. Dette konsortium finansieres gennem initiativet vedrørende innovative lægemidler (IMI), der er et offentlig-privat partnerskab mellem Kommissionen og Den Europæiske Sammenslutning af Farmaceutindustriforeninger (EFPIA). |
| --- | --- |

2.10.

Det Europæiske Patientakademi for Terapeutiske Nyskabelser (EUPATI — European Patients' Academy on Therapeutic Innovation) tilbyder uddannelsesmuligheder. Dette konsortium finansieres gennem initiativet vedrørende innovative lægemidler (IMI), der er et offentlig-privat partnerskab mellem Kommissionen og Den Europæiske Sammenslutning af Farmaceutindustriforeninger (EFPIA).

| 2.11. | EUPATI består af 29 organisationer, der forvaltes af Det Europæiske Patientforum (EPF). Den er en unik konstellation af paneuropæiske patientorganisationer og akademiske og almennyttige organisationer, der er førende eksperter i dialog med patienter og offentligheden, samt virksomheder, der er medlem af EFPIA. EUPATI informerer patienter, som ikke er bekendt med sundhedsvæsenet, og andre svært tilgængelige patientgrupper ved at øge offentlighedens kendskab til udviklingen af nye behandlingsmetoder. Det er ligeledes muligt gennem EUPATI at tilrettelægge undervisning i bedre forståelse af information om lægemidler og lignende uddannelsesprogrammer. |
| --- | --- |

2.11.

EUPATI består af 29 organisationer, der forvaltes af Det Europæiske Patientforum (EPF). Den er en unik konstellation af paneuropæiske patientorganisationer og akademiske og almennyttige organisationer, der er førende eksperter i dialog med patienter og offentligheden, samt virksomheder, der er medlem af EFPIA. EUPATI informerer patienter, som ikke er bekendt med sundhedsvæsenet, og andre svært tilgængelige patientgrupper ved at øge offentlighedens kendskab til udviklingen af nye behandlingsmetoder. Det er ligeledes muligt gennem EUPATI at tilrettelægge undervisning i bedre forståelse af information om lægemidler og lignende uddannelsesprogrammer.

| 2.12. | Nogle medlemsstater råder allerede over information om lægemidler i elektronisk format. Den mest udbyggede database FASS (4) drives af den svenske sammenslutning af farmaceutindustriforeninger, LIF. Der findes andre databaser i f.eks. Tyskland, Det Forenede Kongerige, Finland og Danmark. Disse databaser er normalt ikke tilgængelige for synshæmmede, eller også omfatter de ikke hele spektret af lægemidler. |
| --- | --- |

2.12.

Nogle medlemsstater råder allerede over information om lægemidler i elektronisk format. Den mest udbyggede database FASS (4) drives af den svenske sammenslutning af farmaceutindustriforeninger, LIF. Der findes andre databaser i f.eks. Tyskland, Det Forenede Kongerige, Finland og Danmark. Disse databaser er normalt ikke tilgængelige for synshæmmede, eller også omfatter de ikke hele spektret af lægemidler.

| 2.13. | Derudover ajourføres nogle af disse databaser ikke regelmæssigt. |
| --- | --- |

2.13.

Derudover ajourføres nogle af disse databaser ikke regelmæssigt.

| 2.14. | Lægemiddelmyndighederne har desuden tilladt QR-koder i indlægssedler, der henviser til indlægssedler på medicinalvirksomhedernes hjemmesider. I mange tilfælde er den fri adgang heller ikke sikret her endnu. |
| --- | --- |

2.14.

Lægemiddelmyndighederne har desuden tilladt QR-koder i indlægssedler, der henviser til indlægssedler på medicinalvirksomhedernes hjemmesider. I mange tilfælde er den fri adgang heller ikke sikret her endnu.

| 2.15. | Disse initiativer viser, at der fortsat er behov for en mere harmoniseret tilgang, hvis man skal kunne sikre alle samfundsgrupper adgang til information gennem de nye teknologier. |
| --- | --- |

2.15.

Disse initiativer viser, at der fortsat er behov for en mere harmoniseret tilgang, hvis man skal kunne sikre alle samfundsgrupper adgang til information gennem de nye teknologier.

3.   Generelle bemærkninger

3.1.   
  Infrastruktur

| 3.1.1. | EØSU mener, at medicinalindustrien har ansvaret for korrekt og aktuel information om sine produkter. Alle teknologiske løsninger bør udvikles i tæt samarbejde med industrien, så man kan udnytte allerede eksisterende tekniske løsninger, og lægemiddelmyndighederne kan overvåge dem. |
| --- | --- |

3.1.1.

EØSU mener, at medicinalindustrien har ansvaret for korrekt og aktuel information om sine produkter. Alle teknologiske løsninger bør udvikles i tæt samarbejde med industrien, så man kan udnytte allerede eksisterende tekniske løsninger, og lægemiddelmyndighederne kan overvåge dem.

| 3.1.2. | EØSU understreger, at de relevante interessenter (lægemiddelmyndigheder, patientorganisationer, sundhedsprofessionelle) må blive enige om, hvordan den af myndighederne godkendte information skal præsenteres, samt mulighederne for at få adgang til den. |
| --- | --- |

3.1.2.

EØSU understreger, at de relevante interessenter (lægemiddelmyndigheder, patientorganisationer, sundhedsprofessionelle) må blive enige om, hvordan den af myndighederne godkendte information skal præsenteres, samt mulighederne for at få adgang til den.

| 3.1.3. | Man kunne inden for rammerne af IMI-initiativet etablere og finansiere et konsortium, som ville få til opgave at udvikle en database/portal. |
| --- | --- |

3.1.3.

Man kunne inden for rammerne af IMI-initiativet etablere og finansiere et konsortium, som ville få til opgave at udvikle en database/portal.

| 3.1.4. | I forbindelse med oprettelsen af den foreslåede portal vil der blive taget højde for eksisterende databaser (såsom EMA). |
| --- | --- |

3.1.4.

I forbindelse med oprettelsen af den foreslåede portal vil der blive taget højde for eksisterende databaser (såsom EMA).

3.2.   
  Behov for yderligere forskning

3.2.1.   Teknisk forskning og udvikling

| — | Der foreligger modeller for nationale databaser. Desuden er der blevet udviklet endnu en prototype til at demonstrere en brugervenlig og lettilgængelig database, der også kan indeholde lyd- og videofiler. Der bør udvikles en frit tilgængelig teknisk løsning, som udnytter de forhåndenværende kilder på den mest effektive måde. |
| --- | --- |

—

Der foreligger modeller for nationale databaser. Desuden er der blevet udviklet endnu en prototype til at demonstrere en brugervenlig og lettilgængelig database, der også kan indeholde lyd- og videofiler. Der bør udvikles en frit tilgængelig teknisk løsning, som udnytter de forhåndenværende kilder på den mest effektive måde.

| — | Denne tekniske løsning skal ligeledes tage højde for, at borgere/patienter ikke ønsker at anvende for mange scanningsapplikationer på deres smartphone. Derfor bør databasen/portalen være tilgængelig med f.eks. konventionelle scanningsteknologier. |
| --- | --- |

—

Denne tekniske løsning skal ligeledes tage højde for, at borgere/patienter ikke ønsker at anvende for mange scanningsapplikationer på deres smartphone. Derfor bør databasen/portalen være tilgængelig med f.eks. konventionelle scanningsteknologier.

| — | Løsninger, der er uafhængige af formfaktorer, bør tilstræbes for at udbrede deres anvendelse. Det skal være muligt at søge og konsultere information gennem alle former for udstyr (PC, tablet, smartphone osv.). |
| --- | --- |

—

Løsninger, der er uafhængige af formfaktorer, bør tilstræbes for at udbrede deres anvendelse. Det skal være muligt at søge og konsultere information gennem alle former for udstyr (PC, tablet, smartphone osv.).

| — | Tekniske løsninger bør sammenlignes under inddragelse af forskellige områder af sundhedsvæsenet (f.eks. medlemsstaters initiativer om at nå ud til folk via fjernsynssignaler eller pengeautomater og de af Kommissionen foreslåede initiativer (5)). |
| --- | --- |

—

Tekniske løsninger bør sammenlignes under inddragelse af forskellige områder af sundhedsvæsenet (f.eks. medlemsstaters initiativer om at nå ud til folk via fjernsynssignaler eller pengeautomater og de af Kommissionen foreslåede initiativer (5)).

| — | I Italien er farmaceuter ved lov forpligtede til at udskrive ajourførte indlægssedler, som medicinalindustrien har indført i en database. Sådanne udskrifter, som kan foretages af enten apoteker eller patienter ved hjælp af automater (der minder om pengeautomater) er en anden mulighed, der kunne fungere som supplement og bidrage til at nå folk, der ikke anvender internettet. |
| --- | --- |

—

I Italien er farmaceuter ved lov forpligtede til at udskrive ajourførte indlægssedler, som medicinalindustrien har indført i en database. Sådanne udskrifter, som kan foretages af enten apoteker eller patienter ved hjælp af automater (der minder om pengeautomater) er en anden mulighed, der kunne fungere som supplement og bidrage til at nå folk, der ikke anvender internettet.

3.2.2.   Testning af indhold og præsentation

Det skal undersøges, hvordan offentligheden tager imod de forskellige løsninger, der igen skal afprøves for deres brugervenlighed for at kontrollere, hvor godt den udviklede løsning fungerer.

| — | Forskningen bør omfatte strukturelle spørgsmål om den nødvendige kontrol af den tekniske løsning for at øge accepten. |
| --- | --- |

—

Forskningen bør omfatte strukturelle spørgsmål om den nødvendige kontrol af den tekniske løsning for at øge accepten.

| — | Hvordan kontrollerer godkendelsesmyndighederne indholdet? |
| --- | --- |

—

Hvordan kontrollerer godkendelsesmyndighederne indholdet?

| — | Indholdet skal præsenteres på en måde, der gør det muligt at tilpasse det til patienters/borgeres individuelle behov, samtidig med, at det indeholder alle de oplysninger, som kræves i henhold til godkendelsesdokumenterne eller loven. |
| --- | --- |

—

Indholdet skal præsenteres på en måde, der gør det muligt at tilpasse det til patienters/borgeres individuelle behov, samtidig med, at det indeholder alle de oplysninger, som kræves i henhold til godkendelsesdokumenterne eller loven.

| — | For at give alle involverede parter mulighed for at give/få hurtig feedback kunne man indarbejde en evaluering af informationen (og frem for alt forståelsen heraf). Der kunne i den forbindelse gøres brug af komponenter i de sociale medier til præsentation, distribution og udveksling. |
| --- | --- |

—

For at give alle involverede parter mulighed for at give/få hurtig feedback kunne man indarbejde en evaluering af informationen (og frem for alt forståelsen heraf). Der kunne i den forbindelse gøres brug af komponenter i de sociale medier til præsentation, distribution og udveksling.

3.2.3.   Almen og faglig uddannelse

De forskellige samfundsgruppers brug af internettet varierer meget. Mange benytter sig af de sociale netværk, men gør ikke brug af informationsmulighederne. En lille gruppe (ca. 10 % ifølge Forbundsrepublikkens statistiske kontor) anvender aldrig internettet. Der bør forskes i følgende spørgsmål:

| — | Hvordan kan der tilskyndes til aktiv læring med henblik på udnyttelse af foreliggende sundhedsrelaterede informationskilder (herunder digital information)? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan der tilskyndes til aktiv læring med henblik på udnyttelse af foreliggende sundhedsrelaterede informationskilder (herunder digital information)?

| — | Læringskompetence (livslang læring) er en af de otte nøglekompetencer fra Europa-Parlamentets og Rådets henstillinger af 18. december 2006 (6), der opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre nationale foranstaltninger. I den europæiske dagsorden for voksenuddannelse foreslås foranstaltninger på medlemsstatsniveau til fordel for aktiv voksenuddannelse. Man kunne integrere »eSundhedsfærdigheder« i PIAAC-kriterierne til evaluering af voksenuddannelser. |
| --- | --- |

—

Læringskompetence (livslang læring) er en af de otte nøglekompetencer fra Europa-Parlamentets og Rådets henstillinger af 18. december 2006 (6), der opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre nationale foranstaltninger. I den europæiske dagsorden for voksenuddannelse foreslås foranstaltninger på medlemsstatsniveau til fordel for aktiv voksenuddannelse. Man kunne integrere »eSundhedsfærdigheder« i PIAAC-kriterierne til evaluering af voksenuddannelser.

| — | Hvilken rolle kan de forskellige uddannelsesinstitutioner (universiteter, voksenuddannelsesinstitutioner m.m.) og sundhedsinstitutioner spille i forbindelse med at styrke forskellige kompetencer, f.eks. kompetencen til at arbejde med nye teknologier, til at engagere sig i og yde sundhedspleje som led i velgørenhedsarbejde og til at videreformidle social og teknisk ekspertise? |
| --- | --- |

—

Hvilken rolle kan de forskellige uddannelsesinstitutioner (universiteter, voksenuddannelsesinstitutioner m.m.) og sundhedsinstitutioner spille i forbindelse med at styrke forskellige kompetencer, f.eks. kompetencen til at arbejde med nye teknologier, til at engagere sig i og yde sundhedspleje som led i velgørenhedsarbejde og til at videreformidle social og teknisk ekspertise?

| — | Sundhedsprofessionelle skal modtage en tilpasset undervisning under deres videnskabelige uddannelse. Voksenuddannelsescentre kunne sammensætte attraktive kurser, som er skræddersyet til brugerne. De kunne samarbejde med sundhedsprofessionelle (navnlig læger), lokale farmaceuter samt lokale sundheds- og socialinstitutioner for at nå ud til målgrupperne. Dette er særligt vigtigt i landdistrikterne, hvor befolkningen er isoleret. Navnlig læring på tværs af generationerne kunne bidrage til udveksling af viden om indhold og tekniske færdigheder. |
| --- | --- |

—

Sundhedsprofessionelle skal modtage en tilpasset undervisning under deres videnskabelige uddannelse. Voksenuddannelsescentre kunne sammensætte attraktive kurser, som er skræddersyet til brugerne. De kunne samarbejde med sundhedsprofessionelle (navnlig læger), lokale farmaceuter samt lokale sundheds- og socialinstitutioner for at nå ud til målgrupperne. Dette er særligt vigtigt i landdistrikterne, hvor befolkningen er isoleret. Navnlig læring på tværs af generationerne kunne bidrage til udveksling af viden om indhold og tekniske færdigheder.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 736 final.

1

(2)  COM(2014) 219 final, http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/PDF/?uri=CELEX:52014DC0219.

2

(3)  EØSU's udtalelse om det digitale samfund: adgang, uddannelse, efteruddannelse, beskæftigelse og ligestillingsværktøjer (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 25).

3

(4)  http://www.fass.se/LIF/startpage?userType=2.

4

(5)  http://www.mobilehealthglobal.com/in-the-news/interviews/46/interview-with-peteris-zilgalvis.

5

(6)  EUT L 394 af 30.12.2006, s. 10.

6

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/19

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om statsstøtte til virksomheder: Er støtten effektiv?

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/05)

| Ordfører: | Edgardo Maria IOZIA |
| --- | --- |

Ordfører:

Edgardo Maria IOZIA

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Statsstøtte til virksomheder: Er støtten effektiv?«

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 14. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 198 stemmer for, 3 imod og 9 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at evalueringer af virkningen af statsstøtte er et vigtigt værktøj til at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem resultater og foreslåede målsætninger, til at fordele midlerne mere effektivt og til at forbedre gennemsigtigheden og valideringen af de administrative procedurer. |
| --- | --- |

1.1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at evalueringer af virkningen af statsstøtte er et vigtigt værktøj til at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem resultater og foreslåede målsætninger, til at fordele midlerne mere effektivt og til at forbedre gennemsigtigheden og valideringen af de administrative procedurer.

| 1.2. | Mange medlemsstater har allerede udviklet komplekse evalueringssystemer bestående af flere niveauer. Dette er en udvikling, som foregår i takt med en stigende interesse fra den akademiske verden, og som har gjort det muligt at forbedre de evalueringsteknikker, der er til rådighed for de udbetalende myndigheder, samt gøre evalueringsinstrumenterne mere nøjagtige. |
| --- | --- |

1.2.

Mange medlemsstater har allerede udviklet komplekse evalueringssystemer bestående af flere niveauer. Dette er en udvikling, som foregår i takt med en stigende interesse fra den akademiske verden, og som har gjort det muligt at forbedre de evalueringsteknikker, der er til rådighed for de udbetalende myndigheder, samt gøre evalueringsinstrumenterne mere nøjagtige.

| 1.3. | Kommissionen har sammen med medlemsstaterne oprettet et forum på højt plan for statsstøtte til virksomheder, som også beskæftiger sig med evalueringer. |
| --- | --- |

1.3.

Kommissionen har sammen med medlemsstaterne oprettet et forum på højt plan for statsstøtte til virksomheder, som også beskæftiger sig med evalueringer.

| 1.4. | I december 2014 sagde EU's konkurrencekommissær, Margrethe Vestager, i sin tale på forummet på højt plan, at der især er to elementer i programmet om modernisering af statsstøttepolitikken, som er af særlig betydning, nemlig gennemsigtighed, hvorved borgerne informeres om anvendelsen af deres penge, og evaluering, hvorved borgerne informeres om, hvorvidt pengene er anvendt på en hensigtsmæssig måde. EØSU tilslutter sig fuldt ud dette budskab. |
| --- | --- |

1.4.

I december 2014 sagde EU's konkurrencekommissær, Margrethe Vestager, i sin tale på forummet på højt plan, at der især er to elementer i programmet om modernisering af statsstøttepolitikken, som er af særlig betydning, nemlig gennemsigtighed, hvorved borgerne informeres om anvendelsen af deres penge, og evaluering, hvorved borgerne informeres om, hvorvidt pengene er anvendt på en hensigtsmæssig måde. EØSU tilslutter sig fuldt ud dette budskab.

| 1.5. | EØSU glæder sig over debatten om evaluering af virkningen af støttepolitikker for virksomheder og opfordrer indtrængende Kommissionen til at fortsætte i den retning, den har fulgt i de seneste år. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU glæder sig over debatten om evaluering af virkningen af støttepolitikker for virksomheder og opfordrer indtrængende Kommissionen til at fortsætte i den retning, den har fulgt i de seneste år.

| 1.6. | Det bør imidlertid bemærkes, at — ser man bort fra evalueringer i henhold til EU-lovgivningen — er mange støtteordninger i dag ikke genstand for evalueringer. I mange tilfælde kræver lovgivningen blot en bekræftelse af, at den udbetalte støtte formelt opfylder lovkravene, og muliggør således ikke en gennemgribende evaluering på lang sigt af effektiviteten af alle de investeringer, der foretages for at støtte virksomheder. EØSU ser gerne, at evalueringer bliver helt almindelige, og håber tillige på en nedbringelse af tærsklen på 150 millioner euro i den generelle gruppefritagelsesforordning, som for øjeblikket angiver det gennemsnitlige årlige statsstøttebudget, hvor der indtræder pligt til at fremlægge en forudgående evalueringsplan. I modsat fald vil mange medlemsstater være udelukket, især når der er tale om store støttebeløb i forhold til medlemsstatens størrelse. |
| --- | --- |

1.6.

Det bør imidlertid bemærkes, at — ser man bort fra evalueringer i henhold til EU-lovgivningen — er mange støtteordninger i dag ikke genstand for evalueringer. I mange tilfælde kræver lovgivningen blot en bekræftelse af, at den udbetalte støtte formelt opfylder lovkravene, og muliggør således ikke en gennemgribende evaluering på lang sigt af effektiviteten af alle de investeringer, der foretages for at støtte virksomheder. EØSU ser gerne, at evalueringer bliver helt almindelige, og håber tillige på en nedbringelse af tærsklen på 150 millioner euro i den generelle gruppefritagelsesforordning, som for øjeblikket angiver det gennemsnitlige årlige statsstøttebudget, hvor der indtræder pligt til at fremlægge en forudgående evalueringsplan. I modsat fald vil mange medlemsstater være udelukket, især når der er tale om store støttebeløb i forhold til medlemsstatens størrelse.

| 1.7. | EØSU fremhæver, at statsstøttelovgivningen er ved at ændre Kommissionens rolle som tidligere var præget af en overvejende administrativ kultur til en ny form for samarbejde med medlemsstaterne, der har til formål at optimere de resultater, som statsstøtten giver, ved at fokusere på effektiviteten heraf. Vedtagelsen af »modernisering« var et vigtigt skridt i den rigtige retning. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU fremhæver, at statsstøttelovgivningen er ved at ændre Kommissionens rolle som tidligere var præget af en overvejende administrativ kultur til en ny form for samarbejde med medlemsstaterne, der har til formål at optimere de resultater, som statsstøtten giver, ved at fokusere på effektiviteten heraf. Vedtagelsen af »modernisering« var et vigtigt skridt i den rigtige retning.

| 1.8. | Medlemsstaterne skal sørge for, at der er passende evalueringsredskaber, som skal udvikles af uafhængige organer. EØSU mener, at det er nødvendigt, at arbejdsmarkedets parter deltager i udformningen af evalueringsmodellen. Dog må der ikke ses bort fra den betydelige ekspertise hos de offentlige myndigheders ansatte, som bør spille en rolle i udformningen af evalueringsprocesser og deltage i udarbejdelsen af den endelig rapport, således at der udbredes en evalueringskultur i deres egne organisationer, og undersøgelsesprocessen gradvist forbedres. Kommissionen skal bidrage til en harmonisering af evalueringskriterierne i medlemsstaterne. Fastsættelse af sammenlignelige evalueringskriterier vil gøre det muligt at foretage en samlet vurdering af effektiviteten af statsstøtte. |
| --- | --- |

1.8.

Medlemsstaterne skal sørge for, at der er passende evalueringsredskaber, som skal udvikles af uafhængige organer. EØSU mener, at det er nødvendigt, at arbejdsmarkedets parter deltager i udformningen af evalueringsmodellen. Dog må der ikke ses bort fra den betydelige ekspertise hos de offentlige myndigheders ansatte, som bør spille en rolle i udformningen af evalueringsprocesser og deltage i udarbejdelsen af den endelig rapport, således at der udbredes en evalueringskultur i deres egne organisationer, og undersøgelsesprocessen gradvist forbedres. Kommissionen skal bidrage til en harmonisering af evalueringskriterierne i medlemsstaterne. Fastsættelse af sammenlignelige evalueringskriterier vil gøre det muligt at foretage en samlet vurdering af effektiviteten af statsstøtte.

| 1.9. | Især bør der være fokus på de specifikke omstændigheder i regioner, der er omfattet af statsstøtteordningen på regionalt niveau. Kommissionens prisværdige beslutning om at undtage mere end 80 % af den samlede statsstøtte fra kravet om forhåndsmeddelelse (1) muliggør på den ene side umiddelbar udbetaling af støtte, men indebærer på den anden side et stigende ansvar og omkostninger for de lokale myndigheder og dermed også for de offentlige budgetter. Dette nødvendiggør, at medlemsstaterne er meget opmærksomme på at tildele de nødvendige ressourcer til lancering af særlige uddannelseskurser og udveksling af bedste praksis mellem lokale myndigheder. Der skal etableres en partnerskabskultur på alle niveauer. |
| --- | --- |

1.9.

Især bør der være fokus på de specifikke omstændigheder i regioner, der er omfattet af statsstøtteordningen på regionalt niveau. Kommissionens prisværdige beslutning om at undtage mere end 80 % af den samlede statsstøtte fra kravet om forhåndsmeddelelse (1) muliggør på den ene side umiddelbar udbetaling af støtte, men indebærer på den anden side et stigende ansvar og omkostninger for de lokale myndigheder og dermed også for de offentlige budgetter. Dette nødvendiggør, at medlemsstaterne er meget opmærksomme på at tildele de nødvendige ressourcer til lancering af særlige uddannelseskurser og udveksling af bedste praksis mellem lokale myndigheder. Der skal etableres en partnerskabskultur på alle niveauer.

| 1.10. | EØSU mener, at den nye ordning, som giver medlemsstaterne ansvaret for forudgående evalueringer, medfører en samlet stigning i de offentlige myndigheders og virksomhedernes omkostninger, hvilket nødvendiggør omhyggelig planlægning, som kan fjerne unødvendige administrative byrder og forenkle procedurerne. Det bemærker endvidere, at perioden på seks måneder til godkendelse af evalueringsplaner for meget komplekse ordninger måske er for kort, og at det for små medlemsstater kan blive meget vanskeligt at udarbejde kontrafaktiske modeller. |
| --- | --- |

1.10.

EØSU mener, at den nye ordning, som giver medlemsstaterne ansvaret for forudgående evalueringer, medfører en samlet stigning i de offentlige myndigheders og virksomhedernes omkostninger, hvilket nødvendiggør omhyggelig planlægning, som kan fjerne unødvendige administrative byrder og forenkle procedurerne. Det bemærker endvidere, at perioden på seks måneder til godkendelse af evalueringsplaner for meget komplekse ordninger måske er for kort, og at det for små medlemsstater kan blive meget vanskeligt at udarbejde kontrafaktiske modeller.

| 1.11. | EØSU henstiller, at der hurtigt vedtages en meddelelse om begrebet statsstøtte, da det især vil hjælpe de lokale myndigheder, som efter det store antal undtagelser fra kravet om forhåndsmeddelelse har fået fordoblet deres arbejde med at identificere, hvad der udgør statsstøtte og udbetale den på en måde, der er forenelig med markedet. Eksempelvis bevirker den fortsatte juridiske usikkerhed om, hvornår statsstøtte til offentlig finansiering af kultur og bevarelse af kulturarv udgør statsstøtte, at myndighederne behandler al støtte som værende underlagt statsstøttereglerne med alle de deraf følgende administrative byrder og procedurer. Samme juridiske usikkerhed gælder den offentlige finansiering af al infrastruktur, især som følge af dommen i sagen om Leipzig lufthavn. Der er behov for en klar og utvetydig definition af, hvilke former for offentlig støtte til virksomheder der ikke udgør statsstøtte, og hvilke former der gør i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

1.11.

EØSU henstiller, at der hurtigt vedtages en meddelelse om begrebet statsstøtte, da det især vil hjælpe de lokale myndigheder, som efter det store antal undtagelser fra kravet om forhåndsmeddelelse har fået fordoblet deres arbejde med at identificere, hvad der udgør statsstøtte og udbetale den på en måde, der er forenelig med markedet. Eksempelvis bevirker den fortsatte juridiske usikkerhed om, hvornår statsstøtte til offentlig finansiering af kultur og bevarelse af kulturarv udgør statsstøtte, at myndighederne behandler al støtte som værende underlagt statsstøttereglerne med alle de deraf følgende administrative byrder og procedurer. Samme juridiske usikkerhed gælder den offentlige finansiering af al infrastruktur, især som følge af dommen i sagen om Leipzig lufthavn. Der er behov for en klar og utvetydig definition af, hvilke former for offentlig støtte til virksomheder der ikke udgør statsstøtte, og hvilke former der gør i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.

| 1.12. | Selv om EØSU bifalder den indsats, der er ydet, betragter udvalget det som afgørende, at denne evalueringskultur udvides til at omfatte alle myndighedsniveauer — det nationale såvel som det regionale niveau, og altså ikke begrænses til ovennævnte tilfælde — og med henblik derpå efterlyser det et nyt engagement fra Kommissionens og medlemsstaternes side. |
| --- | --- |

1.12.

Selv om EØSU bifalder den indsats, der er ydet, betragter udvalget det som afgørende, at denne evalueringskultur udvides til at omfatte alle myndighedsniveauer — det nationale såvel som det regionale niveau, og altså ikke begrænses til ovennævnte tilfælde — og med henblik derpå efterlyser det et nyt engagement fra Kommissionens og medlemsstaternes side.

| 1.13. | Den analyse, der er foretaget, viser, at de offentlige myndigheder ikke har tilstrækkelige oplysninger om de administrative omkostninger forbundet med forvaltningen af statsstøtten til virksomheder. Det er ikke muligt at foretage en solid evaluering af effektiviteten af støtten uden at vurdere, hvor store omkostninger de offentlige myndigheder har haft ud over selve støttebeløbet, og sammenholde disse med de opnåede resultater. Ordningens gennemsigtighed afhænger af offentliggørelse af disse oplysninger. Ud fra de oplysninger, der findes, ser det ud til, at de administrative omkostninger beløber sig til omkring 5 %, hvortil skal lægges efterlevelsesomkostningerne, der anslås til at udgøre yderligere 5 %, og endelig de yderligere omkostninger til evalueringen, som Kommissionen anslår til lige under 1 %. Disse tal, som sandsynligvis er anslået for lavt, er objektivt set for høje. |
| --- | --- |

1.13.

Den analyse, der er foretaget, viser, at de offentlige myndigheder ikke har tilstrækkelige oplysninger om de administrative omkostninger forbundet med forvaltningen af statsstøtten til virksomheder. Det er ikke muligt at foretage en solid evaluering af effektiviteten af støtten uden at vurdere, hvor store omkostninger de offentlige myndigheder har haft ud over selve støttebeløbet, og sammenholde disse med de opnåede resultater. Ordningens gennemsigtighed afhænger af offentliggørelse af disse oplysninger. Ud fra de oplysninger, der findes, ser det ud til, at de administrative omkostninger beløber sig til omkring 5 %, hvortil skal lægges efterlevelsesomkostningerne, der anslås til at udgøre yderligere 5 %, og endelig de yderligere omkostninger til evalueringen, som Kommissionen anslår til lige under 1 %. Disse tal, som sandsynligvis er anslået for lavt, er objektivt set for høje.

| 1.14. | EØSU anmoder Kommissionen om ikke at skabe uventede og yderligere byrder for virksomhederne og sikre, at evalueringssystemet som helhed bliver mere effektivt. |
| --- | --- |

1.14.

EØSU anmoder Kommissionen om ikke at skabe uventede og yderligere byrder for virksomhederne og sikre, at evalueringssystemet som helhed bliver mere effektivt.

| 1.15. | Det er yderst vigtigt, at der i evalueringen også medtages effektiviteten af de administrative omkostninger og af de omkostninger, som knytter sig til evalueringsmodellerne. |
| --- | --- |

1.15.

Det er yderst vigtigt, at der i evalueringen også medtages effektiviteten af de administrative omkostninger og af de omkostninger, som knytter sig til evalueringsmodellerne.

| 1.16. | Sammenlignelighed af de forskellige modeller, fleksibilitet med hensyn til omfang, type og indikatorer, forenkling af den forudgående evaluering og harmonisering af kriterierne for den efterfølgende evaluering. |
| --- | --- |

1.16.

Sammenlignelighed af de forskellige modeller, fleksibilitet med hensyn til omfang, type og indikatorer, forenkling af den forudgående evaluering og harmonisering af kriterierne for den efterfølgende evaluering.

| 1.17. | EØSU opfordrer til en integreret vision for Kommissionens aktioner på de forskellige områder af den økonomiske politik: strukturfonde, statsstøtte, handelspartnerskabsaftaler med henblik på at sikre, at der er ét fælles program for den europæiske økonomiske politik, der bygger på udvikling og vækst. |
| --- | --- |

1.17.

EØSU opfordrer til en integreret vision for Kommissionens aktioner på de forskellige områder af den økonomiske politik: strukturfonde, statsstøtte, handelspartnerskabsaftaler med henblik på at sikre, at der er ét fælles program for den europæiske økonomiske politik, der bygger på udvikling og vækst.

| 1.18. | EØSU anbefaler, at kriterier svarende til kriterierne i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014 af 7. januar 2014 om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde (2) vedrørende pligt til at høre alle potentielt relevante partnere medtages i en forordning om evaluering af effektiviteten af statsstøtte. |
| --- | --- |

1.18.

EØSU anbefaler, at kriterier svarende til kriterierne i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 240/2014 af 7. januar 2014 om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde (2) vedrørende pligt til at høre alle potentielt relevante partnere medtages i en forordning om evaluering af effektiviteten af statsstøtte.

| 1.19. | De foretagne evalueringer skal offentliggøres så bredt som muligt som garanti for deres gennemsigtighed, sådan som det allerede er tilfældet i visse medlemsstater for evalueringer af virksomheder og de beløb, de har fået udbetalt. |
| --- | --- |

1.19.

De foretagne evalueringer skal offentliggøres så bredt som muligt som garanti for deres gennemsigtighed, sådan som det allerede er tilfældet i visse medlemsstater for evalueringer af virksomheder og de beløb, de har fået udbetalt.

| 1.20. | EØSU anbefaler, at følgende elementer indgår i evalueringsplanerne:






  — | realisering af politikkens mål; |
| --- | --- | --- |

1.20.

EØSU anbefaler, at følgende elementer indgår i evalueringsplanerne:

—

realisering af politikkens mål;

| — | indvirkningen på konkurrencen og handelen; |
| --- | --- |

—

indvirkningen på konkurrencen og handelen;

| — | instrumentets effektivitet; |
| --- | --- |

—

instrumentets effektivitet;

| — | indledende efterprøvelse af betingelserne for enten at fortsætte i henhold til ordningen eller i henhold til en lignende ordning på mikroniveau (specifik støtte); |
| --- | --- |

—

indledende efterprøvelse af betingelserne for enten at fortsætte i henhold til ordningen eller i henhold til en lignende ordning på mikroniveau (specifik støtte);

| — | tilskyndelsesvirkning. |
| --- | --- |

—

tilskyndelsesvirkning.

| 1.21. | EØSU beder om generelt at blive inddraget i processen for evaluering af effektiviteten af statsstøtteordningen i perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

1.21.

EØSU beder om generelt at blive inddraget i processen for evaluering af effektiviteten af statsstøtteordningen i perioden 2014-2020.

2.   Indledning

| 2.1. | Støtte til virksomheder kan forvride konkurrencen og fragmentere det indre marked i strid med bogstav og ånd i traktaterne, hvis der ikke er nogen klare lovgivningsrammer for støtten, hvis den ikke går til produktive aktiviteter og virksomheder, der især investerer i innovation, forskning og udvikling, som udmøntes i økonomiske og sociale fordele, og hvis den ikke begrænses og kontrolleres. |
| --- | --- |

2.1.

Støtte til virksomheder kan forvride konkurrencen og fragmentere det indre marked i strid med bogstav og ånd i traktaterne, hvis der ikke er nogen klare lovgivningsrammer for støtten, hvis den ikke går til produktive aktiviteter og virksomheder, der især investerer i innovation, forskning og udvikling, som udmøntes i økonomiske og sociale fordele, og hvis den ikke begrænses og kontrolleres.

| 2.2. | På den anden side kræver den negative økonomiske konjunktur, der har stået på i flere år — og som har medført alvorlige nationale kriser, der uundgåeligt påvirker virksomhederne, arbejdstagerne og borgerne — en relativt fleksibel tilgang i stil med den, der er anlagt af EU's største konkurrenter på de internationale markeder, som ikke er underlagt et tilsvarende sæt af statsstøtteregler. De europæiske virksomheders konkurrenceevne bør være et vigtigt benchmark. Arbejdsløsheden i Europa er en reel katastrofe. Investeringerne er faldet med 15 %, siden de toppede i 2007, og 25 mio. europæere er uden arbejde, og heraf er 5 mio. unge. De fleste arbejdsløse er kvinder (3). |
| --- | --- |

2.2.

På den anden side kræver den negative økonomiske konjunktur, der har stået på i flere år — og som har medført alvorlige nationale kriser, der uundgåeligt påvirker virksomhederne, arbejdstagerne og borgerne — en relativt fleksibel tilgang i stil med den, der er anlagt af EU's største konkurrenter på de internationale markeder, som ikke er underlagt et tilsvarende sæt af statsstøtteregler. De europæiske virksomheders konkurrenceevne bør være et vigtigt benchmark. Arbejdsløsheden i Europa er en reel katastrofe. Investeringerne er faldet med 15 %, siden de toppede i 2007, og 25 mio. europæere er uden arbejde, og heraf er 5 mio. unge. De fleste arbejdsløse er kvinder (3).

| 2.3. | En interessant undersøgelse fra Europa-Parlamentet (4) viser, at der er betydelige forskelle mellem de gældende ordninger i EU og USA. EU's konkurrencepolitik fastsætter strenge regler, hvorimod USA's lovgivning slet ikke indeholder bestemmelser herom. Efter anmodning fra den daværende kommissær, Joaquín Almunia, blev et EU-forslag om regulering af statsstøtte inkluderet i de igangværende forhandlinger mellem EU og USA om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP) (5). |
| --- | --- |

2.3.

En interessant undersøgelse fra Europa-Parlamentet (4) viser, at der er betydelige forskelle mellem de gældende ordninger i EU og USA. EU's konkurrencepolitik fastsætter strenge regler, hvorimod USA's lovgivning slet ikke indeholder bestemmelser herom. Efter anmodning fra den daværende kommissær, Joaquín Almunia, blev et EU-forslag om regulering af statsstøtte inkluderet i de igangværende forhandlinger mellem EU og USA om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab (TTIP) (5).

| 2.4. | Forslaget forekommer vagt og grundlæggende uden gennemslagskraft (6). Europa vil fortsat have den mest restriktive lovgivning i verden. Hvor dette på den ene side medvirker til at gennemføre det indre marked, skader det på den anden side vores virksomheder. En europæisk virksomhed, der producerer i USA, kan få statsstøtte, der ikke er tilladt i EU, og dette vil blive endnu lettere efter aftalens vedtagelse. EØSU retter en kraftig henstilling til Kommissionen om, at amerikanske virksomheder ikke må favoriseres under frihandelsaftalen. |
| --- | --- |

2.4.

Forslaget forekommer vagt og grundlæggende uden gennemslagskraft (6). Europa vil fortsat have den mest restriktive lovgivning i verden. Hvor dette på den ene side medvirker til at gennemføre det indre marked, skader det på den anden side vores virksomheder. En europæisk virksomhed, der producerer i USA, kan få statsstøtte, der ikke er tilladt i EU, og dette vil blive endnu lettere efter aftalens vedtagelse. EØSU retter en kraftig henstilling til Kommissionen om, at amerikanske virksomheder ikke må favoriseres under frihandelsaftalen.

| 2.5. | Hidtidige erfaringer har vist, at der er behov for en grundig gennemgang af EU's statsstøtteordning. |
| --- | --- |

2.5.

Hidtidige erfaringer har vist, at der er behov for en grundig gennemgang af EU's statsstøtteordning.

| 2.6. | Den økonomiske og finansielle krise i de senere år har nødvendiggjort, at der på alle myndighedsniveauer foretages en radikal gennemgang af de udgiftskriterier, der anvendes til at fastlægge politikkerne for offentlige investeringer og støtte til virksomheder. Især er det i lyset af de knappe og begrænsede midler, der er til rådighed, nu blevet en prioritet at se på behovet for en bedre rationalisering af støtten (således at der kun udbetales støtte, når det skaber en merværdi), hvilket vil forbedre kvaliteten heraf og samtidig muliggøre en passende overvågning af effektiviteten af denne støtte. |
| --- | --- |

2.6.

Den økonomiske og finansielle krise i de senere år har nødvendiggjort, at der på alle myndighedsniveauer foretages en radikal gennemgang af de udgiftskriterier, der anvendes til at fastlægge politikkerne for offentlige investeringer og støtte til virksomheder. Især er det i lyset af de knappe og begrænsede midler, der er til rådighed, nu blevet en prioritet at se på behovet for en bedre rationalisering af støtten (således at der kun udbetales støtte, når det skaber en merværdi), hvilket vil forbedre kvaliteten heraf og samtidig muliggøre en passende overvågning af effektiviteten af denne støtte.

| 2.7. | Efter EØSU's opfattelse vil det være hensigtsmæssigt at vurdere, hvilken effekt de vedtagne støttepolitikker for virksomheder har haft, om de identificerede støtteinstrumenter er velegnede, og om de administrative omkostninger står i rimeligt forhold til de opnåede resultater. Alt dette skal ske i bevidstheden om, at resultater, der ikke kan måles, hverken kan identificeres eller forbedres. De foranstaltninger, der er truffet indtil nu, er gået i denne retning. |
| --- | --- |

2.7.

Efter EØSU's opfattelse vil det være hensigtsmæssigt at vurdere, hvilken effekt de vedtagne støttepolitikker for virksomheder har haft, om de identificerede støtteinstrumenter er velegnede, og om de administrative omkostninger står i rimeligt forhold til de opnåede resultater. Alt dette skal ske i bevidstheden om, at resultater, der ikke kan måles, hverken kan identificeres eller forbedres. De foranstaltninger, der er truffet indtil nu, er gået i denne retning.

| 2.8. | Evaluering kan synes at være et teknisk spørgsmål, der kun kan interessere et begrænset antal akademikere, og som gennemføres af en større gruppe af konsulentvirksomheder, der er specialiseret i finansiel revision eller projekt- og programevalueringer. Men da evaluering nu ligger øverst på Kommissionens dagsorden om intelligent regulering, har det fået en central plads i reguleringspolitikken, hvilket rejser vigtige institutionelle spørgsmål og spørgsmål om styring på områder, som ikke kun har berøring med udgiftsprogrammer (7). |
| --- | --- |

2.8.

Evaluering kan synes at være et teknisk spørgsmål, der kun kan interessere et begrænset antal akademikere, og som gennemføres af en større gruppe af konsulentvirksomheder, der er specialiseret i finansiel revision eller projekt- og programevalueringer. Men da evaluering nu ligger øverst på Kommissionens dagsorden om intelligent regulering, har det fået en central plads i reguleringspolitikken, hvilket rejser vigtige institutionelle spørgsmål og spørgsmål om styring på områder, som ikke kun har berøring med udgiftsprogrammer (7).

| 2.9. | Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik begyndte i 2008 at udvikle kontrafaktiske evalueringsprogrammer til at supplere de eksisterende (forudgående og efterfølgende) evalueringer, der foretages under programmeringen af strukturfondene. |
| --- | --- |

2.9.

Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik begyndte i 2008 at udvikle kontrafaktiske evalueringsprogrammer til at supplere de eksisterende (forudgående og efterfølgende) evalueringer, der foretages under programmeringen af strukturfondene.

| 2.10. | I maj 2012 indførte GD for Konkurrence som led i reformprogrammet om modernisering af statsstøttepolitikken desuden evalueringer, der benytter kontrafaktiske undersøgelsesteknikker, af virkningerne af nogle støtteordninger (8). I henhold til den nye generelle gruppefritagelsesforordning er navnlig evaluering af omfattende støtteordninger (med et årligt budget på over 150 mio. EUR) obligatorisk i specifikke sektorer, såsom politik for regional udvikling, støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til miljø og energi og støtte til bredbåndsinfrastruktur. Der er allerede fremlagt enkelte nationale planer (fire), og der er andre planer (ca. 10) under overvejelse på området for forskning, udvikling og innovation og bredbånd. |
| --- | --- |

2.10.

I maj 2012 indførte GD for Konkurrence som led i reformprogrammet om modernisering af statsstøttepolitikken desuden evalueringer, der benytter kontrafaktiske undersøgelsesteknikker, af virkningerne af nogle støtteordninger (8). I henhold til den nye generelle gruppefritagelsesforordning er navnlig evaluering af omfattende støtteordninger (med et årligt budget på over 150 mio. EUR) obligatorisk i specifikke sektorer, såsom politik for regional udvikling, støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til miljø og energi og støtte til bredbåndsinfrastruktur. Der er allerede fremlagt enkelte nationale planer (fire), og der er andre planer (ca. 10) under overvejelse på området for forskning, udvikling og innovation og bredbånd.

| 2.11. | Den Europæiske Revisionsret udtalte sig for nylig om de systemer til evaluering af resultater, som EuropeAid benytter, fandt dem utilstrækkelige (9). De evalueringssystemer, der anvendes i alle Kommissionens aktiviteter, gennemgås i øjeblikket. |
| --- | --- |

2.11.

Den Europæiske Revisionsret udtalte sig for nylig om de systemer til evaluering af resultater, som EuropeAid benytter, fandt dem utilstrækkelige (9). De evalueringssystemer, der anvendes i alle Kommissionens aktiviteter, gennemgås i øjeblikket.

| 2.12. | Det er uhyre vigtigt at skabe stadig større sammenhæng mellem metoderne til evaluering af resultaterne af anvendelsen af strukturfondsmidler og af anvendelsen af statsstøtte samt at foretage en gennemgribende revision af alle EU's udgiftspolitikker. |
| --- | --- |

2.12.

Det er uhyre vigtigt at skabe stadig større sammenhæng mellem metoderne til evaluering af resultaterne af anvendelsen af strukturfondsmidler og af anvendelsen af statsstøtte samt at foretage en gennemgribende revision af alle EU's udgiftspolitikker.

| 2.13. | Formålet med en kontrafaktisk tilgang til evaluering af virkningerne af offentlige politikker er at verificere en politiks evne til at skabe en ønsket ændring i en given gruppe modtageres adfærd eller vilkår, dvs. at fastslå, i hvilket omfang støtten — frem for andre faktorer — har bidraget til opnåelsen af et bestemt resultat. Dette kaldes sommetider tilskyndelsesvirkningen. |
| --- | --- |

2.13.

Formålet med en kontrafaktisk tilgang til evaluering af virkningerne af offentlige politikker er at verificere en politiks evne til at skabe en ønsket ændring i en given gruppe modtageres adfærd eller vilkår, dvs. at fastslå, i hvilket omfang støtten — frem for andre faktorer — har bidraget til opnåelsen af et bestemt resultat. Dette kaldes sommetider tilskyndelsesvirkningen.

| 2.14. | Formålet med evalueringsprocessen er at identificere årsagsvirkningen af den vedtagne politik ved udelukkende at se på den direkte virkning af den pågældende politik, altså fjerne enhver mulig fordrejning skabt af de generelle makroøkonomiske forhold eller som følge af virksomhedsdiversitet. |
| --- | --- |

2.14.

Formålet med evalueringsprocessen er at identificere årsagsvirkningen af den vedtagne politik ved udelukkende at se på den direkte virkning af den pågældende politik, altså fjerne enhver mulig fordrejning skabt af de generelle makroøkonomiske forhold eller som følge af virksomhedsdiversitet.

| 2.15. | Årsagsvirkningen er forskellen mellem de observerbare resultatvariabler efter gennemførelsen af en politik (den faktiske situation) og det, der ville være sket, hvis den pågældende politik ikke var blevet ført ud i livet (den kontrafaktiske situation). |
| --- | --- |

2.15.

Årsagsvirkningen er forskellen mellem de observerbare resultatvariabler efter gennemførelsen af en politik (den faktiske situation) og det, der ville være sket, hvis den pågældende politik ikke var blevet ført ud i livet (den kontrafaktiske situation).

| 2.16. | Denne form for analyse er opstået som reaktion på ønsker om at kunne dokumentere nettovirkningen af støtte og omfanget af denne virkning: om støtten har positive eller negative virkninger samt omfanget deraf, om de observerede ændringer reelt skyldes den gennemførte politik, om resultaterne varierer mellem forskellige modtagere (store og små virksomheder), mellem regioner eller over tid, og om de administrative omkostninger er forholdsmæssige og holdbare. |
| --- | --- |

2.16.

Denne form for analyse er opstået som reaktion på ønsker om at kunne dokumentere nettovirkningen af støtte og omfanget af denne virkning: om støtten har positive eller negative virkninger samt omfanget deraf, om de observerede ændringer reelt skyldes den gennemførte politik, om resultaterne varierer mellem forskellige modtagere (store og små virksomheder), mellem regioner eller over tid, og om de administrative omkostninger er forholdsmæssige og holdbare.

| 2.17. | Selv om dette emne er grundigt behandlet i den økonomiske litteratur, navnlig i de seneste årtier, er der kun få eksempler på, at de offentlige myndigheder i medlemsstaterne konsekvent og som helt almindelig praksis har anvendt evalueringer til at overvåge og forbedre deres politikker for virksomhedsstøtte. |
| --- | --- |

2.17.

Selv om dette emne er grundigt behandlet i den økonomiske litteratur, navnlig i de seneste årtier, er der kun få eksempler på, at de offentlige myndigheder i medlemsstaterne konsekvent og som helt almindelig praksis har anvendt evalueringer til at overvåge og forbedre deres politikker for virksomhedsstøtte.

| 2.18. | De mest interessante eksempler findes i Det Forenede Kongerige (som siden 2001 jævnligt foretager evalueringer af de regionale støtteprogrammer med anvendelse af kvasieksperimentale evalueringsteknikker), Nederlandene (hvor der i 2012 blev oprettet en ekspertgruppe til evaluering af virkninger), Finland (med det finske innovationsagentur, TEKES) og Slovenien (som i 2001 vedtog en lov om overvågning af statsstøtte). |
| --- | --- |

2.18.

De mest interessante eksempler findes i Det Forenede Kongerige (som siden 2001 jævnligt foretager evalueringer af de regionale støtteprogrammer med anvendelse af kvasieksperimentale evalueringsteknikker), Nederlandene (hvor der i 2012 blev oprettet en ekspertgruppe til evaluering af virkninger), Finland (med det finske innovationsagentur, TEKES) og Slovenien (som i 2001 vedtog en lov om overvågning af statsstøtte).

| 2.19. | Med denne udtalelse ønsker EØSU at bidrage til de overvejelser, der er undervejs i Kommissionen og medlemsstaterne om effektiviteten af støtteforanstaltninger for virksomheder og behovet for at udvide anvendelsen af evalueringer. |
| --- | --- |

2.19.

Med denne udtalelse ønsker EØSU at bidrage til de overvejelser, der er undervejs i Kommissionen og medlemsstaterne om effektiviteten af støtteforanstaltninger for virksomheder og behovet for at udvide anvendelsen af evalueringer.

3.   Hvorfor evaluere? Læren fra faglitteraturen

| 3.1. | Denne udtalelse har på grundlag af empiriske resultater fra kontrafaktiske analyser til formål at vise betydningen af evaluering, der ikke længere bør betragtes som en akademisk øvelse, men som en uomgængelig institutionaliseret praksis i den politiske cyklus bestående af gennemførelse, overvågning, evaluering, omlægning. |
| --- | --- |

3.1.

Denne udtalelse har på grundlag af empiriske resultater fra kontrafaktiske analyser til formål at vise betydningen af evaluering, der ikke længere bør betragtes som en akademisk øvelse, men som en uomgængelig institutionaliseret praksis i den politiske cyklus bestående af gennemførelse, overvågning, evaluering, omlægning.

| 3.2. | Med henblik derpå er der blevet set på en række undersøgelser foretaget i de forskellige medlemsstater, og der drages nogle grundlæggende konklusioner om politikkernes indvirkning på vækst i investeringer, produktivitet, beskæftigelse, innovation og omkostninger forbundet med støtten. Disse sidstnævnte indikatorer giver en forståelse af virkningerne på væksten og understreger behovet for målrettet støtte af høj kvalitet. |
| --- | --- |

3.2.

Med henblik derpå er der blevet set på en række undersøgelser foretaget i de forskellige medlemsstater, og der drages nogle grundlæggende konklusioner om politikkernes indvirkning på vækst i investeringer, produktivitet, beskæftigelse, innovation og omkostninger forbundet med støtten. Disse sidstnævnte indikatorer giver en forståelse af virkningerne på væksten og understreger behovet for målrettet støtte af høj kvalitet.

| 3.3. | Selv om der i faglitteraturen er en tendens til at fremhæve eksistensen af en positiv sammenhæng mellem offentlig støtte til virksomheder og bedre resultater (investeringer, beskæftigelse, nye produkter), skal det bemærkes, at tilskyndelsesvirkningen af støtten ikke kan tages for givet. Der er flere andre faktorer, som har indflydelse på en politiks succes, f.eks. den generelle økonomiske tendens, markedets funktion og det overordnede beskatningsniveau. |
| --- | --- |

3.3.

Selv om der i faglitteraturen er en tendens til at fremhæve eksistensen af en positiv sammenhæng mellem offentlig støtte til virksomheder og bedre resultater (investeringer, beskæftigelse, nye produkter), skal det bemærkes, at tilskyndelsesvirkningen af støtten ikke kan tages for givet. Der er flere andre faktorer, som har indflydelse på en politiks succes, f.eks. den generelle økonomiske tendens, markedets funktion og det overordnede beskatningsniveau.

| 3.4. | I en analyse af virkningen af Italiens lov nr. 488 påviste Bondonio og Martini (2012), at virksomheder, der modtog direkte støtte, gennemsnitligt reducerede de private investeringer. I dette tilfælde har direkte statsstøtte til virksomheder tilsyneladende resulteret i et fald i private investeringsudgifter og dermed mindsket behovet for private midler. Statsstøtten skal være et supplement til investeringer og ikke erstatte dem. |
| --- | --- |

3.4.

I en analyse af virkningen af Italiens lov nr. 488 påviste Bondonio og Martini (2012), at virksomheder, der modtog direkte støtte, gennemsnitligt reducerede de private investeringer. I dette tilfælde har direkte statsstøtte til virksomheder tilsyneladende resulteret i et fald i private investeringsudgifter og dermed mindsket behovet for private midler. Statsstøtten skal være et supplement til investeringer og ikke erstatte dem.

| 3.5. | I litteraturen fremhæves endvidere nogle vigtige problemstillinger i forhold til virkningen af støtte på produktivitet. I en undersøgelse af britiske virksomheder, der modtog støtte under programmet »Regional Selective Assistance (RSA)«, forklarer Criscuolo (2012), hvordan væksten i produktivitet statistisk set ikke var betydelig (10). |
| --- | --- |

3.5.

I litteraturen fremhæves endvidere nogle vigtige problemstillinger i forhold til virkningen af støtte på produktivitet. I en undersøgelse af britiske virksomheder, der modtog støtte under programmet »Regional Selective Assistance (RSA)«, forklarer Criscuolo (2012), hvordan væksten i produktivitet statistisk set ikke var betydelig (10).

| 3.6. | Disse konklusioner synes at være i tråd med anden empirisk dokumentation, der viser, hvordan direkte støtte ofte har en positiv virkning på produktionsmængder, men ingen virkning på produktiviteten. Med andre ord bliver virksomheder, der modtager støtte, større, men ikke mere effektive. Hermed øges risikoen for, at virksomheder kan forblive på markedet, selv om de ikke er særligt konkurrencedygtige. |
| --- | --- |

3.6.

Disse konklusioner synes at være i tråd med anden empirisk dokumentation, der viser, hvordan direkte støtte ofte har en positiv virkning på produktionsmængder, men ingen virkning på produktiviteten. Med andre ord bliver virksomheder, der modtager støtte, større, men ikke mere effektive. Hermed øges risikoen for, at virksomheder kan forblive på markedet, selv om de ikke er særligt konkurrencedygtige.

| 3.7. | Statistisk-økonometriske modeller, der kan identificere virkningen af støtte med anvendelse af en kontrafaktisk tilgang, gør det endvidere muligt at påvise nettovirkningerne af specifikke støtteforanstaltninger på beskæftigelsen. Hermed kan omkostningerne pr. »skabt« arbejdskraftenhed måles. |
| --- | --- |

3.7.

Statistisk-økonometriske modeller, der kan identificere virkningen af støtte med anvendelse af en kontrafaktisk tilgang, gør det endvidere muligt at påvise nettovirkningerne af specifikke støtteforanstaltninger på beskæftigelsen. Hermed kan omkostningerne pr. »skabt« arbejdskraftenhed måles.

| 3.8. | Der er ofte en uoverensstemmelse mellem antallet af nye arbejdskraftenheder, der direkte kan henføres til støtten, og de statistikker, der er ført i forbindelse med den efterfølgende overvågning. I en undersøgelse af støtteforanstaltninger til små og mellemstore virksomheder i Polen påviser Trzciński (2011), at kun 10 550 arbejdspladser ud af 25 000 nye arbejdspladser rent faktisk kan henføres til den gennemførte politik (11). Bondonio og Martini (2012) når frem til samme konklusion: ud af de 89 000 nye arbejdspladser, der blev registreret under den efterfølgende overvågning af lov nr. 488, blev der reelt kun skabt 12 500 arbejdspladser med en omkostning på 232 000 EUR pr. arbejdskraftenhed (12). Det bør tages med i betragtning, hvordan statsstøtten indvirker på de eksisterende arbejdspladser, og dermed hvordan den lokale, regionale eller nationale økonomi sikres. |
| --- | --- |

3.8.

Der er ofte en uoverensstemmelse mellem antallet af nye arbejdskraftenheder, der direkte kan henføres til støtten, og de statistikker, der er ført i forbindelse med den efterfølgende overvågning. I en undersøgelse af støtteforanstaltninger til små og mellemstore virksomheder i Polen påviser Trzciński (2011), at kun 10 550 arbejdspladser ud af 25 000 nye arbejdspladser rent faktisk kan henføres til den gennemførte politik (11). Bondonio og Martini (2012) når frem til samme konklusion: ud af de 89 000 nye arbejdspladser, der blev registreret under den efterfølgende overvågning af lov nr. 488, blev der reelt kun skabt 12 500 arbejdspladser med en omkostning på 232 000 EUR pr. arbejdskraftenhed (12). Det bør tages med i betragtning, hvordan statsstøtten indvirker på de eksisterende arbejdspladser, og dermed hvordan den lokale, regionale eller nationale økonomi sikres.

| 3.9. | Støtte til virksomheder har forskellige virkninger, alt efter størrelsen af den udbetalte støtte, virksomhedens størrelse, dens geografiske beliggenhed og støttetypen. Den empiriske dokumentation fra disse undersøgelser bør stilles til rådighed for de offentlige beslutningstagere, så de hjælpes i deres beslutningstagning og i at afgøre, hvilken type støtte der er mest hensigtsmæssig og i hvilken sammenhæng. Som beskrevet ovenfor, er det tydeligt, hvor vigtigt det er, at støtteforanstaltningerne målrettes for at øge politikkernes effektivitet. |
| --- | --- |

3.9.

Støtte til virksomheder har forskellige virkninger, alt efter størrelsen af den udbetalte støtte, virksomhedens størrelse, dens geografiske beliggenhed og støttetypen. Den empiriske dokumentation fra disse undersøgelser bør stilles til rådighed for de offentlige beslutningstagere, så de hjælpes i deres beslutningstagning og i at afgøre, hvilken type støtte der er mest hensigtsmæssig og i hvilken sammenhæng. Som beskrevet ovenfor, er det tydeligt, hvor vigtigt det er, at støtteforanstaltningerne målrettes for at øge politikkernes effektivitet.

4.   Bemærkninger

| 4.1. | Kommissionen er nødt til at fortsætte arbejdet med at skabe bevidsthed om de mest almindelige principper og metoder, der anvendes til konsekvensanalyser. EØSU mener især, at der bør afholdes workshopper om evalueringsteknikker og de tilgængelige metodologier i de forskellige medlemsstater i samarbejde med universiteter, forskningsinstitutter, arbejdsmarkedets parter og andre interessenter. Med denne erfaring vil Kommissionen få større forståelse af de problemer, der opstår ved gennemførelse af lovgivningen, og bedre mulighed for at gribe hurtigt ind i denne sammenhæng. |
| --- | --- |

4.1.

Kommissionen er nødt til at fortsætte arbejdet med at skabe bevidsthed om de mest almindelige principper og metoder, der anvendes til konsekvensanalyser. EØSU mener især, at der bør afholdes workshopper om evalueringsteknikker og de tilgængelige metodologier i de forskellige medlemsstater i samarbejde med universiteter, forskningsinstitutter, arbejdsmarkedets parter og andre interessenter. Med denne erfaring vil Kommissionen få større forståelse af de problemer, der opstår ved gennemførelse af lovgivningen, og bedre mulighed for at gribe hurtigt ind i denne sammenhæng.

| 4.2. | Selv om Kommissionens indsats bør bifaldes, er det vigtigt, at flere støtteordninger underkastes evaluering, navnlig når der er tale om store støttebeløb. Det er endvidere vigtigt at fremme en debat om metodologi, der har til formål at supplere de kontrafaktiske evalueringsteknikker med nye evalueringsinstrumenter, der også kan måle virkningerne af andre former for støtte til virksomheder (finansiel støtte, indirekte støtte, industripolitikker i snæver forstand). |
| --- | --- |

4.2.

Selv om Kommissionens indsats bør bifaldes, er det vigtigt, at flere støtteordninger underkastes evaluering, navnlig når der er tale om store støttebeløb. Det er endvidere vigtigt at fremme en debat om metodologi, der har til formål at supplere de kontrafaktiske evalueringsteknikker med nye evalueringsinstrumenter, der også kan måle virkningerne af andre former for støtte til virksomheder (finansiel støtte, indirekte støtte, industripolitikker i snæver forstand).

| 4.3. | EØSU insisterer på, at der må udvikles en passende differentieret metodologi for evalueringskriterierne og -parametrene. Kommissionen fastslår (13): »Dette skal sikre, at den offentlige støtte stimulerer innovation, grønne teknologier og udvikling af menneskelig kapital, forhindrer miljøskader og i sidste ende fremmer vækst, beskæftigelse og EU's konkurrenceevne.« Alle sammen elementer, som indgår i en evaluering af statsstøttens virkning, der ikke blot begrænser sig til en vurdering af omkostninger. Europa-Parlamentet ønsker at deltage i definitionen af evalueringsmetoder og i udformningen af EU-lovgivningen om statsstøtte, da den har stor indflydelse på den økonomiske politik, medlemsstaterne kan føre. EØSU understreger desuden, at det af hensyn til forskningen er vigtigt, at der er fri adgang til evalueringsdata, så metoderne kan forbedres. |
| --- | --- |

4.3.

EØSU insisterer på, at der må udvikles en passende differentieret metodologi for evalueringskriterierne og -parametrene. Kommissionen fastslår (13): »Dette skal sikre, at den offentlige støtte stimulerer innovation, grønne teknologier og udvikling af menneskelig kapital, forhindrer miljøskader og i sidste ende fremmer vækst, beskæftigelse og EU's konkurrenceevne.« Alle sammen elementer, som indgår i en evaluering af statsstøttens virkning, der ikke blot begrænser sig til en vurdering af omkostninger. Europa-Parlamentet ønsker at deltage i definitionen af evalueringsmetoder og i udformningen af EU-lovgivningen om statsstøtte, da den har stor indflydelse på den økonomiske politik, medlemsstaterne kan føre. EØSU understreger desuden, at det af hensyn til forskningen er vigtigt, at der er fri adgang til evalueringsdata, så metoderne kan forbedres.

| 4.4. | Det vil være gavnligt, hvis Kommissionen og de nationale og europæiske statistiske organisationer sætter gang i overvejelser om muligheden for at oprette en pålidelig database over statsstøtte til virksomheder som led i en fælles metodologisk ramme. Dette vil dels sikre større gennemsigtighed i beslutningsprocesserne, dels gøre forsknings- og evalueringsaktiviteter nemmere for de involverede offentlige myndigheder og forskningsinstitutter. |
| --- | --- |

4.4.

Det vil være gavnligt, hvis Kommissionen og de nationale og europæiske statistiske organisationer sætter gang i overvejelser om muligheden for at oprette en pålidelig database over statsstøtte til virksomheder som led i en fælles metodologisk ramme. Dette vil dels sikre større gennemsigtighed i beslutningsprocesserne, dels gøre forsknings- og evalueringsaktiviteter nemmere for de involverede offentlige myndigheder og forskningsinstitutter.

| 4.5. | Universiteter og forskningscentre kan spille en afgørende rolle i forhold til at skabe større forståelse for evaluering og udbredelse af nye og mere avancerede instrumenter til evaluering af offentlige politikker. Kommissionen kan derudover benytte uafhængige forskningsinstitutter til at foretage casestudier med det formål at evaluere effektiviteten af støtte i specifikke sektorer, såsom støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til energisektoren og støtte til infrastruktur. |
| --- | --- |

4.5.

Universiteter og forskningscentre kan spille en afgørende rolle i forhold til at skabe større forståelse for evaluering og udbredelse af nye og mere avancerede instrumenter til evaluering af offentlige politikker. Kommissionen kan derudover benytte uafhængige forskningsinstitutter til at foretage casestudier med det formål at evaluere effektiviteten af støtte i specifikke sektorer, såsom støtte til forskning, udvikling og innovation, støtte til små og mellemstore virksomheder, støtte til energisektoren og støtte til infrastruktur.

| 4.6. | Hvis de evalueringer, der er påkrævet i henhold til den nye EU-lovgivning, ikke tager tilstrækkeligt hensyn til indvirkningen af støttepolitikker for virksomheder på den europæiske økonomi generelt, bør Kommissionen lancere en pilotundersøgelse heraf i slutningen af den nuværende programmeringsperiode (2014-2020). Undersøgelsen bør se nærmere på de vigtigste faktorer, der afgør støtteudgifternes omfang, kortlægge forholdet mellem støtte til virksomheder og den udbetalende myndigheds økonomiske potentiale og forstå den eksisterende sammenhæng mellem samhørighedspolitik og konkurrencepolitik. |
| --- | --- |

4.6.

Hvis de evalueringer, der er påkrævet i henhold til den nye EU-lovgivning, ikke tager tilstrækkeligt hensyn til indvirkningen af støttepolitikker for virksomheder på den europæiske økonomi generelt, bør Kommissionen lancere en pilotundersøgelse heraf i slutningen af den nuværende programmeringsperiode (2014-2020). Undersøgelsen bør se nærmere på de vigtigste faktorer, der afgør støtteudgifternes omfang, kortlægge forholdet mellem støtte til virksomheder og den udbetalende myndigheds økonomiske potentiale og forstå den eksisterende sammenhæng mellem samhørighedspolitik og konkurrencepolitik.

| 4.7. | Denne udtalelse er første skridt i EØSU's arbejde med at undersøge virkningen af offentlige indgreb til støtte for virksomheder, og er tillige en reaktion på og opbakning til Kommissionens aktiviteter på dette område. EØSU betragter det imidlertid som afgørende at udvide og uddybe debatten, og det vil fortsat følge Kommissionens arbejde på dette område tæt og fremme en kultur for evaluering af effektivitet, når som helst det er muligt. |
| --- | --- |

4.7.

Denne udtalelse er første skridt i EØSU's arbejde med at undersøge virkningen af offentlige indgreb til støtte for virksomheder, og er tillige en reaktion på og opbakning til Kommissionens aktiviteter på dette område. EØSU betragter det imidlertid som afgørende at udvide og uddybe debatten, og det vil fortsat følge Kommissionens arbejde på dette område tæt og fremme en kultur for evaluering af effektivitet, når som helst det er muligt.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EU's konkurrencekommissær Margrethe Vestagers tale på forummet på højt plan, 18.12.2014.

1

(2)  EUT L 74 af 14.3.2014, s. 1.

2

(3)  http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/refreshTableAction.do?tab=table&plugin=1&pcode=teilm020&language=en

3

(4)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/bibliotheque/briefing/2014/140779/LDM_BRI%282014%29140779_REV1_EN.pdf

4

(5)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/january/tradoc_153019.6%20Competition%20SoE%20Subsidies%20merged.pdf

5

(6)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/january/tradoc_153031.pdf

6

(7)  http://www.lexxion.de/pdf/ejrr/ejrr_2015_01-005.pdf

7

(8)  Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (EUT L 187 af 26.6.2014, s. 1).

8

(9)  http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/INSR14_18/INSR14_18_DA.pdf

9

(10)  C. Criscuolo, R. Martin, H. Overman & J. Van Reenen (2012), »The causal effects of an industrial policy«, CEPR Discussion Papers 8818.

10

(11)  R. Trzciński, (2011), »Towards Innovative Economy — Effects of Grants to Enterprises in Poland«, Ed. Jacek Pokorski.

11

(12)  A. Martini, & D. Bondonio (2012), »Counterfactual impact evaluation of cohesion policy: impact and cost effectiveness of investment subsidies in Italy«, Rapport til Kommissionen, GD Regio.

12

(13)  COM(2012) 209 final.

13

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/26

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »En økonomi for almenvellet: en bæredygtig økonomisk model, der sigter mod social samhørighed«

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/06)

| Ordfører: | Carlos TRIAS PINTÓ |
| --- | --- |
| Medordfører: | Stefano PALMIERI |

Ordfører:

Carlos TRIAS PINTÓ

Medordfører:

Stefano PALMIERI

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»En økonomi for almenvellet: en bæredygtig økonomisk model, der sigter mod social samhørighed«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 10. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september 2015, følgende udtalelse med 144 stemmer for, 13 imod og 11 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU mener, at en økonomisk model, der er målrettet almenvellet (1), er udformet til at indgå i både den europæiske og den nationale retlige ramme for at sigte mod det indre marked gennem en mere etisk økonomi baseret på europæiske værdier og resultater med hensyn til politikker om socialt ansvar og desuden skabe synergier, der styrker disse. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU mener, at en økonomisk model, der er målrettet almenvellet (1), er udformet til at indgå i både den europæiske og den nationale retlige ramme for at sigte mod det indre marked gennem en mere etisk økonomi baseret på europæiske værdier og resultater med hensyn til politikker om socialt ansvar og desuden skabe synergier, der styrker disse.

| 1.2. | En økonomi for almenvellet er en holistisk tilgang, hvis begrebsverden er tæt på de grundlæggende værdier i socialøkonomien, cirkulær økonomi, deleøkonomi, funktionalitetsøkonomi, ressourcebaseret økonomi og blå økonomi. |
| --- | --- |

1.2.

En økonomi for almenvellet er en holistisk tilgang, hvis begrebsverden er tæt på de grundlæggende værdier i socialøkonomien, cirkulær økonomi, deleøkonomi, funktionalitetsøkonomi, ressourcebaseret økonomi og blå økonomi.

| 1.3. | En økonomi for almenvellet støttes af civilsamfundsorganisationer, virksomheder og højere læreanstalter og anses for at være en gennemførlig model, der styrker europæiske værdier og social samhørighed og fremmer et ansvarligt økonomisk system. Faktisk støttes en økonomi for almenvellet af mere end 100 lokale grupper, tæt ved 2 000 virksomheder (2) og sociale organisationer. |
| --- | --- |

1.3.

En økonomi for almenvellet støttes af civilsamfundsorganisationer, virksomheder og højere læreanstalter og anses for at være en gennemførlig model, der styrker europæiske værdier og social samhørighed og fremmer et ansvarligt økonomisk system. Faktisk støttes en økonomi for almenvellet af mere end 100 lokale grupper, tæt ved 2 000 virksomheder (2) og sociale organisationer.

| 1.4. | I overensstemmelse med Europa 2020-rammerne foreslås en overgang til et »europæisk etisk marked«, som skal fremme social innovation, sætte skub i beskæftigelsen og gavne miljøet. Det »europæiske etiske marked« vil kunne opbygges med gennemførelsen af flere strategier. |
| --- | --- |

1.4.

I overensstemmelse med Europa 2020-rammerne foreslås en overgang til et »europæisk etisk marked«, som skal fremme social innovation, sætte skub i beskæftigelsen og gavne miljøet. Det »europæiske etiske marked« vil kunne opbygges med gennemførelsen af flere strategier.

| 1.4.1. | Indikatorer til måling af trivsel og social udvikling ud over BNP (3), som f.eks. produkter for almenvellet og en balance for almenvellet. |
| --- | --- |

1.4.1.

Indikatorer til måling af trivsel og social udvikling ud over BNP (3), som f.eks. produkter for almenvellet og en balance for almenvellet.

| 1.4.2. | Politikker, der har til formål at anerkende virksomheder, der yder et større bidrag til almenvellet, som f.eks. etiske offentlige indkøb og fremme af etisk intern handel. |
| --- | --- |

1.4.2.

Politikker, der har til formål at anerkende virksomheder, der yder et større bidrag til almenvellet, som f.eks. etiske offentlige indkøb og fremme af etisk intern handel.

| 1.4.3. | Fremme etisk ekstern handel som »det europæiske varemærke«. På den måde vil Europa bane vejen for at blive anerkendt som et etisk marked, og europæiske virksomheder vil være ledende på det globale etiske marked og vil bidrage til bedre menneskerettigheder, arbejdsmarkedsstandarder og miljøbeskyttelse i hele verden. |
| --- | --- |

1.4.3.

Fremme etisk ekstern handel som »det europæiske varemærke«. På den måde vil Europa bane vejen for at blive anerkendt som et etisk marked, og europæiske virksomheder vil være ledende på det globale etiske marked og vil bidrage til bedre menneskerettigheder, arbejdsmarkedsstandarder og miljøbeskyttelse i hele verden.

| 1.4.4. | Fremme af iværksættere af enhver slags, som starter organisationer op med det formål at bidrage til almenvellet. |
| --- | --- |

1.4.4.

Fremme af iværksættere af enhver slags, som starter organisationer op med det formål at bidrage til almenvellet.

| 1.4.5. | Fremme af etisk forbrug og bevidstgørelse blandt europæiske forbrugere. |
| --- | --- |

1.4.5.

Fremme af etisk forbrug og bevidstgørelse blandt europæiske forbrugere.

| 1.4.6. | Styrkelse af det finansielle økosystems diversitet gennem fremme af netværk af etiske banker og børser i hele EU. |
| --- | --- |

1.4.6.

Styrkelse af det finansielle økosystems diversitet gennem fremme af netværk af etiske banker og børser i hele EU.

| 1.5. | EØSU kræver, at Kommissionen (for så vidt angår offentlige indkøb, adgang til eksterne markeder, skattefordele osv.) tager et kvalitativt skridt inden for rammerne af den ny VSA-strategi, med henblik på at belønne de virksomheder, som kan påvise bedre etiske resultater. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU kræver, at Kommissionen (for så vidt angår offentlige indkøb, adgang til eksterne markeder, skattefordele osv.) tager et kvalitativt skridt inden for rammerne af den ny VSA-strategi, med henblik på at belønne de virksomheder, som kan påvise bedre etiske resultater.

2.   Indledning

| 2.1. | Økonomien og dermed den økonomiske politik spiller en afgørende rolle i dagens samfund, der fungerer som omdrejningspunkt for andre vellykkede eller fejlslagne grundlæggende politikker for borgerens trivsel — uddannelse, sundhed, sociale ydelser, kultur, miljø, teknologi og innovation. Disse afhænger alle i høj grad af den økonomiske situation, der påvirker de forskellige lokale og regionale niveauer. |
| --- | --- |

2.1.

Økonomien og dermed den økonomiske politik spiller en afgørende rolle i dagens samfund, der fungerer som omdrejningspunkt for andre vellykkede eller fejlslagne grundlæggende politikker for borgerens trivsel — uddannelse, sundhed, sociale ydelser, kultur, miljø, teknologi og innovation. Disse afhænger alle i høj grad af den økonomiske situation, der påvirker de forskellige lokale og regionale niveauer.

| 2.2. | Krisen, der fortsat har en negativ indvirkning på medlemsstaternes økonomier og det europæiske folks livskvalitet, har afsløret, at EU's sociale og økonomiske system har en ringe modstandsdygtighed. |
| --- | --- |

2.2.

Krisen, der fortsat har en negativ indvirkning på medlemsstaternes økonomier og det europæiske folks livskvalitet, har afsløret, at EU's sociale og økonomiske system har en ringe modstandsdygtighed.

| 2.3. | På den anden side findes der ifølge den globale undersøgelse for 2014 (4) fra den internationale sammenslutning af fagforeninger (ITUC) ikke et eneste land, hvor størstedelen af befolkningen mener, at det økonomiske system er rimeligt. Fire ud af fem personer (78 %) mener, at det økonomiske system gavner de rige. Tilsvarende ønsker 88 % af alle tyskere og 90 % af alle østrigere en »ny økonomisk dagsorden« (undersøgelse fra Bertelsmann Foundation (5)), og det samme gør sig uden tvivl gældende for de lande, der har lidt mest under den økonomiske krise, som Grækenland, Portugal, Irland, Spanien og Italien. |
| --- | --- |

2.3.

På den anden side findes der ifølge den globale undersøgelse for 2014 (4) fra den internationale sammenslutning af fagforeninger (ITUC) ikke et eneste land, hvor størstedelen af befolkningen mener, at det økonomiske system er rimeligt. Fire ud af fem personer (78 %) mener, at det økonomiske system gavner de rige. Tilsvarende ønsker 88 % af alle tyskere og 90 % af alle østrigere en »ny økonomisk dagsorden« (undersøgelse fra Bertelsmann Foundation (5)), og det samme gør sig uden tvivl gældende for de lande, der har lidt mest under den økonomiske krise, som Grækenland, Portugal, Irland, Spanien og Italien.

| 2.4. | Under hensyntagen til Kommissionens fremskridt i forbindelse med social innovation og EØSU's udtalelse SC/39 om »status over Europa 2020-strategien«, rapporten om midtvejsevalueringen af Europa 2020-strategien og Europa 2020-styringsudvalgets initiativ »Lad os tale om lykke — mere end BNP« er det tydeligt, at hvis vi ønsker at støtte økonomisk konkurrenceevne og social samhørighed effektivt, kræver det et paradigmeskift for at gøre de økonomiske, miljømæssige og sociale mål helt uafhængige og opnå større balance mellem de kvalitative og kvantitative aspekter af udviklingen takket være en holistisk tilgang. |
| --- | --- |

2.4.

Under hensyntagen til Kommissionens fremskridt i forbindelse med social innovation og EØSU's udtalelse SC/39 om »status over Europa 2020-strategien«, rapporten om midtvejsevalueringen af Europa 2020-strategien og Europa 2020-styringsudvalgets initiativ »Lad os tale om lykke — mere end BNP« er det tydeligt, at hvis vi ønsker at støtte økonomisk konkurrenceevne og social samhørighed effektivt, kræver det et paradigmeskift for at gøre de økonomiske, miljømæssige og sociale mål helt uafhængige og opnå større balance mellem de kvalitative og kvantitative aspekter af udviklingen takket være en holistisk tilgang.

| 2.5. | Modellen for »en økonomi for almenvellet« er et reelt supplement, der støttes af det europæiske samfund. Dens mål og værdier rækker videre end, hvad virksomhedernes konventionelle sociale ansvar kan tilbyde, og dens holistiske vision betyder, at meget forskelligartede samfundsaktører får mulighed for at mødes. |
| --- | --- |

2.5.

Modellen for »en økonomi for almenvellet« er et reelt supplement, der støttes af det europæiske samfund. Dens mål og værdier rækker videre end, hvad virksomhedernes konventionelle sociale ansvar kan tilbyde, og dens holistiske vision betyder, at meget forskelligartede samfundsaktører får mulighed for at mødes.

| 2.6. | På blot fire år er økonomien for almenvellet blevet en social bevægelse, som støttes af mere end 100 lokale grupper, knap 2 000 virksomheder og sociale organisationer og stadig flere universiteter i lande som Østrig, Tyskland, Schweiz, Italien og Spanien. Derudover har regionen Sydtyrol i Italien og flere lokale forvaltninger i en del europæiske lande vedtaget modellen for en økonomi for almenvellet for deres eget område. |
| --- | --- |

2.6.

På blot fire år er økonomien for almenvellet blevet en social bevægelse, som støttes af mere end 100 lokale grupper, knap 2 000 virksomheder og sociale organisationer og stadig flere universiteter i lande som Østrig, Tyskland, Schweiz, Italien og Spanien. Derudover har regionen Sydtyrol i Italien og flere lokale forvaltninger i en del europæiske lande vedtaget modellen for en økonomi for almenvellet for deres eget område.

3.   En økonomi for almenvellet: målsætninger, værdier, strategi og indikatorer

| 3.1. | Et samfund bør have som målsætning at skabe trivsel for alle sine borgere i overensstemmelse med de konstitutionelle bestemmelser. |
| --- | --- |

3.1.

Et samfund bør have som målsætning at skabe trivsel for alle sine borgere i overensstemmelse med de konstitutionelle bestemmelser.

| 3.2. | I overensstemmelse med retningslinjerne i artikel 3, stk. 1, 2 og 3, i traktaten om Den Europæiske Union (6) er det vigtigste forslag i modellen for en økonomi for almenvellet, at
  økonomien skal tjene borgerne
  , med andre ord almenvellet. Udgangspunktet for at nå dette mål må være, at penge og kapital er vigtige som midler til handel og til investeringer — men aldrig et mål i sig selv. |
| --- | --- |

3.2.

I overensstemmelse med retningslinjerne i artikel 3, stk. 1, 2 og 3, i traktaten om Den Europæiske Union (6) er det vigtigste forslag i modellen for en økonomi for almenvellet, at
  økonomien skal tjene borgerne
  , med andre ord almenvellet. Udgangspunktet for at nå dette mål må være, at penge og kapital er vigtige som midler til handel og til investeringer — men aldrig et mål i sig selv.

| 3.3. | Den økonomiske model for at tjene almenvellet baseres på værdier, som alle anerkender som universelle: menneskelig værdighed, solidaritet, økologisk bæredygtighed, social retfærdighed, gennemsigtighed og demokratisk deltagelse. |
| --- | --- |

3.3.

Den økonomiske model for at tjene almenvellet baseres på værdier, som alle anerkender som universelle: menneskelig værdighed, solidaritet, økologisk bæredygtighed, social retfærdighed, gennemsigtighed og demokratisk deltagelse.

| 3.4. | Anerkendelse af almenvellet som det centrale mål for økonomien kræver en specifik metode til måling af økonomisk succes i forhold til målet og ikke kun midlet: et produkt baseret på almenvellet, en balance baseret på almenvellet og en kreditvurdering baseret på almenvellet som et supplement til henholdsvis BNP, balancen og den finansielle kreditvurdering. |
| --- | --- |

3.4.

Anerkendelse af almenvellet som det centrale mål for økonomien kræver en specifik metode til måling af økonomisk succes i forhold til målet og ikke kun midlet: et produkt baseret på almenvellet, en balance baseret på almenvellet og en kreditvurdering baseret på almenvellet som et supplement til henholdsvis BNP, balancen og den finansielle kreditvurdering.

| 3.5. | En økonomi for almenvellet er en holistisk model, der søger at integrere økonomien i det europæiske samfunds sociale, kulturelle og økologiske ramme. Som det kan ses i vedlagte tabel, viser modellen for en økonomi for almenvellet de grundlæggende værdier i forskellige økonomiske forslag:











  EN ØKONOMI FOR ALMENVELLET VÆRDIER/MODELLER | Menneskelig værdighed | Solidaritet/ Samarbejde | Økologisk bæredygtig- hed | Social retfærdighed | Demokrati |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Socialøkonomi | X | X | X | X | X |
| Cirkulær økonomi | | | X | | |
| Samarbejdsøkonomi | | X | | | X |
| Funktionalitetsøkonomi | | X | X | | |
| Ressourcebaseret økonomi | | | X | X | |
| Blå økonomi | | | X | | |

3.5.

En økonomi for almenvellet er en holistisk model, der søger at integrere økonomien i det europæiske samfunds sociale, kulturelle og økologiske ramme. Som det kan ses i vedlagte tabel, viser modellen for en økonomi for almenvellet de grundlæggende værdier i forskellige økonomiske forslag:

EN ØKONOMI FOR ALMENVELLET VÆRDIER/MODELLER

Menneskelig værdighed

Solidaritet/ Samarbejde

Økologisk bæredygtig- hed

Social retfærdighed

Demokrati

Socialøkonomi

X

X

X

X

X

Cirkulær økonomi

X

Samarbejdsøkonomi

X

X

Funktionalitetsøkonomi

X

X

Ressourcebaseret økonomi

X

X

Blå økonomi

X

Kilde: Original.

| 3.6. | En økonomi for almenvellet er en økonomisk model, der med stor succes kan bidrage til Europa 2020-strategien, navnlig ved at:






  — | sætte gang i beskæftigelsen og forbedre kvaliteten af eksisterende job (værdierne »menneskelig værdighed« og »social retfærdighed«) |
| --- | --- | --- |

3.6.

En økonomi for almenvellet er en økonomisk model, der med stor succes kan bidrage til Europa 2020-strategien, navnlig ved at:

—

sætte gang i beskæftigelsen og forbedre kvaliteten af eksisterende job (værdierne »menneskelig værdighed« og »social retfærdighed«)

| — | fremme social innovation i civilsamfundet samt i virksomheder og politik (værdierne »deltagelse og demokrati«) |
| --- | --- |

—

fremme social innovation i civilsamfundet samt i virksomheder og politik (værdierne »deltagelse og demokrati«)

| — | reducere CO2-emissioner, fremme vedvarende energier, øge energieffektiviteten og reducere energiforbruget (værdien »økologisk bæredygtighed«) |
| --- | --- |

—

reducere CO2-emissioner, fremme vedvarende energier, øge energieffektiviteten og reducere energiforbruget (værdien »økologisk bæredygtighed«)

| — | reducere den del af befolkningen, der er udsat for fattigdom eller lider under social udstødelse (værdierne »solidaritet« og »social retfærdighed«). |
| --- | --- |

—

reducere den del af befolkningen, der er udsat for fattigdom eller lider under social udstødelse (værdierne »solidaritet« og »social retfærdighed«).

| 3.6.1. | En økonomi for almenvellet er en proces med »social innovation« og positiv iværksætterånd, som bidrager til at fremme og støtte nye idéer, der på samme tid dækker sociale behov, skaber nye sociale forbindelser og styrker den økonomiske værdiskabelse. I denne forbindelse henviser »innovation« til evnen til at skabe og gennemføre idéer, der kan skabe værdi, og »social« henviser til livskvalitet, solidaritet og trivsel. |
| --- | --- |

3.6.1.

En økonomi for almenvellet er en proces med »social innovation« og positiv iværksætterånd, som bidrager til at fremme og støtte nye idéer, der på samme tid dækker sociale behov, skaber nye sociale forbindelser og styrker den økonomiske værdiskabelse. I denne forbindelse henviser »innovation« til evnen til at skabe og gennemføre idéer, der kan skabe værdi, og »social« henviser til livskvalitet, solidaritet og trivsel.

| 3.7. | En økonomi for almenvellet er et værktøj, der er beregnet til at opbygge et modstandsdygtigt socialt og økonomisk system, som kan give det europæiske civilsamfund »beskyttelse og udvikling«, der bidrager til at finde løsninger og, om muligt, forhindre kriser, og som derudover bidrager til økonomiske og sociale ændringer. En økonomi for almenvellet er metoden til at sætte modstandsdygtighed i centrum for den proces, der skal støtte overgangen fra krise til genopretning og udvikling. |
| --- | --- |

3.7.

En økonomi for almenvellet er et værktøj, der er beregnet til at opbygge et modstandsdygtigt socialt og økonomisk system, som kan give det europæiske civilsamfund »beskyttelse og udvikling«, der bidrager til at finde løsninger og, om muligt, forhindre kriser, og som derudover bidrager til økonomiske og sociale ændringer. En økonomi for almenvellet er metoden til at sætte modstandsdygtighed i centrum for den proces, der skal støtte overgangen fra krise til genopretning og udvikling.

| 3.7.1. | Modstandsdygtighed er en faktor, der påvirker civilsamfundets evne til at reagere på store omvæltninger og tage hånd om uventede spændinger og kriser. Der findes midler til at forberede civilsamfundet til at bøje af og håndtere kriser, men de kræver mere effektiv forvaltning og et tættere samarbejde på alle niveauer, der repræsenterer institutionelle, økonomiske og sociale interesser. |
| --- | --- |

3.7.1.

Modstandsdygtighed er en faktor, der påvirker civilsamfundets evne til at reagere på store omvæltninger og tage hånd om uventede spændinger og kriser. Der findes midler til at forberede civilsamfundet til at bøje af og håndtere kriser, men de kræver mere effektiv forvaltning og et tættere samarbejde på alle niveauer, der repræsenterer institutionelle, økonomiske og sociale interesser.

| 3.8. | Det er vigtigt for civilsamfundet at styrke de økonomiske interesseorganisationers og arbejdsmarkedsparternes evne til at absorbere, håndtere og forebygge virkningerne af kriser og strukturelle ændringer for at fremme opnåelsen af levestandarder, der på passende vis modsvarer folks behov. Dette støtter også EU's økonomiske konkurrenceevne med hensyn til social samhørighed og bæredygtighed med det formål ikke at begrænse mulighederne for kommende generationer. |
| --- | --- |

3.8.

Det er vigtigt for civilsamfundet at styrke de økonomiske interesseorganisationers og arbejdsmarkedsparternes evne til at absorbere, håndtere og forebygge virkningerne af kriser og strukturelle ændringer for at fremme opnåelsen af levestandarder, der på passende vis modsvarer folks behov. Dette støtter også EU's økonomiske konkurrenceevne med hensyn til social samhørighed og bæredygtighed med det formål ikke at begrænse mulighederne for kommende generationer.

| 3.9. | For at omsætte disse idéer i praksis er modellen for en økonomi for almenvellet baseret på direkte deltagelse fra såvel erhvervsfolk som politikere. Værktøjer som regnskabet og balancen for almenvellet og navnlig det kommunale indeks for almenvellet er baseret på aktiv deltagelse fra alle interessegrupper. |
| --- | --- |

3.9.

For at omsætte disse idéer i praksis er modellen for en økonomi for almenvellet baseret på direkte deltagelse fra såvel erhvervsfolk som politikere. Værktøjer som regnskabet og balancen for almenvellet og navnlig det kommunale indeks for almenvellet er baseret på aktiv deltagelse fra alle interessegrupper.

4.   Overgang til opbygningen af et europæisk etisk marked

| 4.1. | Som følge af den seneste økonomiske og finansielle krises alvorlige konsekvenser, er borgerne i Europa mindre tolerante over for spørgsmål som indkomsttab, nedskæringer i sociale ydelser og tjenester, miljøskader, økonomisk og beskæftigelsesmæssig usikkerhed og den stadig mindre betydning, som deres sociale rettigheder samt deres rettigheder som forbrugere og brugere har. |
| --- | --- |

4.1.

Som følge af den seneste økonomiske og finansielle krises alvorlige konsekvenser, er borgerne i Europa mindre tolerante over for spørgsmål som indkomsttab, nedskæringer i sociale ydelser og tjenester, miljøskader, økonomisk og beskæftigelsesmæssig usikkerhed og den stadig mindre betydning, som deres sociale rettigheder samt deres rettigheder som forbrugere og brugere har.

| 4.2. | Samtidig er det på baggrund af resultaterne af de frivillige og utilstrækkelige politikker for virksomhedernes sociale ansvar, som ikke giver tilstrækkelige relevante oplysninger, nødvendigt at gøre en fornyet indsats, eftersom lønforskellen bliver stadig større i mange store virksomheder, kvinder er i mindretal i beslutningsprocesserne og unge medarbejderes muligheder for karriereudvikling svækkes. |
| --- | --- |

4.2.

Samtidig er det på baggrund af resultaterne af de frivillige og utilstrækkelige politikker for virksomhedernes sociale ansvar, som ikke giver tilstrækkelige relevante oplysninger, nødvendigt at gøre en fornyet indsats, eftersom lønforskellen bliver stadig større i mange store virksomheder, kvinder er i mindretal i beslutningsprocesserne og unge medarbejderes muligheder for karriereudvikling svækkes.

| 4.3. | Iværksættere og SMV'er trues selv af urimelig konkurrence og uetisk praksis, som udgør en risiko for mange sådanne virksomheders overlevelse. Folk efterspørger generelt en økonomi baseret på de værdier, som i teorien er indarbejdet i de nationale forfatninger. |
| --- | --- |

4.3.

Iværksættere og SMV'er trues selv af urimelig konkurrence og uetisk praksis, som udgør en risiko for mange sådanne virksomheders overlevelse. Folk efterspørger generelt en økonomi baseret på de værdier, som i teorien er indarbejdet i de nationale forfatninger.

| 4.4. | Et klima, der præges af mindre socialt engagement, afspejles i den manglende offentlige tillid til institutioner og de personer, der repræsenterer dem. Hvis denne nødvendige tillid skal genvindes, og den sociale og territoriale samhørighed skal styrkes, skal EU ændre sine politikker og udarbejde en ny strategi, der stemmer overens med befolkningens krav og værdier. |
| --- | --- |

4.4.

Et klima, der præges af mindre socialt engagement, afspejles i den manglende offentlige tillid til institutioner og de personer, der repræsenterer dem. Hvis denne nødvendige tillid skal genvindes, og den sociale og territoriale samhørighed skal styrkes, skal EU ændre sine politikker og udarbejde en ny strategi, der stemmer overens med befolkningens krav og værdier.

| 4.5. | I denne henseende opfordrer EØSU i sin udtalelse om den årlige vækstundersøgelse for 2014 til, at resultattavlen for sociale indikatorer proaktivt inddrages i det europæiske semester på lige fod med makroøkonomiske og budgetmæssige indikatorer. Endvidere bør det europæiske semesters mål, metoder og instrumenter fortsat omfatte grønnere eksisterende industrielle processer i de enkelte sektorer og i økonomien som helhed for at sikre en økonomisk genopretning baseret på en mere bæredygtig udviklingsmodel. |
| --- | --- |

4.5.

I denne henseende opfordrer EØSU i sin udtalelse om den årlige vækstundersøgelse for 2014 til, at resultattavlen for sociale indikatorer proaktivt inddrages i det europæiske semester på lige fod med makroøkonomiske og budgetmæssige indikatorer. Endvidere bør det europæiske semesters mål, metoder og instrumenter fortsat omfatte grønnere eksisterende industrielle processer i de enkelte sektorer og i økonomien som helhed for at sikre en økonomisk genopretning baseret på en mere bæredygtig udviklingsmodel.

| 4.6. | Derfor foreslår modellen for en økonomi for almenvellet en overgang til »et europæisk etisk marked«, hvor de økonomiske og handelsmæssige politikker ensrettes med den kultur og de værdier, som befolkningen anser for universelle. Ved hjælp af denne strategi vil den europæiske økonomi og de europæiske virksomheder kunne genoprette deres internationale »image« som eksemplariske institutioner med hensyn til beskyttelse og fremme af menneskerettigheder, kvaliteten og betydningen af arbejde og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.6.

Derfor foreslår modellen for en økonomi for almenvellet en overgang til »et europæisk etisk marked«, hvor de økonomiske og handelsmæssige politikker ensrettes med den kultur og de værdier, som befolkningen anser for universelle. Ved hjælp af denne strategi vil den europæiske økonomi og de europæiske virksomheder kunne genoprette deres internationale »image« som eksemplariske institutioner med hensyn til beskyttelse og fremme af menneskerettigheder, kvaliteten og betydningen af arbejde og miljøbeskyttelse.

| 4.7. | Organisationer, der markedsfører produkter og tjenester i overensstemmelse med etiske kriterier, og som bidrager til almenvellet, vil derfor blive anerkendt. Mere specifikt vil produkter og tjenester, der ikke garanterer et etisk minimum i hele værdikæden, forsvinde fra rentabilitetsområdet. |
| --- | --- |

4.7.

Organisationer, der markedsfører produkter og tjenester i overensstemmelse med etiske kriterier, og som bidrager til almenvellet, vil derfor blive anerkendt. Mere specifikt vil produkter og tjenester, der ikke garanterer et etisk minimum i hele værdikæden, forsvinde fra rentabilitetsområdet.

| 4.8. | Sammenfattende svarer modellen for en økonomi for almenvellet til forslagene om virksomhedernes traditionelle sociale ansvar med hensyn til værdier, men går endnu videre med hensyn til målsætninger og metoder. Virksomhedernes sociale ansvar i Europa er primært baseret på princippet om at »give en del af den profit tilbage til samfundet, som det har tilvejebragt«, inden der fokuseres på målsætningen om at »skabe størst mulig fælles værdi for virksomhedens ejere/aktionærer og øvrige interessenter og samfundet som helhed« (7). Derfor har en lang række virksomheder uheldigvis reduceret deres sociale ansvar til blot filantropiske handlinger eller PR-tiltag. |
| --- | --- |

4.8.

Sammenfattende svarer modellen for en økonomi for almenvellet til forslagene om virksomhedernes traditionelle sociale ansvar med hensyn til værdier, men går endnu videre med hensyn til målsætninger og metoder. Virksomhedernes sociale ansvar i Europa er primært baseret på princippet om at »give en del af den profit tilbage til samfundet, som det har tilvejebragt«, inden der fokuseres på målsætningen om at »skabe størst mulig fælles værdi for virksomhedens ejere/aktionærer og øvrige interessenter og samfundet som helhed« (7). Derfor har en lang række virksomheder uheldigvis reduceret deres sociale ansvar til blot filantropiske handlinger eller PR-tiltag.

5.   Kommende strategier for opbygningen af et europæisk etisk marked

| 5.1. | Der foreslås flere strategier for opbygningen af et europæisk etisk marked. Køreplanen vil begynde at måle virksomhedernes bidrag til almenvellet og konvergensen i forhold til europæisk ikkefinansiel rapportering. Dernæst vil det europæiske civilsamfund blive underrettet om virksomhedernes resultater gennem udvikling af etisk mærkning. Politikudformningen vil sikre, at virksomheder, der yder et større bidrag til almenvellet, bliver anerkendt i kraft af etiske offentlige indkøb og foranstaltninger til opbygning af et etisk internt og internationalt marked. Endelig vil iværksætterånd, forbrug og bankpolitikker også blive rettet ind efter principperne for almenvellet. Alt dette vil ske uden uforholdsmæssigt store administrative byrder og ved at gøre brug af markedsmekanismerne. |
| --- | --- |

5.1.

Der foreslås flere strategier for opbygningen af et europæisk etisk marked. Køreplanen vil begynde at måle virksomhedernes bidrag til almenvellet og konvergensen i forhold til europæisk ikkefinansiel rapportering. Dernæst vil det europæiske civilsamfund blive underrettet om virksomhedernes resultater gennem udvikling af etisk mærkning. Politikudformningen vil sikre, at virksomheder, der yder et større bidrag til almenvellet, bliver anerkendt i kraft af etiske offentlige indkøb og foranstaltninger til opbygning af et etisk internt og internationalt marked. Endelig vil iværksætterånd, forbrug og bankpolitikker også blive rettet ind efter principperne for almenvellet. Alt dette vil ske uden uforholdsmæssigt store administrative byrder og ved at gøre brug af markedsmekanismerne.

| 5.2. | Målinger af virksomhedernes bidrag til almenvellet gennem udarbejdelse af en balance for almenvellet. Balancen for almenvellet måler den ikkefinansielle del af en virksomheds succes: dens etiske succes og bidrag til almenvellet. Den nuværende udgave af balancen for almenvellet måler de vigtigste forfatningsmæssige værdier: værdighed, solidaritet, bæredygtighed, retfærdighed og demokratisk deltagelse: »etiske resultater« i forhold til alle kontaktgrupper. |
| --- | --- |

5.2.

Målinger af virksomhedernes bidrag til almenvellet gennem udarbejdelse af en balance for almenvellet. Balancen for almenvellet måler den ikkefinansielle del af en virksomheds succes: dens etiske succes og bidrag til almenvellet. Den nuværende udgave af balancen for almenvellet måler de vigtigste forfatningsmæssige værdier: værdighed, solidaritet, bæredygtighed, retfærdighed og demokratisk deltagelse: »etiske resultater« i forhold til alle kontaktgrupper.

| 5.3. | For at gå videre end virksomhedernes traditionelle sociale ansvar foreslår bevægelsen for en økonomi for almenvellet, at balancen skal opfylde otte »metakriterier«: Den skal være 1. universel, 2. målbar i neutrale point, 3. sammenlignelig mellem virksomheder, 4. forståelig for interessenter, 5. offentlig, 6. eksternt revideret, 7. obligatorisk, 8. juridisk bindende: jo bedre resultat, desto lavere skatter, toldsatser, renter mv. i overensstemmelse med sloganet »den etiske vej til succes« (»with ethics to success«). |
| --- | --- |

5.3.

For at gå videre end virksomhedernes traditionelle sociale ansvar foreslår bevægelsen for en økonomi for almenvellet, at balancen skal opfylde otte »metakriterier«: Den skal være 1. universel, 2. målbar i neutrale point, 3. sammenlignelig mellem virksomheder, 4. forståelig for interessenter, 5. offentlig, 6. eksternt revideret, 7. obligatorisk, 8. juridisk bindende: jo bedre resultat, desto lavere skatter, toldsatser, renter mv. i overensstemmelse med sloganet »den etiske vej til succes« (»with ethics to success«).

| 5.4. | Som led i bevægelsen for en økonomi for almenvellet har over 200 SMV'er udarbejdet en balance for almenvellet frem til det endelige trin: peerevaluering eller ekstern revision. Overgangen til en obligatorisk balance kan ske gradvist. EU har for nylig taget første skridt med direktivet om ikkefinansiel rapportering. Det andet trin kan være, at direktivet kun skal indeholde standarder, der opfylder alle ovennævnte metakriterier og giver juridiske fordele, alt efter resultatet. De resterende standarder kan efterfølgende samles i én, som vil udgøre den ikkefinansielle del af den obligatoriske balance for virksomhederne. Den »universelle« (finansielle og ikkefinansielle) balance vil blive en entrebillet til fremtidens fælles etiske marked. |
| --- | --- |

5.4.

Som led i bevægelsen for en økonomi for almenvellet har over 200 SMV'er udarbejdet en balance for almenvellet frem til det endelige trin: peerevaluering eller ekstern revision. Overgangen til en obligatorisk balance kan ske gradvist. EU har for nylig taget første skridt med direktivet om ikkefinansiel rapportering. Det andet trin kan være, at direktivet kun skal indeholde standarder, der opfylder alle ovennævnte metakriterier og giver juridiske fordele, alt efter resultatet. De resterende standarder kan efterfølgende samles i én, som vil udgøre den ikkefinansielle del af den obligatoriske balance for virksomhederne. Den »universelle« (finansielle og ikkefinansielle) balance vil blive en entrebillet til fremtidens fælles etiske marked.

| 5.5. | Etisk mærkning. I henhold til økonomien for almenvellet skal der gives oplysninger om etisk adfærd på alle produkter, der sælges på det indre europæiske marked, ved hjælp af en fælles etisk mærkning, der viser virksomhedens bidrag til almenvellet. Mærkningen kan f.eks. vise resultaterne af balancen for almenvellet i fem forskellige farver. Via QR-koden kan forbrugerne se balancen i detaljer. |
| --- | --- |

5.5.

Etisk mærkning. I henhold til økonomien for almenvellet skal der gives oplysninger om etisk adfærd på alle produkter, der sælges på det indre europæiske marked, ved hjælp af en fælles etisk mærkning, der viser virksomhedens bidrag til almenvellet. Mærkningen kan f.eks. vise resultaterne af balancen for almenvellet i fem forskellige farver. Via QR-koden kan forbrugerne se balancen i detaljer.

| 5.6. | Etiske offentlige indkøb. Organisationer, der viser det største bidrag til almenvellet i deres balance for almenvellet, kan prioriteres i forbindelse med offentlige indkøb. Offentlige indkøb i Europa kan tjene som drivkraft for gennemførelsen af »det europæiske etiske marked« ved at vedtage kriterier i forbindelse med bidraget til almenvellet og kvaliteten af det sociale og økologiske fodaftryk i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (8) og gennemførelsen af den tilsvarende sociale klausul. |
| --- | --- |

5.6.

Etiske offentlige indkøb. Organisationer, der viser det største bidrag til almenvellet i deres balance for almenvellet, kan prioriteres i forbindelse med offentlige indkøb. Offentlige indkøb i Europa kan tjene som drivkraft for gennemførelsen af »det europæiske etiske marked« ved at vedtage kriterier i forbindelse med bidraget til almenvellet og kvaliteten af det sociale og økologiske fodaftryk i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (8) og gennemførelsen af den tilsvarende sociale klausul.

| 5.7. | Etisk intern handel. Fri intern handel fremmes i de organisationer, der viser det største bidrag til almenvellet i deres balance for almenvellet. For det første vil det blive lettere med fri markedsføring og bevægelighed af produkter og tjenester til europæiske virksomheder, der kan påvise, at de overholder de etiske minimumsstandarder i henhold til »det europæiske etiske marked«. For det andet vil import af produkter, investeringer og levering af tjenester fra virksomheder uden for EU, der kan påvise, at de overholder de etiske minimumsstandarder i henhold til »det europæiske etiske marked«, blive fremmet. På denne måde udformes importtarif- og skattepolitikker vedrørende intern handel og import i overensstemmelse med virksomhedernes etiske adfærd. |
| --- | --- |

5.7.

Etisk intern handel. Fri intern handel fremmes i de organisationer, der viser det største bidrag til almenvellet i deres balance for almenvellet. For det første vil det blive lettere med fri markedsføring og bevægelighed af produkter og tjenester til europæiske virksomheder, der kan påvise, at de overholder de etiske minimumsstandarder i henhold til »det europæiske etiske marked«. For det andet vil import af produkter, investeringer og levering af tjenester fra virksomheder uden for EU, der kan påvise, at de overholder de etiske minimumsstandarder i henhold til »det europæiske etiske marked«, blive fremmet. På denne måde udformes importtarif- og skattepolitikker vedrørende intern handel og import i overensstemmelse med virksomhedernes etiske adfærd.

| 5.8. | Etisk international handel. Etisk adfærd og bidrag til almenvellet skal være den europæiske økonomis visitkort — med andre ord »det europæiske varemærke«. Europæiske virksomheder skal som ambassadører for europæisk samfund, europæisk kultur og europæiske værdier sikre, at de har en etisk adfærd, og bevise dette i balancen. EU's politikker til fremme af ekstern handel (bistandsprogrammer for ekstern handel, regler om etiske standarder for handel mv.) bør derfor først og fremmest støtte de virksomheder, der påviser det største bidrag til almenvellet. |
| --- | --- |

5.8.

Etisk international handel. Etisk adfærd og bidrag til almenvellet skal være den europæiske økonomis visitkort — med andre ord »det europæiske varemærke«. Europæiske virksomheder skal som ambassadører for europæisk samfund, europæisk kultur og europæiske værdier sikre, at de har en etisk adfærd, og bevise dette i balancen. EU's politikker til fremme af ekstern handel (bistandsprogrammer for ekstern handel, regler om etiske standarder for handel mv.) bør derfor først og fremmest støtte de virksomheder, der påviser det største bidrag til almenvellet.

| 5.9. | Iværksættere for almenvellet. Fremme af iværksætteri er vigtigt for at sikre EU's økonomiske bæredygtighed. På samme måde skal social innovation pr. definition geares til at levere produkter og tjenester, der bidrager til almenvellet for samfundet. Af den årsag vil politikker til fremme af iværksætteri i »det europæiske etiske marked« fremme nystartede virksomheder og uddannelse af iværksættere på grundlag af værdierne menneskelig værdighed, solidaritet, økologisk bæredygtighed, social retfærdighed og demokratisk deltagelse. Der bør opstilles støttepunkter til det fælles bedste i alle byer (for almenvellet), der således skaber virksomheder, som enten fra begyndelsen praktiserer balancen eller i starten oprettes som »virksomheder for almenvellet«. |
| --- | --- |

5.9.

Iværksættere for almenvellet. Fremme af iværksætteri er vigtigt for at sikre EU's økonomiske bæredygtighed. På samme måde skal social innovation pr. definition geares til at levere produkter og tjenester, der bidrager til almenvellet for samfundet. Af den årsag vil politikker til fremme af iværksætteri i »det europæiske etiske marked« fremme nystartede virksomheder og uddannelse af iværksættere på grundlag af værdierne menneskelig værdighed, solidaritet, økologisk bæredygtighed, social retfærdighed og demokratisk deltagelse. Der bør opstilles støttepunkter til det fælles bedste i alle byer (for almenvellet), der således skaber virksomheder, som enten fra begyndelsen praktiserer balancen eller i starten oprettes som »virksomheder for almenvellet«.

| 5.10. | Forbrugere og fremme af etisk forbrug. Om »det europæiske etiske marked« bliver en succes, afhænger af de europæiske forbrugeres efterspørgsel efter produkter og tjenester, der bidrager til almenvellet. Man må udtænke og fremme strategier og programmer, der sætter gang i etisk forbrug. Disse programmer kan således informere om karakteren af »det europæiske etiske marked« ved hjælp af uddannelse og oplysnings- og reklamekampagner. De to foranstaltninger i form af balancen for almenvellet og mærkning vil være ideelle værktøjer til at nå denne målsætning. |
| --- | --- |

5.10.

Forbrugere og fremme af etisk forbrug. Om »det europæiske etiske marked« bliver en succes, afhænger af de europæiske forbrugeres efterspørgsel efter produkter og tjenester, der bidrager til almenvellet. Man må udtænke og fremme strategier og programmer, der sætter gang i etisk forbrug. Disse programmer kan således informere om karakteren af »det europæiske etiske marked« ved hjælp af uddannelse og oplysnings- og reklamekampagner. De to foranstaltninger i form af balancen for almenvellet og mærkning vil være ideelle værktøjer til at nå denne målsætning.

| 5.11. | Etiske banker og en udvidelse af Baselaftalerne, herunder etiske kvalitetskriterier i bankreguleringen. Siden finanskrisen i 2008 og de uønskede hændelser i bank- og finansverdenen har den europæiske befolkning i stigende grad mistet tilliden til ikke blot banksystemet, men også de nationale og europæiske lovgivere. Situationen udgør en stor trussel for den økonomiske stabilitet i euroområdet. |
| --- | --- |

5.11.

Etiske banker og en udvidelse af Baselaftalerne, herunder etiske kvalitetskriterier i bankreguleringen. Siden finanskrisen i 2008 og de uønskede hændelser i bank- og finansverdenen har den europæiske befolkning i stigende grad mistet tilliden til ikke blot banksystemet, men også de nationale og europæiske lovgivere. Situationen udgør en stor trussel for den økonomiske stabilitet i euroområdet.

| 5.11.1. | Det er derfor nødvendigt at forbedre de etiske standarder i finanssektoren og øge diversiteten i det finansielle økosystem for derigennem at styrke netværkene af etiske banker i hele EU (kooperativer, sparekasser, nye etiske banker), som bidrager til almenvellet. Dette kan fremme en form for bankvæsen i Europa, som a) kun udfører grundlæggende tjenester (opsparing, betalinger, lån), b) ikke betaler udbytte (eller kun betaler et begrænset udbytte), og c) gennemfører en revision for almenvellet for hver låneanmodning. En etisk kreditvurdering af denne type vil være en udvidelse af Baselaftalerne til etiske kriterier. Den vil måle den etiske merværdi, som en investering vil medføre. |
| --- | --- |

5.11.1.

Det er derfor nødvendigt at forbedre de etiske standarder i finanssektoren og øge diversiteten i det finansielle økosystem for derigennem at styrke netværkene af etiske banker i hele EU (kooperativer, sparekasser, nye etiske banker), som bidrager til almenvellet. Dette kan fremme en form for bankvæsen i Europa, som a) kun udfører grundlæggende tjenester (opsparing, betalinger, lån), b) ikke betaler udbytte (eller kun betaler et begrænset udbytte), og c) gennemfører en revision for almenvellet for hver låneanmodning. En etisk kreditvurdering af denne type vil være en udvidelse af Baselaftalerne til etiske kriterier. Den vil måle den etiske merværdi, som en investering vil medføre.

| 5.11.2. | En indledende prototype af en sådan kontrol for almenvellet udvikles i øjeblikket af projektet om en »bank for almenvellet« i Østrig. Lånebetingelserne kan geares til evalueringsresultatet. På denne måde kan det finansielle marked blive et redskab til bæredygtig social og økologisk udvikling. |
| --- | --- |

5.11.2.

En indledende prototype af en sådan kontrol for almenvellet udvikles i øjeblikket af projektet om en »bank for almenvellet« i Østrig. Lånebetingelserne kan geares til evalueringsresultatet. På denne måde kan det finansielle marked blive et redskab til bæredygtig social og økologisk udvikling.

| 5.12. | »(Regionalt) aktiemarked for almenvellet«. Alle de etiske banker, der arbejder for almenvellet, kunne sammen skabe et regionalt aktiemarked for almenvellet, som tager imod de låneansøgninger, der består den etiske test, men ikke en finansiel solvenstest. Disse aktiemarkeder vil i modsætning til deres konventionelle modparter ikke være et forum for handel med virksomhedsaktier eller opnåelse af finansielle afkast — dette vil ikke være formålet med at investere i en virksomhed. Fordelen for finansielle investorer ville ligge et andet sted, såsom mening, nytte og etik (»en tredobbelt skyline«). På denne måde ville europæiske borgere og virksomheder få mulighed for at foretage etiske investeringer, der afspejler værdierne i medlemsstaternes forfatninger og EU's egne traktater. |
| --- | --- |

5.12.

»(Regionalt) aktiemarked for almenvellet«. Alle de etiske banker, der arbejder for almenvellet, kunne sammen skabe et regionalt aktiemarked for almenvellet, som tager imod de låneansøgninger, der består den etiske test, men ikke en finansiel solvenstest. Disse aktiemarkeder vil i modsætning til deres konventionelle modparter ikke være et forum for handel med virksomhedsaktier eller opnåelse af finansielle afkast — dette vil ikke være formålet med at investere i en virksomhed. Fordelen for finansielle investorer ville ligge et andet sted, såsom mening, nytte og etik (»en tredobbelt skyline«). På denne måde ville europæiske borgere og virksomheder få mulighed for at foretage etiske investeringer, der afspejler værdierne i medlemsstaternes forfatninger og EU's egne traktater.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se the Economy for the Common Good website.

1

(2)  Nogle af dem befinder sig på meget konkurrenceprægede markeder.

2

(3)  Der tages højde for BNP og andre supplerende indikatorer.

3

(4)  ITUC Global Poll 2014.

4

(5)  Bertelsmann Foundation »Burger wollen kein Wachstum um jeden Preis« (»Borgere ønsker ikke vækst for enhver pris«).

5

(6)  EUT C 83 af 30.3.2010.

6

(7)  COM(2011) 681 final.

7

(8)  EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65.

8

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/33 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/33

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en demokratisk og social ØMU med fællesskabsmetoden

(Initiativudtalelse)

(2016/C 013/07)

| Ordfører: | Gabriele BISCHOFF |
| --- | --- |

Ordfører:

Gabriele BISCHOFF

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»En demokratisk og social ØMU med fællesskabsmetoden«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 10. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september 2015, følgende udtalelse med 161 stemmer for, 6 imod og 10 hverken for eller imod:

»EU skal være et borgernes fællesskab, ikke bankernes. Dets funktionsmåde er demokratiet, og dets fremtid er social retfærdighed« (1).

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | En ægte stabilisering af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) kan kun lykkes, hvis manglerne ved ØMU'ens arkitektur fjernes og der dermed tages fat på store reformer. Dette kræver en ændring af traktaterne på et konvent. Da dette næppe er realistisk før 2018, må der indtil da træffes andre foranstaltninger for at gøre ØMU'en mere demokratisk og social inden for rammerne af de eksisterende traktater og sørge for, at de regler, man selv har vedtaget, overholdes. |
| --- | --- |

1.1.

En ægte stabilisering af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) kan kun lykkes, hvis manglerne ved ØMU'ens arkitektur fjernes og der dermed tages fat på store reformer. Dette kræver en ændring af traktaterne på et konvent. Da dette næppe er realistisk før 2018, må der indtil da træffes andre foranstaltninger for at gøre ØMU'en mere demokratisk og social inden for rammerne af de eksisterende traktater og sørge for, at de regler, man selv har vedtaget, overholdes.

| 1.2. | Jo længere den nuværende sparepolitik, som primært sigter på udgiftsbesparelser, varer ved uden et effektivt investeringsprogram for indtægter gennem vækst til sikring af social samhørighed og solidaritet, jo tydeligere bliver det, at den voksende sociale ulighed truer Europas økonomiske integration og velstand. |
| --- | --- |

1.2.

Jo længere den nuværende sparepolitik, som primært sigter på udgiftsbesparelser, varer ved uden et effektivt investeringsprogram for indtægter gennem vækst til sikring af social samhørighed og solidaritet, jo tydeligere bliver det, at den voksende sociale ulighed truer Europas økonomiske integration og velstand.

| 1.3. | Fortsættelsen af den nuværende kurs kan derfor ikke være en mulighed. I stedet skal den sociale, politiske og økonomiske samhørighed styrkes, så man undgår en opløsning af euroområdet. EØSU er enigt i, at der skal tages større hensyn til forskellene i økonomierne i ØMU-landene, og at der skal gennemføres afbalancerede strukturreformer i de nævnte lande ud fra de krav, som en monetær union stiller, og i samklang med nationale behov for at sikre den nødvendige konvergens. EØSU mener desuden, at det er absolut nødvendigt med en kortsigtet efterspørgselsstyring. |
| --- | --- |

1.3.

Fortsættelsen af den nuværende kurs kan derfor ikke være en mulighed. I stedet skal den sociale, politiske og økonomiske samhørighed styrkes, så man undgår en opløsning af euroområdet. EØSU er enigt i, at der skal tages større hensyn til forskellene i økonomierne i ØMU-landene, og at der skal gennemføres afbalancerede strukturreformer i de nævnte lande ud fra de krav, som en monetær union stiller, og i samklang med nationale behov for at sikre den nødvendige konvergens. EØSU mener desuden, at det er absolut nødvendigt med en kortsigtet efterspørgselsstyring.

| 1.4. | EØSU går ind for en stærkere »parlamentarisering« af euroområdet via et stort udvalg i Europa-Parlamentet med alle parlamentarikere fra euroområdet og dem, som ønsker at tiltræde det (26 medlemsstater), kombineret med en stærkere dialog mellem parlamentarikere fra euroområdet om ØMU-spørgsmål (COSAC+). Dette sættes i gang inden for en relativt kort frist. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU går ind for en stærkere »parlamentarisering« af euroområdet via et stort udvalg i Europa-Parlamentet med alle parlamentarikere fra euroområdet og dem, som ønsker at tiltræde det (26 medlemsstater), kombineret med en stærkere dialog mellem parlamentarikere fra euroområdet om ØMU-spørgsmål (COSAC+). Dette sættes i gang inden for en relativt kort frist.

| 1.5. | EØSU henviser til, at nogle af de økonomiske mål i de seneste års økonomiske styring skal bringes i bedre overensstemmelse med EU's socialpolitiske mål i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEUF. Eventuelle indbyrdes modstridende målsætninger mellem de økonomiske og sociale mål skal fjernes. Alle foranstaltninger i det europæiske semester skal — i henhold til den horisontale sociale klausul — underkastes en social konsekvensvurdering. Resultaterne skal offentliggøres og diskuteres på nationalt og europæisk niveau. EØSU kan understøtte dette inden for rammerne af sine kompetencer |
| --- | --- |

1.5.

EØSU henviser til, at nogle af de økonomiske mål i de seneste års økonomiske styring skal bringes i bedre overensstemmelse med EU's socialpolitiske mål i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEUF. Eventuelle indbyrdes modstridende målsætninger mellem de økonomiske og sociale mål skal fjernes. Alle foranstaltninger i det europæiske semester skal — i henhold til den horisontale sociale klausul — underkastes en social konsekvensvurdering. Resultaterne skal offentliggøres og diskuteres på nationalt og europæisk niveau. EØSU kan understøtte dette inden for rammerne af sine kompetencer

| 1.6. | Overvindelse af divergenser i den måde, arbejdsmarkederne, løndannelsessystemerne og de sociale systemer fungerer på, spiller en vigtig rolle for en demokratisk og social ØMU. |
| --- | --- |

1.6.

Overvindelse af divergenser i den måde, arbejdsmarkederne, løndannelsessystemerne og de sociale systemer fungerer på, spiller en vigtig rolle for en demokratisk og social ØMU.

| 1.7. | EØSU er af den overbevisning, at en makroøkonomisk dialog i euroområdet (MED-EURO) kan yde et væsentligt bidrag til en demokratisk og social videreudvikling af ØMU'en, hvis resultater og konklusioner skal medtages både ved udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse, resultattavlen og de landespecifikke henstillinger. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU er af den overbevisning, at en makroøkonomisk dialog i euroområdet (MED-EURO) kan yde et væsentligt bidrag til en demokratisk og social videreudvikling af ØMU'en, hvis resultater og konklusioner skal medtages både ved udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse, resultattavlen og de landespecifikke henstillinger.

2.   Udfordringer og kriterier for en demokratisk og social ØMU

| 2.1. | EØSU har afgivet flere udtalelser for at fremsætte specifikke forslag til, hvordan ØMU'en kan udformes bedre. Mens nogle af disse udtalelser opridser fremtidsscenarier, koncentrerer denne udtalelse sig om at stille forslag til, hvordan den demokratiske og sociale udformning af ØMU'en inden for fællesskabsmetodens rammer hurtigst muligt kan videreudvikles på en sådan måde, at den demokratiske robusthed forbedres, og man lever op til de sociale forpligtelser, der er fastsat i traktaterne. Det er næppe sandsynligt, at der vil blive taget reelle skridt til mere omfattende traktatændringer før 2018. Samtidig er der fortsat grund til at frygte, at de mellemstatslige instrumenter, navnlig finanspagten, udhuler fællesskabsmetoden og fremmer en spaltning af Europa (2). Jo længere sparepolitikken, som primært sigter på udgiftsbesparelser, varer ved uden i det mindste at blive suppleret med et investeringsprogram og foranstaltninger for vækstskabelse til sikring af social samhørighed og solidaritet, jo tydeligere bliver det, at den voksende sociale ulighed truer Europas økonomiske integration og velstand. |
| --- | --- |

2.1.

EØSU har afgivet flere udtalelser for at fremsætte specifikke forslag til, hvordan ØMU'en kan udformes bedre. Mens nogle af disse udtalelser opridser fremtidsscenarier, koncentrerer denne udtalelse sig om at stille forslag til, hvordan den demokratiske og sociale udformning af ØMU'en inden for fællesskabsmetodens rammer hurtigst muligt kan videreudvikles på en sådan måde, at den demokratiske robusthed forbedres, og man lever op til de sociale forpligtelser, der er fastsat i traktaterne. Det er næppe sandsynligt, at der vil blive taget reelle skridt til mere omfattende traktatændringer før 2018. Samtidig er der fortsat grund til at frygte, at de mellemstatslige instrumenter, navnlig finanspagten, udhuler fællesskabsmetoden og fremmer en spaltning af Europa (2). Jo længere sparepolitikken, som primært sigter på udgiftsbesparelser, varer ved uden i det mindste at blive suppleret med et investeringsprogram og foranstaltninger for vækstskabelse til sikring af social samhørighed og solidaritet, jo tydeligere bliver det, at den voksende sociale ulighed truer Europas økonomiske integration og velstand.

| 2.2. | Krisen i euroområdet har blotlagt Den Monetære Unions konstruktionsfejl. Fordi man fra starten har forsømt at afstemme de forskellige nationale økonomiske politikker med hinanden, har medlemslandene i Den Monetære Union på mange punkter udviklet sig i forskellige retninger (3). |
| --- | --- |

2.2.

Krisen i euroområdet har blotlagt Den Monetære Unions konstruktionsfejl. Fordi man fra starten har forsømt at afstemme de forskellige nationale økonomiske politikker med hinanden, har medlemslandene i Den Monetære Union på mange punkter udviklet sig i forskellige retninger (3).

| 2.3. | Den mellemstatslige fremgangsmåde syntes under krisen at være den eneste mulighed for hurtigt at få vedtaget vigtige ØMU-instrumenter som finanspagten, fordi enkelte medlemsstater ikke ville have accepteret en traktatsændring. På den ene side er nogle instrumenter blevet forbedret under krisen. På den anden side er der konsensus om, at der indtil videre mangler en tilstrækkelig parlamentarisk evne til at forme og kontrollere ØMU'en. Det drejer sig nu om at ændre dette for at opnå en mere sammenhængende integrationspolitik. Gruppen af udenrigsministre (4) anbefalede derfor allerede i 2012 i forbindelse med alle foranstaltninger at sikre »fuld demokratisk legitimitet og ansvarlighed« og dermed styrke samarbejdet mellem EP og de nationale parlamenter (5). Kommissionen foreslår i sin plan for en udbygget ØMU at bygge videre på traktaternes institutionelle og juridiske ramme. Eurogruppen kan så gå foran med specifikke foranstaltninger, hvis disse skridt står åbne for alle medlemsstater. |
| --- | --- |

2.3.

Den mellemstatslige fremgangsmåde syntes under krisen at være den eneste mulighed for hurtigt at få vedtaget vigtige ØMU-instrumenter som finanspagten, fordi enkelte medlemsstater ikke ville have accepteret en traktatsændring. På den ene side er nogle instrumenter blevet forbedret under krisen. På den anden side er der konsensus om, at der indtil videre mangler en tilstrækkelig parlamentarisk evne til at forme og kontrollere ØMU'en. Det drejer sig nu om at ændre dette for at opnå en mere sammenhængende integrationspolitik. Gruppen af udenrigsministre (4) anbefalede derfor allerede i 2012 i forbindelse med alle foranstaltninger at sikre »fuld demokratisk legitimitet og ansvarlighed« og dermed styrke samarbejdet mellem EP og de nationale parlamenter (5). Kommissionen foreslår i sin plan for en udbygget ØMU at bygge videre på traktaternes institutionelle og juridiske ramme. Eurogruppen kan så gå foran med specifikke foranstaltninger, hvis disse skridt står åbne for alle medlemsstater.

| 2.4. | I den europæiske politiske praksis er det i stadig større omfang mellemstatslige løsninger som finanspagten, der er slået igennem, hvorved risikoen for, at der opstår et »sideløbende folkeretligt system«, øges. Van Rompuy-rapporten, som kom i december 2012, pegede på, at det er vigtigt med en fælles forståelse, hvis man vil gennemføre større reformer. Den pegede desuden på behovet for en høj grad af social samhørighed, stærk deltagelse fra såvel Europa-Parlamentet som de nationale parlamenter og en fornyet dialog med arbejdsmarkedets parter. Medlemsstaternes ansvarlighed (ejerskab) skal også forbedres. Den daværende formand for Rådet (6) bragte den sociale dimension og den særlige rolle for arbejdsmarkedets parter ind i debatten, som hidtil især havde drejet sig om økonomiske og budgetpolitiske spørgsmål samt den manglende demokratiske legitimitet. |
| --- | --- |

2.4.

I den europæiske politiske praksis er det i stadig større omfang mellemstatslige løsninger som finanspagten, der er slået igennem, hvorved risikoen for, at der opstår et »sideløbende folkeretligt system«, øges. Van Rompuy-rapporten, som kom i december 2012, pegede på, at det er vigtigt med en fælles forståelse, hvis man vil gennemføre større reformer. Den pegede desuden på behovet for en høj grad af social samhørighed, stærk deltagelse fra såvel Europa-Parlamentet som de nationale parlamenter og en fornyet dialog med arbejdsmarkedets parter. Medlemsstaternes ansvarlighed (ejerskab) skal også forbedres. Den daværende formand for Rådet (6) bragte den sociale dimension og den særlige rolle for arbejdsmarkedets parter ind i debatten, som hidtil især havde drejet sig om økonomiske og budgetpolitiske spørgsmål samt den manglende demokratiske legitimitet.

| 2.5. | Efter valget til Europa-Parlamentet i 2014, hvor kommissionsformanden således var blevet styrket ved demokratiske valg, blev der fremlagt nye diskussionsforslag:






  a) | Analysenotatet fremlagt den 12. februar 2015 af de fire formænd om »Forberedelse af de næste skridt til en bedre økonomisk styring i euroområdet«
   (7); |
| --- | --- | --- |

2.5.

Efter valget til Europa-Parlamentet i 2014, hvor kommissionsformanden således var blevet styrket ved demokratiske valg, blev der fremlagt nye diskussionsforslag:

a)

Analysenotatet fremlagt den 12. februar 2015 af de fire formænd om »Forberedelse af de næste skridt til en bedre økonomisk styring i euroområdet«
   (7);

| b) | De fem formænds rapport om »Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union« af 22. juni 2015 (8) |
| --- | --- |

b)

De fem formænds rapport om »Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union« af 22. juni 2015 (8)

| 2.6. | EØSU tager disse forslag til efterretning og vil vurdere dem ud fra, hvorvidt de bidrager til at videreudvikle den økonomiske styring til en social, demokratisk, solidarisk og politisk union, som garanterer EU-borgernes og arbejdsmarkedsparternes passende deltagelse. |
| --- | --- |

2.6.

EØSU tager disse forslag til efterretning og vil vurdere dem ud fra, hvorvidt de bidrager til at videreudvikle den økonomiske styring til en social, demokratisk, solidarisk og politisk union, som garanterer EU-borgernes og arbejdsmarkedsparternes passende deltagelse.

| 2.7. | EØSU er af den opfattelse, af ØMU'en har brug for en virkelig styrkelse af samarbejdet inden for Fællesskabet, sådan som det også til dels beskrives i Kommissionens plan. Dermed ville man — ved at udvide efterspørgslen i stedet for at kvæle den — opnå, at de enkelte landes økonomiske kapacitet ville nærme sig hinanden inden for en voksende og blomstrende økonomi. Til dette hører en tilnærmelse af sociale standarder og arbejdstagerrettigheder i et fremtidsorienteret perspektiv. |
| --- | --- |

2.7.

EØSU er af den opfattelse, af ØMU'en har brug for en virkelig styrkelse af samarbejdet inden for Fællesskabet, sådan som det også til dels beskrives i Kommissionens plan. Dermed ville man — ved at udvide efterspørgslen i stedet for at kvæle den — opnå, at de enkelte landes økonomiske kapacitet ville nærme sig hinanden inden for en voksende og blomstrende økonomi. Til dette hører en tilnærmelse af sociale standarder og arbejdstagerrettigheder i et fremtidsorienteret perspektiv.

| 2.8. | Sameksistensen af fællesskabsmetoden, mellemstatslige initiativer (herunder finanspagten) og nye »mellemformer« som følge af Kommissionens eller EU-Domstolens tilsynsopgaver i forbindelse med gennemførelsen af mellemstatslige aftaler har betydet, at der er opstået en ny uoverskuelighed, hvad aktørerne, deres legitimitet og ansvarsområder angår. Hermed umuliggøres gennemsigtigheden og den fulde demokratiske kontrol. Dette har været meget kritiseret. Under krisen måtte valget nemlig i høj grad falde på de hurtige løsninger, men altid med det erklærede mål, at de enkelte folkeretlige aftaler skulle overføres til fællesskabsmetoden. Hvis det står til de fem formænd, vil dette forsætte sådan indtil 2018. I følge tidsplanen bliver spørgsmålet om fuld demokratisering af ØMU'en således yderligere udsat, og spørgsmålet om den politiske union er fortsat underbelyst i rapporten. Indtil da skal dialogen i det europæiske semester mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Eurogruppen samt mellem henholdsvis de nationale parlamenter og Kommissionen og mellem de nationale parlamentsmedlemmer og medlemmerne af Europa Parlamentet (COSAC) føre til øget tillid og fælles foranstaltninger. I den forbindelse henviser EØSU til, at en bedre dialog ikke kan erstatte integrationspolitikken. Fællesskabsmetoden bør styrkes igen og bør i stedet for sameksistensen af forskellige folkeretlige retsordener være grundlaget for en velfungerende ØMU. |
| --- | --- |

2.8.

Sameksistensen af fællesskabsmetoden, mellemstatslige initiativer (herunder finanspagten) og nye »mellemformer« som følge af Kommissionens eller EU-Domstolens tilsynsopgaver i forbindelse med gennemførelsen af mellemstatslige aftaler har betydet, at der er opstået en ny uoverskuelighed, hvad aktørerne, deres legitimitet og ansvarsområder angår. Hermed umuliggøres gennemsigtigheden og den fulde demokratiske kontrol. Dette har været meget kritiseret. Under krisen måtte valget nemlig i høj grad falde på de hurtige løsninger, men altid med det erklærede mål, at de enkelte folkeretlige aftaler skulle overføres til fællesskabsmetoden. Hvis det står til de fem formænd, vil dette forsætte sådan indtil 2018. I følge tidsplanen bliver spørgsmålet om fuld demokratisering af ØMU'en således yderligere udsat, og spørgsmålet om den politiske union er fortsat underbelyst i rapporten. Indtil da skal dialogen i det europæiske semester mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Eurogruppen samt mellem henholdsvis de nationale parlamenter og Kommissionen og mellem de nationale parlamentsmedlemmer og medlemmerne af Europa Parlamentet (COSAC) føre til øget tillid og fælles foranstaltninger. I den forbindelse henviser EØSU til, at en bedre dialog ikke kan erstatte integrationspolitikken. Fællesskabsmetoden bør styrkes igen og bør i stedet for sameksistensen af forskellige folkeretlige retsordener være grundlaget for en velfungerende ØMU.

3.   Bedre ØMU-governance gennem større deltagelse, gennemsigtighed og ansvarlighed

| 3.1. | En bedre inddragelse af arbejdsmarkedets parter kan føre til en bedre styring af ØMU'en, og den strukturerede dialog med civilsamfundet bidrager til at forbedre den demokratiske robusthed. EØSU er parat til at spille en særlig rolle i denne forbindelse og stille sine erfaringer og ressourcer til rådighed, hvilket f.eks. allerede er tilfældet i 2020-strategien (9). |
| --- | --- |

3.1.

En bedre inddragelse af arbejdsmarkedets parter kan føre til en bedre styring af ØMU'en, og den strukturerede dialog med civilsamfundet bidrager til at forbedre den demokratiske robusthed. EØSU er parat til at spille en særlig rolle i denne forbindelse og stille sine erfaringer og ressourcer til rådighed, hvilket f.eks. allerede er tilfældet i 2020-strategien (9).

| 3.2. | Især spørgsmålet om arbejdsmarkedets parters »ejerskab«, som rådsformand Van Rompuy bragte på banen, ser ud til at blive langt mere vanskeligt, især fordi arbejdsmarkedets parter — til forskel fra regeringerne — hidtil kun i meget utilstrækkeligt omfang har været involveret i udformningen af de økonomiske og politiske målsætninger og instrumenter. Hvordan kan det da lykkes at få dem til at medvirke til en politik, hvis detaljer de kun har ringe indflydelse på? Som arbejdsmarkedsparter og erhvervsdrivende har de afgørende indvirkning på prisniveauet og prisstabiliteten. ØMU'en fastsætter herved den overordnede ramme for deres forskellige løndannelsessystemer og udformningen af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken. |
| --- | --- |

3.2.

Især spørgsmålet om arbejdsmarkedets parters »ejerskab«, som rådsformand Van Rompuy bragte på banen, ser ud til at blive langt mere vanskeligt, især fordi arbejdsmarkedets parter — til forskel fra regeringerne — hidtil kun i meget utilstrækkeligt omfang har været involveret i udformningen af de økonomiske og politiske målsætninger og instrumenter. Hvordan kan det da lykkes at få dem til at medvirke til en politik, hvis detaljer de kun har ringe indflydelse på? Som arbejdsmarkedsparter og erhvervsdrivende har de afgørende indvirkning på prisniveauet og prisstabiliteten. ØMU'en fastsætter herved den overordnede ramme for deres forskellige løndannelsessystemer og udformningen af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken.

| 3.3. | Kommissionen fremlagde i 2013 sin meddelelse om ØMU'ens sociale dimension (10) og tog spørgsmålet om utilfredsheden hos civilsamfundets aktører op. »Problematiske« økonomiske udviklinger skal registreres og afhjælpes tidligt, da vedvarende sociale uligheder kan true ØMU'ens finansielle og økonomiske stabilitet. I de efterfølgende debatter viste det sig, at der er to forskellige »skoler«. Den ene mener, at ØMU'ens sociale dimension er en supplerende valgfri søjle, der — modsat de obligatoriske budgetpolitiske og økonomiske procedurer — har en frivillig karakter. Andre, herunder EØSU, henviser til, at nogle af de økonomiske mål er i strid med EU's socialpolitiske mål i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEUF, og at disse konflikter mellem målsætninger må afdækkes og udryddes. |
| --- | --- |

3.3.

Kommissionen fremlagde i 2013 sin meddelelse om ØMU'ens sociale dimension (10) og tog spørgsmålet om utilfredsheden hos civilsamfundets aktører op. »Problematiske« økonomiske udviklinger skal registreres og afhjælpes tidligt, da vedvarende sociale uligheder kan true ØMU'ens finansielle og økonomiske stabilitet. I de efterfølgende debatter viste det sig, at der er to forskellige »skoler«. Den ene mener, at ØMU'ens sociale dimension er en supplerende valgfri søjle, der — modsat de obligatoriske budgetpolitiske og økonomiske procedurer — har en frivillig karakter. Andre, herunder EØSU, henviser til, at nogle af de økonomiske mål er i strid med EU's socialpolitiske mål i henhold til artikel 4, stk. 2, i TEUF, og at disse konflikter mellem målsætninger må afdækkes og udryddes.

| 3.4. | Kommissionen ønsker i højere grad at inddrage arbejdsmarkedets parter og drøfte lønudvikling og overenskomstforhandlinger. Det har den allerede taget tilløb til flere gange. Den ønsker dog også at drøfte det europæiske semester med arbejdsmarkedets parter, og den opfordrer til bedre inddragelse af arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne. EØSU selv har fremlagt nogle meget konkrete forslag til, hvordan arbejdsmarkedets parter kan inddrages bedre i den økonomiske politiske styring (SOC/507) (11). I det mindste kan den nye arbejdsfordeling i Kommissionen, især næstformand Valdis Dombrovskis' udvidede ansvarsområde, ses som et indicium for, at man er mere opmærksom på at inddrage arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.4.

Kommissionen ønsker i højere grad at inddrage arbejdsmarkedets parter og drøfte lønudvikling og overenskomstforhandlinger. Det har den allerede taget tilløb til flere gange. Den ønsker dog også at drøfte det europæiske semester med arbejdsmarkedets parter, og den opfordrer til bedre inddragelse af arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne. EØSU selv har fremlagt nogle meget konkrete forslag til, hvordan arbejdsmarkedets parter kan inddrages bedre i den økonomiske politiske styring (SOC/507) (11). I det mindste kan den nye arbejdsfordeling i Kommissionen, især næstformand Valdis Dombrovskis' udvidede ansvarsområde, ses som et indicium for, at man er mere opmærksom på at inddrage arbejdsmarkedets parter.

4.   Forslag og evaluering

4.1.   
  Formændenes rapport

| 4.1.1. | EØSU antager, at rapporten »Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union« (12), som blev fremlagt af de fem formænd den 22. juni 2015 (13), kan være retningsgivende for den videre udvikling af strukturerne til den økonomiske styring i Europa. Det er EØSU's opfattelse, at der på grund af de vedvarende uligheder og for at skabe tillid er behov for en mere effektiv og demokratisk styring af den økonomiske politik, især i euroområdet (14). Men analysen er baseret på indholdsmæssigt delvis forkerte forudsætninger, hvilket kan føre til problematiske konklusioner, selv om der er nogle rigtige punkter: Uden kurskorrektioner vil sparepolitikken fortsætte og føre til yderligere besparelser samt nedskæringer i løn og sociale ydelser. Det anerkendes ganske vist, at mindsteforudsætningerne for ØMU'ens overlevelsesevne på lang sigt endnu ikke er nået, men den anbefalede intensivering og fortsatte institutionalisering af den hidtidige antikrisepolitik skal alligevel fortsættes. Dette er efter EØSU's opfattelse selvmodsigende. |
| --- | --- |

4.1.1.

EØSU antager, at rapporten »Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union« (12), som blev fremlagt af de fem formænd den 22. juni 2015 (13), kan være retningsgivende for den videre udvikling af strukturerne til den økonomiske styring i Europa. Det er EØSU's opfattelse, at der på grund af de vedvarende uligheder og for at skabe tillid er behov for en mere effektiv og demokratisk styring af den økonomiske politik, især i euroområdet (14). Men analysen er baseret på indholdsmæssigt delvis forkerte forudsætninger, hvilket kan føre til problematiske konklusioner, selv om der er nogle rigtige punkter: Uden kurskorrektioner vil sparepolitikken fortsætte og føre til yderligere besparelser samt nedskæringer i løn og sociale ydelser. Det anerkendes ganske vist, at mindsteforudsætningerne for ØMU'ens overlevelsesevne på lang sigt endnu ikke er nået, men den anbefalede intensivering og fortsatte institutionalisering af den hidtidige antikrisepolitik skal alligevel fortsættes. Dette er efter EØSU's opfattelse selvmodsigende.

| 4.1.2. | Den aktuelle, katastrofale økonomiske situation i euroområdet (også i forhold til USA og Japan) relateres ikke til den vedvarende antikrisepolitik, men til nogle medlemsstaters manglende konkurrenceevne som følge af divergerende lønudviklinger og underskud på de statslige budgetter. EØSU beklager, at man ignorerer udfordringerne for den makroøkonomiske politik på kort sigt, såsom inflation og deflation samt den fejlslagne anticykliske politik fra 2010 og en for svag efterspørgsel, og at man ønsker at fortsætte en i vidt omfang asymmetrisk tilpasningspolitik. De fem formænd tager dog slet ikke højde for det grundlæggende problem, der blev åbenlyst under krisen, nemlig at euroområdet i modsætning til USA, Japan og Det Forenede Kongerige som helhed mangler en »långiver i sidste instans«. |
| --- | --- |

4.1.2.

Den aktuelle, katastrofale økonomiske situation i euroområdet (også i forhold til USA og Japan) relateres ikke til den vedvarende antikrisepolitik, men til nogle medlemsstaters manglende konkurrenceevne som følge af divergerende lønudviklinger og underskud på de statslige budgetter. EØSU beklager, at man ignorerer udfordringerne for den makroøkonomiske politik på kort sigt, såsom inflation og deflation samt den fejlslagne anticykliske politik fra 2010 og en for svag efterspørgsel, og at man ønsker at fortsætte en i vidt omfang asymmetrisk tilpasningspolitik. De fem formænd tager dog slet ikke højde for det grundlæggende problem, der blev åbenlyst under krisen, nemlig at euroområdet i modsætning til USA, Japan og Det Forenede Kongerige som helhed mangler en »långiver i sidste instans«.

| 4.1.3. | Man tager slet ikke hensyn til centralbankernes forskellige modeller, som gav USA og Det Forenede Kongerige en forholdsvis hurtig genopretning, men som i Europa i første omgang forværrede situationen. I stedet for en anticyklisk stabiliseringspolitik skal de eksisterende economic governance-instrumenter bl.a. styrkes ved hjælp af nationale konkurrenceråd, hvis fokus ligger på nedbringelsen af gældsniveauerne (»deleveraging«) og en produktivitetsorienteret lønudvikling. EØSU beklager, at muligheden for at kontrollere grundlaget for det eksisterende regelsæt for dets langsigtede bæredygtighed og supplere det med et stærkere fælleseuropæisk perspektiv ikke er blevet udnyttet. |
| --- | --- |

4.1.3.

Man tager slet ikke hensyn til centralbankernes forskellige modeller, som gav USA og Det Forenede Kongerige en forholdsvis hurtig genopretning, men som i Europa i første omgang forværrede situationen. I stedet for en anticyklisk stabiliseringspolitik skal de eksisterende economic governance-instrumenter bl.a. styrkes ved hjælp af nationale konkurrenceråd, hvis fokus ligger på nedbringelsen af gældsniveauerne (»deleveraging«) og en produktivitetsorienteret lønudvikling. EØSU beklager, at muligheden for at kontrollere grundlaget for det eksisterende regelsæt for dets langsigtede bæredygtighed og supplere det med et stærkere fælleseuropæisk perspektiv ikke er blevet udnyttet.

| 4.1.4. | EØSU beklager, at årsagen i følge formændene til, at den økonomiske udvikling har været markant dårligere end forventet, ene og alene er, at de nye mekanismer under den økonomiske styring samt tilpasningsprogrammerne i kriselandene ikke finder tilstrækkelig anvendelse og ikke er relevant udformet. Medlemsstaternes overdrevne fokus på strukturreformerne og den prismæssige konkurrenceevne i forbindelse med den tilsigtede monetære union (første kapitel) tager ikke højde for, at strukturreformer og løndannelse permanent er genstand for forhandlinger og problemløsninger på lokalt niveau, der følger en række demokratiske principper. De fem formænd placerer sig dog som eksterne aktører med et ønske om at bringe medlemsstaterne nærmere vilkårligt definerede benchmarks uden at styrke den demokratiske legitimitet i den henseende og skabe et »ownership«. |
| --- | --- |

4.1.4.

EØSU beklager, at årsagen i følge formændene til, at den økonomiske udvikling har været markant dårligere end forventet, ene og alene er, at de nye mekanismer under den økonomiske styring samt tilpasningsprogrammerne i kriselandene ikke finder tilstrækkelig anvendelse og ikke er relevant udformet. Medlemsstaternes overdrevne fokus på strukturreformerne og den prismæssige konkurrenceevne i forbindelse med den tilsigtede monetære union (første kapitel) tager ikke højde for, at strukturreformer og løndannelse permanent er genstand for forhandlinger og problemløsninger på lokalt niveau, der følger en række demokratiske principper. De fem formænd placerer sig dog som eksterne aktører med et ønske om at bringe medlemsstaterne nærmere vilkårligt definerede benchmarks uden at styrke den demokratiske legitimitet i den henseende og skabe et »ownership«.

| 4.1.5. | Derfor frygter EØSU, at det manglende perspektiv i rapporten, hvad angår en fuldgyldig finanspolitisk union, kommer til at forringe euroområdets legitimitet yderligere i medlemsstaterne, især fordi deres »mere af samme medicin«-tilgang ikke medfører en forbedring af borgernes økonomiske velstand, og det nationalstatslige perspektiv stadig er det altdominerende. De foreslåede foranstaltninger for arbejdsmarkedsintegration og socialsystemer er efter EØSU's mening helt og aldeles utilstrækkelige. Det skyldes bl.a. det faktum, at disse foranstaltninger anses for underordnede, hvilket ikke modsvarer formændenes udtalelser om at ville opnå en »social AAA-rating« for euroområdet. EØSU anser udviklingen af en social union for en integreret del af en demokratisk og social ØMU og ikke som et vedhæng. |
| --- | --- |

4.1.5.

Derfor frygter EØSU, at det manglende perspektiv i rapporten, hvad angår en fuldgyldig finanspolitisk union, kommer til at forringe euroområdets legitimitet yderligere i medlemsstaterne, især fordi deres »mere af samme medicin«-tilgang ikke medfører en forbedring af borgernes økonomiske velstand, og det nationalstatslige perspektiv stadig er det altdominerende. De foreslåede foranstaltninger for arbejdsmarkedsintegration og socialsystemer er efter EØSU's mening helt og aldeles utilstrækkelige. Det skyldes bl.a. det faktum, at disse foranstaltninger anses for underordnede, hvilket ikke modsvarer formændenes udtalelser om at ville opnå en »social AAA-rating« for euroområdet. EØSU anser udviklingen af en social union for en integreret del af en demokratisk og social ØMU og ikke som et vedhæng.

4.2.   
  Bruegel-analysen og forslag

   (15)

| 4.2.1. | Den europæiske tænketank Bruegel slår fast, at ØMU'en fra begyndelsen var præget af store forskelle i de økonomiske, sociale og politiske betingelser, hvilket er årsagen til de politiske fejl i medlemsstaterne og en uhensigtsmæssig europæisk økonomisk styring. Rapporten foreslår en reform af den nationaløkonomiske styring på områderne bankunion og makroøkonomisk tilsyn med finanssektoren, forhindring af store divergenser for enhedslønomkostningerne og en finanspolitisk styring, som kan stille bæredygtige budgetter for enkelte medlemmer og ressourcer til rådighed i tilfælde af en bank- og statsgældskrise. EØSU har i den seneste tid fremsat lignende forslag i sine udtalelser (16). |
| --- | --- |

4.2.1.

Den europæiske tænketank Bruegel slår fast, at ØMU'en fra begyndelsen var præget af store forskelle i de økonomiske, sociale og politiske betingelser, hvilket er årsagen til de politiske fejl i medlemsstaterne og en uhensigtsmæssig europæisk økonomisk styring. Rapporten foreslår en reform af den nationaløkonomiske styring på områderne bankunion og makroøkonomisk tilsyn med finanssektoren, forhindring af store divergenser for enhedslønomkostningerne og en finanspolitisk styring, som kan stille bæredygtige budgetter for enkelte medlemmer og ressourcer til rådighed i tilfælde af en bank- og statsgældskrise. EØSU har i den seneste tid fremsat lignende forslag i sine udtalelser (16).

| 4.2.2. | Kapitalstrømme fra overskudslandene har været medvirkende til en overophedning i underskudslandene med deraf følgende nominelle lønstigninger. De finansielle uligheder har hidtil fået for lidt opmærksomhed. Dette stemmer ikke overens med målet om en udvidet integration af finansmarkederne. |
| --- | --- |

4.2.2.

Kapitalstrømme fra overskudslandene har været medvirkende til en overophedning i underskudslandene med deraf følgende nominelle lønstigninger. De finansielle uligheder har hidtil fået for lidt opmærksomhed. Dette stemmer ikke overens med målet om en udvidet integration af finansmarkederne.

| 4.2.3. | Den procykliske finanspolitik i perioden 2011-2013 og fraværet af en anticyklisk finanspolitik i 2014 har medført en unødig yderligere forværring af den sociale nød (17). Derfor skal der politisk ved siden af de nødvendige strukturreformer også åbnes perspektiver for mennesker, f.eks. gennem gunstige rammebetingelser for private investeringer, for på lang sigt igen at skabe beskæftigelse. Derudover bør man politisk træffe foranstaltninger til at styrke konkurrenceevnen for at skabe indkomst og velstand, som garanterer alle social stabilitet. EØSU tilslutter sig derfor udtrykkeligt den konklusion, at der på kort sigt er et presserende behov for at øge den samlede efterspørgsel og inflationen. Desuden skal ECB aflastes for de finanspolitiske opgaver og tilpasningen af enhedslønomkostningerne, som ikke ligger inden for bankens mandat, men som den de facto udøver på grund af de øvrige institutioners politiske uvirksomhed. |
| --- | --- |

4.2.3.

Den procykliske finanspolitik i perioden 2011-2013 og fraværet af en anticyklisk finanspolitik i 2014 har medført en unødig yderligere forværring af den sociale nød (17). Derfor skal der politisk ved siden af de nødvendige strukturreformer også åbnes perspektiver for mennesker, f.eks. gennem gunstige rammebetingelser for private investeringer, for på lang sigt igen at skabe beskæftigelse. Derudover bør man politisk træffe foranstaltninger til at styrke konkurrenceevnen for at skabe indkomst og velstand, som garanterer alle social stabilitet. EØSU tilslutter sig derfor udtrykkeligt den konklusion, at der på kort sigt er et presserende behov for at øge den samlede efterspørgsel og inflationen. Desuden skal ECB aflastes for de finanspolitiske opgaver og tilpasningen af enhedslønomkostningerne, som ikke ligger inden for bankens mandat, men som den de facto udøver på grund af de øvrige institutioners politiske uvirksomhed.

| 4.2.4. | Efter EØSU's opfattelse er det nødvendigt med intensiverede anstrengelser for at adressere principielle spørgsmål om demokratisk legitimitet. EØSU arbejder kraftigt for en fuld »parlamentarisering« af euroområdet (et stort udvalg i Europa-Parlamentet med alle parlamentarikere fra ØMU-landene og dem, som ønsker at tiltræde euroområdet). Desuden skal dialogen mellem euroområdets parlamentarikere om ØMU-spørgsmål inden for rammerne af COSAC forbedres (18). |
| --- | --- |

4.2.4.

Efter EØSU's opfattelse er det nødvendigt med intensiverede anstrengelser for at adressere principielle spørgsmål om demokratisk legitimitet. EØSU arbejder kraftigt for en fuld »parlamentarisering« af euroområdet (et stort udvalg i Europa-Parlamentet med alle parlamentarikere fra ØMU-landene og dem, som ønsker at tiltræde euroområdet). Desuden skal dialogen mellem euroområdets parlamentarikere om ØMU-spørgsmål inden for rammerne af COSAC forbedres (18).

| 4.2.5. | COSAC gjorde i 2014 selv opmærksom på, at mange parlamenter endnu ikke er tilstrækkeligt inddraget, og udtrykte bekymring over, at forbindelsen mellem borgerne og EU dermed er kappet. De opfordrer Kommissionen og Rådet til sammen med parlamentsmedlemmerne at afhjælpe dette gennem konkrete forslag (19). De inddragelsesformer, der er fastsat i finanspagtens artikel 13, går ganske vist i den rigtige retning, men de er ikke vidtrækkende nok til at sikre en ægte parlamentarisering. |
| --- | --- |

4.2.5.

COSAC gjorde i 2014 selv opmærksom på, at mange parlamenter endnu ikke er tilstrækkeligt inddraget, og udtrykte bekymring over, at forbindelsen mellem borgerne og EU dermed er kappet. De opfordrer Kommissionen og Rådet til sammen med parlamentsmedlemmerne at afhjælpe dette gennem konkrete forslag (19). De inddragelsesformer, der er fastsat i finanspagtens artikel 13, går ganske vist i den rigtige retning, men de er ikke vidtrækkende nok til at sikre en ægte parlamentarisering.

4.3.   
  Større ansvar til alle økonomiske aktører

| 4.3.1. | Fjernelse af divergenser i den måde, arbejdsmarkederne, løndannelsessystemerne og de sociale systemer fungerer på, spiller en vigtig rolle for en demokratisk og social ØMU. På kort sigt forekommer det ikke realistisk at skabe et føderalt system med et fælles europæisk arbejdsmarked samt fælles institutioner og sociale systemer som i USA. Derudover bør proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer (MIP) styrkes symmetrisk, idet arbejdsmarkedets parter bør inddrages. |
| --- | --- |

4.3.1.

Fjernelse af divergenser i den måde, arbejdsmarkederne, løndannelsessystemerne og de sociale systemer fungerer på, spiller en vigtig rolle for en demokratisk og social ØMU. På kort sigt forekommer det ikke realistisk at skabe et føderalt system med et fælles europæisk arbejdsmarked samt fælles institutioner og sociale systemer som i USA. Derudover bør proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer (MIP) styrkes symmetrisk, idet arbejdsmarkedets parter bør inddrages.

| 4.3.2. | EØSU henviser til, at nogle af de økonomiske mål i de seneste års økonomiske styring skal bringes i bedre overensstemmelse med EU's socialpolitiske mål, og eventuelle indbyrdes modstridende målsætninger mellem de økonomiske og sociale mål skal elimineres. Alle foranstaltninger i det europæiske semester skal — i henhold til den horisontale sociale klausul — underkastes en social konsekvensvurdering. Resultaterne skal offentliggøres og diskuteres på nationalt og europæisk niveau. EØSU kan understøtte dette inden for rammerne af sine kompetencer |
| --- | --- |

4.3.2.

EØSU henviser til, at nogle af de økonomiske mål i de seneste års økonomiske styring skal bringes i bedre overensstemmelse med EU's socialpolitiske mål, og eventuelle indbyrdes modstridende målsætninger mellem de økonomiske og sociale mål skal elimineres. Alle foranstaltninger i det europæiske semester skal — i henhold til den horisontale sociale klausul — underkastes en social konsekvensvurdering. Resultaterne skal offentliggøres og diskuteres på nationalt og europæisk niveau. EØSU kan understøtte dette inden for rammerne af sine kompetencer

| 4.3.3. | De fem formænd taler i deres rapport om en økonomisk, finanspolitisk og politisk union uden at nævne målet om en social union. I følge formændene skal den unikke europæiske model styrkes. De taler dog ikke om den unikke europæiske socialmodel. Der gøres godt nok et forsøg på at fremmane et billede af den »sociale AAA-union« — som mål inden for rammerne af en udbygget ØMU — men formuleringen er temmelig vag. De sociale elementer omtales højst som supplement eller i forbindelse med mere åbne arbejdsmarkeder i medlemsstaterne. Kerneelementerne er et minimumsniveau af socialsikring, effektive socialsystemer i medlemsstaterne og nye arbejdsretslige flexicurity-initiativer, uden at dette dog bliver videre uddybet. |
| --- | --- |

4.3.3.

De fem formænd taler i deres rapport om en økonomisk, finanspolitisk og politisk union uden at nævne målet om en social union. I følge formændene skal den unikke europæiske model styrkes. De taler dog ikke om den unikke europæiske socialmodel. Der gøres godt nok et forsøg på at fremmane et billede af den »sociale AAA-union« — som mål inden for rammerne af en udbygget ØMU — men formuleringen er temmelig vag. De sociale elementer omtales højst som supplement eller i forbindelse med mere åbne arbejdsmarkeder i medlemsstaterne. Kerneelementerne er et minimumsniveau af socialsikring, effektive socialsystemer i medlemsstaterne og nye arbejdsretslige flexicurity-initiativer, uden at dette dog bliver videre uddybet.

| 4.3.4. | Medlemsstaternes regeringer bærer et stort ansvar for at videreudvikle en demokratisk og social ØMU. Det samme gælder for arbejdsmarkedets parter på nationalt og europæisk niveau, for hvilke ØMU'en er den overordnede ramme for deres forskellige løndannelsessystemer og udformningen af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken. Som økonomiske og samfundsmæssige aktører har de et stort medansvar for at overholde ØMU'ens fælles stabilitetsmål. |
| --- | --- |

4.3.4.

Medlemsstaternes regeringer bærer et stort ansvar for at videreudvikle en demokratisk og social ØMU. Det samme gælder for arbejdsmarkedets parter på nationalt og europæisk niveau, for hvilke ØMU'en er den overordnede ramme for deres forskellige løndannelsessystemer og udformningen af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken. Som økonomiske og samfundsmæssige aktører har de et stort medansvar for at overholde ØMU'ens fælles stabilitetsmål.

| 4.3.5. | EØSU konstaterer endnu en gang, at en monetær union med forskellig pris- og lønudvikling i medlemsstaterne nødvendigvis må føre til ubalancer mellem regioner i samme valutaområde, hvor eksterne rystelser kan resultere i en social og politisk krise og forstærke ulighederne yderligere (20). Det er derfor EØSU's opfattelse, at der ikke er nogen vej uden om en seriøs debat om en solid arkitektur for ØMU'en, som indbefatter en enighed om de økonomiske og sociale målsætninger samt en aftalt styring (21). På denne baggrund konkluderer EØSU, at EU's makroøkonomiske dialog (MED) har behov for at blive styrket og uddybet inden for euroområdet. |
| --- | --- |

4.3.5.

EØSU konstaterer endnu en gang, at en monetær union med forskellig pris- og lønudvikling i medlemsstaterne nødvendigvis må føre til ubalancer mellem regioner i samme valutaområde, hvor eksterne rystelser kan resultere i en social og politisk krise og forstærke ulighederne yderligere (20). Det er derfor EØSU's opfattelse, at der ikke er nogen vej uden om en seriøs debat om en solid arkitektur for ØMU'en, som indbefatter en enighed om de økonomiske og sociale målsætninger samt en aftalt styring (21). På denne baggrund konkluderer EØSU, at EU's makroøkonomiske dialog (MED) har behov for at blive styrket og uddybet inden for euroområdet.

| 4.3.6. | Den makroøkonomiske dialog blev sat i verden af Det Europæiske Råd i Køln (juni 1999) for at opnå et varigt vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk policy mix, dvs. et gnidningsfrit samspil mellem lønudviklingen og penge- og finanspolitikken. I dag er dens målsætninger mere aktuelle end nogensinde: større vækst og beskæftigelse med bevarelse af prisstabiliteten, udnyttelse af produktionspotentialet og forøgelse af den potentielle vækst (22). EØSU beklager, at dette instrument gennem årene er blevet udvandet og siden krisens begyndelse ikke er blevet brugt til at demokratisere de økonomiske styringsinstrumenter og øge bevidstheden om ejerskab i hele ØMU'ens valutaområde. |
| --- | --- |

4.3.6.

Den makroøkonomiske dialog blev sat i verden af Det Europæiske Råd i Køln (juni 1999) for at opnå et varigt vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk policy mix, dvs. et gnidningsfrit samspil mellem lønudviklingen og penge- og finanspolitikken. I dag er dens målsætninger mere aktuelle end nogensinde: større vækst og beskæftigelse med bevarelse af prisstabiliteten, udnyttelse af produktionspotentialet og forøgelse af den potentielle vækst (22). EØSU beklager, at dette instrument gennem årene er blevet udvandet og siden krisens begyndelse ikke er blevet brugt til at demokratisere de økonomiske styringsinstrumenter og øge bevidstheden om ejerskab i hele ØMU'ens valutaområde.

| 4.3.7. | EØSU er af den overbevisning, at en makroøkonomisk dialog for euroområdet (MED-EURO) kan yde et væsentligt bidrag til en demokratisk og social videreudvikling af ØMU'en, hvis kredsen af deltagere i dialogen lever op til dens krav. For at sikre dialogen inden for MED-EURO er det nødvendigt at begrænse deltagerantallet. Ud over repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, Den Europæiske Centralbank, Eurogruppen og Kommissionen (under fuld respekt for deres autonomi og uafhængighed) bør også formanden for Europa-Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg deltage ligeberettiget i dialogen. |
| --- | --- |

4.3.7.

EØSU er af den overbevisning, at en makroøkonomisk dialog for euroområdet (MED-EURO) kan yde et væsentligt bidrag til en demokratisk og social videreudvikling af ØMU'en, hvis kredsen af deltagere i dialogen lever op til dens krav. For at sikre dialogen inden for MED-EURO er det nødvendigt at begrænse deltagerantallet. Ud over repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, Den Europæiske Centralbank, Eurogruppen og Kommissionen (under fuld respekt for deres autonomi og uafhængighed) bør også formanden for Europa-Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg deltage ligeberettiget i dialogen.

| 4.3.8. | MED-EURO bør efter EØSU's opfattelse mødes mindst to gange om året og blive en integreret del af ØMU'ens økonomiske styring. Der skal derfor tages hensyn til dens resultater og konklusioner både i forbindelse med udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse og i forbindelse med resultattavlen og de landespecifikke henstillinger. Hvis man anskuer den samlede penge-, budget- og lønpolitik i ØMU'en, kan der skabes tillid og mere konvergens uden at indskrænke den frie forhandlingsret. Dette kan i analogi med »Stabilitets- og vækstpagten« føre til en højere grad af gennemsigtig (egen-)forpligtelse for alle økonomiske aktører og kunne fungere som en »stabilitets- og beskæftigelsespagt«. EØSU understreger i denne forbindelse, at det er vigtigt med et gnidningsfrit samspil mellem penge- og budgetpolitik og lønudvikling for at opnå større vækst og beskæftigelse, hvilket ville styrke tilliden til Den Monetære Union. |
| --- | --- |

4.3.8.

MED-EURO bør efter EØSU's opfattelse mødes mindst to gange om året og blive en integreret del af ØMU'ens økonomiske styring. Der skal derfor tages hensyn til dens resultater og konklusioner både i forbindelse med udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse og i forbindelse med resultattavlen og de landespecifikke henstillinger. Hvis man anskuer den samlede penge-, budget- og lønpolitik i ØMU'en, kan der skabes tillid og mere konvergens uden at indskrænke den frie forhandlingsret. Dette kan i analogi med »Stabilitets- og vækstpagten« føre til en højere grad af gennemsigtig (egen-)forpligtelse for alle økonomiske aktører og kunne fungere som en »stabilitets- og beskæftigelsespagt«. EØSU understreger i denne forbindelse, at det er vigtigt med et gnidningsfrit samspil mellem penge- og budgetpolitik og lønudvikling for at opnå større vækst og beskæftigelse, hvilket ville styrke tilliden til Den Monetære Union.

| 4.3.9. | Den valgte tilgang adskiller sig således fra de fem formænds forslag om — i lighed med forslaget fra Bruegel — at etablere nationale konkurrenceinstitutioner til ledsagelse af løndannelsesprocesserne på nationalt plan. I henhold til de fem formænds forslag skal disse nationale konkurrenceinstitutioner endvidere koordineres på europæisk niveau. Det ville have været en god idé at høre arbejdsmarkedets parter, inden rapporten blev fremlagt. I sin nuværende form er der ringe udsigter til, at formændenes forslag kan blive gennemført med succes. |
| --- | --- |

4.3.9.

Den valgte tilgang adskiller sig således fra de fem formænds forslag om — i lighed med forslaget fra Bruegel — at etablere nationale konkurrenceinstitutioner til ledsagelse af løndannelsesprocesserne på nationalt plan. I henhold til de fem formænds forslag skal disse nationale konkurrenceinstitutioner endvidere koordineres på europæisk niveau. Det ville have været en god idé at høre arbejdsmarkedets parter, inden rapporten blev fremlagt. I sin nuværende form er der ringe udsigter til, at formændenes forslag kan blive gennemført med succes.

| 4.3.10. | Perspektiver: Uden dybtgående institutionelle og politiske reformer vil ØMU'en altid være skrøbelig. Udvalget er yderst bekymret for EU's stabilitet, fordi de nødvendige reformer — med eller uden traktatændringer — altid først bliver gennemført i sidste øjeblik og under stort pres (ofte fra markederne). Det drejer sig om på ny at styrke det sociale, politiske og økonomiske sammenhold i EU og videreføre en sammenhængende økonomisk og valutamæssig integration som grundlaget for en velfungerende ØMU. Uden modige parlamentsmedlemmer, politikere og arbejdsmarkedsparter, som leder debatten med civilsamfundet på såvel nationalt som europæisk plan og kæmper for de bedste løsninger, vil det ikke lykkes at opnå en velfungerende ØMU. |
| --- | --- |

4.3.10.

Perspektiver: Uden dybtgående institutionelle og politiske reformer vil ØMU'en altid være skrøbelig. Udvalget er yderst bekymret for EU's stabilitet, fordi de nødvendige reformer — med eller uden traktatændringer — altid først bliver gennemført i sidste øjeblik og under stort pres (ofte fra markederne). Det drejer sig om på ny at styrke det sociale, politiske og økonomiske sammenhold i EU og videreføre en sammenhængende økonomisk og valutamæssig integration som grundlaget for en velfungerende ØMU. Uden modige parlamentsmedlemmer, politikere og arbejdsmarkedsparter, som leder debatten med civilsamfundet på såvel nationalt som europæisk plan og kæmper for de bedste løsninger, vil det ikke lykkes at opnå en velfungerende ØMU.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Heribert Prantl »Europa — drøm eller mareridt«, foredrag i Ludwigsburg den 14.7.2013.

1

(2)  The EP, the Fiscal compact and the EU-institutions: a »critical engagement«; Elmar Brok (EVP, DE), Roberto Gualtieri (S&D, IT) og Guy Verhofstadt (ALDE, BE).

2

The EP, the Fiscal compact and the EU-institutions: a »critical engagement«

(3)  Europa-Kommissionen: Employment and Social Developments in Europe 2014, 15. januar 2015, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=7736

3

Employment and Social Developments in Europe 2014

(4)  Endelig rapport fra gruppen om Europas fremtid af 17.9.2012, bestående af udenrigsministrene fra Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen, Portugal og Spanien.

4

(5)  Ibid, side 2 f.

5

(6)  I tæt samarbejde med Barroso, Juncker og Draghi.

6

(7)  »Preparing for Next Steps on Better Governance in the Euro Area«, Analytical Note by Jean Claude Juncker in close cooperation with Donald Tusk, Jeroen Dijsselbloem and Mario Draghi, uformelt rådsmøde den 12. februar 2015.

7

Preparing for Next Steps on Better Governance in the Euro Area«, Analytical Note by Jean Claude Juncker in close cooperation with Donald Tusk, Jeroen Dijsselbloem and Mario Draghi,

(8)  De fem formænds rapport, Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union, http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/5-presidents-report_de.pdf

8

De fem formænds rapport, Gennemførelse af Europas Økonomiske og Monetære Union,

(9)  EØSU-udtalelse »Status vedrørende Europa 2020-strategien« (EUT C 12 af 15.1.2015, s. 105).

9

(10)  COM(2013) 690, Styrkelse af Den Økonomiske og Monetære Unions sociale dimension.

10

Styrkelse af Den Økonomiske og Monetære Unions sociale dimension

(11)  EØSU-udtalelse »Den sociale dialogs struktur og organisation i forbindelse med en egentlig Økonomisk og Monetær Union (ØMU)« (EUT C 458 af 19.12.2014, s. 1).

11

(12)  Kommissionens formand, formanden for Det Europæiske Råd, formanden for Europa-Parlamentet, formanden for Eurogruppen og formanden for Den Europæiske Centralbank.

12

(13)  Jf. fodnote 8. I det efterfølgende vil kun de emner i rapporten, der er af relevans for udtalelsen, blive belyst.

13

(14)  EØSU-udtalelse »Fuldførelse af ØMU'en: den politiske søjle« (EUT C 332 af 8.10.2015, s. 8.)

14

(15)  André Sapir, Guntram Wolff: Euro-area governance: what to reform and how to do it, 27.2.2015, http://www.bruegel.org/publications/publication-detail/publication/870-euro-area-governance-what-to-reform-and-how-to-do-it/

15

Euro-area governance: what to reform and how to do it

(16)  EØSU-udtalelser, Fuldførelse af ØMU'en — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs forslag til den næste europæiske valgperiode (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 10); Fuldførelse af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU): den politiske søjle (EUT C 332 af 8.10.2015, s. 8).

16

(17)  Zsolt Darvas og Olga Tschekassin, Poor and under pressure: the social impact of Europe’s fiscal consolidation, Bruegel Policy Contribution 2015/04, marts 2015.

17

Poor and under pressure: the social impact of Europe’s fiscal consolidation

(18)  Se fodnote 14.

18

(19)  Henstillinger fra det XLIX. COSAC-møde — Dublin, juni 2014.

19

Henstillinger fra det XLIX. COSAC-møde

(20)  EØSU, De sociale konsekvenser af lovgivningen om den nye økonomiske styring, 2012 (EUT C 143 af 22.5.2012, s. 23).

20

(21)  Jf. fodnote 14.

21

(22)  Resolution med den europæiske beskæftigelsespagt, vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Køln den 3.—4. juni 1999.

22

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/40

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om principper for effektive og pålidelige socialsikringssystemer

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/08)

| Ordfører: | Bernd SCHLÜTER |
| --- | --- |

Ordfører:

Bernd SCHLÜTER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»Principper for effektive og pålidelige socialsikringssystemer«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 1. september 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september, følgende udtalelse med 130 stemmer for, 46 imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU opfordrer til, at EU retter et stærkere strategisk fokus mod socialpolitikken. Der bør således også drages konsekvenser af krisen, krisepolitikken og den manglende tillid i befolkningen. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU opfordrer til, at EU retter et stærkere strategisk fokus mod socialpolitikken. Der bør således også drages konsekvenser af krisen, krisepolitikken og den manglende tillid i befolkningen.

| 1.2. | Kommissionen opfordres til inden for rammerne af et omfattende arbejdsprogram at udarbejde generelle socialpolitiske principper, som EØSU stiller forslag til under punkt 4. Dette kan bl.a. ske i form af et flagskibsinitiativ, styringsregler og en hvidbog. Grundlaget er en forbedret sammenlignende indsamling af data på EU-plan og i medlemsstaterne. Rene inputindikatorer (hvor mange penge bruges der i de enkelte medlemsstater på en bestemt social ydelse) er ikke tilstrækkelige til at påvise socialsikringssystemernes kvalitet. |
| --- | --- |

1.2.

Kommissionen opfordres til inden for rammerne af et omfattende arbejdsprogram at udarbejde generelle socialpolitiske principper, som EØSU stiller forslag til under punkt 4. Dette kan bl.a. ske i form af et flagskibsinitiativ, styringsregler og en hvidbog. Grundlaget er en forbedret sammenlignende indsamling af data på EU-plan og i medlemsstaterne. Rene inputindikatorer (hvor mange penge bruges der i de enkelte medlemsstater på en bestemt social ydelse) er ikke tilstrækkelige til at påvise socialsikringssystemernes kvalitet.

| 1.3. | Ved udformningen af socialpolitiske principper for en konvergerende videreudvikling af de sociale standarder bør der tages hensyn til medlemsstaternes og arbejdsmarkedsparternes kompetencer samt de politiske og kulturelle forskelle i de sociale systemer, og der bør så vidt muligt sikres konsensus mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.3.

Ved udformningen af socialpolitiske principper for en konvergerende videreudvikling af de sociale standarder bør der tages hensyn til medlemsstaternes og arbejdsmarkedsparternes kompetencer samt de politiske og kulturelle forskelle i de sociale systemer, og der bør så vidt muligt sikres konsensus mellem medlemsstaterne.

| 1.4. | De socialpolitiske principper skal danne et indholdsmæssigt grundlag, bl.a. for fremtidige henstillinger til medlemsstaterne inden for rammerne af et mere velstruktureret europæisk semester (1). Principperne bør også finde anvendelse på strukturfondene, den åbne koordinationsmetode og sociale konsekvensanalyser i overensstemmelse med artikel 9 i TEUF. Foranstaltningerne bør også omfatte tilstræbelse af et obligatorisk minimumsniveau for social beskyttelse (grundlæggende basis for social beskyttelse). Derved kan de eksisterende retsgrundlag anvendes. |
| --- | --- |

1.4.

De socialpolitiske principper skal danne et indholdsmæssigt grundlag, bl.a. for fremtidige henstillinger til medlemsstaterne inden for rammerne af et mere velstruktureret europæisk semester (1). Principperne bør også finde anvendelse på strukturfondene, den åbne koordinationsmetode og sociale konsekvensanalyser i overensstemmelse med artikel 9 i TEUF. Foranstaltningerne bør også omfatte tilstræbelse af et obligatorisk minimumsniveau for social beskyttelse (grundlæggende basis for social beskyttelse). Derved kan de eksisterende retsgrundlag anvendes.

| 1.5. | Socialpolitiske principper bør også danne grundlag for EU-institutionernes aktiviteter, navnlig økonomisk forvaltning, budgetkontrol og krisestyring. |
| --- | --- |

1.5.

Socialpolitiske principper bør også danne grundlag for EU-institutionernes aktiviteter, navnlig økonomisk forvaltning, budgetkontrol og krisestyring.

| 1.6. | Arbejdsmarkedets parter er vigtige aktører, især i de fælles socialforsikringssystemer og andre systemer, der er etableret som følge af forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter. Disse aktører bør inddrages i udformningen af socialpolitiske principper. Civilsamfundets aktører, sammenslutninger af sociale tjenester, sociale virksomheder, kommunale myndigheder, den statslige socialforvaltning, socialforsikringer samt brugere og forbrugere bør ligeledes inddrages inden for deres kompetenceområder. |
| --- | --- |

1.6.

Arbejdsmarkedets parter er vigtige aktører, især i de fælles socialforsikringssystemer og andre systemer, der er etableret som følge af forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter. Disse aktører bør inddrages i udformningen af socialpolitiske principper. Civilsamfundets aktører, sammenslutninger af sociale tjenester, sociale virksomheder, kommunale myndigheder, den statslige socialforvaltning, socialforsikringer samt brugere og forbrugere bør ligeledes inddrages inden for deres kompetenceområder.

| 1.7. | EØSU fremsætter i denne forbindelse konkrete forslag om socialpolitiske principper vedrørende socialsikringssystemer. Målet er at forbedre de sociale ydelsers effektivitet og pålidelighed, både med hensyn til social beskyttelse, social sikring og sundhedssystemer, uanset hvilken type tjenesteyder og ydelse der er tale om. EØSU sigter i den forbindelse først og fremmest mod at opnå socialretlig og finansiel sikkerhed for moderne sociale tjenesteydelser af almen interesse i alle EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU fremsætter i denne forbindelse konkrete forslag om socialpolitiske principper vedrørende socialsikringssystemer. Målet er at forbedre de sociale ydelsers effektivitet og pålidelighed, både med hensyn til social beskyttelse, social sikring og sundhedssystemer, uanset hvilken type tjenesteyder og ydelse der er tale om. EØSU sigter i den forbindelse først og fremmest mod at opnå socialretlig og finansiel sikkerhed for moderne sociale tjenesteydelser af almen interesse i alle EU's medlemsstater.

| 1.8. | EØSU antager, at der er tale om forskellige systemer og henviser bl.a. til de sociale ydelsers mål, form og indhold, forholdet mellem solidaritet og personligt ansvar, retlige garantier, finansiering og kvalitet. Udvalget henviser desuden til brugernes og de sociale tjenesters rolle. EØSU ser det som en nødvendighed at sikre grundlæggende sociale ydelser baseret på fælles EU-regler. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU antager, at der er tale om forskellige systemer og henviser bl.a. til de sociale ydelsers mål, form og indhold, forholdet mellem solidaritet og personligt ansvar, retlige garantier, finansiering og kvalitet. Udvalget henviser desuden til brugernes og de sociale tjenesters rolle. EØSU ser det som en nødvendighed at sikre grundlæggende sociale ydelser baseret på fælles EU-regler.

2.   Indledning: Baggrund og den aktuelle situation

| 2.1. | Den europæiske socialpolitik bygger bl.a. på menneskerettighederne, erfaringerne fra verdenskrigene (2), det kontraktlige princip om social markedsøkonomi, målene i Europa 2020-strategien, behovet for stærke økonomier, opgaven med at bekæmpe fattigdom, traktatafsnittene om social-, beskæftigelses- og sundhedspolitik, målet om social samhørighed og de fælles konkurrenceregler (artikel 3 i TEU). Målet med socialpolitikken er i henhold til artikel 151 i TEUF bl.a. at fremme beskæftigelsen, forbedre levevilkårene, opnå passende social beskyttelse og bekæmpe social udstødelse. Den europæiske sociale model vidner om et unikt værdi- og kultursamfund (3), der forbinder demokrati og retsstatsprincippet med socialt ansvar og solidaritet. EØSU ønsker at støtte denne model og gøre den klar til fremtiden. |
| --- | --- |

2.1.

Den europæiske socialpolitik bygger bl.a. på menneskerettighederne, erfaringerne fra verdenskrigene (2), det kontraktlige princip om social markedsøkonomi, målene i Europa 2020-strategien, behovet for stærke økonomier, opgaven med at bekæmpe fattigdom, traktatafsnittene om social-, beskæftigelses- og sundhedspolitik, målet om social samhørighed og de fælles konkurrenceregler (artikel 3 i TEU). Målet med socialpolitikken er i henhold til artikel 151 i TEUF bl.a. at fremme beskæftigelsen, forbedre levevilkårene, opnå passende social beskyttelse og bekæmpe social udstødelse. Den europæiske sociale model vidner om et unikt værdi- og kultursamfund (3), der forbinder demokrati og retsstatsprincippet med socialt ansvar og solidaritet. EØSU ønsker at støtte denne model og gøre den klar til fremtiden.

| 2.2. | EØSU er overbevist om, at socialpolitikken, både i sig selv og som middel til på bæredygtig vis at fremme vækst og beskæftigelse
   (4), bør udgøre en hjørnesten i EU's politik. Udvalget bifalder de fremskridt, der allerede er gjort med hensyn til beskæftigelsespolitikken, på mange områder med hensyn til samordning samt i forbindelse med sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. EØSU gentager, at effektive socialsikringssystemer kræver investeringer (5) og henleder opmærksomheden på de immaterielle, sociale og materielle omkostninger, der er forbundet med en manglende socialpolitik. EØSU mener, at stærke, innovative økonomier og pålidelige, effektive sociale ydelser er indbyrdes forbundne. Tidssvarende sociale systemer kan gøre økonomierne mere modstandsdygtige over for kriser samt fremme beskæftigelsen og har i sig selv et stort beskæftigelsespotentiale, også i de mindre gunstigt stillede regioner (6). I lyset af det moderne teknologi- og informationssamfund, den demografiske udvikling (7) og indvandringssituationen er der ingen vedvarende konkurrencemæssige fordele ved lave udgifter til bl.a. aktiv inklusion, selvstændiggørelse af jobsøgende og muligheder for børn og unge. En videreudvikling af systemerne på baggrund af fælles principper kan medvirke til at fremme lige muligheder og fair konkurrence i EU. |
| --- | --- |

2.2.

EØSU er overbevist om, at socialpolitikken, både i sig selv og som middel til på bæredygtig vis at fremme vækst og beskæftigelse
   (4), bør udgøre en hjørnesten i EU's politik. Udvalget bifalder de fremskridt, der allerede er gjort med hensyn til beskæftigelsespolitikken, på mange områder med hensyn til samordning samt i forbindelse med sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. EØSU gentager, at effektive socialsikringssystemer kræver investeringer (5) og henleder opmærksomheden på de immaterielle, sociale og materielle omkostninger, der er forbundet med en manglende socialpolitik. EØSU mener, at stærke, innovative økonomier og pålidelige, effektive sociale ydelser er indbyrdes forbundne. Tidssvarende sociale systemer kan gøre økonomierne mere modstandsdygtige over for kriser samt fremme beskæftigelsen og har i sig selv et stort beskæftigelsespotentiale, også i de mindre gunstigt stillede regioner (6). I lyset af det moderne teknologi- og informationssamfund, den demografiske udvikling (7) og indvandringssituationen er der ingen vedvarende konkurrencemæssige fordele ved lave udgifter til bl.a. aktiv inklusion, selvstændiggørelse af jobsøgende og muligheder for børn og unge. En videreudvikling af systemerne på baggrund af fælles principper kan medvirke til at fremme lige muligheder og fair konkurrence i EU.

| 2.3. | Socialsikrings- og sundhedssystemer samt lignende systemer bidrager bl.a. til opnåelse af den nødvendige sociale balance, fattigdomsbekæmpelse, subsidiær eksistenssikring og social stabilitet. Næsten alle unionsborgere har behov for sociale tjenester i visse perioder af deres liv. Sociale systemer sikrer bl.a. tilstrækkelige pensioner og garanterer kvalificeret pleje af pleje- og omsorgskrævende personer. |
| --- | --- |

2.3.

Socialsikrings- og sundhedssystemer samt lignende systemer bidrager bl.a. til opnåelse af den nødvendige sociale balance, fattigdomsbekæmpelse, subsidiær eksistenssikring og social stabilitet. Næsten alle unionsborgere har behov for sociale tjenester i visse perioder af deres liv. Sociale systemer sikrer bl.a. tilstrækkelige pensioner og garanterer kvalificeret pleje af pleje- og omsorgskrævende personer.

| 2.4. | Såvel arbejdsgivere som arbejdstagere har interesse i bl.a. foreneligheden af arbejde og familieliv, sundhedsfremme og selvstændiggørelse. Professionelle sociale tjenester hjælper folk med at kommunikere og klare sig selv i hverdagen samt tilegne sig kompetencer og støtter bl.a. personer, der har problemer med stofmisbrug eller befinder sig i en krisesituation og sikrer familierne pleje og undervisning. |
| --- | --- |

2.4.

Såvel arbejdsgivere som arbejdstagere har interesse i bl.a. foreneligheden af arbejde og familieliv, sundhedsfremme og selvstændiggørelse. Professionelle sociale tjenester hjælper folk med at kommunikere og klare sig selv i hverdagen samt tilegne sig kompetencer og støtter bl.a. personer, der har problemer med stofmisbrug eller befinder sig i en krisesituation og sikrer familierne pleje og undervisning.

| 2.5. | EØSU erkender, at der er store forskelle på de sociale systemer med hensyn til effektivitet og pålidelighed
   (8). Ganske vist er der velfungerende systemer i mange medlemsstater, men en fælles socialpolitisk tilgang for alle medlemsstater kunne være nyttig. Det er ikke alle lande, der garanterer en minimumseksistenssikring gennem sociale tjenesteydelser/minimumsindkomst, professionelle sociale tjenesteydelser og en effektiv integration på arbejdsmarkedet og i samfundet. Navnlig sundhedsvæsenet er ofte ikke tilgængeligt for alle, f.eks. hvis en person ikke kan betale de beløb, der officielt eller uofficielt afkræves som egenbetaling, og professionelle tjenesteydelser, herunder ambulant behandling, hjælp til handicappede og til personer med uddannelses- eller udviklingsproblemer, tilbydes ikke i alle regioner og medlemsstater. EØSU erkender, at der er behov for delvist at forbedre den solidariske finansiering og de retlige garantier. |
| --- | --- |

2.5.

EØSU erkender, at der er store forskelle på de sociale systemer med hensyn til effektivitet og pålidelighed
   (8). Ganske vist er der velfungerende systemer i mange medlemsstater, men en fælles socialpolitisk tilgang for alle medlemsstater kunne være nyttig. Det er ikke alle lande, der garanterer en minimumseksistenssikring gennem sociale tjenesteydelser/minimumsindkomst, professionelle sociale tjenesteydelser og en effektiv integration på arbejdsmarkedet og i samfundet. Navnlig sundhedsvæsenet er ofte ikke tilgængeligt for alle, f.eks. hvis en person ikke kan betale de beløb, der officielt eller uofficielt afkræves som egenbetaling, og professionelle tjenesteydelser, herunder ambulant behandling, hjælp til handicappede og til personer med uddannelses- eller udviklingsproblemer, tilbydes ikke i alle regioner og medlemsstater. EØSU erkender, at der er behov for delvist at forbedre den solidariske finansiering og de retlige garantier.

| 2.6. | En nylig undersøgelse fra Bertelsmann Stiftung (9) har påvist betydelige forskelle i de sociale systemers kapacitet, en foruroligende udvikling i fattigdom og rigdom i EU og i alle medlemsstaterne og stillet krav til EU om en højere grad af socialpolitisk engagement. Undersøgelsen viser, at sociale systemer kan være effektive, selv om BNP er relativt lavt, og at utilstrækkelige sociale systemer også forekommer, når BNP er relativt højt. Fattigdomsudviklingen skader den samfundsmæssige stabilitet og den økonomiske udvikling (10). Kløften mellem medlemsstaterne og de foruroligende politiske tendenser bør også imødegås ved hjælp af socialpolitiske forslag. |
| --- | --- |

2.6.

En nylig undersøgelse fra Bertelsmann Stiftung (9) har påvist betydelige forskelle i de sociale systemers kapacitet, en foruroligende udvikling i fattigdom og rigdom i EU og i alle medlemsstaterne og stillet krav til EU om en højere grad af socialpolitisk engagement. Undersøgelsen viser, at sociale systemer kan være effektive, selv om BNP er relativt lavt, og at utilstrækkelige sociale systemer også forekommer, når BNP er relativt højt. Fattigdomsudviklingen skader den samfundsmæssige stabilitet og den økonomiske udvikling (10). Kløften mellem medlemsstaterne og de foruroligende politiske tendenser bør også imødegås ved hjælp af socialpolitiske forslag.

| 2.7. | Det indholdsmæssige grundlag for henstillinger til medlemsstaterne og for krisepolitikken bør forbedres. I stedet for efterfølgende at stille krav om humanitære aktioner bør EU følge sammenhængende socialpolitiske principper. Den tvivlsomme skattefinansierede udligning af bankernes risikoforetagender bør stå i rimeligt forhold til investeringerne i de sociale systemers funktion. Reglerne for det indre marked, f.eks. vedrørende statsstøtte og offentlige indkøb, har allerede en betydelig indvirkning på de sociale systemer og sociale tjenester, uden at de er evalueret ud fra socialpolitiske kriterier. |
| --- | --- |

2.7.

Det indholdsmæssige grundlag for henstillinger til medlemsstaterne og for krisepolitikken bør forbedres. I stedet for efterfølgende at stille krav om humanitære aktioner bør EU følge sammenhængende socialpolitiske principper. Den tvivlsomme skattefinansierede udligning af bankernes risikoforetagender bør stå i rimeligt forhold til investeringerne i de sociale systemers funktion. Reglerne for det indre marked, f.eks. vedrørende statsstøtte og offentlige indkøb, har allerede en betydelig indvirkning på de sociale systemer og sociale tjenester, uden at de er evalueret ud fra socialpolitiske kriterier.

| 2.8. | I henhold til det nye traktatmål om social markedsøkonomi
   (11) bør politikken for det indre marked suppleres med socialpolitiske elementer (12). EØSU noterer sig de aktuelle krav (13) og opfordrer Kommissionen og Det Europæiske Råd til at udarbejde og gennemføre socialpolitiske tilkendegivelser (14). |
| --- | --- |

2.8.

I henhold til det nye traktatmål om social markedsøkonomi
   (11) bør politikken for det indre marked suppleres med socialpolitiske elementer (12). EØSU noterer sig de aktuelle krav (13) og opfordrer Kommissionen og Det Europæiske Råd til at udarbejde og gennemføre socialpolitiske tilkendegivelser (14).

| 2.9. | En ny fase af den europæiske socialpolitik kan bl.a. bygge videre på følgende tidligere arbejde: Rådet opfordrede allerede i 1992 til at indføre en garanteret minimumsindkomst (15). I 2000 fremsatte det en social dagsorden. Artikel 12 i den europæiske socialpagt forpligter medlemsstaterne til at have sociale sikringssystemer. EU-traktaterne indeholder bl.a. mål om social samhørighed og beskyttelse af tjenesteydelser af almen interesse (16). ILO (17) har fastlagt grundlæggende normer for sociale systemer. Den eksisterende hvidbog om EU's socialpolitik er fra 1994. På EU-plan foreligger der en ret til minimumseksistenssikring
   (18). FN's konvention om handicappedes rettigheder er en vigtig normskabende faktor. |
| --- | --- |

2.9.

En ny fase af den europæiske socialpolitik kan bl.a. bygge videre på følgende tidligere arbejde: Rådet opfordrede allerede i 1992 til at indføre en garanteret minimumsindkomst (15). I 2000 fremsatte det en social dagsorden. Artikel 12 i den europæiske socialpagt forpligter medlemsstaterne til at have sociale sikringssystemer. EU-traktaterne indeholder bl.a. mål om social samhørighed og beskyttelse af tjenesteydelser af almen interesse (16). ILO (17) har fastlagt grundlæggende normer for sociale systemer. Den eksisterende hvidbog om EU's socialpolitik er fra 1994. På EU-plan foreligger der en ret til minimumseksistenssikring
   (18). FN's konvention om handicappedes rettigheder er en vigtig normskabende faktor.

| 2.10. | EØSU opfordrer i udtalelsen SOC/482 i lighed med Europa-Parlamentet (19), Regionsudvalget (20) og andre sammenslutninger til en passende minimumsindkomst (21). Udvalget har bl.a. aktivt beskæftiget sig med spørgsmål vedrørende sociale tjenester, sociale virksomheder, sociale investeringer, beskæftigelse, artikel 9 i TEUF, ungdomsinitiativet, økonomisk styring og ydelser af almen interesse. Udtalelsen er knyttet til dokumenter fra EØSU og mange andre EU-dokumenter, som ikke vil blive nævnt enkeltvis. |
| --- | --- |

2.10.

EØSU opfordrer i udtalelsen SOC/482 i lighed med Europa-Parlamentet (19), Regionsudvalget (20) og andre sammenslutninger til en passende minimumsindkomst (21). Udvalget har bl.a. aktivt beskæftiget sig med spørgsmål vedrørende sociale tjenester, sociale virksomheder, sociale investeringer, beskæftigelse, artikel 9 i TEUF, ungdomsinitiativet, økonomisk styring og ydelser af almen interesse. Udtalelsen er knyttet til dokumenter fra EØSU og mange andre EU-dokumenter, som ikke vil blive nævnt enkeltvis.

3.   Generelle bemærkninger: Udtalelsens mål og indhold

| 3.1. | EØSU koncentrerer sig i udtalelsen om et punkt på den nødvendige socialpolitiske dagsorden: forbedring af ydelsernes effektivitet og pålidelighed, både med hensyn til social beskyttelse, social sikring og sundhedssystemer. Udvalget henviser til »sociale ydelser«, som helt eller delvis finansieres via skatter og socialforsikringssystemer, og som på kontrolleret vis indgår i den sociale lovgivning eller fælles aftaler på området offentligt socialpolitisk ansvar. I den forbindelse er typen af tjenesteyder ikke afgørende. I henhold til udtalelsen kan »sociale ydelser« leveres af en offentlig og kommunal forvaltning, socialforsikringer, selvstændige sociale virksomheder, velgørende organisationer og virksomheder under forskellige retlige former. Alle sådanne tjenesteydere betragtes i denne forbindelse som »sociale tjenester«, når de selv leverer sociale tjenesteydelser. Begrebet »social ydelse« omfatter i denne sammenhæng alle typer ydelser, herunder tjenesteydelser og kontantydelser i social- og sundhedssektoren. Med »socialforsikring« menes fælles og/eller lovpligtige socialforsikringer og/eller gensidige forsikringer, der har en funktion i de socialretlige eller fælles kontrollerede sociale sikringsordninger. |
| --- | --- |

3.1.

EØSU koncentrerer sig i udtalelsen om et punkt på den nødvendige socialpolitiske dagsorden: forbedring af ydelsernes effektivitet og pålidelighed, både med hensyn til social beskyttelse, social sikring og sundhedssystemer. Udvalget henviser til »sociale ydelser«, som helt eller delvis finansieres via skatter og socialforsikringssystemer, og som på kontrolleret vis indgår i den sociale lovgivning eller fælles aftaler på området offentligt socialpolitisk ansvar. I den forbindelse er typen af tjenesteyder ikke afgørende. I henhold til udtalelsen kan »sociale ydelser« leveres af en offentlig og kommunal forvaltning, socialforsikringer, selvstændige sociale virksomheder, velgørende organisationer og virksomheder under forskellige retlige former. Alle sådanne tjenesteydere betragtes i denne forbindelse som »sociale tjenester«, når de selv leverer sociale tjenesteydelser. Begrebet »social ydelse« omfatter i denne sammenhæng alle typer ydelser, herunder tjenesteydelser og kontantydelser i social- og sundhedssektoren. Med »socialforsikring« menes fælles og/eller lovpligtige socialforsikringer og/eller gensidige forsikringer, der har en funktion i de socialretlige eller fælles kontrollerede sociale sikringsordninger.

| 3.2. | De store forskelle i de sociale systemer, ydelserne, begreberne og begrebsindholdet kræver omhu i den socialpolitiske debat og ved oversættelse. Medlemsstaternes systemer er i overensstemmelse med den respektive socialpolitik, kultur og historie. De bør videreudvikles i henhold til den europæiske sociale model. Der må findes en rimelig balance mellem systemernes forskellighed og de nødvendige fælles principper (22). |
| --- | --- |

3.2.

De store forskelle i de sociale systemer, ydelserne, begreberne og begrebsindholdet kræver omhu i den socialpolitiske debat og ved oversættelse. Medlemsstaternes systemer er i overensstemmelse med den respektive socialpolitik, kultur og historie. De bør videreudvikles i henhold til den europæiske sociale model. Der må findes en rimelig balance mellem systemernes forskellighed og de nødvendige fælles principper (22).

| 3.3. | EU bør udvikle et fælles rum til debat om socialpolitik, udarbejde tidssvarende standarder og selv tage initiativer. Unionen bør fremme konvergens i forbindelse med videreudviklingen af de sociale systemer. Socialpolitiske principper kan udgøre et indholdsmæssigt grundlag for Kommissionens henstillinger, især inden for rammerne af det europæiske semester, Europa 2020-strategien, den åbne koordinationsmetode og anvendelsen af sociale konsekvensanalyser i overensstemmelse med artikel 9 i TEUF (23). Sådanne principper bør også danne indholdsmæssigt grundlag for et obligatorisk minimumsniveau for social beskyttelse, for egen indsats og for EU-institutionernes forvaltning (24), navnlig med hensyn til krisestyring, budgetkontrol og økonomisk forvaltning. |
| --- | --- |

3.3.

EU bør udvikle et fælles rum til debat om socialpolitik, udarbejde tidssvarende standarder og selv tage initiativer. Unionen bør fremme konvergens i forbindelse med videreudviklingen af de sociale systemer. Socialpolitiske principper kan udgøre et indholdsmæssigt grundlag for Kommissionens henstillinger, især inden for rammerne af det europæiske semester, Europa 2020-strategien, den åbne koordinationsmetode og anvendelsen af sociale konsekvensanalyser i overensstemmelse med artikel 9 i TEUF (23). Sådanne principper bør også danne indholdsmæssigt grundlag for et obligatorisk minimumsniveau for social beskyttelse, for egen indsats og for EU-institutionernes forvaltning (24), navnlig med hensyn til krisestyring, budgetkontrol og økonomisk forvaltning.

| 3.4. | Socialsikringssystemerne bør vurderes på baggrund af deres levedygtighed. Sociale tjenester bør med respekt for deres konceptuelle autonomi være tilknyttet demokratisk legitimerede politiske mål. |
| --- | --- |

3.4.

Socialsikringssystemerne bør vurderes på baggrund af deres levedygtighed. Sociale tjenester bør med respekt for deres konceptuelle autonomi være tilknyttet demokratisk legitimerede politiske mål.

| 3.5. | Beslutningen om tilkendelse af sociale ydelser til borgerne træffes som regel af offentlige socialforvaltninger, socialforsikringer eller tredjeparter som tjenesteyder, f.eks. læger, der foreskriver en bestemt behandling. Der må sondres mellem beslutningen om tilkendelse af en ydelse og spørgsmålet om levering af ydelsen og dennes finansiering. Der leveres bl.a. reelle kontantydelser til brugere med eller uden forpligtelse til at gøre brug af bestemte kvalificerede tjenester. Visse sociale tjenesteydelser leveres direkte af de kommunale myndigheder, de øvrige socialforvaltninger eller socialforsikringerne. Tjenesteydelser, der leveres af selvstændige sociale tjenester, kan være meget forskellige med hensyn til retsforhold og finansiering. Der er bl.a. udbudssystemer, ydelses- og vederlagsaftaler mellem sociale tjenester og omkostningsbærere, efterfølgende godtgørelser, kuponordninger og uspecifik direkte støtte til de sociale tjenester, navnlig når der er tale om rådgivning og forebyggelse. I kontrakt- og kuponordninger finansierer den offentlige omkostningsbærer den sociale tjeneste direkte på baggrund af antallet af sager. Alle systemer bør undersøges for at fastslå, om de tilbyder passende retlig beskyttelse, et tilstrækkeligt udbud og muligheden for at inddrage brugerne. |
| --- | --- |

3.5.

Beslutningen om tilkendelse af sociale ydelser til borgerne træffes som regel af offentlige socialforvaltninger, socialforsikringer eller tredjeparter som tjenesteyder, f.eks. læger, der foreskriver en bestemt behandling. Der må sondres mellem beslutningen om tilkendelse af en ydelse og spørgsmålet om levering af ydelsen og dennes finansiering. Der leveres bl.a. reelle kontantydelser til brugere med eller uden forpligtelse til at gøre brug af bestemte kvalificerede tjenester. Visse sociale tjenesteydelser leveres direkte af de kommunale myndigheder, de øvrige socialforvaltninger eller socialforsikringerne. Tjenesteydelser, der leveres af selvstændige sociale tjenester, kan være meget forskellige med hensyn til retsforhold og finansiering. Der er bl.a. udbudssystemer, ydelses- og vederlagsaftaler mellem sociale tjenester og omkostningsbærere, efterfølgende godtgørelser, kuponordninger og uspecifik direkte støtte til de sociale tjenester, navnlig når der er tale om rådgivning og forebyggelse. I kontrakt- og kuponordninger finansierer den offentlige omkostningsbærer den sociale tjeneste direkte på baggrund af antallet af sager. Alle systemer bør undersøges for at fastslå, om de tilbyder passende retlig beskyttelse, et tilstrækkeligt udbud og muligheden for at inddrage brugerne.

| 3.6. | Navnlig i socialforsikringssystemer spiller arbejdsmarkedets parter en central rolle. Derfor bør de prioriteres ved opstillingen af socialpolitiske principper. Statslige og kommunale socialforvaltninger, socialforsikringer og selvstændige sociale tjenester spiller en central rolle, bl.a. med hensyn til levering af sociale ydelser. Derfor bør deres repræsentanter ligeledes konsekvent inddrages inden for deres kompetenceområder. |
| --- | --- |

3.6.

Navnlig i socialforsikringssystemer spiller arbejdsmarkedets parter en central rolle. Derfor bør de prioriteres ved opstillingen af socialpolitiske principper. Statslige og kommunale socialforvaltninger, socialforsikringer og selvstændige sociale tjenester spiller en central rolle, bl.a. med hensyn til levering af sociale ydelser. Derfor bør deres repræsentanter ligeledes konsekvent inddrages inden for deres kompetenceområder.

| 3.7. | I betragtning af, at der må findes en rimelig balance mellem medlemsstaternes kompetencer og de fælles europæiske værdier, og i lyset af behovet for fair konkurrence i EU bør følgende principper sætte indholdsmæssigt skub i yderligere socialpolitiske tiltag i EU. |
| --- | --- |

3.7.

I betragtning af, at der må findes en rimelig balance mellem medlemsstaternes kompetencer og de fælles europæiske værdier, og i lyset af behovet for fair konkurrence i EU bør følgende principper sætte indholdsmæssigt skub i yderligere socialpolitiske tiltag i EU.

4.   Principper for socialsikringssystemer

| 4.1. | Princippet om en minimumsbeskyttelse: sikring af grundlæggende, subsidiære sociale ydelser, bl.a. til eksistenssikring/minimumsindkomst for personer uden tilstrækkelig indkomst, f.eks. gennem beskæftigelse, pensioner og andre sociale ydelser. Til dette hører udviklingen af fælles indikatorer for grundlæggende sociale ydelser (25). Den finansielle eksistenssikring bør som et minimum dække de reelle udgifter til kost, bolig, tøj, vand, energi og basale sundhedsydelser. |
| --- | --- |

4.1.

Princippet om en minimumsbeskyttelse: sikring af grundlæggende, subsidiære sociale ydelser, bl.a. til eksistenssikring/minimumsindkomst for personer uden tilstrækkelig indkomst, f.eks. gennem beskæftigelse, pensioner og andre sociale ydelser. Til dette hører udviklingen af fælles indikatorer for grundlæggende sociale ydelser (25). Den finansielle eksistenssikring bør som et minimum dække de reelle udgifter til kost, bolig, tøj, vand, energi og basale sundhedsydelser.

| 4.2. | Behovsprincippet: udvikling og tilvejebringelse af tidssvarende, professionelle social- og sundhedstjenesteydelser i forbindelse med forskellige problemstillinger: bl.a. til familier, personer med handicap, syge, arbejdsløse, enlige forsørgere, børn, personer, der plejer familiemedlemmer, flygtninge, unge (26) med udviklingsproblemer, forældre, der har problemer med at varetage forældrerollen, hjemmepleje og andre tjenester i hjemmet (27), bistand i tilfælde af overdreven gældsætning (28), misbrugsadfærd, hjemløshed og psykosociale problemer. Effektive sociale tjenesteydelser er bl.a. rådgivning, pasning, vejledning, ledsagelse, pleje, selvstændiggørelse og uddannelse samt terapeutisk behandling og terapi (29). Da der er mange årsager til arbejdsløshed og en eskalerende fattigdom bør undgås, vil det være hensigtsmæssigt via retligt garanterede, aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger at støtte en hurtig reintegration på arbejdsmarkedet og sikre en anstændig ydelse til alle jobsøgende, især unge arbejdstagere, der venter på deres første job, og kvinder, der ønsker at komme i arbejde igen efter et længere karriereafbræk. |
| --- | --- |

4.2.

Behovsprincippet: udvikling og tilvejebringelse af tidssvarende, professionelle social- og sundhedstjenesteydelser i forbindelse med forskellige problemstillinger: bl.a. til familier, personer med handicap, syge, arbejdsløse, enlige forsørgere, børn, personer, der plejer familiemedlemmer, flygtninge, unge (26) med udviklingsproblemer, forældre, der har problemer med at varetage forældrerollen, hjemmepleje og andre tjenester i hjemmet (27), bistand i tilfælde af overdreven gældsætning (28), misbrugsadfærd, hjemløshed og psykosociale problemer. Effektive sociale tjenesteydelser er bl.a. rådgivning, pasning, vejledning, ledsagelse, pleje, selvstændiggørelse og uddannelse samt terapeutisk behandling og terapi (29). Da der er mange årsager til arbejdsløshed og en eskalerende fattigdom bør undgås, vil det være hensigtsmæssigt via retligt garanterede, aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger at støtte en hurtig reintegration på arbejdsmarkedet og sikre en anstændig ydelse til alle jobsøgende, især unge arbejdstagere, der venter på deres første job, og kvinder, der ønsker at komme i arbejde igen efter et længere karriereafbræk.

| 4.3. | Fastlæggelsesprincippet: udvikling af klare socialpolitiske målsætninger for sociale ydelser, f.eks. lige muligheder for alle og lighed mellem generationerne, aktiv inklusion, opvejning af ulemper, forening af arbejde og familieliv, sikring mod risici gennem livet, forebyggelse, krisestøtte, deltagelse i beskæftigelse og samfund, materielle pensioner, selvstændiggørelse osv. Dertil kommer en meningsfuld socialretlig fastlæggelse af ydelsernes art: f.eks. penge eller/og tjenesteydelse, ambulant behandling, indlæggelse osv. I den forbindelse bør brugernes ret til selvbestemmelse og målet om effektive sociale ydelser afvejes mod hinanden. |
| --- | --- |

4.3.

Fastlæggelsesprincippet: udvikling af klare socialpolitiske målsætninger for sociale ydelser, f.eks. lige muligheder for alle og lighed mellem generationerne, aktiv inklusion, opvejning af ulemper, forening af arbejde og familieliv, sikring mod risici gennem livet, forebyggelse, krisestøtte, deltagelse i beskæftigelse og samfund, materielle pensioner, selvstændiggørelse osv. Dertil kommer en meningsfuld socialretlig fastlæggelse af ydelsernes art: f.eks. penge eller/og tjenesteydelse, ambulant behandling, indlæggelse osv. I den forbindelse bør brugernes ret til selvbestemmelse og målet om effektive sociale ydelser afvejes mod hinanden.

| 4.4. | Tilgængelighedsprincippet: sikring af lokal, rettidig, finansiel og ikke-diskriminerende tilgængelighed af sociale ydelser, især sociale tjenesteydelser. Tilgængeligheden fremmes ved solidarisk og bæredygtig finansiering, gennemsigtighed i forbindelse med de udbudte ydelser og en konkret retsgaranti med klage- og søgsmålsmuligheder. Når de findes, skal krav om kontante bidrag være socialt velafbalancerede og må ikke have suspenderende virkning. Administrative undersøgelser af det konkrete behov for bistand kan virke mod hensigten i forbindelse med visse ydelser såsom behandling af stofmisbrug og psykosociale problemer. Navnlig rådgivningsydelser og forebyggende foranstaltninger bør tilbydes brugerne aktivt. |
| --- | --- |

4.4.

Tilgængelighedsprincippet: sikring af lokal, rettidig, finansiel og ikke-diskriminerende tilgængelighed af sociale ydelser, især sociale tjenesteydelser. Tilgængeligheden fremmes ved solidarisk og bæredygtig finansiering, gennemsigtighed i forbindelse med de udbudte ydelser og en konkret retsgaranti med klage- og søgsmålsmuligheder. Når de findes, skal krav om kontante bidrag være socialt velafbalancerede og må ikke have suspenderende virkning. Administrative undersøgelser af det konkrete behov for bistand kan virke mod hensigten i forbindelse med visse ydelser såsom behandling af stofmisbrug og psykosociale problemer. Navnlig rådgivningsydelser og forebyggende foranstaltninger bør tilbydes brugerne aktivt.

| 4.5. | Proportionalitetsprincippet: Ydelserne bør være af passende art og omfang og bør være nødvendige. Der bør tages hensyn til dette ved skønsmæssige vurderinger og i sociallovgivningen. Anvendelsen af ressourcer og det forventede resultat af en social ydelse bør stå i rimeligt forhold til hinanden. Borgernes retlige forpligtelser til brugen af sociale ydelser eller til anden adfærd samt forholdet mellem rettigheder og forpligtelser bør ligeledes være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

4.5.

Proportionalitetsprincippet: Ydelserne bør være af passende art og omfang og bør være nødvendige. Der bør tages hensyn til dette ved skønsmæssige vurderinger og i sociallovgivningen. Anvendelsen af ressourcer og det forventede resultat af en social ydelse bør stå i rimeligt forhold til hinanden. Borgernes retlige forpligtelser til brugen af sociale ydelser eller til anden adfærd samt forholdet mellem rettigheder og forpligtelser bør ligeledes være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

| 4.6. | Solidaritetsprincippet: Finansieringen af sociale ydelser bør hovedsageligt baseres på solidariske socialforsikringssystemer og retfærdige solidariske skattesystemer. Solidarisk finansiering bør så vidt muligt vedrøre alle samfunds- og socialgrupper. Dette vil styrke finansieringens pålidelighed, accept og bæredygtighed. Sort arbejde (30) og skatteundgåelse skader de sociale systemer. I betragtning af den demografiske og økonomiske udvikling virker det hensigtsmæssigt at inddrage alle indkomstkategorier, f.eks. kapitalindkomster. En bedre koordinering af skatte- og finansieringssystemerne i EU kan forbedre finansieringsgrundlaget. Private investeringer, donationer, engagement som medborgere, religiøst engagement og anvendelse af fondsmidler er kærkomne supplementer til standardfinansieringerne, men de sikrer ingen juridiske rettigheder og skaber ingen infrastruktur. |
| --- | --- |

4.6.

Solidaritetsprincippet: Finansieringen af sociale ydelser bør hovedsageligt baseres på solidariske socialforsikringssystemer og retfærdige solidariske skattesystemer. Solidarisk finansiering bør så vidt muligt vedrøre alle samfunds- og socialgrupper. Dette vil styrke finansieringens pålidelighed, accept og bæredygtighed. Sort arbejde (30) og skatteundgåelse skader de sociale systemer. I betragtning af den demografiske og økonomiske udvikling virker det hensigtsmæssigt at inddrage alle indkomstkategorier, f.eks. kapitalindkomster. En bedre koordinering af skatte- og finansieringssystemerne i EU kan forbedre finansieringsgrundlaget. Private investeringer, donationer, engagement som medborgere, religiøst engagement og anvendelse af fondsmidler er kærkomne supplementer til standardfinansieringerne, men de sikrer ingen juridiske rettigheder og skaber ingen infrastruktur.

| 4.7. | Princippet om personligt ansvar: Arbejdssøgende og personer med faglige vanskeligheder med at integrere sig på arbejdsmarkedet osv. bør tildeles støtte i form af sociale tjenesteydelser og incitamentsordninger, således at de helt eller delvist selv kan tjene til livets ophold. Borgeren bør kunne opnå supplerende dækning inden for rammerne af fælles aftaler, der supplerer det offentlige system, og som forhandles og forvaltes uden gevinst for øje. Kompetent støtte til udvikling af faglige kvalifikationer og personlige færdigheder, f.eks. evnen til at kommunikere, sociale kompetencer og evnen til at klare sig selv i hverdagen, er ofte en forudsætning for tilstrækkelig kapacitet med hensyn til personligt og socialt ansvar. Hvad angår den enkeltes sundhedsbeskyttelse kan de sociale sikringsordninger fremme en sund livsstil ved hjælp af tilbud om forebyggelse, incitamenter og et højere niveau af forbrugerbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.7.

Princippet om personligt ansvar: Arbejdssøgende og personer med faglige vanskeligheder med at integrere sig på arbejdsmarkedet osv. bør tildeles støtte i form af sociale tjenesteydelser og incitamentsordninger, således at de helt eller delvist selv kan tjene til livets ophold. Borgeren bør kunne opnå supplerende dækning inden for rammerne af fælles aftaler, der supplerer det offentlige system, og som forhandles og forvaltes uden gevinst for øje. Kompetent støtte til udvikling af faglige kvalifikationer og personlige færdigheder, f.eks. evnen til at kommunikere, sociale kompetencer og evnen til at klare sig selv i hverdagen, er ofte en forudsætning for tilstrækkelig kapacitet med hensyn til personligt og socialt ansvar. Hvad angår den enkeltes sundhedsbeskyttelse kan de sociale sikringsordninger fremme en sund livsstil ved hjælp af tilbud om forebyggelse, incitamenter og et højere niveau af forbrugerbeskyttelse.

| 4.8. | Deltagelsesprincippet: Alle ydelser bør i sig selv eller i kombination med andre ydelser bidrage til at hjælpe borgerne med at deltage i samfundet. Deltagelse i samfundet omfatter også erhvervsmæssig, kulturel og politisk deltagelse samt medvirken til samfundstrivslen. |
| --- | --- |

4.8.

Deltagelsesprincippet: Alle ydelser bør i sig selv eller i kombination med andre ydelser bidrage til at hjælpe borgerne med at deltage i samfundet. Deltagelse i samfundet omfatter også erhvervsmæssig, kulturel og politisk deltagelse samt medvirken til samfundstrivslen.

| 4.9. | Strukturprincippet: en hensigtsmæssig udformning af det lovgivningsmæssige og finansielle forhold mellem brugerne og de sociale tjenester (offentlige eller selvstændige alt efter hvilket system der er tale om), den offentlige socialforvaltning eller socialforsikringerne. Hvis selvstændige sociale tjenester indgår i de offentlige socialsikringssystemer, f.eks. via sociallovgivning og finansiering, bør deres ydelser, og navnlig ydelsernes finansiering og tilgængelighed, være i overensstemmelse med de her skitserede principper. Sådanne sociale tjenester bør finansieres solidarisk og socialretligt, således at de kan tilbyde hele befolkningen ydelser af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.9.

Strukturprincippet: en hensigtsmæssig udformning af det lovgivningsmæssige og finansielle forhold mellem brugerne og de sociale tjenester (offentlige eller selvstændige alt efter hvilket system der er tale om), den offentlige socialforvaltning eller socialforsikringerne. Hvis selvstændige sociale tjenester indgår i de offentlige socialsikringssystemer, f.eks. via sociallovgivning og finansiering, bør deres ydelser, og navnlig ydelsernes finansiering og tilgængelighed, være i overensstemmelse med de her skitserede principper. Sådanne sociale tjenester bør finansieres solidarisk og socialretligt, således at de kan tilbyde hele befolkningen ydelser af høj kvalitet.

| 4.10. | Princippet om brugernes ret til selvbestemmelse: Brugerne er ikke genstande, men derimod medproducenter af støtte og ydelsesberettigede borgere. De bør på baggrund af et rimeligt budget kunne vælge mellem forskellige ydelsesformer, f.eks. ambulant behandling og indlæggelse samt andre former såsom beskyttede boliger. Den relevante ydelsestype afhænger af den enkeltes situation, de specifikke behov for professionel hjælp, der skal kontrolleres af uddannede fagfolk, af den enkeltes ønsker og af den lokale situation. Hvis selvstændige sociale tjenester indgår i de offentlige socialsikringssystemer, f.eks. via sociallovgivning og finansiering, bør brugerne kunne vælge mellem forskellige tjenester. |
| --- | --- |

4.10.

Princippet om brugernes ret til selvbestemmelse: Brugerne er ikke genstande, men derimod medproducenter af støtte og ydelsesberettigede borgere. De bør på baggrund af et rimeligt budget kunne vælge mellem forskellige ydelsesformer, f.eks. ambulant behandling og indlæggelse samt andre former såsom beskyttede boliger. Den relevante ydelsestype afhænger af den enkeltes situation, de specifikke behov for professionel hjælp, der skal kontrolleres af uddannede fagfolk, af den enkeltes ønsker og af den lokale situation. Hvis selvstændige sociale tjenester indgår i de offentlige socialsikringssystemer, f.eks. via sociallovgivning og finansiering, bør brugerne kunne vælge mellem forskellige tjenester.

| 4.11. | Princippet om retssikkerhed: retlig beskyttelse af ydelserne, evt. gennem sociallovgivningen eller lignende demokratisk baserede retlige instrumenter i medlemsstaterne. Det socialretlige indhold af sådanne bestemmelser bør omhandle: juridiske rettigheder, diskretionære klausuler, brugernes pligt til samarbejde, beskrivelse af betingelserne for erhvervelse af ret til ydelser, klage- og søgsmålsmuligheder, eventuelt offentlig kontrol af private udbydere af offentlige ydelser, kvalitetsforskrifter og tilgængelighedsgarantier, forpligtelser med hensyn til infrastruktur, finansieringsform osv. Beskyttelsen af brugernes retsstilling hhv. rettigheder bør som et minimum sikres for grundlæggende social- og sundhedstjenesteydelsers vedkommende. Ved skønsmæssige vurderinger kan der på mange ydelsesområder tages bedre hensyn til omstændighederne. Især sårbare personers ve og vel må beskyttes juridisk (31). Selvstændige sociale tjenester kræver beskyttet retsstilling og ikkediskriminerende adgang til ydelser, for så vidt der ikke er tale om monopolsystemer. I visse medlemsstater understøtter en forfatningssikret velfærdsstat socialpolitikken og garanterer grundlæggende sociale ydelser, selv i krisetider. |
| --- | --- |

4.11.

Princippet om retssikkerhed: retlig beskyttelse af ydelserne, evt. gennem sociallovgivningen eller lignende demokratisk baserede retlige instrumenter i medlemsstaterne. Det socialretlige indhold af sådanne bestemmelser bør omhandle: juridiske rettigheder, diskretionære klausuler, brugernes pligt til samarbejde, beskrivelse af betingelserne for erhvervelse af ret til ydelser, klage- og søgsmålsmuligheder, eventuelt offentlig kontrol af private udbydere af offentlige ydelser, kvalitetsforskrifter og tilgængelighedsgarantier, forpligtelser med hensyn til infrastruktur, finansieringsform osv. Beskyttelsen af brugernes retsstilling hhv. rettigheder bør som et minimum sikres for grundlæggende social- og sundhedstjenesteydelsers vedkommende. Ved skønsmæssige vurderinger kan der på mange ydelsesområder tages bedre hensyn til omstændighederne. Især sårbare personers ve og vel må beskyttes juridisk (31). Selvstændige sociale tjenester kræver beskyttet retsstilling og ikkediskriminerende adgang til ydelser, for så vidt der ikke er tale om monopolsystemer. I visse medlemsstater understøtter en forfatningssikret velfærdsstat socialpolitikken og garanterer grundlæggende sociale ydelser, selv i krisetider.

| 4.12. | Princippet om hensyntagen til samfundets interesse: navnlig for virksomheder og organisationer, der tager hensyn til samfundets interesse og ønsker inddragelse
   (32), f.eks. nonprofitorganisationer, sociale virksomheder, offentlige tjenester, foreninger, visse typer fonde og andelsselskaber, brugerorganisationer og andre civilsamfundsaktører, bør have passende finansielle og retlige vilkår. Finansieringen af profitsøgende virksomheder, som opererer på dette område, gennem skatter eller sociale sikringsbidrag bør drøftes indgående med en socialpolitisk vinkel, der bør indføres en passende kontrol, og som et minimum bør der udstikkes en ramme for overskudsudlodning. |
| --- | --- |

4.12.

Princippet om hensyntagen til samfundets interesse: navnlig for virksomheder og organisationer, der tager hensyn til samfundets interesse og ønsker inddragelse
   (32), f.eks. nonprofitorganisationer, sociale virksomheder, offentlige tjenester, foreninger, visse typer fonde og andelsselskaber, brugerorganisationer og andre civilsamfundsaktører, bør have passende finansielle og retlige vilkår. Finansieringen af profitsøgende virksomheder, som opererer på dette område, gennem skatter eller sociale sikringsbidrag bør drøftes indgående med en socialpolitisk vinkel, der bør indføres en passende kontrol, og som et minimum bør der udstikkes en ramme for overskudsudlodning.

| 4.13. | Gennemsigtighedsprincippet: Sociale tjenesters og offentlige forvaltningers anvendelse af offentlige midler bør foregå på gennemsigtig vis. Retsgrundlag samt begrundelser for ydelses- og tildelingsafgørelser osv. bør være tilgængelige for borgerne. |
| --- | --- |

4.13.

Gennemsigtighedsprincippet: Sociale tjenesters og offentlige forvaltningers anvendelse af offentlige midler bør foregå på gennemsigtig vis. Retsgrundlag samt begrundelser for ydelses- og tildelingsafgørelser osv. bør være tilgængelige for borgerne.

| 4.14. | Princippet om netværkssamarbejde: Hverdagens realiteter, ændrede livscyklusser, nye familieformer, aldring og indvandring kræver integrerede tjenesteydelser og tjenesteydelser, der udspringer af netværkssamarbejde
   (33). Segregation, udstødelse og forskelsbehandling bør undgås. |
| --- | --- |

4.14.

Princippet om netværkssamarbejde: Hverdagens realiteter, ændrede livscyklusser, nye familieformer, aldring og indvandring kræver integrerede tjenesteydelser og tjenesteydelser, der udspringer af netværkssamarbejde
   (33). Segregation, udstødelse og forskelsbehandling bør undgås.

| 4.15. | Princippet om at være på lige fod: Brugere, socialforvaltninger og sociale tjenester bør have juridisk fastlagte rettigheder og pligter, der kan håndhæves. Sanktioner for eventuelle overtrædelser eller erstatninger bør ikke kun gælde for brugerne, men også for de offentlige socialforvaltninger. |
| --- | --- |

4.15.

Princippet om at være på lige fod: Brugere, socialforvaltninger og sociale tjenester bør have juridisk fastlagte rettigheder og pligter, der kan håndhæves. Sanktioner for eventuelle overtrædelser eller erstatninger bør ikke kun gælde for brugerne, men også for de offentlige socialforvaltninger.

| 4.16. | Kvalitetsprincippet: Sociale tjenesteydelser bør knyttes til kvalitetssikringsforanstaltninger. Behovsanalyser, planlægning og gennemførelse af foranstaltninger bør baseres på samfundsvidenskab og faglig ekspertise. Personlige tjenesteydelser bør styrkes inden for rammerne af den frie forhandlingsret via uddannelsesforanstaltninger, professionalisering og rimelige lønninger og arbejdsvilkår. En kvalitetsramme for tjenesteydelser af almen interesse i Europa (34) kan danne forbillede for EU's henstillinger vedrørende sociale tjenester. I visse tilfælde bør man, hvor dette er hensigtsmæssigt, fremme omfanget af og vejledningen til personer, der udøver frivilligt arbejde. |
| --- | --- |

4.16.

Kvalitetsprincippet: Sociale tjenesteydelser bør knyttes til kvalitetssikringsforanstaltninger. Behovsanalyser, planlægning og gennemførelse af foranstaltninger bør baseres på samfundsvidenskab og faglig ekspertise. Personlige tjenesteydelser bør styrkes inden for rammerne af den frie forhandlingsret via uddannelsesforanstaltninger, professionalisering og rimelige lønninger og arbejdsvilkår. En kvalitetsramme for tjenesteydelser af almen interesse i Europa (34) kan danne forbillede for EU's henstillinger vedrørende sociale tjenester. I visse tilfælde bør man, hvor dette er hensigtsmæssigt, fremme omfanget af og vejledningen til personer, der udøver frivilligt arbejde.

| 4.17. | Koordineringsprincippet: håndteringen af grænseoverskridende situationer med hensyn til sociale sikkerheds- og sikringsydelser bør forbedres. I den forbindelse bør omkostningsbærerens og skatte- og bidragydernes kapacitet samt princippet om social solidaritet og proportionalitet tages i betragtning. En ensidig pålæggelse af byrder på stærke nationale systemer bør undgås. |
| --- | --- |

4.17.

Koordineringsprincippet: håndteringen af grænseoverskridende situationer med hensyn til sociale sikkerheds- og sikringsydelser bør forbedres. I den forbindelse bør omkostningsbærerens og skatte- og bidragydernes kapacitet samt princippet om social solidaritet og proportionalitet tages i betragtning. En ensidig pålæggelse af byrder på stærke nationale systemer bør undgås.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  For eksempel med strengere overvågning og vurdering af henstillingernes gennemførelse og en forbindelse til strukturfondene (EUT C 170 af 5.6.2014, s. 23).

1

(2)  Winston Churchill erklærede i sin tale i Zürich i 1946, at der er behov for et Europas Forenede Stater.

2

(3)  EU's charter om grundlæggende rettigheder — den europæiske socialpagt.

3

(4)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 102.

4

(5)  Jf. COM(2013) 83 af 20.2.2013; EUT C 226 af 16.7.2014, s. 21.

5

(6)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 23; EUT C 271 af 19.9.2013, s. 91; EUT C 226 af 16.7.2014, s. 21.

6

(7)  EUT C 161 af 6.6.2013, s. 27.

7

(8)  Dokumenter fra det europæiske semester, Caritas Europa: »Fremtiden for velfærdsstaten«, 2012, dokumenter fra platformen vedrørende social beskyttelse.

8

(9)  Social Inclusion Monitor Europe (SIM) — indeksrapport om »Social Justice in the EU — A Cross-national Comparison«, 2014.

9

(10)  OECD »In It Together«, 2015: I de fleste lande ligger forskellen mellem rige og fattige på sit højeste niveau i 30 år. I OECD-landene tjener de rigeste ti procent af befolkningen i dag 9,6 gange mere end de fattigste ti procent. I 1980'erne var tallet 7,1.

10

(11)  Artikel 3, stk. 3, i TEU.

11

(12)  F.eks. »Friends of Europe«, »Social Union«, 23.3.2015.

12

(13)  Jf. EU's sociale investeringspakke; KU Leuven, Social Protection at the Top of the international Agenda, 2014; EØSU, Vers une Europe 2020 plus efficace: les propositions de la societé civile pour renforcer l'inclusion sociale et la competitivité en Europe, 4.12.2014; EØSU, Ein Aktionsplan für Europa, april 2014.

13

Social Protection at the Top of the international Agenda

(14)  Se f.eks. COM(2014) 902 final, 28.11.2014; opgavebeskrivelse til kommissær Marianne Thyssen 1.11.2014; Juncker's prioriteter 12.9.2014; det luxembourgske rådsformandskab og møde mellem socialministrene den 16. og 17. juli 2015: styrkelse af den sociale dimension; rapporter fra Udvalget for Social Beskyttelse.

14

(15)  Rådets henstilling af 24.6.1992 (EFT L 245 af 26.8.1992, s. 46).

15

(16)  Bl.a. artikel 2 og artikel 3, stk. 3, i TEU, og artikel 2, stk. 3, artikel 14, 56, 107, 162 ff., 168, 174 og artikel 175, stk. 3, i TEUF samt protokol nr. 26 til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

16

(17)  ILO's henstillinger fra 2012; ILO 2014-2015 World Social Protection Report.

17

World Social Protection Report

(18)  EU's charter om grundlæggende rettigheder: artikel 1 sammenholdt med artikel 34, stk. 3.

18

(19)  Beslutning af 20.10.2010 (2010/2039(INI)) (EUT C 70 E af 8.3.2012, s. 8); beslutning af 15.11.2011 (2010/2039(INI)) (EUT C 153 E af 31.5.2013, s. 57).

19

(20)  http://toad.cor.europa.eu/corwipdetail.aspx?folderpath=ECOS-V%2f012&id=20923.

20

(21)  EUT C 170 af 5.6.2014, s. 23.

21

(22)  I den forbindelse bør der i henhold til artikel 153, stk. 4, i TEUF, tages højde for medlemsstaternes mulighed for at fastlægge de grundlæggende principper i deres sociale systemer.

22

(23)  Jf. Det Europæiske Fagforeningsinstituts konference »The sovereign debt crisis, the EU and welfare state reform« (statsgældskrisen, EU og reform af velfærdsstaten), 3.2.2015.

23

(24)  Rådsformandskabet fremlagde i juli 2015 forslag til den sociale dimension af forvaltningsrammen for socialministrene.

24

(25)  EUT C 170 af 5.6.2014, s. 23.

25

(26)  AGJ (arbejdsfællesskab om hjælp til børn og unge), »Die europäische Dimension der Kinder- und Jugendwohlfahrt« (den europæiske dimension af børne- og ungdomsforsorgen), 2015.

26

(27)  EUT C 12 af 15.1.2015, s. 16; EUT C 21 af 21.1.2011, s. 39.

27

(28)  EUT C 311 af 12.9.2014, s. 38.

28

(29)  Jf. Dahme/Wohlfahrt, 2015.

29

(30)  EUT C 458 af 19.12.2014, s. 43.

30

(31)  For eksempel børn og unge, gravide, mennesker i nød og umyndige personer.

31

(32)  EØSU's initiativ for socialt iværksætteri.

32

(33)  Kocher/Welti, 2010.

33

(34)  Se meddelelsen »En kvalitetsramme for tjenesteydelser af almen interesse i Europa« (COM(2011) 900 final).

34

---

BILAG

Følgende tekst fra EØSU's udtalelse blev forkastet til fordel for et ændringsforslag vedtaget af forsamlingen, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 1.3

Ved udformningen af socialpolitiske principper for en konsekvent videreudvikling af de sociale systemer bør der tages hensyn til medlemsstaternes kompetencer samt de politiske og kulturelle forskelle i de sociale systemer, og der bør så vidt muligt sikres konsensus mellem medlemsstaterne.

Afstemningsresultat for ændringsforslaget:

| For: | 105 |
| --- | --- |
| Imod: | 51 |
| Hverken for eller imod: | 15 |

For:

105

Imod:

51

Hverken for eller imod:

15

Punkt 4.2

Behovsprincippet: udvikling og tilvejebringelse af tidssvarende, professionelle social- og sundhedstjenesteydelser i forbindelse med forskellige problemstillinger: bl.a. til familier, personer med handicap, syge, arbejdsløse, enlige forsørgere, børn, personer, der plejer familiemedlemmer, flygtninge, unge (1) med udviklingsproblemer, forældre, der har problemer med at varetage forældrerollen, hjemmepleje og andre tjenester i hjemmet (2), bistand i tilfælde af overdreven gældsætning (3), misbrugsadfærd, hjemløshed og psykosociale problemer. Effektive sociale tjenesteydelser er bl.a. rådgivning, pasning, vejledning, ledsagelse, pleje, selvstændiggørelse og uddannelse samt terapeutisk behandling og terapi (4). Da der er mange årsager til arbejdsløshed og en eskalerende fattigdom bør undgås, vil det være hensigtsmæssigt via retligt garanterede, aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger at støtte en hurtig reintegration på arbejdsmarkedet og indtil en sådan opnås bl.a. tage udgangspunkt i tidligere levestandard eller bidrag.

Afstemningsresultat for ændringsforslaget

| For: | 119 |
| --- | --- |
| Imod: | 53 |
| Hverken for eller imod: | 9 |

For:

119

Imod:

53

Hverken for eller imod:

9

Punkt 4.4

Tilgængelighedsprincippet: sikring af lokal, rettidig, finansiel og ikke-diskriminerende tilgængelighed af sociale ydelser, især sociale tjenesteydelser. Tilgængeligheden fremmes ved solidarisk og bæredygtig finansiering, gennemsigtighed i forbindelse med de udbudte ydelser og en konkret retsgaranti med klage- og søgsmålsmuligheder. Krav om kontante bidrag kan være nyttige forvaltningsværktøjer. De bør være socialt velafbalancerede og må ikke have suspenderende virkning. Administrative undersøgelser af det konkrete behov for bistand kan virke mod hensigten i forbindelse med visse ydelser såsom behandling af stofmisbrug og psykosociale problemer. Navnlig rådgivningsydelser og forebyggende foranstaltninger bør tilbydes brugerne aktivt.

Afstemningsresultat for ændringsforslaget

| For: | 114 |
| --- | --- |
| Imod: | 59 |
| Hverken for eller imod: | 13 |

For:

114

Imod:

59

Hverken for eller imod:

13

Punkt 4.7

Princippet om personligt ansvar: Arbejdssøgende og personer med faglige vanskeligheder med at integrere sig på arbejdsmarkedet osv. bør tildeles støtte i form af sociale tjenesteydelser og incitamentsordninger, således at de helt eller delvist selv kan tjene til livets ophold. Borgerne bør modtage incitamenter til og have mulighed for at tegne en supplerende og rimelig egenforsikring med lav risiko. Kompetent støtte til udvikling af faglige kvalifikationer og personlige færdigheder, f.eks. evnen til at kommunikere, sociale kompetencer og evnen til at klare sig selv i hverdagen, er ofte en forudsætning for tilstrækkelig kapacitet med hensyn til personligt og socialt ansvar. Sundhedsbeskyttelse hører også til dels under den enkeltes personlige ansvar. De sociale sikringsordninger kan fremme en sund livsstil ved hjælp af tilbud om forebyggelse, incitamenter og et højere niveau af forbrugerbeskyttelse.

Afstemningsresultat for ændringsforslaget

| For: | 117 |
| --- | --- |
| Imod: | 62 |
| Hverken for eller imod: | 11 |

For:

117

Imod:

62

Hverken for eller imod:

11

---

(1)  AGJ (arbejdsfællesskab om hjælp til børn og unge), »Die europäische Dimension der Kinder- und Jugendwohlfahrt« (den europæiske dimension af børne- og ungdomsforsorgen), 2015.

(2)  EUT C 12 af 15.1.2015, s. 16; EUT C 21 af 21.1.2011, s. 39.

(3)  EUT C 311 af 12.9.2014, s. 38.

(4)  Jf. Dahme/Wohlfahrt, 2015.

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/49 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/49

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om validering af færdigheder og kvalifikationer erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring — praktisk input fra civilsamfundet

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/09)

| Ordfører: | Pavel TRANTINA |
| --- | --- |
| Medordfører: | Marie ZVOLSKÁ |

Ordfører:

Pavel TRANTINA

Medordfører:

Marie ZVOLSKÁ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015, under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Validering af færdigheder og kvalifikationer erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring — praktisk input fra civilsamfundet«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 17. juni 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 212 stemmer for og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det er EØSU's overbevisning, at vægten skal lægges på identifikation, registrering, evaluering og dermed validering af de resultater, der er opnået gennem ikkeformel læring, og dette på en måde, der bedst muligt sætter samtlige relevante aktører, navnlig arbejdsgiverne og uddannelsesinstitutionerne, i stand til at sammenligne og gennemskue disse resultater. |
| --- | --- |

1.1.

Det er EØSU's overbevisning, at vægten skal lægges på identifikation, registrering, evaluering og dermed validering af de resultater, der er opnået gennem ikkeformel læring, og dette på en måde, der bedst muligt sætter samtlige relevante aktører, navnlig arbejdsgiverne og uddannelsesinstitutionerne, i stand til at sammenligne og gennemskue disse resultater.

| 1.2. | Medlemsstaterne bør sørge for, at borgerne uanset alder og kvalifikationsniveau har mulighed for at få anerkendt det, de har lært på ikkeformel og uformel vis. I denne sammenhæng kan det vise sig nødvendigt, at de, der yder ikkeformel undervisning, de offentlige myndigheder og andre interessenter i højere grad arbejder sammen, navnlig om spørgsmål vedrørende finansiering og validering. |
| --- | --- |

1.2.

Medlemsstaterne bør sørge for, at borgerne uanset alder og kvalifikationsniveau har mulighed for at få anerkendt det, de har lært på ikkeformel og uformel vis. I denne sammenhæng kan det vise sig nødvendigt, at de, der yder ikkeformel undervisning, de offentlige myndigheder og andre interessenter i højere grad arbejder sammen, navnlig om spørgsmål vedrørende finansiering og validering.

| 1.3. | EØSU opfordrer til, at man støtter samtlige interessenter, navnlig arbejdsmarkedets parters og andre civilsamfundsorganisationer, så de er bevidste om fordelene ved en sådan validering og kan deltage aktivt i oprettelsen af de nationale rammer for certificering og definition af erhvervsmæssige kvalifikationer. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU opfordrer til, at man støtter samtlige interessenter, navnlig arbejdsmarkedets parters og andre civilsamfundsorganisationer, så de er bevidste om fordelene ved en sådan validering og kan deltage aktivt i oprettelsen af de nationale rammer for certificering og definition af erhvervsmæssige kvalifikationer.

| 1.4. | Det er vigtigt at give borgerne relevant information om fordele, muligheder og mekanismer til validering af læring. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle institutioner, som kan give instruktioner og yde rådgivning i denne henseende, og i denne forbindelse at inddrage især arbejdsformidlingstjenesterne, men også ungdomsinformationscentre, uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere, fagforeninger, karriererådgivningscentre, ungdomsorganisationer, kvindeorganisationer, indvandrerstøtteorganisationer, handicapstøtteorganisationer og offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

1.4.

Det er vigtigt at give borgerne relevant information om fordele, muligheder og mekanismer til validering af læring. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle institutioner, som kan give instruktioner og yde rådgivning i denne henseende, og i denne forbindelse at inddrage især arbejdsformidlingstjenesterne, men også ungdomsinformationscentre, uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere, fagforeninger, karriererådgivningscentre, ungdomsorganisationer, kvindeorganisationer, indvandrerstøtteorganisationer, handicapstøtteorganisationer og offentlige myndigheder.

| 1.5. | Det er nødvendigt, at man på forhånd på nationalt plan råder over en kvalitetslovgivningsramme, som sikrer ækvivalensen af diplomer, som er opnået gennem et formelt uddannelsesforløb og gennem ikkeformel eller uformel læring. Dette behov stiller meget høje krav til kvaliteten af valideringsprocedurerne, som også bør støttes finansielt f.eks. over Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

1.5.

Det er nødvendigt, at man på forhånd på nationalt plan råder over en kvalitetslovgivningsramme, som sikrer ækvivalensen af diplomer, som er opnået gennem et formelt uddannelsesforløb og gennem ikkeformel eller uformel læring. Dette behov stiller meget høje krav til kvaliteten af valideringsprocedurerne, som også bør støttes finansielt f.eks. over Den Europæiske Socialfond.

| 1.6. | EØSU opfordrer uddannelsesinstitutionerne, navnlig de erhvervsfaglige sekundære og højere uddannelser og universiteterne, til i højere grad at støtte validering af kompetencer og viden erhvervet ved ikkeformel læring. Der findes i EU i denne henseende et antal eksempler på god praksis, som bør udbredes. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU opfordrer uddannelsesinstitutionerne, navnlig de erhvervsfaglige sekundære og højere uddannelser og universiteterne, til i højere grad at støtte validering af kompetencer og viden erhvervet ved ikkeformel læring. Der findes i EU i denne henseende et antal eksempler på god praksis, som bør udbredes.

| 1.7. | Det er EØSU's overbevisning, at overenskomstforhandlinger og social dialog mellem fagforeninger og arbejdsgivere kan spille en fremtrædende rolle i forbindelse med validering af ikkeformel uddannelse og livslang læring. Derigennem bør man arbejde for at validere ikkeformel læring, i og med at dette udgør et vigtigt bidrag til debatten om beskæftigelsesegnethed og instrumenter til fremme heraf. |
| --- | --- |

1.7.

Det er EØSU's overbevisning, at overenskomstforhandlinger og social dialog mellem fagforeninger og arbejdsgivere kan spille en fremtrædende rolle i forbindelse med validering af ikkeformel uddannelse og livslang læring. Derigennem bør man arbejde for at validere ikkeformel læring, i og med at dette udgør et vigtigt bidrag til debatten om beskæftigelsesegnethed og instrumenter til fremme heraf.

| 1.8. | I en situation med høj ungdomsarbejdsløshed er det nyttigt at fremme mulighederne for gensidig interaktion mellem de private og offentlige arbejdsformidlinger, frivillige organisationer (navnlig dem, der henvender sig til unge) og arbejdsgiverne. Et sådant tiltag kan tjene som middel til at styrke synligheden og skærpe opmærksomheden om betydningen og værdien af ikkeformel uddannelse og uformel læring i de frivillige organisationer, og det kan ligeledes styrke den gensidige tillid. |
| --- | --- |

1.8.

I en situation med høj ungdomsarbejdsløshed er det nyttigt at fremme mulighederne for gensidig interaktion mellem de private og offentlige arbejdsformidlinger, frivillige organisationer (navnlig dem, der henvender sig til unge) og arbejdsgiverne. Et sådant tiltag kan tjene som middel til at styrke synligheden og skærpe opmærksomheden om betydningen og værdien af ikkeformel uddannelse og uformel læring i de frivillige organisationer, og det kan ligeledes styrke den gensidige tillid.

| 1.9. | Man bør støtte udviklingen og anvendelsen af selvevauleringsinstrumenter, som hjælper den enkelte med at fastlægge og beskrive resultaterne af sin læring med udgangspunkt i erfaringerne høstet i civilsamfundsorganisationer. EØSU har allerede tidligere udtrykt sig for indførelsen af et europæisk kvalifikationspas og derefter Europass-erfaringsdokumentet. Udvalget vil derfor ikke lægge skjul på sin skuffelse over, at Kommissionen har sat forberedelsen af Europass-erfaringsdokumentet i bero, og det opfordrer Kommissionen til at genoptage arbejdet og fuldføre dette instrument med succes. |
| --- | --- |

1.9.

Man bør støtte udviklingen og anvendelsen af selvevauleringsinstrumenter, som hjælper den enkelte med at fastlægge og beskrive resultaterne af sin læring med udgangspunkt i erfaringerne høstet i civilsamfundsorganisationer. EØSU har allerede tidligere udtrykt sig for indførelsen af et europæisk kvalifikationspas og derefter Europass-erfaringsdokumentet. Udvalget vil derfor ikke lægge skjul på sin skuffelse over, at Kommissionen har sat forberedelsen af Europass-erfaringsdokumentet i bero, og det opfordrer Kommissionen til at genoptage arbejdet og fuldføre dette instrument med succes.

2.   Indledning: ikkeformel og uformel læring

| 2.1. | Trods den ugunstige økonomiske og sociale situation, som kendetegner et stort antal medlemsstater, og hvori end ikke en formel uddannelse er garanti for integration på arbejdsmarkedet, mener EØSU ikke, at EU kan tillade sig ikke at anerkende de uvurderlige latente ressourcer, der ligger i den erfaring og de kompetencer, der er erhvervet på ikkeformel eller uformel vis. |
| --- | --- |

2.1.

Trods den ugunstige økonomiske og sociale situation, som kendetegner et stort antal medlemsstater, og hvori end ikke en formel uddannelse er garanti for integration på arbejdsmarkedet, mener EØSU ikke, at EU kan tillade sig ikke at anerkende de uvurderlige latente ressourcer, der ligger i den erfaring og de kompetencer, der er erhvervet på ikkeformel eller uformel vis.

| 2.2. | En sådan anerkendelse kan give en chance til navnlig visse ugunstigt stillede grupper (kvinder, indvandrere, unge, ældre arbejdstagere). Imidlertid må den ikke skabe falske forhåbninger om muligheden for en hurtig effekt i forhold til arbejdsmarkedet. I den henseende er det nødvendigt, at den økonomiske og sociale politik i højere grad er rettet mod investeringer, skabelse af kvalitetsarbejdspladser og kampen mod fattigdom og risikoen for social udstødelse. Disse politikker bør endvidere fremme og støtte en styrkelse af systemerne for uddannelse, oplæring og omskoling. |
| --- | --- |

2.2.

En sådan anerkendelse kan give en chance til navnlig visse ugunstigt stillede grupper (kvinder, indvandrere, unge, ældre arbejdstagere). Imidlertid må den ikke skabe falske forhåbninger om muligheden for en hurtig effekt i forhold til arbejdsmarkedet. I den henseende er det nødvendigt, at den økonomiske og sociale politik i højere grad er rettet mod investeringer, skabelse af kvalitetsarbejdspladser og kampen mod fattigdom og risikoen for social udstødelse. Disse politikker bør endvidere fremme og støtte en styrkelse af systemerne for uddannelse, oplæring og omskoling.

| 2.3. | EØSU baserer sig på Rådets vigtige henstilling af 20. december 2012 om validering af ikkeformel og uformel læring (1). I denne henstilling understreges det, at validering af læringsresultater, dvs. viden, færdigheder og kompetencer, der er erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring, kan spille en vigtig rolle med hensyn til at styrke beskæftigelsesegnetheden og mobiliteten samt øge motivationen for livslang læring, især for socialt og økonomisk dårligt stillede og lavtuddannede. Validering af relevant viden, færdigheder og kompetencer (kan) yde et (...) bidrag til at forbedre arbejdsmarkedets funktion, fremme mobiliteten samt forbedre konkurrenceevnen og den økonomiske vækst. |
| --- | --- |

2.3.

EØSU baserer sig på Rådets vigtige henstilling af 20. december 2012 om validering af ikkeformel og uformel læring (1). I denne henstilling understreges det, at validering af læringsresultater, dvs. viden, færdigheder og kompetencer, der er erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring, kan spille en vigtig rolle med hensyn til at styrke beskæftigelsesegnetheden og mobiliteten samt øge motivationen for livslang læring, især for socialt og økonomisk dårligt stillede og lavtuddannede. Validering af relevant viden, færdigheder og kompetencer (kan) yde et (...) bidrag til at forbedre arbejdsmarkedets funktion, fremme mobiliteten samt forbedre konkurrenceevnen og den økonomiske vækst.

| 2.4. | Ifølge Rådet er arbejdsgiverorganisationer, de enkelte arbejdsgivere, fagforeninger, handels- og industrikamre og erhvervsorganisationer, nationale myndigheder, som deltager i valideringen af erhvervsmæssige kvalifikationer og vurderingen og attesteringen af læringsresultater, beskæftigelsescentre, ungdomsorganisationer, ungdomsledere, uddannelsesudbydere og civilsamfundsorganisationer alle vigtige interesseparter, der kan spille en vigtig rolle med at fremme ikkeformelle og uformelle læringsmuligheder og hermed forbundne valideringsprocesser. |
| --- | --- |

2.4.

Ifølge Rådet er arbejdsgiverorganisationer, de enkelte arbejdsgivere, fagforeninger, handels- og industrikamre og erhvervsorganisationer, nationale myndigheder, som deltager i valideringen af erhvervsmæssige kvalifikationer og vurderingen og attesteringen af læringsresultater, beskæftigelsescentre, ungdomsorganisationer, ungdomsledere, uddannelsesudbydere og civilsamfundsorganisationer alle vigtige interesseparter, der kan spille en vigtig rolle med at fremme ikkeformelle og uformelle læringsmuligheder og hermed forbundne valideringsprocesser.

| 2.5. | Ifølge henstillingen, som Rådet offentliggjorde i 2012, bør medlemsstaterne senest i 2018, i overensstemmelse med nationale omstændigheder og særlige forhold, og som de anser for passende, have indført ordninger for validering af ikkeformel og uformel læring, der sætter den enkelte i stand til:






  — | at få valideret viden, færdigheder og kompetencer, som er opnået gennem ikkeformel og uformel læring, herunder eventuelt via åbne uddannelsesressourcer |
| --- | --- | --- |

2.5.

Ifølge henstillingen, som Rådet offentliggjorde i 2012, bør medlemsstaterne senest i 2018, i overensstemmelse med nationale omstændigheder og særlige forhold, og som de anser for passende, have indført ordninger for validering af ikkeformel og uformel læring, der sætter den enkelte i stand til:

—

at få valideret viden, færdigheder og kompetencer, som er opnået gennem ikkeformel og uformel læring, herunder eventuelt via åbne uddannelsesressourcer

| — | at få anerkendt disse kvalifikationer helt, eller eventuelt delvist, på grundlag af det validerede ikkeformelle og uformelle læringsudbytte (...) |
| --- | --- |

—

at få anerkendt disse kvalifikationer helt, eller eventuelt delvist, på grundlag af det validerede ikkeformelle og uformelle læringsudbytte (...)

| 2.6. | I henhold til Rådets henstilling bør følgende elementer indgå i valideringsordningerne for ikkeformel og uformel læring, og den enkelte bør gives mulighed for at gøre kombineret eller separat brug af elementerne, afhængigt af hans/hendes behov:






  — | KORTLÆGNING af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring |
| --- | --- | --- |

2.6.

I henhold til Rådets henstilling bør følgende elementer indgå i valideringsordningerne for ikkeformel og uformel læring, og den enkelte bør gives mulighed for at gøre kombineret eller separat brug af elementerne, afhængigt af hans/hendes behov:

—

KORTLÆGNING af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring

| — | DOKUMENTATION af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring |
| --- | --- |

—

DOKUMENTATION af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring

| — | VURDERING af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring |
| --- | --- |

—

VURDERING af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring

| — | CERTIFICERING af resultaterne af vurderingen af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring i form af en anerkendt kvalifikation som meritpoint, der fører til en titel, eller på en anden måde, der findes hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

—

CERTIFICERING af resultaterne af vurderingen af den enkeltes læringsresultater opnået gennem ikkeformel og uformel læring i form af en anerkendt kvalifikation som meritpoint, der fører til en titel, eller på en anden måde, der findes hensigtsmæssig.

De europæiske retningslinjer for validering af ikkeformel og uformel læring fra 2009 (2) (ajourført i 2015) er rettet mod enkeltpersoner og aktører, som er ansvarlige for iværksættelse, udvikling, gennemførelse og forvaltning af valideringsprocessen. Forskellige aktører er involveret på forskellige niveauer (europæiske, nationale, sektorielle og lokale) og i forskellige sammenhænge (den offentlige, private og frivillige sektor, uddannelsesområdet og arbejdsformidlingen). Formålet med retningslinjerne er at præcisere betingelserne for kontrol og henlede opmærksomheden på de muligheder, som interessenterne råder over i hver procesfase.

| 2.7. | EØSU har gentagne gange understreget fordelene ved den ikkeformelle uddannelse og det vigtige i at anerkende den. Nærværende udtalelse giver imidlertid for første gang en samlet analyse af dette spørgsmål. Det er hensigten at indsamle synspunkter fra repræsentanter for arbejdsgivere, arbejdstagere og andre civilsamfundsorganisationer om de konkrete valideringsprocedurer og fremlægge praktiske løsningsforslag, som tager udgangspunkt i disse synspunkter. |
| --- | --- |

2.7.

EØSU har gentagne gange understreget fordelene ved den ikkeformelle uddannelse og det vigtige i at anerkende den. Nærværende udtalelse giver imidlertid for første gang en samlet analyse af dette spørgsmål. Det er hensigten at indsamle synspunkter fra repræsentanter for arbejdsgivere, arbejdstagere og andre civilsamfundsorganisationer om de konkrete valideringsprocedurer og fremlægge praktiske løsningsforslag, som tager udgangspunkt i disse synspunkter.

3.   Færdigheder og kompetencer, der er erhvervet gennem ikkeformel og uformel læring

| 3.1. | Faldet i den specialiserede, håndværksbaserede produktion, den teknologiske udvikling og opsvinget i servicesektoren bevirker, at det 21. århundredes arbejdsgivere nu i højere grad lægger vægt på »personlighed« eller »tværfaglige« eller »overførbare« kvalifikationer. Livslang læring og validering af kompetencer og viden, der er erhvervet uden for skolen, får større og større betydning. |
| --- | --- |

3.1.

Faldet i den specialiserede, håndværksbaserede produktion, den teknologiske udvikling og opsvinget i servicesektoren bevirker, at det 21. århundredes arbejdsgivere nu i højere grad lægger vægt på »personlighed« eller »tværfaglige« eller »overførbare« kvalifikationer. Livslang læring og validering af kompetencer og viden, der er erhvervet uden for skolen, får større og større betydning.

| 3.2. | I 2012 gennemførte University of Bath og GHK Consulting på anmodning af Det Europæiske Ungdomsforum en undersøgelse af, hvordan ikkeformel læring i ungdomsorganisationer kan påvirke unges beskæftigelsesegnethed (3). Ungdomsorganisationerne er nogle af de vigtigste udbydere af ikkeformel undervisning. Den type uddannelse, der foregår i ungdomsorganisationer, tager ikke i første række sigte på at øge beskæftigelsen, men de kompetencer, der erhverves i denne sammenhæng, kan bidrage til at få flere i arbejde, hvilket netop påvises i denne analyse. |
| --- | --- |

3.2.

I 2012 gennemførte University of Bath og GHK Consulting på anmodning af Det Europæiske Ungdomsforum en undersøgelse af, hvordan ikkeformel læring i ungdomsorganisationer kan påvirke unges beskæftigelsesegnethed (3). Ungdomsorganisationerne er nogle af de vigtigste udbydere af ikkeformel undervisning. Den type uddannelse, der foregår i ungdomsorganisationer, tager ikke i første række sigte på at øge beskæftigelsen, men de kompetencer, der erhverves i denne sammenhæng, kan bidrage til at få flere i arbejde, hvilket netop påvises i denne analyse.

| 3.3. | Undersøgelsen fører til en mere generel konklusion, nemlig at de kvalifikationer, der efterspørges af arbejdsgiverne, klart svarer til dem, som udvikles i sektoren for ikkeformel uddannelse. Fem af de seks bløde færdigheder, som oftest efterspørges af arbejdsgiverne, hører til dem, der videreudvikles i ungdomsorganisationerne (undtagelsen er matematiske kompetencer). De bløde kompetencer, som oftest efterspørges af arbejdsgiverne, er: kommunikative færdigheder, organisations- og planlægningsevne, beslutningsevne, evne til at arbejde i et team, pålidelighed, selvstændighed og matematiske kompetencer. Disse bløde færdigheder betragtes som afgørende for at kunne arbejde effektivt. Visse karakteregenskaber udvikles også, herunder personlig motivation, initiativ og kreativitet, som er personlige egenskaber, der er forbundet med pålidelighed/selvstændighed og iværksætterånd. |
| --- | --- |

3.3.

Undersøgelsen fører til en mere generel konklusion, nemlig at de kvalifikationer, der efterspørges af arbejdsgiverne, klart svarer til dem, som udvikles i sektoren for ikkeformel uddannelse. Fem af de seks bløde færdigheder, som oftest efterspørges af arbejdsgiverne, hører til dem, der videreudvikles i ungdomsorganisationerne (undtagelsen er matematiske kompetencer). De bløde kompetencer, som oftest efterspørges af arbejdsgiverne, er: kommunikative færdigheder, organisations- og planlægningsevne, beslutningsevne, evne til at arbejde i et team, pålidelighed, selvstændighed og matematiske kompetencer. Disse bløde færdigheder betragtes som afgørende for at kunne arbejde effektivt. Visse karakteregenskaber udvikles også, herunder personlig motivation, initiativ og kreativitet, som er personlige egenskaber, der er forbundet med pålidelighed/selvstændighed og iværksætterånd.

| 3.4. | Alle gennemgår ikkeformel og uformel livslang læring. For eksempel er der mange kvinder (og mænd), der udvikler færdigheder gennem forvaltning af familieanliggender, som kan overføres til arbejdspladsen, navnlig inden for området sociale tjenesteydelser. Hvis de er nødsaget til at skifte job på grund af opsigelse eller af familiemæssige årsager, kan de også udnytte disse færdigheder ved overgangen til et nyt job, eller, for indvandrerkvinders vedkommende, til at få deres første job. EØSU har allerede opfordret medlemsstaterne (4) til at »fremskynde processen med at anerkende kvalifikationer og erfaring fra udlandet, så kvinderne kan finde arbejde, der passer til deres kompetencer og forventninger« og til at »tage i betragtning, at arbejdet i visse sektorer (rengøring, børnepasning, ældrepleje, hoteller, caféer og restauranter, landbrug osv.) kan åbne muligheder for lavt kvalificerede indvandrerkvinder, hvis disse sektorer fjernes fra markedet for sort arbejde, at det kan gøre kvinderne professionelle og give dem værdi, at det kan uddanne dem til disse erhverv, og at det kan give dem mulighed for udvikling i deres karriereforløb«. Udvalget har endvidere opfordret arbejdsmarkedets parter til »at lette anerkendelsen af indvandrerkvinders kvalifikationer i de kollektive overenskomster«. |
| --- | --- |

3.4.

Alle gennemgår ikkeformel og uformel livslang læring. For eksempel er der mange kvinder (og mænd), der udvikler færdigheder gennem forvaltning af familieanliggender, som kan overføres til arbejdspladsen, navnlig inden for området sociale tjenesteydelser. Hvis de er nødsaget til at skifte job på grund af opsigelse eller af familiemæssige årsager, kan de også udnytte disse færdigheder ved overgangen til et nyt job, eller, for indvandrerkvinders vedkommende, til at få deres første job. EØSU har allerede opfordret medlemsstaterne (4) til at »fremskynde processen med at anerkende kvalifikationer og erfaring fra udlandet, så kvinderne kan finde arbejde, der passer til deres kompetencer og forventninger« og til at »tage i betragtning, at arbejdet i visse sektorer (rengøring, børnepasning, ældrepleje, hoteller, caféer og restauranter, landbrug osv.) kan åbne muligheder for lavt kvalificerede indvandrerkvinder, hvis disse sektorer fjernes fra markedet for sort arbejde, at det kan gøre kvinderne professionelle og give dem værdi, at det kan uddanne dem til disse erhverv, og at det kan give dem mulighed for udvikling i deres karriereforløb«. Udvalget har endvidere opfordret arbejdsmarkedets parter til »at lette anerkendelsen af indvandrerkvinders kvalifikationer i de kollektive overenskomster«.

| 3.5. | Hvis valideringen af ikkeformel og uformel læring skal være effektiv, er det nødvendigt at lægge større vægt på de resultater, der opnås ved denne form for læring. Siden 2004 har der i øvrigt inden for rammerne af EU's politiske program for almen og faglig uddannelse og beskæftigelse været udtrykt klar støtte for denne udvikling. En ny Cedefop-undersøgelse (baseret på forskning udført mellem 2013 og 2015) har vist, at den øgede fokus på læringsresultater nu manifesterer sig i hele Europa — i udviklingen af nationale referencerammer for kvalifikationer, i definitionen og beskrivelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer, i anvendelsen af læringsresultaterne i læseplaner og i evalueringsprocedurer og som referencepunkter for validering. Dette skulle øge gennemsigtigheden, relevansen og kvaliteten af uddannelse og sikre større åbenhed over for ikkeformel og uformel læring. I praksis vil dette give elever og studerende mulighed for at opstille klare mål og vil samtidig øge motivationen, give mulighed for fleksible læringsforløb og lægge fokus på evaluering af resultater. For at opnå læringsresultater af høj kvalitet er det samtidig nødvendigt at forbedre metoder og forløb for undervisning og læring. |
| --- | --- |

3.5.

Hvis valideringen af ikkeformel og uformel læring skal være effektiv, er det nødvendigt at lægge større vægt på de resultater, der opnås ved denne form for læring. Siden 2004 har der i øvrigt inden for rammerne af EU's politiske program for almen og faglig uddannelse og beskæftigelse været udtrykt klar støtte for denne udvikling. En ny Cedefop-undersøgelse (baseret på forskning udført mellem 2013 og 2015) har vist, at den øgede fokus på læringsresultater nu manifesterer sig i hele Europa — i udviklingen af nationale referencerammer for kvalifikationer, i definitionen og beskrivelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer, i anvendelsen af læringsresultaterne i læseplaner og i evalueringsprocedurer og som referencepunkter for validering. Dette skulle øge gennemsigtigheden, relevansen og kvaliteten af uddannelse og sikre større åbenhed over for ikkeformel og uformel læring. I praksis vil dette give elever og studerende mulighed for at opstille klare mål og vil samtidig øge motivationen, give mulighed for fleksible læringsforløb og lægge fokus på evaluering af resultater. For at opnå læringsresultater af høj kvalitet er det samtidig nødvendigt at forbedre metoder og forløb for undervisning og læring.

| 3.6. | Vægten må derfor lægges på evaluering og registrering af de resultater, der er opnået gennem ikkeformel læring, og dette på en måde, der er gennemskuelig for samtlige relevante aktører, navnlig arbejdsgiverne og uddannelsesinstitutionerne. Forudsat at den pågældende person er interesseret, og der er skabt de nødvendige forudsætninger, kan disse resultater valideres efterfølgende som normale erhvervsmæssige kvalifikationer på lige fod med formelle uddannelsesprogrammer. |
| --- | --- |

3.6.

Vægten må derfor lægges på evaluering og registrering af de resultater, der er opnået gennem ikkeformel læring, og dette på en måde, der er gennemskuelig for samtlige relevante aktører, navnlig arbejdsgiverne og uddannelsesinstitutionerne. Forudsat at den pågældende person er interesseret, og der er skabt de nødvendige forudsætninger, kan disse resultater valideres efterfølgende som normale erhvervsmæssige kvalifikationer på lige fod med formelle uddannelsesprogrammer.

4.   Validering af færdigheder og kvalifikationer fra en praktisk synsvinkel

4.1.   
  Vejledning, rådgivning og information

| 4.1.1. | I forbindelse med valideringsprocessen bør medlemsstaterne sikre, at enkeltpersoner og organisationer råder over informationer og vejledning om mulighederne for og fordelene ved validering og om de dermed forbundne procedurer. Det bør i øvrigt sikres, at valideringen af ikkeformel og uformel læring støttes i form af passende vedledning og rådgivning, og at den er lettilgængelig. |
| --- | --- |

4.1.1.

I forbindelse med valideringsprocessen bør medlemsstaterne sikre, at enkeltpersoner og organisationer råder over informationer og vejledning om mulighederne for og fordelene ved validering og om de dermed forbundne procedurer. Det bør i øvrigt sikres, at valideringen af ikkeformel og uformel læring støttes i form af passende vedledning og rådgivning, og at den er lettilgængelig.

| 4.1.2. | Valideringsordninger for ikkeformel og uformel læring bør udformes på en passende måde og tage hensyn til særlige nationale, regionale, lokale og sektorspecifikke behov og forhold. |
| --- | --- |

4.1.2.

Valideringsordninger for ikkeformel og uformel læring bør udformes på en passende måde og tage hensyn til særlige nationale, regionale, lokale og sektorspecifikke behov og forhold.

| 4.1.3. | Der må sørges for, at alle, uanset alder og kvalifikationsniveau, har mulighed for at udnytte ordningerne. Dette kan nødvendiggøre øget samarbejde mellem nonprofitsektoren, de offentlige myndigheder og andre interessenter, navnlig om spørgsmål vedrørende finansiering og validering. |
| --- | --- |

4.1.3.

Der må sørges for, at alle, uanset alder og kvalifikationsniveau, har mulighed for at udnytte ordningerne. Dette kan nødvendiggøre øget samarbejde mellem nonprofitsektoren, de offentlige myndigheder og andre interessenter, navnlig om spørgsmål vedrørende finansiering og validering.

| 4.1.4. | Borgerne bør oplyses om andre fordele ved fortsat deltagelse i frivillige organisationers aktiviteter. Selv en kort beskæftigelsesperiode kan have betydelige virkninger, hvad angår udvikling af kompetencer og øget beskæftigelsesevne. |
| --- | --- |

4.1.4.

Borgerne bør oplyses om andre fordele ved fortsat deltagelse i frivillige organisationers aktiviteter. Selv en kort beskæftigelsesperiode kan have betydelige virkninger, hvad angår udvikling af kompetencer og øget beskæftigelsesevne.

| 4.1.5. | Det er vigtigt at nå ud til borgerne på koordineret vis og oplyse dem om fordele ved samt muligheder og mekanismer for validering af kompetencer. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle institutioner, som kan give instruktioner og yde rådgivning herom, og i den forbindelse inddrage især arbejdsformidlingstjenesterne, men også ungdomsinformationscentre, uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere, fagforeninger, karriererådgivningscentre, frivillige organisationer, ungdomsorganisationer, og offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

4.1.5.

Det er vigtigt at nå ud til borgerne på koordineret vis og oplyse dem om fordele ved samt muligheder og mekanismer for validering af kompetencer. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle institutioner, som kan give instruktioner og yde rådgivning herom, og i den forbindelse inddrage især arbejdsformidlingstjenesterne, men også ungdomsinformationscentre, uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere, fagforeninger, karriererådgivningscentre, frivillige organisationer, ungdomsorganisationer, og offentlige myndigheder.

| 4.1.6. | Rådgivning i forbindelse med valideringsprocessen er vigtig og nyttig, navnlig for unge, og i alle stadier — fra identifikation til certificering. Rådgivningen skal:






  — | hjælpe den enkelte med at kortlægge sit behov og motivere vedkommende til at deltage i processen |
| --- | --- | --- |

4.1.6.

Rådgivning i forbindelse med valideringsprocessen er vigtig og nyttig, navnlig for unge, og i alle stadier — fra identifikation til certificering. Rådgivningen skal:

—

hjælpe den enkelte med at kortlægge sit behov og motivere vedkommende til at deltage i processen

| — | skabe et sikkert miljø, som fremmer tilliden til rådgiveren, dvs. et miljø, der ikke er for institutionaliseret, så deltageren føler sig tryg |
| --- | --- |

—

skabe et sikkert miljø, som fremmer tilliden til rådgiveren, dvs. et miljø, der ikke er for institutionaliseret, så deltageren føler sig tryg

| — | på passende vis inkorporere oplysninger om certificering som en anerkendt metode, der henvender sig til personer, der har gennemført uddannelseskurser ved at anvende eksisterende informations- og rådgivningsmekanismer — dvs. vise, at certificering er en farbar vej, men uden at skabe urealistiske forventninger. |
| --- | --- |

—

på passende vis inkorporere oplysninger om certificering som en anerkendt metode, der henvender sig til personer, der har gennemført uddannelseskurser ved at anvende eksisterende informations- og rådgivningsmekanismer — dvs. vise, at certificering er en farbar vej, men uden at skabe urealistiske forventninger.

4.2.   
  Samordning mellem interesseparterne

| 4.2.1. | I følge Rådet bør medlemsstaterne fremme samordningen og deltagelsen af alle relevante interesseparter, der deltager i rammen for udarbejdelse og anerkendelsen af elementer og principper for validering. Med henblik på at fremme deltagelse i denne proces:







  — | bør arbejdsgivere, ungdomsorganisationer og civilsamfundsorganisationer fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen eller i forbindelse med frivillige aktiviteter, gennem anvendelse af relevante redskaber såsom dem, der er udviklet inden for Europassrammen og Youthpass |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

I følge Rådet bør medlemsstaterne fremme samordningen og deltagelsen af alle relevante interesseparter, der deltager i rammen for udarbejdelse og anerkendelsen af elementer og principper for validering. Med henblik på at fremme deltagelse i denne proces:

—

bør arbejdsgivere, ungdomsorganisationer og civilsamfundsorganisationer fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen eller i forbindelse med frivillige aktiviteter, gennem anvendelse af relevante redskaber såsom dem, der er udviklet inden for Europassrammen og Youthpass

| — | bør uddannelsesudbydere lette adgangen til formelle uddannelsessystemer på baggrund af læringsresultater opnået i ikkeformelle og uformelle sammenhænge og, hvor det er hensigtsmæssigt og muligt, give undtagelser og/eller tildele meritpoint for relevante læringsresultater opnået i sådanne sammenhænge. |
| --- | --- |

—

bør uddannelsesudbydere lette adgangen til formelle uddannelsessystemer på baggrund af læringsresultater opnået i ikkeformelle og uformelle sammenhænge og, hvor det er hensigtsmæssigt og muligt, give undtagelser og/eller tildele meritpoint for relevante læringsresultater opnået i sådanne sammenhænge.

| 4.2.2. | EØSU vurderer således, at det er vigtigt at støtte samtlige interesseparter, navnlig arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer, så de er klar over fordelene ved validering og kan deltage aktivt i oprettelsen af de nationale referencerammer for kvalifikationer og definitionen af erhvervsmæssige kvalifikationer. Det kan være vanskeligt at arbejde på en »konkret« ændring inden for rammerne af afgrænsningen af, hvem der skal deltage, navnlig i medlemsstater, som ikke opfatter spørgsmålet som en prioritet, eller når samfundets tilgang til validering af ikkeformel og uformel læring ikke nyder nogen støtte på nationalt plan. Det kan være nyttigt at tilvejebringe en platform og/eller tilbyde støtte osv. til dem, der allerede har gjort fremskridt på dette område (f.eks. via pilotprojekter) i de bestræbelser, de udfolder på nationalt plan. |
| --- | --- |

4.2.2.

EØSU vurderer således, at det er vigtigt at støtte samtlige interesseparter, navnlig arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer, så de er klar over fordelene ved validering og kan deltage aktivt i oprettelsen af de nationale referencerammer for kvalifikationer og definitionen af erhvervsmæssige kvalifikationer. Det kan være vanskeligt at arbejde på en »konkret« ændring inden for rammerne af afgrænsningen af, hvem der skal deltage, navnlig i medlemsstater, som ikke opfatter spørgsmålet som en prioritet, eller når samfundets tilgang til validering af ikkeformel og uformel læring ikke nyder nogen støtte på nationalt plan. Det kan være nyttigt at tilvejebringe en platform og/eller tilbyde støtte osv. til dem, der allerede har gjort fremskridt på dette område (f.eks. via pilotprojekter) i de bestræbelser, de udfolder på nationalt plan.

4.3.   
  Validering, nationale referencerammer og certificeringsordninger

| 4.3.1. | Medlemsstaterne bør gøre det muligt for enkeltpersoner at få anerkendt kvalifikationer, helt eller eventuelt delvist, på grundlag af det validerede ikkeformelle og uformelle læringsudbytte. De bør sørge for, at valideringsordningerne hænger sammen med de nationale referencerammer for kvalifikationer og svarer til den europæiske referenceramme for kvalifikationer og for, at der er garanti for synergier mellem valideringsordningerne og meritoverførselssystemerne i det formelle uddannelsessystem som ECTS og ECVET. |
| --- | --- |

4.3.1.

Medlemsstaterne bør gøre det muligt for enkeltpersoner at få anerkendt kvalifikationer, helt eller eventuelt delvist, på grundlag af det validerede ikkeformelle og uformelle læringsudbytte. De bør sørge for, at valideringsordningerne hænger sammen med de nationale referencerammer for kvalifikationer og svarer til den europæiske referenceramme for kvalifikationer og for, at der er garanti for synergier mellem valideringsordningerne og meritoverførselssystemerne i det formelle uddannelsessystem som ECTS og ECVET.

| 4.3.2. | Det er vigtigt i videst muligt omfang at inddrage arbejdsmarkedets parter og de øvrige civilsamfundsorganisationer i udarbejdelsen af de nationale klassifikationer af kvalifikationer (og opmuntre dem behørigt hertil). Visse medlemsstaters erfaringer viser, at det for at gennemføre valideringsordninger på sektorplan er nødvendigt at oprette kommissioner og enheder for sektorspecifikke kompetencer og nøje udvælge de personer, der sidder i dem. På de udpegede områder er det således muligt at gå korrekt til værks ved udarbejdelsen af de nationale standarder inden for de forskellige erhverv og erhvervsmæssige kvalifikationer. |
| --- | --- |

4.3.2.

Det er vigtigt i videst muligt omfang at inddrage arbejdsmarkedets parter og de øvrige civilsamfundsorganisationer i udarbejdelsen af de nationale klassifikationer af kvalifikationer (og opmuntre dem behørigt hertil). Visse medlemsstaters erfaringer viser, at det for at gennemføre valideringsordninger på sektorplan er nødvendigt at oprette kommissioner og enheder for sektorspecifikke kompetencer og nøje udvælge de personer, der sidder i dem. På de udpegede områder er det således muligt at gå korrekt til værks ved udarbejdelsen af de nationale standarder inden for de forskellige erhverv og erhvervsmæssige kvalifikationer.

4.4.   
  Garanti for kvalitet i valideringen

| 4.4.1. | Medlemsstaterne bør sørge for, at der er etableret gennemsigtige mekanismer til kvalitetssikring i overensstemmelse med eksisterende kvalitetsrammer, som understøtter pålidelige, gyldige og troværdige vurderingsmetoder og -redskaber. Det drejer sig først og fremmest om en egnet lovgivning, dvs. et regelsæt til validering og garantier knyttet til tildelingen af en certificering i henhold til de nationale certificeringsprogrammer, som følger af den europæiske referenceramme for kvalifikationer. |
| --- | --- |

4.4.1.

Medlemsstaterne bør sørge for, at der er etableret gennemsigtige mekanismer til kvalitetssikring i overensstemmelse med eksisterende kvalitetsrammer, som understøtter pålidelige, gyldige og troværdige vurderingsmetoder og -redskaber. Det drejer sig først og fremmest om en egnet lovgivning, dvs. et regelsæt til validering og garantier knyttet til tildelingen af en certificering i henhold til de nationale certificeringsprogrammer, som følger af den europæiske referenceramme for kvalifikationer.

| 4.4.2. | Efter EØSU's opfattelse indebærer dette, at man sikrer, at der er ækvivalens mellem de opnåede uddannelsesbeviser efter formel undervisning og ikkeformel og uformel læring. Denne nødvendighed stiller meget høje krav, da det drejer sig om kvaliteten i valideringsordningerne, som også bør støttes finansielt f.eks. over Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

4.4.2.

Efter EØSU's opfattelse indebærer dette, at man sikrer, at der er ækvivalens mellem de opnåede uddannelsesbeviser efter formel undervisning og ikkeformel og uformel læring. Denne nødvendighed stiller meget høje krav, da det drejer sig om kvaliteten i valideringsordningerne, som også bør støttes finansielt f.eks. over Den Europæiske Socialfond.

4.5.   
  Validering foretaget af uddannelsesinstitutionerne

| 4.5.1. | Uddannelsesinstitutionerne spiller en afgørende rolle i valideringsprocessen. Rådet anbefaler, at uddannelsesudbydere letter adgangen til formelle uddannelsessystemer på baggrund af læringsresultater opnået i ikkeformelle og uformelle sammenhænge og, hvor det er hensigtsmæssigt og muligt, give undtagelser og/eller tildele meritpoint for relevante læringsresultater opnået i sådanne sammenhænge. |
| --- | --- |

4.5.1.

Uddannelsesinstitutionerne spiller en afgørende rolle i valideringsprocessen. Rådet anbefaler, at uddannelsesudbydere letter adgangen til formelle uddannelsessystemer på baggrund af læringsresultater opnået i ikkeformelle og uformelle sammenhænge og, hvor det er hensigtsmæssigt og muligt, give undtagelser og/eller tildele meritpoint for relevante læringsresultater opnået i sådanne sammenhænge.

| 4.5.2. | EØSU opfordrer universiteterne til at give mere støtte til validering af kompetencer og viden erhvervet ved ikkeformel læring. I den henseende kan Irland fremhæves som et godt eksempel. Irlands nationale strategi for videregående uddannelser frem til 2030 støtter de videregående uddannelsers samfundsmæssige opgave og »deltagelse i samfundet i bred forstand« som en af de tre vigtigste indbyrdes forbundne opgaver for videregående uddannelser». Strategien definerer opgaven som »samarbejde med virksomhederne, civilsamfundet, offentlige politikker, kunst, kultur og sport, med andre uddannelsesudbydere i samfundet og i regionen, og den forudser et konstant og øget fokus på inddragelse af det internationale samfund« (5). |
| --- | --- |

4.5.2.

EØSU opfordrer universiteterne til at give mere støtte til validering af kompetencer og viden erhvervet ved ikkeformel læring. I den henseende kan Irland fremhæves som et godt eksempel. Irlands nationale strategi for videregående uddannelser frem til 2030 støtter de videregående uddannelsers samfundsmæssige opgave og »deltagelse i samfundet i bred forstand« som en af de tre vigtigste indbyrdes forbundne opgaver for videregående uddannelser». Strategien definerer opgaven som »samarbejde med virksomhederne, civilsamfundet, offentlige politikker, kunst, kultur og sport, med andre uddannelsesudbydere i samfundet og i regionen, og den forudser et konstant og øget fokus på inddragelse af det internationale samfund« (5).

| 4.5.3. | Det siger sig selv, at universitetsmiljøerne ikke er de eneste, der er i stand til at validere resultaterne af ikkeformel og uformel læring. På Malta er det således eksamensbeviset og profilen på det sekundære uddannelsestrin præsenteret i september 2010, der validerer alle former for læring i løbet af de fem års undervisning på det sekundære trin. Uddannelse — formel eller ej — giver adgang til at optjene meritpoint, hvilket opmuntrer eleverne til at fortsætte og gå videre med deres uddannelse. |
| --- | --- |

4.5.3.

Det siger sig selv, at universitetsmiljøerne ikke er de eneste, der er i stand til at validere resultaterne af ikkeformel og uformel læring. På Malta er det således eksamensbeviset og profilen på det sekundære uddannelsestrin præsenteret i september 2010, der validerer alle former for læring i løbet af de fem års undervisning på det sekundære trin. Uddannelse — formel eller ej — giver adgang til at optjene meritpoint, hvilket opmuntrer eleverne til at fortsætte og gå videre med deres uddannelse.

4.6.   
  Validering i tilknytning til arbejdsmarkedet

| 4.6.1. | Rådets anbefaling understreger betydningen af validering på arbejdspladsen og anbefaler derfor, at medlemsstaterne opfordrer alle relevante interesseparter såsom arbejdsgivere, fagforeninger, handels- og industrikamre og erhvervsorganisationer, nationale myndigheder, som deltager i anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer, til at medvirke. Derudover opfordres arbejdsgivere til at fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

4.6.1.

Rådets anbefaling understreger betydningen af validering på arbejdspladsen og anbefaler derfor, at medlemsstaterne opfordrer alle relevante interesseparter såsom arbejdsgivere, fagforeninger, handels- og industrikamre og erhvervsorganisationer, nationale myndigheder, som deltager i anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer, til at medvirke. Derudover opfordres arbejdsgivere til at fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen.

| 4.6.2. | Validering af ikkeformel og uformel læring kan indgå i de kollektive arbejdsoverenskomster (som det sker i Nederlandene), hvilket er et fremragende eksempel på de muligheder, arbejdstagerne har for at få adgang til denne validering, og dette bidrager til en effektiv forvaltning af de menneskelige ressourcer i virksomhederne. Arbejdsgiverne bør inddrages aktivt i evalueringen af kundskaber, færdigheder og kompetencer såvel på arbejdspladsen som i forbindelse med udformningen af uddannelsen, hvilket vil øge værdien af denne validering og bidrage til øge tilliden hertil. |
| --- | --- |

4.6.2.

Validering af ikkeformel og uformel læring kan indgå i de kollektive arbejdsoverenskomster (som det sker i Nederlandene), hvilket er et fremragende eksempel på de muligheder, arbejdstagerne har for at få adgang til denne validering, og dette bidrager til en effektiv forvaltning af de menneskelige ressourcer i virksomhederne. Arbejdsgiverne bør inddrages aktivt i evalueringen af kundskaber, færdigheder og kompetencer såvel på arbejdspladsen som i forbindelse med udformningen af uddannelsen, hvilket vil øge værdien af denne validering og bidrage til øge tilliden hertil.

| 4.6.3. | Overenskomstforhandlinger og social dialog mellem fagforeninger og arbejdsgivere kan spille en fremtrædende rolle i forbindelse med validering af ikkeformel uddannelse og livslang læring. Det europæiske metalarbejderforbund illustrerer dette konkret på europæisk plan, fordi det arbejder for at validere ikkeformel læring, i og med at dette udgør et vigtigt bidrag til debatten om beskæftigelsesegnethed og instrumenter til fremme heraf. |
| --- | --- |

4.6.3.

Overenskomstforhandlinger og social dialog mellem fagforeninger og arbejdsgivere kan spille en fremtrædende rolle i forbindelse med validering af ikkeformel uddannelse og livslang læring. Det europæiske metalarbejderforbund illustrerer dette konkret på europæisk plan, fordi det arbejder for at validere ikkeformel læring, i og med at dette udgør et vigtigt bidrag til debatten om beskæftigelsesegnethed og instrumenter til fremme heraf.

| 4.6.4. | I visse lande påtager aktive fagforeningsfolk sig mere og mere en ny rolle, når de leverer konsulentydelser i deres arbejdstid og når de forhandler med arbejdsgiverne om fri adgang til uddannelsestilbud på arbejdspladsen. I Østrig, Danmark, Finland, Norge, Sverige og i Det Forenede Kongerige optræder fagforeningsrepræsentanterne som »læringsambassadører«, som ansporer arbejdstagerne til at gå videre med deres læring og fortsætte med at fjerne lakunerne i deres kvalifikationer, samtidig med at de rådgiver virksomhederne om deres uddannelsesbehov (6). |
| --- | --- |

4.6.4.

I visse lande påtager aktive fagforeningsfolk sig mere og mere en ny rolle, når de leverer konsulentydelser i deres arbejdstid og når de forhandler med arbejdsgiverne om fri adgang til uddannelsestilbud på arbejdspladsen. I Østrig, Danmark, Finland, Norge, Sverige og i Det Forenede Kongerige optræder fagforeningsrepræsentanterne som »læringsambassadører«, som ansporer arbejdstagerne til at gå videre med deres læring og fortsætte med at fjerne lakunerne i deres kvalifikationer, samtidig med at de rådgiver virksomhederne om deres uddannelsesbehov (6).

| 4.6.5. | De arbejdsgivere, som ansætter nye unge arbejdstagere med lidt eller slet ingen erhvervserfaring, sætter stor pris på, at de nyansatte har deltaget i aktiviteter i ungdomsorganisationer. Den form for deltagelse bør fremmes som en af foranstaltningerne til at bistå de unge i overgangsfasen fra skole til arbejdsliv (7). |
| --- | --- |

4.6.5.

De arbejdsgivere, som ansætter nye unge arbejdstagere med lidt eller slet ingen erhvervserfaring, sætter stor pris på, at de nyansatte har deltaget i aktiviteter i ungdomsorganisationer. Den form for deltagelse bør fremmes som en af foranstaltningerne til at bistå de unge i overgangsfasen fra skole til arbejdsliv (7).

| 4.6.6. | Derudover bør alle, der er interesseret i validering, få tilbudt bedre vejledning og rådgivning, således at de er i stand til, når de søger et job, effektivt at præsentere deres færdigheder og kvalifikationer, som de har erhvervet på ikkeformel og uformel vis, og bedre forstå, hvorledes disse kvalifikationer kan bruges i deres arbejde og bidrage til at udføre de arbejdsrelaterede opgaver. Dette er en proces, som de professionelle rådgivere, rådgivere på skoler og universiteter, ungdomssektoren, og arbejdsformidlingerne samt arbejdsgivere og internationale organisationer kan bidrage til. I den henseende kan man også hjælpe de unge ved at give dem »gode tips«. |
| --- | --- |

4.6.6.

Derudover bør alle, der er interesseret i validering, få tilbudt bedre vejledning og rådgivning, således at de er i stand til, når de søger et job, effektivt at præsentere deres færdigheder og kvalifikationer, som de har erhvervet på ikkeformel og uformel vis, og bedre forstå, hvorledes disse kvalifikationer kan bruges i deres arbejde og bidrage til at udføre de arbejdsrelaterede opgaver. Dette er en proces, som de professionelle rådgivere, rådgivere på skoler og universiteter, ungdomssektoren, og arbejdsformidlingerne samt arbejdsgivere og internationale organisationer kan bidrage til. I den henseende kan man også hjælpe de unge ved at give dem »gode tips«.

4.7.   
  Validering i den frivillige sektor

| 4.7.1. | I henstillingen understreger Rådet, at det er vigtigt at inddrage den frivillige sektor i valideringsprocessen; ungdomsorganisationer og civilsamfundsorganisationer bør fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen eller i forbindelse med frivillige aktiviteter, gennem anvendelse af relevante EU-redskaber for gennemsigtighed såsom dem, der er udviklet inden for Europassrammen og Youthpass. |
| --- | --- |

4.7.1.

I henstillingen understreger Rådet, at det er vigtigt at inddrage den frivillige sektor i valideringsprocessen; ungdomsorganisationer og civilsamfundsorganisationer bør fremme og lette kortlægningen og dokumentationen af læringsresultater, der erhverves på arbejdspladsen eller i forbindelse med frivillige aktiviteter, gennem anvendelse af relevante EU-redskaber for gennemsigtighed såsom dem, der er udviklet inden for Europassrammen og Youthpass.

| 4.7.2. | Borgerne skal være mere bevidste om den værdi, arbejdsgiverne tillægger deres færdigheder og kompetencer, som er opnået ad ikkeformel og uformel vej, f.eks. i forbindelse med frivillige aktiviteter. Dette gælder især for personer, der kun har et lavt uddannelsesniveau og som ofte er mindre bevidste om, hvilken værdi denne form for aktiviteter har i arbejdsgivernes øjne og som også er mindre skolede i at præsentere deres kvalifikationer. |
| --- | --- |

4.7.2.

Borgerne skal være mere bevidste om den værdi, arbejdsgiverne tillægger deres færdigheder og kompetencer, som er opnået ad ikkeformel og uformel vej, f.eks. i forbindelse med frivillige aktiviteter. Dette gælder især for personer, der kun har et lavt uddannelsesniveau og som ofte er mindre bevidste om, hvilken værdi denne form for aktiviteter har i arbejdsgivernes øjne og som også er mindre skolede i at præsentere deres kvalifikationer.

| 4.7.3. | I en situation med høj ungdomsarbejdsløshed er det nyttigt at fremme mulighederne for gensidig interaktion mellem de private og offentlige arbejdsformidlinger, frivillige organisationer (navnlig dem, der henvender sig til unge) og arbejdsgiverne. Et sådant tiltag kan tjene som middel til at styrke synligheden og skærpe opmærksomheden på betydningen og værdien af ikkeformel uddannelse i de frivillige organisationer, og det kan ligeledes styrke den gensidige tillid. |
| --- | --- |

4.7.3.

I en situation med høj ungdomsarbejdsløshed er det nyttigt at fremme mulighederne for gensidig interaktion mellem de private og offentlige arbejdsformidlinger, frivillige organisationer (navnlig dem, der henvender sig til unge) og arbejdsgiverne. Et sådant tiltag kan tjene som middel til at styrke synligheden og skærpe opmærksomheden på betydningen og værdien af ikkeformel uddannelse i de frivillige organisationer, og det kan ligeledes styrke den gensidige tillid.

| 4.7.4. | Det er nyttigt at støtte udviklingen af evaluerings- og uddannelsesprogrammer i de frivillige organisationer, for deres eksistens er knyttet til et erklæret højere niveau af kompetenceudvikling. I den forbindelse er det tillige nyttigt at minde om mangfoldigheden i de frivillige organisationers aktiviteter og dermed i de kriterier, som organisationerne lægger til grund for deres evaluering af kompetencer udviklet ved deltagelse i deres aktiviteter. I den henseende er det nødvendigt at fremme en øget konvergens i det frivillige arbejde inden for evalueringsterminologi og -metoder. Tilnærmelsen mellem disse kriterier kan f.eks. bidrage til, at flere frivillige bliver bevidste om de færdigheder, de udvikler ved at påtage sig frivilligt arbejde til gavn for samfundet. |
| --- | --- |

4.7.4.

Det er nyttigt at støtte udviklingen af evaluerings- og uddannelsesprogrammer i de frivillige organisationer, for deres eksistens er knyttet til et erklæret højere niveau af kompetenceudvikling. I den forbindelse er det tillige nyttigt at minde om mangfoldigheden i de frivillige organisationers aktiviteter og dermed i de kriterier, som organisationerne lægger til grund for deres evaluering af kompetencer udviklet ved deltagelse i deres aktiviteter. I den henseende er det nødvendigt at fremme en øget konvergens i det frivillige arbejde inden for evalueringsterminologi og -metoder. Tilnærmelsen mellem disse kriterier kan f.eks. bidrage til, at flere frivillige bliver bevidste om de færdigheder, de udvikler ved at påtage sig frivilligt arbejde til gavn for samfundet.

4.8.   
  Valideringsredskaber

| 4.8.1. | Rådets henstilling fremhæver den betydning, som de fælles europæiske redskaber for anerkendelse, Europassrammen og Youthpass, spiller for at garantere gennemsigtighed. Medlemsstaterne bør sørge for, at der er synergi mellem valideringsordningerne og de meritoverførselssystemer, der finder anvendelse inden for det formelle uddannelsessystem, såsom ECTS og ECVET. |
| --- | --- |

4.8.1.

Rådets henstilling fremhæver den betydning, som de fælles europæiske redskaber for anerkendelse, Europassrammen og Youthpass, spiller for at garantere gennemsigtighed. Medlemsstaterne bør sørge for, at der er synergi mellem valideringsordningerne og de meritoverførselssystemer, der finder anvendelse inden for det formelle uddannelsessystem, såsom ECTS og ECVET.

| 4.8.2. | Viden og færdigheder erhvervet ved at deltage i civilsamfundsorganisationer har også en værdi på arbejdsmarkedet, men ofte er der hverken dokumentation eller tilstrækkeligt bevis herfor. Derfor bør man støtte udviklingen og anvendelsen af selvevalueringsinstrumenter, som hjælper den enkelte med at bestemme og beskrive resultaterne af hans/hendes læring med udgangspunkt i erfaringer med arbejde i civilsamfundsorganisationer. F.eks. kan oprettelsen af en personlig dokumentmappe for kvalifikationer udgøre en merværdi for personer, der fortsætter deres uddannelse og ønsker at realisere deres ambitioner i arbejdslivet. |
| --- | --- |

4.8.2.

Viden og færdigheder erhvervet ved at deltage i civilsamfundsorganisationer har også en værdi på arbejdsmarkedet, men ofte er der hverken dokumentation eller tilstrækkeligt bevis herfor. Derfor bør man støtte udviklingen og anvendelsen af selvevalueringsinstrumenter, som hjælper den enkelte med at bestemme og beskrive resultaterne af hans/hendes læring med udgangspunkt i erfaringer med arbejde i civilsamfundsorganisationer. F.eks. kan oprettelsen af en personlig dokumentmappe for kvalifikationer udgøre en merværdi for personer, der fortsætter deres uddannelse og ønsker at realisere deres ambitioner i arbejdslivet.

| 4.8.3. | Uddannelsesbeviser og dokumentmapper udgør et vigtigt element i valideringen af kvalifikationer og kompetencer opnået på ikkeformel vis. Udbyderne af ikkeformel uddannelse bør lægge sig i selen for at udstede uddannelsesbeviser eller dokumenter, hvor man detaljeret beskriver beskaffenheden af færdigheder erhvervet ved deltagelse i uddannelsesaktiviteter, og gøre det forståeligt for borgerne, hvorfor denne deltagelse er værdifuld. Det drejer sig primært om den værdi, som disse dokumenter har ud fra et uddannelsesmæssigt perspektiv (bedre informering af de pågældende personer om de færdigheder og kvalifikationer, de har erhvervet i civilsamfundsorganisationerne, og om hvorledes disse færdigheder udnyttes i forbindelse med jobsøgning eller en videre uddannelse) i stedet for et bevis på, at man har bestået. |
| --- | --- |

4.8.3.

Uddannelsesbeviser og dokumentmapper udgør et vigtigt element i valideringen af kvalifikationer og kompetencer opnået på ikkeformel vis. Udbyderne af ikkeformel uddannelse bør lægge sig i selen for at udstede uddannelsesbeviser eller dokumenter, hvor man detaljeret beskriver beskaffenheden af færdigheder erhvervet ved deltagelse i uddannelsesaktiviteter, og gøre det forståeligt for borgerne, hvorfor denne deltagelse er værdifuld. Det drejer sig primært om den værdi, som disse dokumenter har ud fra et uddannelsesmæssigt perspektiv (bedre informering af de pågældende personer om de færdigheder og kvalifikationer, de har erhvervet i civilsamfundsorganisationerne, og om hvorledes disse færdigheder udnyttes i forbindelse med jobsøgning eller en videre uddannelse) i stedet for et bevis på, at man har bestået.

| 4.8.4. | EØSU har allerede tidligere plæderet for indførelsen af det europæiske kvalifikationspas og derefter for »Europass Experience«. Det er derfor skuffet over, at Kommissionen har indstillet indførelsen af Europass Experience. |
| --- | --- |

4.8.4.

EØSU har allerede tidligere plæderet for indførelsen af det europæiske kvalifikationspas og derefter for »Europass Experience«. Det er derfor skuffet over, at Kommissionen har indstillet indførelsen af Europass Experience.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:398:0001:0005:da:PDF.

1

(2)  http://www.cedefop.europa.eu/en/publications-and-resources/publications/4054.

2

(3)  http://issuu.com/yomag/docs/reportnfe_print.

3

(4)  EØSU's udtalelse om »Integration af indvandrerkvinder på arbejdsmarkedet« (EUT C 242 af 23.7.2015, s. 9).

4

(5)  National Review for Higher Education to 2030, www.hea.ie

5

(6)  Jf.: »Læring på arbejdet. Læring på arbejdspladsen: eksempler på succes i Europa« Cedefop, 2011, s. 59.

6

(7)  http://issuu.com/yomag/docs/reportnfe_print.

7

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/57 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/57

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af kvaliteten af medlemsstaternes vekseluddannelsessystemer

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/10)

| Ordfører: | Dorthe ANDERSEN |
| --- | --- |

Ordfører:

Dorthe ANDERSEN

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Forbedring af kvaliteten af medlemsstaternes vekseluddannelsessystemer«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 1. september 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 206 stemmer for, 1 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | I mange medlemsstater er unge europæere ramt hårdt af krisen, hvilket indebærer kolossale menneskelige, sociale og økonomiske omkostninger. Høj ungdomsarbejdsløshed er imidlertid ikke noget nyt fænomen, og det tyder på strukturelle problemer, der vanskeliggør overgangen fra skole til beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.1.

I mange medlemsstater er unge europæere ramt hårdt af krisen, hvilket indebærer kolossale menneskelige, sociale og økonomiske omkostninger. Høj ungdomsarbejdsløshed er imidlertid ikke noget nyt fænomen, og det tyder på strukturelle problemer, der vanskeliggør overgangen fra skole til beskæftigelse.

| 1.2. | Velfungerende erhvervsuddannelsessystemer baseret på vekseluddannelse bidrager til at forbedre beskæftigelsen blandt unge og kan hjælpe unge mænd og kvinder til en mere gnidningsfri overgang fra skole til beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.2.

Velfungerende erhvervsuddannelsessystemer baseret på vekseluddannelse bidrager til at forbedre beskæftigelsen blandt unge og kan hjælpe unge mænd og kvinder til en mere gnidningsfri overgang fra skole til beskæftigelse.

| 1.3. | EØSU understreger, at der ikke findes nogen enkelt bedste model for vekseluddannelse. Målet er at fremme velfungerende vekseluddannelser af høj kvalitet. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU understreger, at der ikke findes nogen enkelt bedste model for vekseluddannelse. Målet er at fremme velfungerende vekseluddannelser af høj kvalitet.

1.4.   
  På EU-niveau

| 1.4.1. | EØSU mener, at der er behov for et europæisk kvalitetsbaseret vurderingsværktøj, som registrerer de opnåede fremskridt samt virkningerne af de reformer, medlemsstaterne gennemfører for at forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelserne og vekseluddannelsessystemerne. |
| --- | --- |

1.4.1.

EØSU mener, at der er behov for et europæisk kvalitetsbaseret vurderingsværktøj, som registrerer de opnåede fremskridt samt virkningerne af de reformer, medlemsstaterne gennemfører for at forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelserne og vekseluddannelsessystemerne.

| 1.4.2. | EØSU anbefaler, at Kommissionen i samarbejde med de relevante partnere udvikler værktøjer til overvågning og indsamling af data, til evaluering af de ordninger, der fungerer i medlemsstaterne, og til kortlægning af de nøgleelementer, der kendetegner velfungerende vekseluddannelsessystemer. Målet er at måle og vurdere det, der fungerer, for at sikre kvalitet i uddannelsessystemerne og sætte fokus på sammenhængen mellem vekseluddannelse og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.4.2.

EØSU anbefaler, at Kommissionen i samarbejde med de relevante partnere udvikler værktøjer til overvågning og indsamling af data, til evaluering af de ordninger, der fungerer i medlemsstaterne, og til kortlægning af de nøgleelementer, der kendetegner velfungerende vekseluddannelsessystemer. Målet er at måle og vurdere det, der fungerer, for at sikre kvalitet i uddannelsessystemerne og sætte fokus på sammenhængen mellem vekseluddannelse og beskæftigelse.

| 1.4.3. | Arbejdsmarkedsrelevante erhvervskompetencer og -kvalifikationer af høj kvalitet vil også fremover udgøre et centralt element i arbejdsmarkederne og i EU's konkurrenceevne. EØSU foreslår derfor at fastsætte et EU-mål for erhvervsuddannelser og vekseluddannelser, der kan tjene som kanal for bedre beskæftigelsesmuligheder for unge. Dette kunne indgå i en ny Europa 2020-strategi, og EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at undersøge de forskellige muligheder. |
| --- | --- |

1.4.3.

Arbejdsmarkedsrelevante erhvervskompetencer og -kvalifikationer af høj kvalitet vil også fremover udgøre et centralt element i arbejdsmarkederne og i EU's konkurrenceevne. EØSU foreslår derfor at fastsætte et EU-mål for erhvervsuddannelser og vekseluddannelser, der kan tjene som kanal for bedre beskæftigelsesmuligheder for unge. Dette kunne indgå i en ny Europa 2020-strategi, og EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at undersøge de forskellige muligheder.

| 1.4.4. | EØSU mener, at et EU-mål for vekseluddannelser og indsamling af data kan bidrage til at fastholde medlemslandene på sporet, så de forbedrer uddannelsesniveauet, og de unge får en god oplevelse i uddannelsessystemet samt de kvalifikationer, som der er behov for på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.4.4.

EØSU mener, at et EU-mål for vekseluddannelser og indsamling af data kan bidrage til at fastholde medlemslandene på sporet, så de forbedrer uddannelsesniveauet, og de unge får en god oplevelse i uddannelsessystemet samt de kvalifikationer, som der er behov for på arbejdsmarkedet.

1.5.   
  Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter

| 1.5.1. | EØSU anbefaler, at medlemsstater, der ikke har velfungerende vekseluddannelsessystemer, undersøger omkostningerne ved udvikling af sådanne systemer afvejet mod de fordele, de ville medføre for virksomhedernes konkurrenceevne og de unges jobmuligheder. |
| --- | --- |

1.5.1.

EØSU anbefaler, at medlemsstater, der ikke har velfungerende vekseluddannelsessystemer, undersøger omkostningerne ved udvikling af sådanne systemer afvejet mod de fordele, de ville medføre for virksomhedernes konkurrenceevne og de unges jobmuligheder.

| 1.5.2. | EØSU understreger betydningen af partnerskaber mellem skoler, uddannelsescentre, fagforeninger og erhvervslivet. Arbejdsmarkedets parter spiller en afgørende rolle i alle faser af velfungerende vekseluddannelsessystemer (udformning, gennemførelse, overvågning, evaluering osv.). Styrkelse og bedre udnyttelse af den sociale dialog på alle niveauer kan være et effektivt værktøj til at gøre vekseluddannelsessystemerne mere attraktive og højne deres kvalitet. |
| --- | --- |

1.5.2.

EØSU understreger betydningen af partnerskaber mellem skoler, uddannelsescentre, fagforeninger og erhvervslivet. Arbejdsmarkedets parter spiller en afgørende rolle i alle faser af velfungerende vekseluddannelsessystemer (udformning, gennemførelse, overvågning, evaluering osv.). Styrkelse og bedre udnyttelse af den sociale dialog på alle niveauer kan være et effektivt værktøj til at gøre vekseluddannelsessystemerne mere attraktive og højne deres kvalitet.

| 1.5.3. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indføre eller systematisk undersøge den faglige udvikling af lærere, undervisere og vejledere på erhvervsuddannelsesområdet — herunder især undervisere ude i virksomhederne, da de spiller en nøglerolle med hensyn til at forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelsessystemerne. |
| --- | --- |

1.5.3.

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indføre eller systematisk undersøge den faglige udvikling af lærere, undervisere og vejledere på erhvervsuddannelsesområdet — herunder især undervisere ude i virksomhederne, da de spiller en nøglerolle med hensyn til at forbedre kvaliteten af erhvervsuddannelsessystemerne.

| 1.5.4. | Udvalget understreger arbejdsgivernes betydning, og mener, at arbejdsgivere, herunder SMV’er, vil deltage mere i lærlingeordninger, hvis ordningerne reelt opfylder deres behov, og forbindelserne til skolerne er gode. I de kommende år bør der satses på vekseluddannelsessystemer, som muliggør omkostningseffektiv inddragelse af arbejdsgivere, og som giver dem et større medansvar. |
| --- | --- |

1.5.4.

Udvalget understreger arbejdsgivernes betydning, og mener, at arbejdsgivere, herunder SMV’er, vil deltage mere i lærlingeordninger, hvis ordningerne reelt opfylder deres behov, og forbindelserne til skolerne er gode. I de kommende år bør der satses på vekseluddannelsessystemer, som muliggør omkostningseffektiv inddragelse af arbejdsgivere, og som giver dem et større medansvar.

| 1.5.5. | EØSU anbefaler, at de europæiske arbejdsmarkedsparter fortsætter deres indsats på dette felt som led i deres eget arbejdsprogram. |
| --- | --- |

1.5.5.

EØSU anbefaler, at de europæiske arbejdsmarkedsparter fortsætter deres indsats på dette felt som led i deres eget arbejdsprogram.

2.   Indledning — den europæiske kontekst

| 2.1. | Den økonomiske krise i Europa har været hård for de unge. 4,5 mio. unge i alderen 15-24 er arbejdsløse (1), men høj ungeledighed i visse EU-lande er ikke noget nyt, men blot blevet accentueret af krisen. Arbejdsløshedsprocenten i EU er mere end dobbelt så høj for unge som for voksne: 20,9 % i forhold til 9,8 %. Omkring 7 mio. unge europæere er ikke i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET) (2). På baggrund af de svage økonomiske udsigter på kort sigt har ungdomsarbejdsløsheden nået hidtil usete højder i flere medlemsstater med meget store menneskelige, sociale og økonomiske omkostninger til følge. |
| --- | --- |

2.1.

Den økonomiske krise i Europa har været hård for de unge. 4,5 mio. unge i alderen 15-24 er arbejdsløse (1), men høj ungeledighed i visse EU-lande er ikke noget nyt, men blot blevet accentueret af krisen. Arbejdsløshedsprocenten i EU er mere end dobbelt så høj for unge som for voksne: 20,9 % i forhold til 9,8 %. Omkring 7 mio. unge europæere er ikke i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET) (2). På baggrund af de svage økonomiske udsigter på kort sigt har ungdomsarbejdsløsheden nået hidtil usete højder i flere medlemsstater med meget store menneskelige, sociale og økonomiske omkostninger til følge.

| 2.2. | Ungeledigheden var også højere end for den voksne del af befolkningen før krisen. Det tyder på et strukturelt problem med at få skabt en bedre sammenhæng mellem uddannelsessystemerne og arbejdsmarkederne. Et andet argument, der peger i samme retning, er, at der i mange lande er en høj ungdomsarbejdsløshed, samtidig med at arbejdsgiverne har problemer med at finde ansatte med de rette kvalifikationer. |
| --- | --- |

2.2.

Ungeledigheden var også højere end for den voksne del af befolkningen før krisen. Det tyder på et strukturelt problem med at få skabt en bedre sammenhæng mellem uddannelsessystemerne og arbejdsmarkederne. Et andet argument, der peger i samme retning, er, at der i mange lande er en høj ungdomsarbejdsløshed, samtidig med at arbejdsgiverne har problemer med at finde ansatte med de rette kvalifikationer.

| 2.3. | Situationen kræver en ny tilgang, som forbedrer grundlaget for beskæftigelse og vækst med henblik på at udvikle kvalitetsorienterede og arbejdsmarkedsrelevante erhvervsfærdigheder og -kvalifikationer samt velfungerende arbejdsmarkeder. |
| --- | --- |

2.3.

Situationen kræver en ny tilgang, som forbedrer grundlaget for beskæftigelse og vækst med henblik på at udvikle kvalitetsorienterede og arbejdsmarkedsrelevante erhvervsfærdigheder og -kvalifikationer samt velfungerende arbejdsmarkeder.

| 2.4. | Men der er stor forskel mellem EU-medlemslandene og deres erfaringer med at få unge godt i gang på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

2.4.

Men der er stor forskel mellem EU-medlemslandene og deres erfaringer med at få unge godt i gang på arbejdsmarkedet.

| 2.5. | I mange lande udgør personer med en erhvervsuddannelse den største medarbejdergruppe i det private erhvervsliv, men også i dele af den offentlige sektor spiller erhvervsuddannede en stor rolle. I dag følger ca. halvdelen af eleverne på det gymnasiale niveau i EU et erhvervsuddannelsesforløb, og ca. en fjerdedel af dem har valgt en vekseluddannelse (3). Men de vigtigste udfordringer ligger i at gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive ved at forbedre deres kvalitet og relevans. |
| --- | --- |

2.5.

I mange lande udgør personer med en erhvervsuddannelse den største medarbejdergruppe i det private erhvervsliv, men også i dele af den offentlige sektor spiller erhvervsuddannede en stor rolle. I dag følger ca. halvdelen af eleverne på det gymnasiale niveau i EU et erhvervsuddannelsesforløb, og ca. en fjerdedel af dem har valgt en vekseluddannelse (3). Men de vigtigste udfordringer ligger i at gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive ved at forbedre deres kvalitet og relevans.

| 2.6. | EØSU har i mange udtalelser (4) påpeget vigtigheden af at skabe de rette vilkår for de unge med henblik på at lette overgangen fra uddannelse til arbejde ved at øge mulighederne for forskellige former for vekseluddannelse som led i en erhvervsuddannelse af høj kvalitet. |
| --- | --- |

2.6.

EØSU har i mange udtalelser (4) påpeget vigtigheden af at skabe de rette vilkår for de unge med henblik på at lette overgangen fra uddannelse til arbejde ved at øge mulighederne for forskellige former for vekseluddannelse som led i en erhvervsuddannelse af høj kvalitet.

| 2.7. | EØSU mener, at det er vigtigt at fastholde momentum og sikre, at de enkelte medlemsstater i samarbejde med arbejdsmarkedets parter tilpasser deres erhvervsuddannelsessystemer ved at indarbejde vekseluddannelseskomponenter. |
| --- | --- |

2.7.

EØSU mener, at det er vigtigt at fastholde momentum og sikre, at de enkelte medlemsstater i samarbejde med arbejdsmarkedets parter tilpasser deres erhvervsuddannelsessystemer ved at indarbejde vekseluddannelseskomponenter.

3.   Forstå definitionerne — vekseluddannelsessystemer i Europa

| 3.1. | Denne udtalelse sætter fokus på vekseluddannelsessystemerne på erhvervsuddannelsesområdet. Vekseluddannelse er et paraplybegreb, som dækker forskellige nationale modeller. Ifølge Cedefop indebærer vekseluddannelse et forløb, der kombinerer perioder i en skole eller et uddannelsescenter med perioder på en arbejdsplads. Vekselvirkningen vedrører læringsstederne (skoler/erhvervsuddannelsesudbydere og uddannelsesvirksomheder, der deler ansvaret for at yde teoretisk og praktisk undervisning) og aktørerne (offentlige og private). |
| --- | --- |

3.1.

Denne udtalelse sætter fokus på vekseluddannelsessystemerne på erhvervsuddannelsesområdet. Vekseluddannelse er et paraplybegreb, som dækker forskellige nationale modeller. Ifølge Cedefop indebærer vekseluddannelse et forløb, der kombinerer perioder i en skole eller et uddannelsescenter med perioder på en arbejdsplads. Vekselvirkningen vedrører læringsstederne (skoler/erhvervsuddannelsesudbydere og uddannelsesvirksomheder, der deler ansvaret for at yde teoretisk og praktisk undervisning) og aktørerne (offentlige og private).

| 3.2. | Alle medlemsstater har systemer, der integrerer det arbejdsbaserede aspekt, men deres kvalitet, resultater og omfang varierer (5). Hvor meget tid bruges der for eksempel på en arbejdsplads? Findes der en kontrakt mellem eleven og arbejdsgiveren, eller får eleven løn, og hvilken rolle spiller arbejdsmarkedets parter? |
| --- | --- |

3.2.

Alle medlemsstater har systemer, der integrerer det arbejdsbaserede aspekt, men deres kvalitet, resultater og omfang varierer (5). Hvor meget tid bruges der for eksempel på en arbejdsplads? Findes der en kontrakt mellem eleven og arbejdsgiveren, eller får eleven løn, og hvilken rolle spiller arbejdsmarkedets parter?

| 3.3. | Der findes ikke nogen enkelt eller »bedste« model, og en lang række økonomiske og sociale sammenhænge er afgørende for udviklingen af et vekseluddannelsessystem. |
| --- | --- |

3.3.

Der findes ikke nogen enkelt eller »bedste« model, og en lang række økonomiske og sociale sammenhænge er afgørende for udviklingen af et vekseluddannelsessystem.

| 3.4. | I store træk er der i dag tre former for erhvervsuddannelse:






  — | Lærlingeuddannelser kombinerer og veksler mellem virksomhedsbaseret og skolebaseret uddannelse og fører til et nationalt anerkendt eksamensbevis. Normalt er der et kontraktforhold mellem arbejdsgiveren og lærlingen, som aflønnes (som det er tilfældet i Østrig, Danmark og Tyskland). |
| --- | --- | --- |

3.4.

I store træk er der i dag tre former for erhvervsuddannelse:

—

Lærlingeuddannelser kombinerer og veksler mellem virksomhedsbaseret og skolebaseret uddannelse og fører til et nationalt anerkendt eksamensbevis. Normalt er der et kontraktforhold mellem arbejdsgiveren og lærlingen, som aflønnes (som det er tilfældet i Østrig, Danmark og Tyskland).

| — | Skolebaseret erhvervsuddannelse med oplæring på arbejdspladsen, som indebærer kortere perioder med undervisning på jobbet (f.eks. praktikophold og praktikkontrakter) som et obligatorisk eller fakultativt led i erhvervsuddannelsesprogrammet, og som fører til formelle kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

Skolebaseret erhvervsuddannelse med oplæring på arbejdspladsen, som indebærer kortere perioder med undervisning på jobbet (f.eks. praktikophold og praktikkontrakter) som et obligatorisk eller fakultativt led i erhvervsuddannelsesprogrammet, og som fører til formelle kvalifikationer.

| — | Skolebaserede programmer. |
| --- | --- |

—

Skolebaserede programmer.

| 3.5. | Kodeordet er den nære tilknytning til en arbejdsplads og den synergi, der udvikles mellem eleven, det teoretiske fundament og den praktiske læring og udvikling på en arbejdsplads. |
| --- | --- |

3.5.

Kodeordet er den nære tilknytning til en arbejdsplads og den synergi, der udvikles mellem eleven, det teoretiske fundament og den praktiske læring og udvikling på en arbejdsplads.

4.   Den politiske baggrund i Europa

| 4.1. | På Det Europæiske Råds møde den 27.—28. juni 2013 (6) enedes man om en ny strategi for at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden, bl.a. et mål om at »fremme lærepladser af høj kvalitet og arbejdsbaseret læring«. 22 medlemslande har fået landespecifikke henstillinger om at tilpasse deres erhvervsuddannelsessystemer ved at lægge større vægt på arbejdsbaseret læring og på lærepladser af høj kvalitet for de unge. |
| --- | --- |

4.1.

På Det Europæiske Råds møde den 27.—28. juni 2013 (6) enedes man om en ny strategi for at bekæmpe ungdomsarbejdsløsheden, bl.a. et mål om at »fremme lærepladser af høj kvalitet og arbejdsbaseret læring«. 22 medlemslande har fået landespecifikke henstillinger om at tilpasse deres erhvervsuddannelsessystemer ved at lægge større vægt på arbejdsbaseret læring og på lærepladser af høj kvalitet for de unge.

| 4.2. | På EU-plan er der truffet en række foranstaltninger. Der er f.eks. vedtaget en ungdomsgaranti, der er afsat socialfondsmidler til udvikling af lærlingeuddannelserne nationalt, inklusive vekseluddannelsessystemet, og der er etableret en europæisk alliance for praktikpladser. |
| --- | --- |

4.2.

På EU-plan er der truffet en række foranstaltninger. Der er f.eks. vedtaget en ungdomsgaranti, der er afsat socialfondsmidler til udvikling af lærlingeuddannelserne nationalt, inklusive vekseluddannelsessystemet, og der er etableret en europæisk alliance for praktikpladser.

| 4.3. | I deres handlingsramme fra juni 2013 for ungdomsbeskæftigelsen (7) fremhævede de europæiske arbejdsmarkedsparter endvidere værdien af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder vekseluddannelsessystemer. |
| --- | --- |

4.3.

I deres handlingsramme fra juni 2013 for ungdomsbeskæftigelsen (7) fremhævede de europæiske arbejdsmarkedsparter endvidere værdien af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder vekseluddannelsessystemer.

| 4.4. | Det lettiske formandskab har godkendt fem resultatområder som led i revisionen af Brugge-kommunikéet. Det første af disse resultatområder vil være at fremme arbejdsbaseret læring med særlig vægt på lærlingelignende erhvervsuddannelser (8). |
| --- | --- |

4.4.

Det lettiske formandskab har godkendt fem resultatområder som led i revisionen af Brugge-kommunikéet. Det første af disse resultatområder vil være at fremme arbejdsbaseret læring med særlig vægt på lærlingelignende erhvervsuddannelser (8).

5.   Vekseluddannelse som brobygger til arbejdslivet

| 5.1. | Analyser fra f.eks. Cedefop og Kommissionen peger på en positiv sammenhæng mellem erhvervsuddannelsessystemer baseret på vekseluddannelse og ungdomsbeskæftigelse (9). |
| --- | --- |

5.1.

Analyser fra f.eks. Cedefop og Kommissionen peger på en positiv sammenhæng mellem erhvervsuddannelsessystemer baseret på vekseluddannelse og ungdomsbeskæftigelse (9).

| 5.2. | Erfaringerne og tallene taler deres tydelige sprog. Lande med relevante og attraktive erhvervsuddannelsessystemer, der bygger på vekseluddannelsesprincipper, klarer sig bedre, når det gælder om at få de unge godt i gang på arbejdsmarkedet. I nogle lande, herunder Østrig, er der også gode eksempler på uddannelsesmuligheder for dårligt stillede unge, f.eks. arbejdsbistand og sikkerhedsnet for lærlinge. |
| --- | --- |

5.2.

Erfaringerne og tallene taler deres tydelige sprog. Lande med relevante og attraktive erhvervsuddannelsessystemer, der bygger på vekseluddannelsesprincipper, klarer sig bedre, når det gælder om at få de unge godt i gang på arbejdsmarkedet. I nogle lande, herunder Østrig, er der også gode eksempler på uddannelsesmuligheder for dårligt stillede unge, f.eks. arbejdsbistand og sikkerhedsnet for lærlinge.

| 5.3. | Et velfungerende vekseluddannelsessystem giver de unge en første erhvervserfaring og gør dem derved mere attraktive for virksomhederne og kommende arbejdsgivere. I Tyskland bliver over 2/3 af lærlingene hos den samme arbejdsgiver efter at have afsluttet lærlingeuddannelsen (10). I Danmark viser tallene (11), at unge, der har afsluttet en erhvervsuddannelse, er blandt de hurtigste til at finde nyt arbejde, hvis de bliver ledige, og at mange starter egne virksomheder. |
| --- | --- |

5.3.

Et velfungerende vekseluddannelsessystem giver de unge en første erhvervserfaring og gør dem derved mere attraktive for virksomhederne og kommende arbejdsgivere. I Tyskland bliver over 2/3 af lærlingene hos den samme arbejdsgiver efter at have afsluttet lærlingeuddannelsen (10). I Danmark viser tallene (11), at unge, der har afsluttet en erhvervsuddannelse, er blandt de hurtigste til at finde nyt arbejde, hvis de bliver ledige, og at mange starter egne virksomheder.

| 5.4. | Erhvervsuddannelser og lærlingeuddannelser betragtes imidlertid af mange unge og forældre som mindre attraktive end akademiske uddannelser, eller de opfattes som noget, der udelukkende hører til de traditionelle arbejderfag. Det, man glemmer, er den »konkurrencedygtige viden«, der kan erhverves gennem vekseluddannelse — hvilket vil sige, at unge ikke kun har én karrieremulighed, men tilegner sig konkurrencedygtig viden, der kan videreudvikles. |
| --- | --- |

5.4.

Erhvervsuddannelser og lærlingeuddannelser betragtes imidlertid af mange unge og forældre som mindre attraktive end akademiske uddannelser, eller de opfattes som noget, der udelukkende hører til de traditionelle arbejderfag. Det, man glemmer, er den »konkurrencedygtige viden«, der kan erhverves gennem vekseluddannelse — hvilket vil sige, at unge ikke kun har én karrieremulighed, men tilegner sig konkurrencedygtig viden, der kan videreudvikles.

| 5.5. | Som led i den reviderede Europa 2020-strategi bør det overvejes at opstille et mål for andelen af studerende, der følger erhvervsuddannelser og vekseluddannelser. Herved kunne opmærksomheden i højere grad rettes mod det forhold, at beskæftigelsesegnethed og inklusion er vigtige bestanddele i veksel- og lærlingeuddannelser. |
| --- | --- |

5.5.

Som led i den reviderede Europa 2020-strategi bør det overvejes at opstille et mål for andelen af studerende, der følger erhvervsuddannelser og vekseluddannelser. Herved kunne opmærksomheden i højere grad rettes mod det forhold, at beskæftigelsesegnethed og inklusion er vigtige bestanddele i veksel- og lærlingeuddannelser.

| 5.6. | Et sådant mål skal sættes højt, da undersøgelser viser en positiv indvirkning på beskæftigelsen, og det skal tage højde for arbejdsmarkedets fremtidige behov for faglært arbejdskraft med kvalifikationer på mellemniveau. |
| --- | --- |

5.6.

Et sådant mål skal sættes højt, da undersøgelser viser en positiv indvirkning på beskæftigelsen, og det skal tage højde for arbejdsmarkedets fremtidige behov for faglært arbejdskraft med kvalifikationer på mellemniveau.

| 5.7. | For at sikre et bedre image og øget attraktivitet er det nødvendigt med en kombineret indsats fra skoler, uddannelsescentre, virksomheder, arbejdsmarkedets parter og politikerne. Erhvervsskoler og uddannelsescentre skal være dygtigere til at tilpasse sig ændringer i arbejdsmarkedets behov og økonomi. Der kunne opfordres til fagkonkurrencer og rollemodeller for at præsentere forskellige færdigheder eller skoler og inspirere unge mænd og kvinder. Sådanne ordninger kunne gøres mere attraktive ved at åbne muligheder for at fortsætte på videregående uddannelser, så det undgås, at lærlingeuddannelser opfattes som blindgyder af elever og forældre, eller ved at fremme mobilitetsprogrammer inden for EU som f.eks. Erasmus+. |
| --- | --- |

5.7.

For at sikre et bedre image og øget attraktivitet er det nødvendigt med en kombineret indsats fra skoler, uddannelsescentre, virksomheder, arbejdsmarkedets parter og politikerne. Erhvervsskoler og uddannelsescentre skal være dygtigere til at tilpasse sig ændringer i arbejdsmarkedets behov og økonomi. Der kunne opfordres til fagkonkurrencer og rollemodeller for at præsentere forskellige færdigheder eller skoler og inspirere unge mænd og kvinder. Sådanne ordninger kunne gøres mere attraktive ved at åbne muligheder for at fortsætte på videregående uddannelser, så det undgås, at lærlingeuddannelser opfattes som blindgyder af elever og forældre, eller ved at fremme mobilitetsprogrammer inden for EU som f.eks. Erasmus+.

| 5.8. | God og tidlig erhvervsvejledning og -rådgivning er afgørende for at øge forståelsen af vekseluddannelsessystemer og for at forbedre deres image. |
| --- | --- |

5.8.

God og tidlig erhvervsvejledning og -rådgivning er afgørende for at øge forståelsen af vekseluddannelsessystemer og for at forbedre deres image.

| 5.9. | Lærerne spiller også en rolle med hensyn til at gøre vekseluddannelsessystemer mere attraktive, og de har en direkte indflydelse på de unges opfattelse af erhvervsuddannelse. Endvidere skal det ses som attraktivt at være erhvervslærer. Én tilgang er at sikre fortsat opdatering af erhvervslæreres faglige og pædagogiske kvalifikationer ved at forbedre samarbejdet mellem skoler og virksomheder, så lærerne holder sig ajour med virksomhedernes behov, gældende arbejdspraksis, ny teknologi osv. |
| --- | --- |

5.9.

Lærerne spiller også en rolle med hensyn til at gøre vekseluddannelsessystemer mere attraktive, og de har en direkte indflydelse på de unges opfattelse af erhvervsuddannelse. Endvidere skal det ses som attraktivt at være erhvervslærer. Én tilgang er at sikre fortsat opdatering af erhvervslæreres faglige og pædagogiske kvalifikationer ved at forbedre samarbejdet mellem skoler og virksomheder, så lærerne holder sig ajour med virksomhedernes behov, gældende arbejdspraksis, ny teknologi osv.

| 5.10. | I et vekseluddannelsessystem bør tilstedeværelsen af en kvalificeret og motiveret medarbejder, der optræder som vejleder eller underviser i virksomheden, være et grundlæggende kvalitetssikringskrav. Der må fokuseres mere på det ansvar, der hviler på undervisere ude i virksomhederne. Klarere og mere detaljerede beskrivelser af de kompetencer, der skal opnås, kan øge kvaliteten af den arbejdsbaserede læring. |
| --- | --- |

5.10.

I et vekseluddannelsessystem bør tilstedeværelsen af en kvalificeret og motiveret medarbejder, der optræder som vejleder eller underviser i virksomheden, være et grundlæggende kvalitetssikringskrav. Der må fokuseres mere på det ansvar, der hviler på undervisere ude i virksomhederne. Klarere og mere detaljerede beskrivelser af de kompetencer, der skal opnås, kan øge kvaliteten af den arbejdsbaserede læring.

6.   Løbende evidensbaseret overvågning og evaluering af ordninger og politikker for erhvervsuddannelse

| 6.1. | Der er allerede gennemført en række studier, som peger på, at f.eks. det tyske, schweiziske og østrigske vekseluddannelsessystem fungerer godt, dvs. giver de unge en relevant uddannelse og en god indgang til arbejdslivet. Men der er ikke nogen »enkelt bedste model« — målet er at finde frem til velfungerende strukturer og praksisser. |
| --- | --- |

6.1.

Der er allerede gennemført en række studier, som peger på, at f.eks. det tyske, schweiziske og østrigske vekseluddannelsessystem fungerer godt, dvs. giver de unge en relevant uddannelse og en god indgang til arbejdslivet. Men der er ikke nogen »enkelt bedste model« — målet er at finde frem til velfungerende strukturer og praksisser.

| 6.2. | Mere gennemsigtig information om årsager, indhold og resultater kunne bidrage til at identificere de centrale elementer, der kendetegner velfungerende vekseluddannelsessystemer. De fleste medlemsstater og Cedefop indsamler data om beskæftigelsesegnetheden af færdiguddannede fra erhvervsskolerne, men sådanne oplysninger kunne i højere grad udnyttes til at forbedre systemerne — herunder vekseluddannelserne. |
| --- | --- |

6.2.

Mere gennemsigtig information om årsager, indhold og resultater kunne bidrage til at identificere de centrale elementer, der kendetegner velfungerende vekseluddannelsessystemer. De fleste medlemsstater og Cedefop indsamler data om beskæftigelsesegnetheden af færdiguddannede fra erhvervsskolerne, men sådanne oplysninger kunne i højere grad udnyttes til at forbedre systemerne — herunder vekseluddannelserne.

| 6.3. | Den »arbejdsbaserede lærings« andel af uddannelsen kunne f.eks. bruges som en variabel i EU-benchmarket for beskæftigelsesegnethed. Et europæisk benchmark for vekseluddannelse kan sætte fokus på sammenhængen mellem vekseluddannelsessystemer og ungdomsbeskæftigelse. Data til en sådan benchmark kunne indsamles årligt ved hjælp af arbejdsstyrkeundersøgelsen. |
| --- | --- |

6.3.

Den »arbejdsbaserede lærings« andel af uddannelsen kunne f.eks. bruges som en variabel i EU-benchmarket for beskæftigelsesegnethed. Et europæisk benchmark for vekseluddannelse kan sætte fokus på sammenhængen mellem vekseluddannelsessystemer og ungdomsbeskæftigelse. Data til en sådan benchmark kunne indsamles årligt ved hjælp af arbejdsstyrkeundersøgelsen.

| 6.4. | I samarbejde med Cedefop kunne Eurostat (Eurobarometer) mere systematisk undersøge, om de unge, der kommer ud af erhvervsuddannelserne, har de kvalifikationer, som der er behov for og efterspørges, og hvordan vekseluddannelsen har bidraget til deres kvalifikationer. |
| --- | --- |

6.4.

I samarbejde med Cedefop kunne Eurostat (Eurobarometer) mere systematisk undersøge, om de unge, der kommer ud af erhvervsuddannelserne, har de kvalifikationer, som der er behov for og efterspørges, og hvordan vekseluddannelsen har bidraget til deres kvalifikationer.

| 6.5. | Det kunne være interessant at opbygge sammenlignelige nationale data, som kan danne grundlag for en vurdering af de enkelte landes resultater, når det gælder de forskellige vekseluddannelsessystemers gennemførelse og effekt i Europa. Cedefop, Eurostat og Kommissionen indsamler allerede data som led i ET 2020- og Københavnstrategierne, men EU har behov for et sammenhængende redskab, som udnytter de opnåede fremskridt samt virkningerne af de reformer, medlemsstaterne gennemfører for at forbedre resultaterne og kvaliteten af erhvervsuddannelsessystemerne.
  EØSU foreslår, at et sådant kvalitetsvurderingsredskab mindst bør omfatte følgende politiske spørgsmål:






  — | Hvordan og hvorfor fører vekseluddannelse til højere beskæftigelse? |
| --- | --- | --- |

6.5.

Det kunne være interessant at opbygge sammenlignelige nationale data, som kan danne grundlag for en vurdering af de enkelte landes resultater, når det gælder de forskellige vekseluddannelsessystemers gennemførelse og effekt i Europa. Cedefop, Eurostat og Kommissionen indsamler allerede data som led i ET 2020- og Københavnstrategierne, men EU har behov for et sammenhængende redskab, som udnytter de opnåede fremskridt samt virkningerne af de reformer, medlemsstaterne gennemfører for at forbedre resultaterne og kvaliteten af erhvervsuddannelsessystemerne.

EØSU foreslår, at et sådant kvalitetsvurderingsredskab mindst bør omfatte følgende politiske spørgsmål:

—

Hvordan og hvorfor fører vekseluddannelse til højere beskæftigelse?

| — | Fører vekseluddannelse til færre gnidninger på arbejdsmarkedet, såsom kortere arbejdsløshedsperioder og bedre matchning af kvalifikationer? |
| --- | --- |

—

Fører vekseluddannelse til færre gnidninger på arbejdsmarkedet, såsom kortere arbejdsløshedsperioder og bedre matchning af kvalifikationer?

| — | Hvordan kan vekseluddannelse føre til øget mobilitet, både inden for og mellem de forskellige sektorer? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan vekseluddannelse føre til øget mobilitet, både inden for og mellem de forskellige sektorer?

| 6.6. | Tidsserier på relativt enkle parametre ville kunne bruges som afsæt til mere kvalitative analyser, samtidig med at de kunne bruges til at følge udviklingen i de enkelte lande i forbindelse med landenes tilpasning af erhvervsuddannelsessystemerne mod vekseluddannelsesprincippet og afkastet heraf. En sådan dataplatform vil også kunne bidrage til arbejdet i den europæiske alliance for praktikpladser samt i forhold til EQAVET-referencerammen. |
| --- | --- |

6.6.

Tidsserier på relativt enkle parametre ville kunne bruges som afsæt til mere kvalitative analyser, samtidig med at de kunne bruges til at følge udviklingen i de enkelte lande i forbindelse med landenes tilpasning af erhvervsuddannelsessystemerne mod vekseluddannelsesprincippet og afkastet heraf. En sådan dataplatform vil også kunne bidrage til arbejdet i den europæiske alliance for praktikpladser samt i forhold til EQAVET-referencerammen.

7.   Bedre gennemførelse af nationale vekseluddannelsessystemer og inddragelse af virksomhederne

| 7.1. | Der er mange udfordringer, som stadig ikke bliver taget alvorligt, f.eks. i forhold til uddannelseskvalitet og erhvervsrelevans. |
| --- | --- |

7.1.

Der er mange udfordringer, som stadig ikke bliver taget alvorligt, f.eks. i forhold til uddannelseskvalitet og erhvervsrelevans.

| 7.2. | Lærlingeuddannelser spiller en vigtig rolle med hensyn til at opfylde virksomhedernes kvalifikationsbehov og samtidig hjælpe de unge ind på arbejdsmarkedet. Lærlingeuddannelser giver arbejdsgiverne en række fordele, herunder bedre matchning af kvalifikationer som følge af undervisning på jobbet, ny viden og nye perspektiver. Fuldt udbyggede lærlingeuddannelser indebærer en række rettigheder og forpligtelser for alle involverede parter. |
| --- | --- |

7.2.

Lærlingeuddannelser spiller en vigtig rolle med hensyn til at opfylde virksomhedernes kvalifikationsbehov og samtidig hjælpe de unge ind på arbejdsmarkedet. Lærlingeuddannelser giver arbejdsgiverne en række fordele, herunder bedre matchning af kvalifikationer som følge af undervisning på jobbet, ny viden og nye perspektiver. Fuldt udbyggede lærlingeuddannelser indebærer en række rettigheder og forpligtelser for alle involverede parter.

| 7.3. | Virksomheder skal se dette som en investering i fremtidens kvalificerede menneskelige ressourcer og tage ansvaret for den egentlige uddannelse af de unge. Men hvis virksomheder — herunder SMV'er — skal se lærlingeuddannelser som en investering, er der behov for en bestemmelse om, at de får større indflydelse på uddannelsesordningerne, herunder udformningen af læseplaner. |
| --- | --- |

7.3.

Virksomheder skal se dette som en investering i fremtidens kvalificerede menneskelige ressourcer og tage ansvaret for den egentlige uddannelse af de unge. Men hvis virksomheder — herunder SMV'er — skal se lærlingeuddannelser som en investering, er der behov for en bestemmelse om, at de får større indflydelse på uddannelsesordningerne, herunder udformningen af læseplaner.

| 7.4. | Nogle arbejdsgivere er bange for, at der er flere omkostninger end fordele ved at uddanne en lærling, men denne holdning må ændres. En cost/benefit-analyse fra Schweiz viser, at en lærlings bidrag til produktionen overstiger udgifterne til uddannelsen (herunder lærlingelønnen) med mere end 6 000 EUR pr. lærlingeplads (12), og BUSINESSEUROPE foretager i øjeblikket en cost/benefit-undersøgelse af lærlingeuddannelser. |
| --- | --- |

7.4.

Nogle arbejdsgivere er bange for, at der er flere omkostninger end fordele ved at uddanne en lærling, men denne holdning må ændres. En cost/benefit-analyse fra Schweiz viser, at en lærlings bidrag til produktionen overstiger udgifterne til uddannelsen (herunder lærlingelønnen) med mere end 6 000 EUR pr. lærlingeplads (12), og BUSINESSEUROPE foretager i øjeblikket en cost/benefit-undersøgelse af lærlingeuddannelser.

| 7.5. | I nogle lande er der oprettet byrdefordelingsfonde, som indebærer, at virksomheder betaler et vist beløb til fonden for at kompensere for tid tilbragt i skole eller transporttid (i Danmark gennem Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag). I Østrig modtager virksomheder en bonus for uddannede lærlinge, som får en god bedømmelse. Der findes en model for byrdefordeling i Østrig (Vorarlberg), hvorefter virksomheden betaler 0,2 promille af lærlingenes løn ind i en uddannelsesfond. Efter 18 måneder foretages en uddannelseskontrol, og virksomheder med gode lærlingeuddannelser modtager godtgørelse i form af en præmie. |
| --- | --- |

7.5.

I nogle lande er der oprettet byrdefordelingsfonde, som indebærer, at virksomheder betaler et vist beløb til fonden for at kompensere for tid tilbragt i skole eller transporttid (i Danmark gennem Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag). I Østrig modtager virksomheder en bonus for uddannede lærlinge, som får en god bedømmelse. Der findes en model for byrdefordeling i Østrig (Vorarlberg), hvorefter virksomheden betaler 0,2 promille af lærlingenes løn ind i en uddannelsesfond. Efter 18 måneder foretages en uddannelseskontrol, og virksomheder med gode lærlingeuddannelser modtager godtgørelse i form af en præmie.

| 7.6. | Cost/benefit-forholdet kan imidlertid variere mellem de forskellige sektorer og under forskellige erhvervsuddannelsessystemer. Det er derfor nødvendigt, at nationale læringssystemer løbende vurderes, og, om nødvendigt, tilpasses for at sikre, at de bidrager til europæiske virksomheders konkurrenceevne. Mere sammenlignelige og kvalitetsbaserede vurderingsværktøjer kan også hjælpe medlemsstaterne på dette område. |
| --- | --- |

7.6.

Cost/benefit-forholdet kan imidlertid variere mellem de forskellige sektorer og under forskellige erhvervsuddannelsessystemer. Det er derfor nødvendigt, at nationale læringssystemer løbende vurderes, og, om nødvendigt, tilpasses for at sikre, at de bidrager til europæiske virksomheders konkurrenceevne. Mere sammenlignelige og kvalitetsbaserede vurderingsværktøjer kan også hjælpe medlemsstaterne på dette område.

| 7.7. | God kvalitetssikring og vurdering af lærlingeuddannelser og vekseluddannelsessystemer, herunder arbejdsvilkårene, er lige så vigtigt, og her kan arbejdsmarkedets parter også spille en rolle. Frem for alt skal arbejdsmarkedets parter inddrages i udformningen af nationale bestemmelser for vekseluddannelse og kan også udnytte passende traditioner for kollektive overenskomstforhandlinger til at sikre kvalitet i lærlingeuddannelser og andre arbejdsbaserede systemer. Fagforeninger og deres repræsentanter kan også spille en større rolle i unges uddannelse og trivsel inden for en virksomhed. |
| --- | --- |

7.7.

God kvalitetssikring og vurdering af lærlingeuddannelser og vekseluddannelsessystemer, herunder arbejdsvilkårene, er lige så vigtigt, og her kan arbejdsmarkedets parter også spille en rolle. Frem for alt skal arbejdsmarkedets parter inddrages i udformningen af nationale bestemmelser for vekseluddannelse og kan også udnytte passende traditioner for kollektive overenskomstforhandlinger til at sikre kvalitet i lærlingeuddannelser og andre arbejdsbaserede systemer. Fagforeninger og deres repræsentanter kan også spille en større rolle i unges uddannelse og trivsel inden for en virksomhed.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Eurostat, marts 2015, fakta og tal for ungdomsarbejdsløshed.

1

(2)  Eurostat [tesem150], 2014.

2

(3)  Kommissionen, uddannelsesrapport, november 2014.

3

(4)  For eksempel:

4

| — | EØSU's udtalelse om Øget tiltrækning til videregående erhvervsuddannelse (EUT C 68 af 6.3.2012, s. 1). |
| --- | --- |

—

EØSU's udtalelse om Øget tiltrækning til videregående erhvervsuddannelse (EUT C 68 af 6.3.2012, s. 1).

| — | EØSU's udtalelse om Kvalitetsramme for praktikophold (EUT C 214 af 8.7.2014, s. 36). |
| --- | --- |

—

EØSU's udtalelse om Kvalitetsramme for praktikophold (EUT C 214 af 8.7.2014, s. 36).

| — | EØSU's udtalelse om Unges beskæftigelsesegnethed — tilpasning af uddannelserne til erhvervslivets behov i en tid med budgetstramninger (EUT C 311 af 12.9.2014, s. 7). |
| --- | --- |

—

EØSU's udtalelse om Unges beskæftigelsesegnethed — tilpasning af uddannelserne til erhvervslivets behov i en tid med budgetstramninger (EUT C 311 af 12.9.2014, s. 7).

| — | EØSU's udtalelse om Ungdomsbeskæftigelsesforanstaltninger — Bedste praksis (EUT C 424 af 26.11.2014, s. 1). |
| --- | --- |

—

EØSU's udtalelse om Ungdomsbeskæftigelsesforanstaltninger — Bedste praksis (EUT C 424 af 26.11.2014, s. 1).

(5)  Europa-Parlamentets undersøgelse: »Dual education: a bridge over troubled waters«, juni 2014.

5

(6)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-104-2013-EXT-1/da/pdf

6

(7)  https://www.etuc.org/sites/www.etuc.org/files/201306_Framework_of_Actions_Youth_Employment_1.pdf

7

(8)  Formandskabets konklusioner fra topmødet i Riga den 22. juni 2015.

8

(9)  F.eks. »Labour market outcomes of VET in Europe«, Cedefop 2013, Kommissionens uddannelsesovervågningsrapport 2014 og »Learning for Jobs, reviews of VET 2010«, OECD (2010).

9

(10)  Germany trade & invest, DIHK, Bundesministerium für Bildung und Forschung, Institut für Arbeitsmarkt- und Berufsforschung, IAB, Statistisches Bundesamt 2013.

10

(11)  http://www.da.dk/bilag/AMR09%2CArbejdsmarkedsrapport%202009.pdf

11

(12)  EENEE Policy Brief 3/2012, november 2012, »Apprenticeship Training Can Be Profitable for Firms and Apprentices Alike« af Stefan C. Wolter, Universitetet i Bern.

12

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/63 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/63

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til bekæmpelse af korruption i EU: inddragelse af virksomhedernes og civilsamfundets synspunkter

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/11)

| Ordfører: | Filip HAMRO-DROTZ |
| --- | --- |
| Medordfører: | Pierre GENDRE |

Ordfører:

Filip HAMRO-DROTZ

Medordfører:

Pierre GENDRE

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 16. oktober 2014 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Bekæmpelse af korruption i EU: inddragelse af virksomhedernes og civilsamfundets synspunkter«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 15. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 184 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Anbefalinger

| 1.1. | EU bør hurtigst muligt udarbejde en sammenhængende og omfattende femårsstrategi for bekæmpelse af korruption og en ledsagende handlingsplan, som skal godkendes af formændene for Kommissionen, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd. EU-formandskaberne og EU-institutionerne bør i deres programmer og i det interinstitutionelle samarbejde forpligte sig til klare målsætninger for bekæmpelse af korruption. De bør have en fremadskuende dagsorden og fokusere på alle tværgående spørgsmål om korruptionsbekæmpelse i EU og i EU's eksterne forbindelser, på øget støtte til medlemsstaterne og styrket tværnationalt samarbejde, på forbedring af institutionernes integritet og på beskyttelse af EU's finansielle interesser. De vigtigste målsætninger i alle EU's politikker bør være at fremme gennemsigtighed og bekæmpe korruption. Strategien bør tage hensyn til anbefalingerne i nærværende udtalelse. |
| --- | --- |

1.1.

EU bør hurtigst muligt udarbejde en sammenhængende og omfattende femårsstrategi for bekæmpelse af korruption og en ledsagende handlingsplan, som skal godkendes af formændene for Kommissionen, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd. EU-formandskaberne og EU-institutionerne bør i deres programmer og i det interinstitutionelle samarbejde forpligte sig til klare målsætninger for bekæmpelse af korruption. De bør have en fremadskuende dagsorden og fokusere på alle tværgående spørgsmål om korruptionsbekæmpelse i EU og i EU's eksterne forbindelser, på øget støtte til medlemsstaterne og styrket tværnationalt samarbejde, på forbedring af institutionernes integritet og på beskyttelse af EU's finansielle interesser. De vigtigste målsætninger i alle EU's politikker bør være at fremme gennemsigtighed og bekæmpe korruption. Strategien bør tage hensyn til anbefalingerne i nærværende udtalelse.

| 1.1.1. | Den højeste prioritet bør være at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at gennemføre og håndhæve eksisterende nationale, europæiske og internationale instrumenter. |
| --- | --- |

1.1.1.

Den højeste prioritet bør være at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at gennemføre og håndhæve eksisterende nationale, europæiske og internationale instrumenter.

| 1.1.2. | Der bør som led i det europæiske semester gøres status over strategiens fremskridt, idet der tages hensyn til Kommissionens rapporter om bekæmpelse af korruption og regelmæssige undersøgelser. Forekomsten af korruption bør også tages i betragtning i EU's overvågning af, hvordan retsstatsprincippet opretholdes i dets medlemsstater, og bør specifikt behandles som en af betingelserne i de økonomiske støtteprogrammer, som aftales med medlemsstater og tredjelande. |
| --- | --- |

1.1.2.

Der bør som led i det europæiske semester gøres status over strategiens fremskridt, idet der tages hensyn til Kommissionens rapporter om bekæmpelse af korruption og regelmæssige undersøgelser. Forekomsten af korruption bør også tages i betragtning i EU's overvågning af, hvordan retsstatsprincippet opretholdes i dets medlemsstater, og bør specifikt behandles som en af betingelserne i de økonomiske støtteprogrammer, som aftales med medlemsstater og tredjelande.

| 1.2. | Styrket og inkluderende tværnationalt samarbejde om korruptionsbekæmpelse bør være det centrale begreb i strategien: |
| --- | --- |

1.2.

Styrket og inkluderende tværnationalt samarbejde om korruptionsbekæmpelse bør være det centrale begreb i strategien:

| 1.2.1. | Kommissionen og EU's medlemsstater bør styrke det tværnationale samarbejde om bekæmpelse af korruption i forbindelse med den fornyede EU-strategi for den indre sikkerhed 2015-2020, COM(2015) 185, forbedre koordineringen mellem de relevante instanser (OLAF, Eurojust, Europol, Ombudsmanden, Revisionsretten) og sikre effektiv forvaltning af det europæiske antikorruptionsnet (EACN). De bør udvide udvekslingen af bedste praksis og styrke koordinationen og samarbejdet mellem de nationale offentlige anklagere i tværnationale straffesager, f.eks. i forbindelse med inddrivelse og tilbagelevering af aktiver fra kriminelle forhold. |
| --- | --- |

1.2.1.

Kommissionen og EU's medlemsstater bør styrke det tværnationale samarbejde om bekæmpelse af korruption i forbindelse med den fornyede EU-strategi for den indre sikkerhed 2015-2020, COM(2015) 185, forbedre koordineringen mellem de relevante instanser (OLAF, Eurojust, Europol, Ombudsmanden, Revisionsretten) og sikre effektiv forvaltning af det europæiske antikorruptionsnet (EACN). De bør udvide udvekslingen af bedste praksis og styrke koordinationen og samarbejdet mellem de nationale offentlige anklagere i tværnationale straffesager, f.eks. i forbindelse med inddrivelse og tilbagelevering af aktiver fra kriminelle forhold.

| 1.2.2. | Det Europæiske Råd har en afgørende ledende rolle og kan tilskynde til bekæmpelse af korruption ved:






  — | at iværksætte programmer til at øge bevidstheden og fremme undervisning i medlemsstaterne vedrørende værdien af integritet i samfundet og økonomien: arten og omfanget af korruption inden for politik og den retslige og offentlige forvaltning og korruptionens rolle for undertrykkelse af pressefriheden, udbredelsen af organiseret kriminalitet og udhulingen af konkurrenceevnen, samt til at indlede en dybdegående debat om den fremtidige demokratiske styring i Europa |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

Det Europæiske Råd har en afgørende ledende rolle og kan tilskynde til bekæmpelse af korruption ved:

—

at iværksætte programmer til at øge bevidstheden og fremme undervisning i medlemsstaterne vedrørende værdien af integritet i samfundet og økonomien: arten og omfanget af korruption inden for politik og den retslige og offentlige forvaltning og korruptionens rolle for undertrykkelse af pressefriheden, udbredelsen af organiseret kriminalitet og udhulingen af konkurrenceevnen, samt til at indlede en dybdegående debat om den fremtidige demokratiske styring i Europa

| — | at fremme og indføre styrkede korruptionsforebyggende foranstaltninger. I denne forbindelse bør der også træffes foranstaltninger for at overvåge og fremme implementeringen af FN's konvention mod korruption i EU (i overensstemmelse med konventionens artikel 63 og resolution 3/1) |
| --- | --- |

—

at fremme og indføre styrkede korruptionsforebyggende foranstaltninger. I denne forbindelse bør der også træffes foranstaltninger for at overvåge og fremme implementeringen af FN's konvention mod korruption i EU (i overensstemmelse med konventionens artikel 63 og resolution 3/1)

| — | at øge bestræbelserne på indbyrdes tilnærmelse af de nationale strafferetlige regler, dér hvor disse er blevet en hindring for effektiv efterforskning og retsforfølgelse af korruptionssager. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod en harmonisering af definitionerne af korruption og interessekonflikter. Dette vil bedst kunne opnås ved hjælp af EU-lovgivning eller rammer som f.eks. »den åbne koordinationsmetode« med det mål at finde frem til lovgivningsmæssige retningslinjer for medlemsstaterne |
| --- | --- |

—

at øge bestræbelserne på indbyrdes tilnærmelse af de nationale strafferetlige regler, dér hvor disse er blevet en hindring for effektiv efterforskning og retsforfølgelse af korruptionssager. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod en harmonisering af definitionerne af korruption og interessekonflikter. Dette vil bedst kunne opnås ved hjælp af EU-lovgivning eller rammer som f.eks. »den åbne koordinationsmetode« med det mål at finde frem til lovgivningsmæssige retningslinjer for medlemsstaterne

| — | hurtigst muligt at nå til enighed om forordningen om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (EPPO) og den nye forordning om Eurojust. |
| --- | --- |

—

hurtigst muligt at nå til enighed om forordningen om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (EPPO) og den nye forordning om Eurojust.

| 1.2.3. | Det sociale trepartstopmøde bør på grundlag af artikel 152-155 i EUF-traktaten tage stilling til, hvordan den sociale dialog på både horisontalt plan og på sektorniveau kan bidrage til bestræbelserne på at forebygge og bekæmpe korruption. |
| --- | --- |

1.2.3.

Det sociale trepartstopmøde bør på grundlag af artikel 152-155 i EUF-traktaten tage stilling til, hvordan den sociale dialog på både horisontalt plan og på sektorniveau kan bidrage til bestræbelserne på at forebygge og bekæmpe korruption.

| 1.2.4. | Høring og inddragelse af civilsamfundet, baseret på artikel 11 i EUF-traktaten, såvel som Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Det Europæiske Regionsudvalg bør styrkes vedrørende involvering i EU's initiativer til bekæmpelse af korruption. |
| --- | --- |

1.2.4.

Høring og inddragelse af civilsamfundet, baseret på artikel 11 i EUF-traktaten, såvel som Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Det Europæiske Regionsudvalg bør styrkes vedrørende involvering i EU's initiativer til bekæmpelse af korruption.

| 1.2.5. | EU-institutionerne og de relevante instanser bør i samarbejde med medlemsstaterne intensivere indsatsen for at øge den offentlige bevidsthed om, hvordan borgerne kan blive involveret i kampen mod korruption, og i den forbindelse fremhæve de rettigheder og retsmidler, der er tilgængelige i henhold til EU-lovgivningen. En informationskampagne rettet mod massemedieforetagender vil være nødvendig f.eks. for at sætte fokus på de kanaler, der er til rådighed for borgerne til at indberette mistanke om korruption og misbrug af EU-midler. Dette bør gå hånd i hånd med større gennemsigtighed om, hvordan EU's midler bruges. |
| --- | --- |

1.2.5.

EU-institutionerne og de relevante instanser bør i samarbejde med medlemsstaterne intensivere indsatsen for at øge den offentlige bevidsthed om, hvordan borgerne kan blive involveret i kampen mod korruption, og i den forbindelse fremhæve de rettigheder og retsmidler, der er tilgængelige i henhold til EU-lovgivningen. En informationskampagne rettet mod massemedieforetagender vil være nødvendig f.eks. for at sætte fokus på de kanaler, der er til rådighed for borgerne til at indberette mistanke om korruption og misbrug af EU-midler. Dette bør gå hånd i hånd med større gennemsigtighed om, hvordan EU's midler bruges.

| 1.3. | EU bør som supplement til lovgivningsmæssige foranstaltninger iværksætte og støtte alternative foranstaltninger for at fremme vedtagelsen og gennemførelsen af kodekser og standarder om overholdelse af regler og bekæmpelse af bestikkelse og korruption i de enkelte virksomheder, i overensstemmelse med internationale, sektorspecifikke og europæiske instrumenter og retningslinjer. Princippet om gennemsigtig og inkluderende inddragelse af de relevante aktører, herunder medarbejderne, bør indgå i den enkelte virksomheds implementering af en etisk kodeks (herunder med passende varslingsmekanismer). For at kunne blive udvalgt til projekter, der modtager EU-støtte, bør det kræves af virksomheder, uanset hvor i verden de befinder sig, at de råder over et forvaltningssystem til bekæmpelse af korruption. |
| --- | --- |

1.3.

EU bør som supplement til lovgivningsmæssige foranstaltninger iværksætte og støtte alternative foranstaltninger for at fremme vedtagelsen og gennemførelsen af kodekser og standarder om overholdelse af regler og bekæmpelse af bestikkelse og korruption i de enkelte virksomheder, i overensstemmelse med internationale, sektorspecifikke og europæiske instrumenter og retningslinjer. Princippet om gennemsigtig og inkluderende inddragelse af de relevante aktører, herunder medarbejderne, bør indgå i den enkelte virksomheds implementering af en etisk kodeks (herunder med passende varslingsmekanismer). For at kunne blive udvalgt til projekter, der modtager EU-støtte, bør det kræves af virksomheder, uanset hvor i verden de befinder sig, at de råder over et forvaltningssystem til bekæmpelse af korruption.

| 1.3.1. | EU bør også benytte fornyelsen af EU's strategi for virksomhedernes sociale ansvar til med bistand fra erhvervs- og handelssammenslutninger og arbejdsmarkedets parter at undersøge, hvordan bedste praksis inden for virksomhedsledelse og -etik kan formidles bredt. |
| --- | --- |

1.3.1.

EU bør også benytte fornyelsen af EU's strategi for virksomhedernes sociale ansvar til med bistand fra erhvervs- og handelssammenslutninger og arbejdsmarkedets parter at undersøge, hvordan bedste praksis inden for virksomhedsledelse og -etik kan formidles bredt.

| 1.3.2. | Det nylige direktiv om ikkefinansiel rapportering, ifølge hvilket store EU-virksomheder skal rapportere om deres overholdelse og etiske standarder, hilses velkommen. Det bør tilskynde virksomheder til at sikre, at standarder for bekæmpelse af korruption, herunder passende varslingsmekanismer, overholdes i hele deres forsyningskæde, og at også små og mellemstore virksomheder indfører rimelige foranstaltninger.« |
| --- | --- |

1.3.2.

Det nylige direktiv om ikkefinansiel rapportering, ifølge hvilket store EU-virksomheder skal rapportere om deres overholdelse og etiske standarder, hilses velkommen. Det bør tilskynde virksomheder til at sikre, at standarder for bekæmpelse af korruption, herunder passende varslingsmekanismer, overholdes i hele deres forsyningskæde, og at også små og mellemstore virksomheder indfører rimelige foranstaltninger.«

| 1.3.2.1. | Det gælder navnlig levering af naturressourcer, som er en hyppig kilde til sårbarhed over for korruption. EU kan tage udgangspunkt i bedste praksis i skovbrugssektoren og lovgivningsmæssige tilgange til konfliktmineraler i USA. Kommissionen bør i denne forbindelse sikre en konsekvent fremgangsmåde i revisionen af sin råstofstrategi. Den bør også arbejde med erhvervslivets repræsentanter på EU-niveau med henblik på at udvikle en sammenhængende og konsekvent tilgang til at udrydde korruption i forsyningskæden. |
| --- | --- |

1.3.2.1.

Det gælder navnlig levering af naturressourcer, som er en hyppig kilde til sårbarhed over for korruption. EU kan tage udgangspunkt i bedste praksis i skovbrugssektoren og lovgivningsmæssige tilgange til konfliktmineraler i USA. Kommissionen bør i denne forbindelse sikre en konsekvent fremgangsmåde i revisionen af sin råstofstrategi. Den bør også arbejde med erhvervslivets repræsentanter på EU-niveau med henblik på at udvikle en sammenhængende og konsekvent tilgang til at udrydde korruption i forsyningskæden.

| 1.4. | Kommissionen bør igen revidere direktiverne om offentlige indkøb for specifikt at se, hvordan procedurernes gennemsigtighed og pålidelighed kan forbedres. Den bør proaktivt overvåge, hvordan eksisterende bestemmelser om forebyggelse af interessekonflikter og favoritisme gennemføres af medlemsstaterne (også på regionalt og lokalt plan), og give mere detaljeret vejledning, hvor det er nødvendigt. Reglerne for offentlige indkøb bør omfatte alle virksomheder uanset hjemsted. |
| --- | --- |

1.4.

Kommissionen bør igen revidere direktiverne om offentlige indkøb for specifikt at se, hvordan procedurernes gennemsigtighed og pålidelighed kan forbedres. Den bør proaktivt overvåge, hvordan eksisterende bestemmelser om forebyggelse af interessekonflikter og favoritisme gennemføres af medlemsstaterne (også på regionalt og lokalt plan), og give mere detaljeret vejledning, hvor det er nødvendigt. Reglerne for offentlige indkøb bør omfatte alle virksomheder uanset hjemsted.

| 1.4.1. | Kommissionen bør sikre, at der findes passende kanaler for indberetning af korruption i offentlige indkøbsprocedurer på nationalt og lokalt plan, og give bedre muligheder for klageadgang — herunder for andre aktører end de direkte berørte. EU og medlemsstaterne bør fremme en høj grad af gennemsigtighed i disse procedurer. Det noteres, at e-indkøb bliver normen. Opmærksomheden bør henledes på, at oplysninger vedrørende udbudsproceduren og de indgåede kontrakter er tilgængelige på den elektroniske EU-platform TED (Tenders Electronic Daily) i formater, der er let tilgængelige, og som let kan analyseres. |
| --- | --- |

1.4.1.

Kommissionen bør sikre, at der findes passende kanaler for indberetning af korruption i offentlige indkøbsprocedurer på nationalt og lokalt plan, og give bedre muligheder for klageadgang — herunder for andre aktører end de direkte berørte. EU og medlemsstaterne bør fremme en høj grad af gennemsigtighed i disse procedurer. Det noteres, at e-indkøb bliver normen. Opmærksomheden bør henledes på, at oplysninger vedrørende udbudsproceduren og de indgåede kontrakter er tilgængelige på den elektroniske EU-platform TED (Tenders Electronic Daily) i formater, der er let tilgængelige, og som let kan analyseres.

| 1.4.2. | Virksomheder, der byder på offentlige indkøbskontrakter, bør give oplysninger om deres ejerforhold, herunder den retmæssige ejer af virksomheden. Store virksomheder, der byder, bør have etableret en robust adfærdskodeks vedrørende bekæmpelse af bestikkelse og korruption (i overensstemmelse med internationale, europæiske og sektorspecifikke instrumenter/retningslinjer). Udlevering af oplysninger bør ske under overholdelse af beskyttelsen af forretningshemmeligheder (jf. EØSU's udtalelse INT/145) og bør ikke hæmmes af forskelle i nationale databeskyttelseslovgivninger. |
| --- | --- |

1.4.2.

Virksomheder, der byder på offentlige indkøbskontrakter, bør give oplysninger om deres ejerforhold, herunder den retmæssige ejer af virksomheden. Store virksomheder, der byder, bør have etableret en robust adfærdskodeks vedrørende bekæmpelse af bestikkelse og korruption (i overensstemmelse med internationale, europæiske og sektorspecifikke instrumenter/retningslinjer). Udlevering af oplysninger bør ske under overholdelse af beskyttelsen af forretningshemmeligheder (jf. EØSU's udtalelse INT/145) og bør ikke hæmmes af forskelle i nationale databeskyttelseslovgivninger.

| 1.4.3. | EU bør tilskynde til anvendelse af sanktioner med udelukkelse fra offentlige udbud som ultimativ sanktion for en proportional periode, samt tilsvarende foranstaltninger mod personer i den offentlige sektor som en afskrækkelse mod korruption. Kommissionen, Den Europæiske Investeringsbank og EU's medlemsstater bør oprette et EU-dækkende gensidigt udelukkelsessystem, som skal samle udelukkelsessystemerne på EU-niveau og nationalt plan og sikre, at korrupte personer forbydes at deltage i offentlige udbud i EU som forudset i de nye EU-direktiver om offentlige indkøb (2014/24 og 25). Tilsvarende konsekvenser bør gælde for personer i den offentlige sektor. Udelukkelse af den art bør navnlig overvejes i de tilfælde, hvor en virksomhed er dømt for forseelser eller har undladt at indføre forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af korruption. Systemet bør tage højde for virksomheder, der har gennemført reformer og truffet passende foranstaltninger til at forhindre korrupte handlinger i at finde sted (»selvrehabilitering«). Anvendelse af »integritetspagter« — tilsagn fra offentlige myndigheder og erhvervslivet til højere standarder for gennemsigtighed og integritet i forbindelse med offentlige indkøb — bør fremmes. Der er behov for øget opmærksomhed om etisk adfærd og regeloverholdelse i statsejede virksomheder og den offentlige forvaltning, både på nationalt og regionalt/lokalt plan. |
| --- | --- |

1.4.3.

EU bør tilskynde til anvendelse af sanktioner med udelukkelse fra offentlige udbud som ultimativ sanktion for en proportional periode, samt tilsvarende foranstaltninger mod personer i den offentlige sektor som en afskrækkelse mod korruption. Kommissionen, Den Europæiske Investeringsbank og EU's medlemsstater bør oprette et EU-dækkende gensidigt udelukkelsessystem, som skal samle udelukkelsessystemerne på EU-niveau og nationalt plan og sikre, at korrupte personer forbydes at deltage i offentlige udbud i EU som forudset i de nye EU-direktiver om offentlige indkøb (2014/24 og 25). Tilsvarende konsekvenser bør gælde for personer i den offentlige sektor. Udelukkelse af den art bør navnlig overvejes i de tilfælde, hvor en virksomhed er dømt for forseelser eller har undladt at indføre forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af korruption. Systemet bør tage højde for virksomheder, der har gennemført reformer og truffet passende foranstaltninger til at forhindre korrupte handlinger i at finde sted (»selvrehabilitering«). Anvendelse af »integritetspagter« — tilsagn fra offentlige myndigheder og erhvervslivet til højere standarder for gennemsigtighed og integritet i forbindelse med offentlige indkøb — bør fremmes. Der er behov for øget opmærksomhed om etisk adfærd og regeloverholdelse i statsejede virksomheder og den offentlige forvaltning, både på nationalt og regionalt/lokalt plan.

| 1.5. | EU bør forbedre gennemsigtigheden af de finansielle strømme i hele EU. Den seneste tids lovgivning for at forbedre gennemsigtigheden af virksomheders ejerforhold som led i det fjerde hvidvaskningsdirektiv hilses velkommen, men der er behov for offentlig information om de egentlige ejere af truster og andre selskabsformer. Gennemsigtigheden af de internationale finansielle strømme ville først og fremmest blive forbedret ved hjælp af forstærket virksomhedsrapportering baseret på internationale sektorspecifikke retningslinjer og relevant EU-lovgivning, som ville kræve, at multinationale selskaber indberetter finansielle nøgletal i de lande, hvor de opererer. |
| --- | --- |

1.5.

EU bør forbedre gennemsigtigheden af de finansielle strømme i hele EU. Den seneste tids lovgivning for at forbedre gennemsigtigheden af virksomheders ejerforhold som led i det fjerde hvidvaskningsdirektiv hilses velkommen, men der er behov for offentlig information om de egentlige ejere af truster og andre selskabsformer. Gennemsigtigheden af de internationale finansielle strømme ville først og fremmest blive forbedret ved hjælp af forstærket virksomhedsrapportering baseret på internationale sektorspecifikke retningslinjer og relevant EU-lovgivning, som ville kræve, at multinationale selskaber indberetter finansielle nøgletal i de lande, hvor de opererer.

| 1.5.1. | Bankers overholdelse af gældende EU-lovgivning skal forbedres. Kommissionen og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bør i den forbindelse spille en mere aktiv rolle for at sikre, at svagheder i gennemførelsen af reglerne i én medlemsstat ikke svækker det overordnede system. Kommissionen bør også bruge sine beføjelser til at harmonisere de strafferetlige sanktioner på dette område for at sikre, at der er tilstrækkeligt afskrækkende sanktioner i hele EU's jurisdiktion. Medlemsstaterne bør endvidere vejledes om at gøre en offentlig ansats forsætlige ulovlige berigelse til en strafbar handling som anført artikel 20 i FN's konvention mod korruption. |
| --- | --- |

1.5.1.

Bankers overholdelse af gældende EU-lovgivning skal forbedres. Kommissionen og Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bør i den forbindelse spille en mere aktiv rolle for at sikre, at svagheder i gennemførelsen af reglerne i én medlemsstat ikke svækker det overordnede system. Kommissionen bør også bruge sine beføjelser til at harmonisere de strafferetlige sanktioner på dette område for at sikre, at der er tilstrækkeligt afskrækkende sanktioner i hele EU's jurisdiktion. Medlemsstaterne bør endvidere vejledes om at gøre en offentlig ansats forsætlige ulovlige berigelse til en strafbar handling som anført artikel 20 i FN's konvention mod korruption.

| 1.6. | I mange tilfælde afhænger afsløring af korruption af informanters villighed til i god tro og på et rimeligt grundlag at stå frem. Kommissionen bør forsøge at finde alternative måder til at fremme beskyttelse af informanter og foretage en undersøgelse af gennemførligheden af instrumenter på EU-plan, f.eks. en forordning eller et direktiv, under hensyntagen til internationale, sektorspecifikke retningslinjer og de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet. Hensynet til privatlivets fred og forretningshemmeligheder bør ikke forhindre afsløring af korruption (direktiv 2013/36/EU (CRD IV)). Der bør endvidere være en passende mekanisme til at beskytte de berørte parter mod ukorrekt whistleblowing. |
| --- | --- |

1.6.

I mange tilfælde afhænger afsløring af korruption af informanters villighed til i god tro og på et rimeligt grundlag at stå frem. Kommissionen bør forsøge at finde alternative måder til at fremme beskyttelse af informanter og foretage en undersøgelse af gennemførligheden af instrumenter på EU-plan, f.eks. en forordning eller et direktiv, under hensyntagen til internationale, sektorspecifikke retningslinjer og de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet. Hensynet til privatlivets fred og forretningshemmeligheder bør ikke forhindre afsløring af korruption (direktiv 2013/36/EU (CRD IV)). Der bør endvidere være en passende mekanisme til at beskytte de berørte parter mod ukorrekt whistleblowing.

| 1.7. | Fordelingen og brugen af skatteydernes penge via EU's struktur- og investeringsfonde (herunder EFSI) indeholder en risiko for misbrug, hvilket erfaringerne og forskningen viser. Svig hænger ofte sammen med korruption, men efterforskningen er imidlertid hæmmet af svagheder i samarbejdet mellem EU og de nationale myndigheder. EU bør spille en mere fremtrædende rolle i forbindelse med overvågning og revision af brugen af finansiering med udgangspunkt i princippet om nultolerance over for korruption og svig. Den europæiske anklagemyndighed (EPPO) bør etableres som en selvstændig og effektiv EU-instans med tilstrækkelige midler til at efterforske og retsforfølge ikke alene lovovertrædelser, der påvirker EU's finanser, men også alvorlige grænseoverskridende forbrydelser såsom korruption, sådan som det er fastlagt i Lissabontraktaten. Eurojusts kapacitet bør ligeledes styrkes, da tredjelande, som ikke er omfattet af EPPO, lejlighedsvis er involverede. |
| --- | --- |

1.7.

Fordelingen og brugen af skatteydernes penge via EU's struktur- og investeringsfonde (herunder EFSI) indeholder en risiko for misbrug, hvilket erfaringerne og forskningen viser. Svig hænger ofte sammen med korruption, men efterforskningen er imidlertid hæmmet af svagheder i samarbejdet mellem EU og de nationale myndigheder. EU bør spille en mere fremtrædende rolle i forbindelse med overvågning og revision af brugen af finansiering med udgangspunkt i princippet om nultolerance over for korruption og svig. Den europæiske anklagemyndighed (EPPO) bør etableres som en selvstændig og effektiv EU-instans med tilstrækkelige midler til at efterforske og retsforfølge ikke alene lovovertrædelser, der påvirker EU's finanser, men også alvorlige grænseoverskridende forbrydelser såsom korruption, sådan som det er fastlagt i Lissabontraktaten. Eurojusts kapacitet bør ligeledes styrkes, da tredjelande, som ikke er omfattet af EPPO, lejlighedsvis er involverede.

| 1.8. | EU bør optrappe sin deltagelse i indsatsen mod korruption på den globale scene. EU bør indføre stærke antikorruptionsbestemmelser i sine aftaler med tredjelande. Finansieringsprogrammer (førtiltrædelse, naboskab, midler til udviklingssamarbejde, oversøisk støtte osv.) bør indeholde skrappe konditionalitetsbestemmelser med hensyn til håndtering og forebyggelse af korruption (herunder for at beskytte midlerne selv). Der skal indføres robuste mekanismer til at overvåge implementering og effektivitet. |
| --- | --- |

1.8.

EU bør optrappe sin deltagelse i indsatsen mod korruption på den globale scene. EU bør indføre stærke antikorruptionsbestemmelser i sine aftaler med tredjelande. Finansieringsprogrammer (førtiltrædelse, naboskab, midler til udviklingssamarbejde, oversøisk støtte osv.) bør indeholde skrappe konditionalitetsbestemmelser med hensyn til håndtering og forebyggelse af korruption (herunder for at beskytte midlerne selv). Der skal indføres robuste mekanismer til at overvåge implementering og effektivitet.

| 1.8.1. | Der bør træffes foranstaltninger for at sikre, at europæiske virksomheder, der overholder etiske standarder, beskyttes effektivt både på det indre marked og på den internationale scene mod konkurrenter fra tredjelande, som ikke overholder sådanne principper. Et af disse beskyttelseselementer bør være, at »kontraktbetingelserne bør udformes på en sådan måde at risici i forbindelse med kontrakten fordeles retfærdigt« (jf. betragtning 65 i CEF-forordning (EU) nr. 1316/2013). Dette princip bør medtages i teksten til alle EU's instrumenter, der beskæftiger sig med EU's midler. |
| --- | --- |

1.8.1.

Der bør træffes foranstaltninger for at sikre, at europæiske virksomheder, der overholder etiske standarder, beskyttes effektivt både på det indre marked og på den internationale scene mod konkurrenter fra tredjelande, som ikke overholder sådanne principper. Et af disse beskyttelseselementer bør være, at »kontraktbetingelserne bør udformes på en sådan måde at risici i forbindelse med kontrakten fordeles retfærdigt« (jf. betragtning 65 i CEF-forordning (EU) nr. 1316/2013). Dette princip bør medtages i teksten til alle EU's instrumenter, der beskæftiger sig med EU's midler.

| 1.8.2. | EU bør også styrke indsatsen for at forhindre, at dets finansielle system bliver et tilflugtssted for sorte penge. Begivenheder i de seneste år i for eksempel Afrika, Mellemøsten og Ukraine har vist, at bilaterale tilgange til inddrivelse og tilbagelevering af stjålne aktiver ikke slår til. Kommissionen bør spille en mere aktiv rolle med hensyn til at yde bistand og koordinere tilbageleveringen af de pågældende stjålne aktiver til disse lande. |
| --- | --- |

1.8.2.

EU bør også styrke indsatsen for at forhindre, at dets finansielle system bliver et tilflugtssted for sorte penge. Begivenheder i de seneste år i for eksempel Afrika, Mellemøsten og Ukraine har vist, at bilaterale tilgange til inddrivelse og tilbagelevering af stjålne aktiver ikke slår til. Kommissionen bør spille en mere aktiv rolle med hensyn til at yde bistand og koordinere tilbageleveringen af de pågældende stjålne aktiver til disse lande.

| 1.9. | EU-institutionerne skal for deres vedkommende sikre, at de er et forbillede mht. gennemsigtighed, integritet og god forvaltningsskik på en måde, så det bliver en reference for medlemsstaterne. Kun dermed vil EU-institutionerne have tilstrækkelig autoritet og troværdighed til at iværksætte, styre og gennemføre de foranstaltninger, der er beskrevet ovenfor. Med henblik herpå bør institutionerne tilstræbe maksimal ansvarliggørelse og gennemsigtighed i beslutningsprocessen, hvilket vil omfatte oprettelse af et »lovgivningsmæssigt fodspor« for EU's lovgivning og politikker — dvs. en offentlig og rettidig oversigt over samspillet mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og lobbyisterne — såvel som lovgivning om obligatorisk registrering af lobbyisme i EU. |
| --- | --- |

1.9.

EU-institutionerne skal for deres vedkommende sikre, at de er et forbillede mht. gennemsigtighed, integritet og god forvaltningsskik på en måde, så det bliver en reference for medlemsstaterne. Kun dermed vil EU-institutionerne have tilstrækkelig autoritet og troværdighed til at iværksætte, styre og gennemføre de foranstaltninger, der er beskrevet ovenfor. Med henblik herpå bør institutionerne tilstræbe maksimal ansvarliggørelse og gennemsigtighed i beslutningsprocessen, hvilket vil omfatte oprettelse af et »lovgivningsmæssigt fodspor« for EU's lovgivning og politikker — dvs. en offentlig og rettidig oversigt over samspillet mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne og lobbyisterne — såvel som lovgivning om obligatorisk registrering af lobbyisme i EU.

| 1.9.1. | EU bør også være konsekvent og proaktiv mht. overvågning og forebyggelse af interessekonflikter, da dette kan påvirke beslutningstagningen. Der bør etableres uafhængige etiske komitéer med beføjelse til at udstede bindende henstillinger og sanktioner. Yderligere reformer bør fastlægges i den femårige handlingsplan, som der henvises til i henstilling (1), og under hensyntagen til konklusionerne i Kommissionens og OLAF's rapporter om bekæmpelse af korruption. |
| --- | --- |

1.9.1.

EU bør også være konsekvent og proaktiv mht. overvågning og forebyggelse af interessekonflikter, da dette kan påvirke beslutningstagningen. Der bør etableres uafhængige etiske komitéer med beføjelse til at udstede bindende henstillinger og sanktioner. Yderligere reformer bør fastlægges i den femårige handlingsplan, som der henvises til i henstilling (1), og under hensyntagen til konklusionerne i Kommissionens og OLAF's rapporter om bekæmpelse af korruption.

| 1.10. | EØSU bør gøre en målrettet indsats for at bidrage til bekæmpelse af korruption i EU ved at:






  — | øge bevidstheden i civilsamfundet som led i opfølgningen på udtalelsen |
| --- | --- | --- |

1.10.

EØSU bør gøre en målrettet indsats for at bidrage til bekæmpelse af korruption i EU ved at:

—

øge bevidstheden i civilsamfundet som led i opfølgningen på udtalelsen

| — | involvere sig i den relevante offentlig-private dialog om korruption, sådan som Kommissionen har ønsket det |
| --- | --- |

—

involvere sig i den relevante offentlig-private dialog om korruption, sådan som Kommissionen har ønsket det

| — | inddrage spørgsmålet om bekæmpelse af korruption og svig i kommende udtalelser og overveje yderligere udtalelser, herunder udtalelser om sektorspecifik korruption |
| --- | --- |

—

inddrage spørgsmålet om bekæmpelse af korruption og svig i kommende udtalelser og overveje yderligere udtalelser, herunder udtalelser om sektorspecifik korruption

| — | rejse debatten som led i samarbejdet med de nationale økonomiske og sociale råd og kontakten med interessenterne og som led i EØSU's eksterne aktiviteter |
| --- | --- |

—

rejse debatten som led i samarbejdet med de nationale økonomiske og sociale råd og kontakten med interessenterne og som led i EØSU's eksterne aktiviteter

| — | overveje en revision af EØSU's interne kodeks for god forvaltningsskik og adfærdskodeksen for EØSU's medlemmer, herunder indførelse af interne regler om informanter |
| --- | --- |

—

overveje en revision af EØSU's interne kodeks for god forvaltningsskik og adfærdskodeksen for EØSU's medlemmer, herunder indførelse af interne regler om informanter

| — | fremme løbende samarbejde med EU-institutionerne (Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet), relevante agenturer og Regionsudvalget om indsatsen for bekæmpelse af korruption |
| --- | --- |

—

fremme løbende samarbejde med EU-institutionerne (Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet), relevante agenturer og Regionsudvalget om indsatsen for bekæmpelse af korruption

| — | nedsætte en antikorruptionsovervågningsgruppe. |
| --- | --- |

—

nedsætte en antikorruptionsovervågningsgruppe.

2.   Beskrivelse af korruption

| 2.1. | Korruption defineres med inspiration i FN's konvention mod korruption ofte som »enhver form for magtmisbrug for personlig vindings skyld«. Denne definition er udgangspunkt for nærværende udtalelse. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Korruption er meget udbredt globalt. Korruption i Europa anslås at koste EU's skatteborgere omkring 120 mia. EUR om året (ekskl. svindel med EU-midler), hvilket næsten svarer til EU's samlede årlige budget, svarende til én procent af EU's BNP. Korruptionen varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. I mange medlemsstater gennemsyrer korruptionen alle lag af den offentlige og private sfære. Kommissionen siger i indledningen til 2014-rapporten om bekæmpelse af korruption i EU, at »korruption (i alvorlig grad) skader økonomien og samfundet som helhed ... EU-medlemsstaterne er også berørt heraf. Korruption... har indvirkning på princippet om god regeringsførelse, forsvarlig forvaltning af de offentlige finanser og konkurrence på markederne. I ekstreme tilfælde underminerer den borgernes tillid til de demokratiske institutioner og processer.« |
| --- | --- |

2.2.

Korruption er meget udbredt globalt. Korruption i Europa anslås at koste EU's skatteborgere omkring 120 mia. EUR om året (ekskl. svindel med EU-midler), hvilket næsten svarer til EU's samlede årlige budget, svarende til én procent af EU's BNP. Korruptionen varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. I mange medlemsstater gennemsyrer korruptionen alle lag af den offentlige og private sfære. Kommissionen siger i indledningen til 2014-rapporten om bekæmpelse af korruption i EU, at »korruption (i alvorlig grad) skader økonomien og samfundet som helhed ... EU-medlemsstaterne er også berørt heraf. Korruption... har indvirkning på princippet om god regeringsførelse, forsvarlig forvaltning af de offentlige finanser og konkurrence på markederne. I ekstreme tilfælde underminerer den borgernes tillid til de demokratiske institutioner og processer.«

| 2.3. | Korruption har mange ansigter. Den kan klassificeres som korruption i den offentlige sektor, korruption i den private sektor og politisk korruption, afhængigt af i hvilken sektor den forekommer. Korruption involverer altid mindst to samtykkende aktører i den ulovlige handling. |
| --- | --- |

2.3.

Korruption har mange ansigter. Den kan klassificeres som korruption i den offentlige sektor, korruption i den private sektor og politisk korruption, afhængigt af i hvilken sektor den forekommer. Korruption involverer altid mindst to samtykkende aktører i den ulovlige handling.

| 2.3.1. | Typiske eksempler på korruption er bestikkelse, både i dens aktive og passive form, herunder tilbud om eller indrømmelse af en fordel og accept af eller anmodning om en sådan som en tilskyndelse til en lovlig, ulovlig eller uetisk handling, og som kan have form af gaver, lån, gebyrer, smøring (»betalinger under bordet«), belønninger (»returkommission«) og andre fordele såsom skattenedsættelse, godkendelse, tjenesteydelser, sponsorater og donationer. Korruption er i mange tilfælde knyttet til andre former for ulovlig praksis, som f.eks. prisaftaler, samordning af tilbudsgivning, hvidvaskning af penge, ulovlig berigelse, afpresning og bedrageri. Korruption er også til stede i mindre håndgribelige transaktioner, såsom favoritisme og nepotisme i forbindelse med ansættelse af offentligt ansatte, misbrug af indflydelse og udveksling af vennetjenester, klientelisme, uetisk praksis i forbindelse med immunitet, amnesti og privatisering, bestikkelse af rets- og politimyndigheder, finansiering af politiske partier og manipulation af valgkampagner. Uregulerede eller dårligt håndterede interessekonflikter kan føre til korruption for eksempel i form af tilbud om lukrative stillinger i virksomheder uden »karensperiode« til tidligere offentlige tjenestemænd (»svingdørsfænomenet«). |
| --- | --- |

2.3.1.

Typiske eksempler på korruption er bestikkelse, både i dens aktive og passive form, herunder tilbud om eller indrømmelse af en fordel og accept af eller anmodning om en sådan som en tilskyndelse til en lovlig, ulovlig eller uetisk handling, og som kan have form af gaver, lån, gebyrer, smøring (»betalinger under bordet«), belønninger (»returkommission«) og andre fordele såsom skattenedsættelse, godkendelse, tjenesteydelser, sponsorater og donationer. Korruption er i mange tilfælde knyttet til andre former for ulovlig praksis, som f.eks. prisaftaler, samordning af tilbudsgivning, hvidvaskning af penge, ulovlig berigelse, afpresning og bedrageri. Korruption er også til stede i mindre håndgribelige transaktioner, såsom favoritisme og nepotisme i forbindelse med ansættelse af offentligt ansatte, misbrug af indflydelse og udveksling af vennetjenester, klientelisme, uetisk praksis i forbindelse med immunitet, amnesti og privatisering, bestikkelse af rets- og politimyndigheder, finansiering af politiske partier og manipulation af valgkampagner. Uregulerede eller dårligt håndterede interessekonflikter kan føre til korruption for eksempel i form af tilbud om lukrative stillinger i virksomheder uden »karensperiode« til tidligere offentlige tjenestemænd (»svingdørsfænomenet«).

| 2.3.2. | Der er en række faktorer, der fremmer alle disse uetiske og illegale aktiviteter. Dette omfatter retlige hindringer (immunitet til folkevalgte og forældelseslove); manglende internationale standarder, adfærdskodekser, etiske retningslinjer og fyldestgørende varslingsmekanismer; manglende gennemsigtighed omkring den offentlige beslutningsproces, og hvordan denne påvirkes, f.eks. manglende offentliggørelse af valgte eller udnævnte personers eksterne indtægter og aktiviteter eller af uigennemsigtige møder med personer med henblik på at påvirke sådanne beslutninger. |
| --- | --- |

2.3.2.

Der er en række faktorer, der fremmer alle disse uetiske og illegale aktiviteter. Dette omfatter retlige hindringer (immunitet til folkevalgte og forældelseslove); manglende internationale standarder, adfærdskodekser, etiske retningslinjer og fyldestgørende varslingsmekanismer; manglende gennemsigtighed omkring den offentlige beslutningsproces, og hvordan denne påvirkes, f.eks. manglende offentliggørelse af valgte eller udnævnte personers eksterne indtægter og aktiviteter eller af uigennemsigtige møder med personer med henblik på at påvirke sådanne beslutninger.

| 2.3.3. | Korruption er ofte knyttet til den uformelle økonomi og til organiseret kriminalitet. I sin trusselsvurdering om grov og organiseret kriminalitet (SOCTA) fra 2013 anslår Europol, at der i øjeblikket er 3 600 organiserede kriminelle grupper og netværk, der opererer inden for EU's grænser, som i stigende grad infiltrerer alle dele af økonomien. |
| --- | --- |

2.3.3.

Korruption er ofte knyttet til den uformelle økonomi og til organiseret kriminalitet. I sin trusselsvurdering om grov og organiseret kriminalitet (SOCTA) fra 2013 anslår Europol, at der i øjeblikket er 3 600 organiserede kriminelle grupper og netværk, der opererer inden for EU's grænser, som i stigende grad infiltrerer alle dele af økonomien.

| 2.4. | Korruption ses som et stort og tiltagende tværnationalt problem i hele EU og på internationalt plan. Korruption stopper ikke ved landegrænserne. |
| --- | --- |

2.4.

Korruption ses som et stort og tiltagende tværnationalt problem i hele EU og på internationalt plan. Korruption stopper ikke ved landegrænserne.

| 2.5. | I juni 2011 tog Kommissionen et vigtigt skridt til at håndtere og bekæmpe korruption i Europa med vedtagelsen af en samlet pakke til bekæmpelse af korruption. Der blev på EU-plan indført en indberetningsmekanisme for korruption. I februar 2014 blev EU's første rapport om bekæmpelse af korruption — COM(2014) 38 final — offentliggjort. Tanken er, at der hvert andet år skal udsendes nye rapporter. Denne første rapport sigter mod at lancere en bred debat mellem interesseparterne, herunder civilsamfundet, for at understøtte indsatsen mod korruption og finde måder, hvorpå EU-institutionerne kan bidrage til at bekæmpe korruption. Ideen om »samfundets deltagelse« er inspireret af artikel 13 i FN's konvention mod korruption. |
| --- | --- |

2.5.

I juni 2011 tog Kommissionen et vigtigt skridt til at håndtere og bekæmpe korruption i Europa med vedtagelsen af en samlet pakke til bekæmpelse af korruption. Der blev på EU-plan indført en indberetningsmekanisme for korruption. I februar 2014 blev EU's første rapport om bekæmpelse af korruption — COM(2014) 38 final — offentliggjort. Tanken er, at der hvert andet år skal udsendes nye rapporter. Denne første rapport sigter mod at lancere en bred debat mellem interesseparterne, herunder civilsamfundet, for at understøtte indsatsen mod korruption og finde måder, hvorpå EU-institutionerne kan bidrage til at bekæmpe korruption. Ideen om »samfundets deltagelse« er inspireret af artikel 13 i FN's konvention mod korruption.

| 2.5.1. | Rapporten omhandler bestikkelsesproblemer, der er specifikke for de enkelte medlemsstater, og understreger, at medlemsstaterne generelt bør styrke deres bestræbelser på at bekæmpe korruption, da de ikke i tilstrækkelig grad omsætter, gennemfører og håndhæver bestemmelserne i de relevante internationale og europæiske instrumenter. |
| --- | --- |

2.5.1.

Rapporten omhandler bestikkelsesproblemer, der er specifikke for de enkelte medlemsstater, og understreger, at medlemsstaterne generelt bør styrke deres bestræbelser på at bekæmpe korruption, da de ikke i tilstrækkelig grad omsætter, gennemfører og håndhæver bestemmelserne i de relevante internationale og europæiske instrumenter.

| 2.5.2. | Sammen med rapporten blev der offentliggjort to Eurobarometerundersøgelser: a) den særlige Eurobarometerundersøgelse om korruption, og b) den erhvervsorienterede »Flash Survey«. |
| --- | --- |

2.5.2.

Sammen med rapporten blev der offentliggjort to Eurobarometerundersøgelser: a) den særlige Eurobarometerundersøgelse om korruption, og b) den erhvervsorienterede »Flash Survey«.

| 2.5.2.1. | De vigtigste elementer i undersøgelserne er følgende (alle talstørrelser henviser til antallet af EU-borgere/virksomheder, der besvarede spørgeundersøgelsen):






  — | tre fjerdedele af EU-borgerne mener, at korruption er udbredt i deres hjemland. I ti medlemsstater er tallet højere end 90 % |
| --- | --- | --- |

2.5.2.1.

De vigtigste elementer i undersøgelserne er følgende (alle talstørrelser henviser til antallet af EU-borgere/virksomheder, der besvarede spørgeundersøgelsen):

—

tre fjerdedele af EU-borgerne mener, at korruption er udbredt i deres hjemland. I ti medlemsstater er tallet højere end 90 %

| — | mere end halvdelen af europæerne mener, at korruptionsniveauet er steget de seneste tre år |
| --- | --- |

—

mere end halvdelen af europæerne mener, at korruptionsniveauet er steget de seneste tre år

| — | tre fjerdedel af europæerne siger, at bestikkelse og udnyttelse af forbindelser ofte er den nemmeste vej til at opnå visse offentlige tjenesteydelser (f.eks. lægehjælp og sundhedsydelser) i deres lande |
| --- | --- |

—

tre fjerdedel af europæerne siger, at bestikkelse og udnyttelse af forbindelser ofte er den nemmeste vej til at opnå visse offentlige tjenesteydelser (f.eks. lægehjælp og sundhedsydelser) i deres lande

| — | over to tredjedele af europæerne mener, at der er korruption i EU's institutioner, og mere end halvdelen af dem mener, at institutionerne ikke medvirker til at mindske korruptionen i Europa |
| --- | --- |

—

over to tredjedele af europæerne mener, at der er korruption i EU's institutioner, og mere end halvdelen af dem mener, at institutionerne ikke medvirker til at mindske korruptionen i Europa

| — | omkring halvdelen af virksomhederne mener, at korruption udgør et problem for at drive virksomhed. Statsejede virksomheder og den offentlige sektor, herunder skatte- og toldmyndighederne, synes særligt sårbare |
| --- | --- |

—

omkring halvdelen af virksomhederne mener, at korruption udgør et problem for at drive virksomhed. Statsejede virksomheder og den offentlige sektor, herunder skatte- og toldmyndighederne, synes særligt sårbare

| — | over halvdelen af virksomhederne bemærker, at korruption er et udbredt fænomen i offentlige indkøb, som følge af interessekonflikter, uigennemsigtig praksis og favoritisme. Offentlige indkøb vedrørende projekter og kontrakter inden for byudvikling, infrastruktur, byggeri og sundhedspleje udpeges som særligt sårbare for korruption på alle niveauer. |
| --- | --- |

—

over halvdelen af virksomhederne bemærker, at korruption er et udbredt fænomen i offentlige indkøb, som følge af interessekonflikter, uigennemsigtig praksis og favoritisme. Offentlige indkøb vedrørende projekter og kontrakter inden for byudvikling, infrastruktur, byggeri og sundhedspleje udpeges som særligt sårbare for korruption på alle niveauer.

| 2.6. | En OECD-rapport fra december 2014 viser, at omfanget af bestikkelse i udlandet fortsat er uacceptabelt stort. Den beskriver over 400 tilfælde af bestikkelse af udenlandske embedsmænd i perioden 2009-2014. Bestikkelsen udgjorde i gennemsnit 11 % af den samlede værdi af transaktionen og var i mange tilfælde knyttet til offentlige indkøb. To tredjedele af tilfældene fandt sted i fire sektorer: udvindingssektoren, bygge- og anlægssektoren, transport- og lagersektoren og informations- og kommunikationssektoren. |
| --- | --- |

2.6.

En OECD-rapport fra december 2014 viser, at omfanget af bestikkelse i udlandet fortsat er uacceptabelt stort. Den beskriver over 400 tilfælde af bestikkelse af udenlandske embedsmænd i perioden 2009-2014. Bestikkelsen udgjorde i gennemsnit 11 % af den samlede værdi af transaktionen og var i mange tilfælde knyttet til offentlige indkøb. To tredjedele af tilfældene fandt sted i fire sektorer: udvindingssektoren, bygge- og anlægssektoren, transport- og lagersektoren og informations- og kommunikationssektoren.

| 2.7. | For så vidt angår indsatsen for at beskytte EU's finansielle interesser (skatteydernes penge, der håndteres af EU), blev der i 2013 rapporteret 16 000 tilfælde af uregelmæssigheder (ca. 2 mia. EUR) i forbindelse med anvendelsen af EU's midler, hvoraf der i 1 600 sager (350 mio. EUR) var tale om svig. Siden 2009 er antallet af indberettede uregelmæssigheder steget med 22 % og værdien heraf med 48 %. Forfalskning af dokumenter (sandsynligvis ofte knyttet til korruption) var den vigtigste kilde til denne adfærd. Den Europæiske Revisionsret konstaterede i sin årsberetning for 2013 misbrug eller fejl ved ca. 5 % af de tildelte EU-midler, især i regionalpolitik, energi og transport, landbrug, miljø, fiskeri og sundhed. |
| --- | --- |

2.7.

For så vidt angår indsatsen for at beskytte EU's finansielle interesser (skatteydernes penge, der håndteres af EU), blev der i 2013 rapporteret 16 000 tilfælde af uregelmæssigheder (ca. 2 mia. EUR) i forbindelse med anvendelsen af EU's midler, hvoraf der i 1 600 sager (350 mio. EUR) var tale om svig. Siden 2009 er antallet af indberettede uregelmæssigheder steget med 22 % og værdien heraf med 48 %. Forfalskning af dokumenter (sandsynligvis ofte knyttet til korruption) var den vigtigste kilde til denne adfærd. Den Europæiske Revisionsret konstaterede i sin årsberetning for 2013 misbrug eller fejl ved ca. 5 % af de tildelte EU-midler, især i regionalpolitik, energi og transport, landbrug, miljø, fiskeri og sundhed.

3.   Internationale instrumenter til bekæmpelse af korruption og bestikkelse

| 3.1. | Ud over deres egen nationale lovgivning om bekæmpelse af bestikkelse og korruption er EU's medlemsstater parter i en række internationale konventioner og traktater og overholder desuden den relevante EU-lovgivning. Hver af disse konventioner har sine egne procedurer for overvågning, der normalt omfatter en eller anden form for peerevaluering. |
| --- | --- |

3.1.

Ud over deres egen nationale lovgivning om bekæmpelse af bestikkelse og korruption er EU's medlemsstater parter i en række internationale konventioner og traktater og overholder desuden den relevante EU-lovgivning. Hver af disse konventioner har sine egne procedurer for overvågning, der normalt omfatter en eller anden form for peerevaluering.

| 3.2. | De vigtige internationale instrumenter og mekanismer til bekæmpelse af korruption er:






  — | FN's konvention mod korruption (UNCAC) |
| --- | --- | --- |

3.2.

De vigtige internationale instrumenter og mekanismer til bekæmpelse af korruption er:

—

FN's konvention mod korruption (UNCAC)

| — | OECD-konventionen om bekæmpelse af bestikkelse af udenlandske tjenestemænd i forbindelse med internationale forretningstransaktioner |
| --- | --- |

—

OECD-konventionen om bekæmpelse af bestikkelse af udenlandske tjenestemænd i forbindelse med internationale forretningstransaktioner

| — | Europarådets strafferetskonvention om korruption fra 1999; civilretskonvention om korruption. |
| --- | --- |

—

Europarådets strafferetskonvention om korruption fra 1999; civilretskonvention om korruption.

| 3.3. | EU's vigtigste retsinstrumenter til bekæmpelse af korruption er:






  — | Artikel 83, stk. 1, i EUF-traktaten, der giver EU mandat til at håndtere alvorlig kriminalitet (hvor bl.a. korruption nævnes) med en europæisk eller grænseoverskridende dimension |
| --- | --- | --- |

3.3.

EU's vigtigste retsinstrumenter til bekæmpelse af korruption er:

—

Artikel 83, stk. 1, i EUF-traktaten, der giver EU mandat til at håndtere alvorlig kriminalitet (hvor bl.a. korruption nævnes) med en europæisk eller grænseoverskridende dimension

| — | Artikel 325, stk. 4, i EUF-traktaten, der udgør et retsgrundlag for alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe svig, der skader EU's finansielle interesser |
| --- | --- |

—

Artikel 325, stk. 4, i EUF-traktaten, der udgør et retsgrundlag for alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe svig, der skader EU's finansielle interesser

| — | 1997-konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd i EU eller i EU's medlemsstater |
| --- | --- |

—

1997-konventionen om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer tjenestemænd i EU eller i EU's medlemsstater

| — | rammeafgørelse (2003/568/RIA) om bekæmpelse af bestikkelse i den private sektor. |
| --- | --- |

—

rammeafgørelse (2003/568/RIA) om bekæmpelse af bestikkelse i den private sektor.

| 3.4. | UNCAC er den mest omfattende af de internationale konventioner. Alle EU's medlemsstater har ratificeret konventionen, og EU er også medunderskriver. |
| --- | --- |

3.4.

UNCAC er den mest omfattende af de internationale konventioner. Alle EU's medlemsstater har ratificeret konventionen, og EU er også medunderskriver.

| 3.5. | EU har vedtaget direktiver, meddelelser og rammeafgørelser, som hovedsagelig fastlægger minimumsstandarder og behandler emner, der vedrører bekæmpelse af korruption og svig: skattesvig og skatteunddragelse, hvidvaskning af penge, virksomhedernes sociale ansvar, rapportering om ikke-finansielle transaktioner, virksomhedsstyring, offentlige indkøb og revision. EØSU har med jævne mellemrum afgivet udtalelser om disse EU-initiativer. |
| --- | --- |

3.5.

EU har vedtaget direktiver, meddelelser og rammeafgørelser, som hovedsagelig fastlægger minimumsstandarder og behandler emner, der vedrører bekæmpelse af korruption og svig: skattesvig og skatteunddragelse, hvidvaskning af penge, virksomhedernes sociale ansvar, rapportering om ikke-finansielle transaktioner, virksomhedsstyring, offentlige indkøb og revision. EØSU har med jævne mellemrum afgivet udtalelser om disse EU-initiativer.

| 3.6. | EU har også indført bestemmelser om bekæmpelse af korruption og svig i sine finansieringsprogrammer — både internt og eksternt (herunder samhørighedspolitikken, regionalpolitikken, landbrugspolitikken, udvidelsespolitikken, naboskabspolitikken og udviklingspolitikken). |
| --- | --- |

3.6.

EU har også indført bestemmelser om bekæmpelse af korruption og svig i sine finansieringsprogrammer — både internt og eksternt (herunder samhørighedspolitikken, regionalpolitikken, landbrugspolitikken, udvidelsespolitikken, naboskabspolitikken og udviklingspolitikken).

| 3.7. | Som et første middel til at beskytte lovlydige EU-virksomheder på markederne i tredjelande bør de principper, der er indeholdt i betragtning 65 i CEF-forordning (EU) nr. 1316/2013, og regel nr. 3.24 i EBRD's »Procurement Policies and Rules«, som kræver en rimelig risikoallokering i forbindelse med en kontrakt, medtages i teksten til alle EU's instrumenter, der beskæftiger sig med EU's midler. |
| --- | --- |

3.7.

Som et første middel til at beskytte lovlydige EU-virksomheder på markederne i tredjelande bør de principper, der er indeholdt i betragtning 65 i CEF-forordning (EU) nr. 1316/2013, og regel nr. 3.24 i EBRD's »Procurement Policies and Rules«, som kræver en rimelig risikoallokering i forbindelse med en kontrakt, medtages i teksten til alle EU's instrumenter, der beskæftiger sig med EU's midler.

| 3.8. | Kommissionen har siden 2011 på grundlag af EUF-traktatens artikel 325 gennemført en omfattende strategi til bekæmpelse af svig (CAFS, COM(2011) 376) med henblik på at forbedre alle dimensionerne af bekæmpelsen af svig — forebyggelse, afsløring og betingelserne for undersøgelser af svig og for at opnå tilstrækkelig tilbagesendelse og afskrækkelse, ved hjælp af afskrækkende sanktioner. Kommissionens tjenestegrene har udviklet sektorspecifikke strategier til bekæmpelse af svig. Direktivforslaget (COM(2012) 363) om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser er ligeledes relevant. |
| --- | --- |

3.8.

Kommissionen har siden 2011 på grundlag af EUF-traktatens artikel 325 gennemført en omfattende strategi til bekæmpelse af svig (CAFS, COM(2011) 376) med henblik på at forbedre alle dimensionerne af bekæmpelsen af svig — forebyggelse, afsløring og betingelserne for undersøgelser af svig og for at opnå tilstrækkelig tilbagesendelse og afskrækkelse, ved hjælp af afskrækkende sanktioner. Kommissionens tjenestegrene har udviklet sektorspecifikke strategier til bekæmpelse af svig. Direktivforslaget (COM(2012) 363) om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser er ligeledes relevant.

4.   Selvregulering — etiske kodekser vedrørende korruption og bestikkelse

| 4.1. | Selvregulering spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af korruption og bestikkelse. Virksomhederne inddrager i stigende grad socialt ansvar, regelefterlevelse og korruptionsbekæmpelse som en del af deres overordnede politik og forvaltning. Individuelle virksomheders etiske adfærdskodekser er hovedsageligt baseret på internationale, sektorspecifikke retningslinjer og skal også omfatte implementering af relevante EU-standarder (rapportering om ikke-finansielle transaktioner, virksomhedernes sociale ansvar osv.). Hovedformålet med en virksomhedskodeks er at fremme etisk adfærd i alle virksomhedens aktiviteter, forpligte alle aktører og gennemføre kodeksen på en gennemsigtig og inklusiv måde, idet den tillige tages op inden for rammerne af den sociale dialog. |
| --- | --- |

4.1.

Selvregulering spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af korruption og bestikkelse. Virksomhederne inddrager i stigende grad socialt ansvar, regelefterlevelse og korruptionsbekæmpelse som en del af deres overordnede politik og forvaltning. Individuelle virksomheders etiske adfærdskodekser er hovedsageligt baseret på internationale, sektorspecifikke retningslinjer og skal også omfatte implementering af relevante EU-standarder (rapportering om ikke-finansielle transaktioner, virksomhedernes sociale ansvar osv.). Hovedformålet med en virksomhedskodeks er at fremme etisk adfærd i alle virksomhedens aktiviteter, forpligte alle aktører og gennemføre kodeksen på en gennemsigtig og inklusiv måde, idet den tillige tages op inden for rammerne af den sociale dialog.

| 4.2. | De centrale internationale retningslinjer og mekanismer, der beskriver principperne for, hvordan virksomheder kan undgå korruption og bestikkelse og fremme etisk adfærd og gennemsigtighed, er:






  — | ICC's regler om bekæmpelse af korruption, retningslinjer for rapportering af uregelmæssigheder (whistleblowing), håndbøger osv. |
| --- | --- | --- |

4.2.

De centrale internationale retningslinjer og mekanismer, der beskriver principperne for, hvordan virksomheder kan undgå korruption og bestikkelse og fremme etisk adfærd og gennemsigtighed, er:

—

ICC's regler om bekæmpelse af korruption, retningslinjer for rapportering af uregelmæssigheder (whistleblowing), håndbøger osv.

| — | FN's Global Compact, ti principper om bekæmpelse af korruption og de tilhørende retningslinjer om rapportering |
| --- | --- |

—

FN's Global Compact, ti principper om bekæmpelse af korruption og de tilhørende retningslinjer om rapportering

| — | OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder: anbefaling nr. 7 om »Bekæmpelse af bestikkelse, opfordring til bestikkelse og afpresning« |
| --- | --- |

—

OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder: anbefaling nr. 7 om »Bekæmpelse af bestikkelse, opfordring til bestikkelse og afpresning«

| — | ISO-standard 37001 om »forvaltningssystemer til bekæmpelse af bestikkelse«, (under udarbejdelse ISO PC/278) |
| --- | --- |

—

ISO-standard 37001 om »forvaltningssystemer til bekæmpelse af bestikkelse«, (under udarbejdelse ISO PC/278)

| — | Verdensbankgruppens retningslinjer for korruptionsbekæmpelse |
| --- | --- |

—

Verdensbankgruppens retningslinjer for korruptionsbekæmpelse

| — | Global Reporting Initiative (GRI, GR4) |
| --- | --- |

—

Global Reporting Initiative (GRI, GR4)

| — | Transparency Internationals forretningsprincipper om bekæmpelse af bestikkelse, osv. |
| --- | --- |

—

Transparency Internationals forretningsprincipper om bekæmpelse af bestikkelse, osv.

Sektorspecifikke retningslinjer på EU-niveau — f.eks. den europæiske byggeindustri (www.fiec.org, herunder relevante retningslinjer og fælles erklæringer), udvindingsindustrien (www.eiti.org) — er af central betydning i de pågældende sektorer. Det samme gælder for nationale retningslinjer (f.eks. den tyske kodeks for bæredygtighed, Dansk Industris retningslinjer), som anses for at have en væsentlig rolle i styringen af virksomhedernes adfærd.

| 4.3. | Europa-Parlamentet og Kommissionen har vedtaget deres egne interne etiske retningslinjer som supplement til de forpligtelser, der påhviler tjenestemænd i henhold til EU's personalevedtægt, herunder en adfærdskodeks for medlemmer af Kommissionen og en adfærdskodeks for Europa-Parlamentets medlemmer med retningslinjer for, hvordan man behandler gaver og donationer, andre økonomiske interesser og interessekonflikter. EØSU har vedtaget tilsvarende kodekser. |
| --- | --- |

4.3.

Europa-Parlamentet og Kommissionen har vedtaget deres egne interne etiske retningslinjer som supplement til de forpligtelser, der påhviler tjenestemænd i henhold til EU's personalevedtægt, herunder en adfærdskodeks for medlemmer af Kommissionen og en adfærdskodeks for Europa-Parlamentets medlemmer med retningslinjer for, hvordan man behandler gaver og donationer, andre økonomiske interesser og interessekonflikter. EØSU har vedtaget tilsvarende kodekser.

5.   Bemærkninger vedrørende virksomhedernes og civilsamfundets synsvinkel

| 5.1. | Situationen med hensyn til korruption og svig i forbindelse med offentlige midler inden for EU er uacceptabel. Konsekvenserne mærkes tydeligt af civilsamfundet og erhvervslivet. Korruption medfører yderligere udgifter for forbrugerne og et usikkert miljø for virksomheder, som lever op til etiske standarder. EØSU noterer sig med utilfredshed den udbredte korruption og svig i EU's medlemsstater samt visse regeringers og lokale myndigheders svage politiske vilje til at bekæmpe korruption effektivt, herunder utilstrækkelig gennemførelse og håndhævelse af eksisterende internationale, europæiske og nationale instrumenter. |
| --- | --- |

5.1.

Situationen med hensyn til korruption og svig i forbindelse med offentlige midler inden for EU er uacceptabel. Konsekvenserne mærkes tydeligt af civilsamfundet og erhvervslivet. Korruption medfører yderligere udgifter for forbrugerne og et usikkert miljø for virksomheder, som lever op til etiske standarder. EØSU noterer sig med utilfredshed den udbredte korruption og svig i EU's medlemsstater samt visse regeringers og lokale myndigheders svage politiske vilje til at bekæmpe korruption effektivt, herunder utilstrækkelig gennemførelse og håndhævelse af eksisterende internationale, europæiske og nationale instrumenter.

| 5.1.1. | Borgerne og de sociale og økonomiske aktører har, uanset hvor de bor i Europa, ret til at leve i et gennemsigtigt og retfærdigt ledet samfund baseret på retsstatsprincippet. Finanskrisen og eurokrisen har ført til, at borgerne i stigende grad kritiserer åbenlys korruption og har dalende tillid eller helt mistet tilliden til demokratisk styring på EU-niveau, og dermed til øget EU-skepsis. Civilsamfundet forventer, at EU og medlemsstaterne styrker deres indsats for at bekæmpe korruption og svig. Beslutningstagerne skal klart vise, at de handler i offentlighedens interesse. |
| --- | --- |

5.1.1.

Borgerne og de sociale og økonomiske aktører har, uanset hvor de bor i Europa, ret til at leve i et gennemsigtigt og retfærdigt ledet samfund baseret på retsstatsprincippet. Finanskrisen og eurokrisen har ført til, at borgerne i stigende grad kritiserer åbenlys korruption og har dalende tillid eller helt mistet tilliden til demokratisk styring på EU-niveau, og dermed til øget EU-skepsis. Civilsamfundet forventer, at EU og medlemsstaterne styrker deres indsats for at bekæmpe korruption og svig. Beslutningstagerne skal klart vise, at de handler i offentlighedens interesse.

| 5.2. | Af disse grunde engagerer EØSU sig selv i bestræbelserne på at tackle problemet. Udvalget reagerer på Kommissionens ønske om, at civilsamfundet skal være med til at bekæmpe korruption. Udtalelsens hovedformål er at bidrage til Kommissionens næste rapport om bekæmpelse af korruption (i 2016), såvel som at gøre sit til at øge bevidstheden, udbrede information og fremme gennemsigtigheden. |
| --- | --- |

5.2.

Af disse grunde engagerer EØSU sig selv i bestræbelserne på at tackle problemet. Udvalget reagerer på Kommissionens ønske om, at civilsamfundet skal være med til at bekæmpe korruption. Udtalelsens hovedformål er at bidrage til Kommissionens næste rapport om bekæmpelse af korruption (i 2016), såvel som at gøre sit til at øge bevidstheden, udbrede information og fremme gennemsigtigheden.

| 5.3. | Korruption er ikke kun et spørgsmål om integritet og etik, men også om økonomi, eftersom den skader den lovlige økonomi — retfærdige vilkår og betingelser for handel, investeringer og konkurrence — og dermed påvirker vækst og konkurrenceevne. Tal fra Verdensbanken og Det Verdensøkonomiske Forum viser, at den økonomiske konkurrenceevne er tæt knyttet til en regerings evne til at bekæmpe korruption. Undersøgelser har vist, at kontrol af korruption i EU hænger tæt sammen med, hvor let det er at drive forretning, samt at korruption har negative konsekvenser for de private investeringer. |
| --- | --- |

5.3.

Korruption er ikke kun et spørgsmål om integritet og etik, men også om økonomi, eftersom den skader den lovlige økonomi — retfærdige vilkår og betingelser for handel, investeringer og konkurrence — og dermed påvirker vækst og konkurrenceevne. Tal fra Verdensbanken og Det Verdensøkonomiske Forum viser, at den økonomiske konkurrenceevne er tæt knyttet til en regerings evne til at bekæmpe korruption. Undersøgelser har vist, at kontrol af korruption i EU hænger tæt sammen med, hvor let det er at drive forretning, samt at korruption har negative konsekvenser for de private investeringer.

| 5.3.1. | Korruption giver virksomhederne øgede omkostninger, eftersom »rene« virksomheder risikerer at miste kontrakter i et korruptionspræget miljø. Korruption hæmmer således det indre markeds effektivitet og kan således få en negativ indvirkning på bestræbelserne for at nå målene for 2020-strategien for vækst og for at forbedre Europas globale konkurrenceevne. Korruption svækker dermed mulighederne for at forbedre beskæftigelsen og velstanden i Europa og konkurrenceevnen for de virksomheder i EU, der er aktive uden for EU. |
| --- | --- |

5.3.1.

Korruption giver virksomhederne øgede omkostninger, eftersom »rene« virksomheder risikerer at miste kontrakter i et korruptionspræget miljø. Korruption hæmmer således det indre markeds effektivitet og kan således få en negativ indvirkning på bestræbelserne for at nå målene for 2020-strategien for vækst og for at forbedre Europas globale konkurrenceevne. Korruption svækker dermed mulighederne for at forbedre beskæftigelsen og velstanden i Europa og konkurrenceevnen for de virksomheder i EU, der er aktive uden for EU.

| 5.3.2. | Virksomheder med et godt antikorruptionsrenommé tiltrækker investorer. Erhvervslivets image er i fare, når en virksomhed findes skyldig i bestikkelse og korruption. Det vil ikke alene skade virksomhedens eget rygte, men vil placere erhvervslivet som sådan i et dårligt lys. Imidlertid bør man også tage de administrative og økonomiske byrder for virksomhederne og især SMV'erne i betragtning i forbindelse med bestemmelserne om overholdelse af antikorruptionslovgivningen og krav om rapportering. |
| --- | --- |

5.3.2.

Virksomheder med et godt antikorruptionsrenommé tiltrækker investorer. Erhvervslivets image er i fare, når en virksomhed findes skyldig i bestikkelse og korruption. Det vil ikke alene skade virksomhedens eget rygte, men vil placere erhvervslivet som sådan i et dårligt lys. Imidlertid bør man også tage de administrative og økonomiske byrder for virksomhederne og især SMV'erne i betragtning i forbindelse med bestemmelserne om overholdelse af antikorruptionslovgivningen og krav om rapportering.

| 5.4. | Medierne rapporterer regelmæssigt om korruption på højeste niveau i mange medlemsstater, såvel som andre steder i verden. Politisk korruption (f.eks. i forbindelse med udnævnelser, bestikkelse og finansiering af politiske partier og valgkampagner, manipulation af sportsarrangementer) opfattes, navnlig når rets- og politimyndigheder er involveret, blandt borgerne som værende særdeles skadelig for samfundet. Der skal sættes en stopper for denne praksis samt den udbredte anvendelse af »penge under bordet« i mange medlemsstater, som påvirker borgernes dagligdag. Disse fænomener i samfundet synes at være baseret på en ændret opfattelse af, hvad der er lovligt. Det bør der tages fat på: Borgerne har ret til retsstatsbaseret og velfungerende forvaltning og offentlige tjenesteydelser, der er fri for korruption. Der er brug for en holdningsændring, og en gennemsigtighedskultur bør erstatte en korruptionskultur, hvor en sådan findes. Dette bør i bund og grund tackles ved hjælp af lovgivning og indgå som led i opdragelse og uddannelse. |
| --- | --- |

5.4.

Medierne rapporterer regelmæssigt om korruption på højeste niveau i mange medlemsstater, såvel som andre steder i verden. Politisk korruption (f.eks. i forbindelse med udnævnelser, bestikkelse og finansiering af politiske partier og valgkampagner, manipulation af sportsarrangementer) opfattes, navnlig når rets- og politimyndigheder er involveret, blandt borgerne som værende særdeles skadelig for samfundet. Der skal sættes en stopper for denne praksis samt den udbredte anvendelse af »penge under bordet« i mange medlemsstater, som påvirker borgernes dagligdag. Disse fænomener i samfundet synes at være baseret på en ændret opfattelse af, hvad der er lovligt. Det bør der tages fat på: Borgerne har ret til retsstatsbaseret og velfungerende forvaltning og offentlige tjenesteydelser, der er fri for korruption. Der er brug for en holdningsændring, og en gennemsigtighedskultur bør erstatte en korruptionskultur, hvor en sådan findes. Dette bør i bund og grund tackles ved hjælp af lovgivning og indgå som led i opdragelse og uddannelse.

| 5.5. | EØSU støtter Kommissionens tiltag og henstillinger vedrørende bekæmpelse af korruption, EU's bestræbelser på at bekæmpe svig samt Europa-Parlamentets indsats, navnlig handlingsplanen for 2014-2019 til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge. Desuden er henstillingerne i rapporterne fra Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (GRECO), FN, OECD og ICC uundværlige og bør tages med i betragtning i forbindelse med styrkelsen af EU's og medlemsstaternes politikker og aktiviteter til bekæmpelse af korruption. |
| --- | --- |

5.5.

EØSU støtter Kommissionens tiltag og henstillinger vedrørende bekæmpelse af korruption, EU's bestræbelser på at bekæmpe svig samt Europa-Parlamentets indsats, navnlig handlingsplanen for 2014-2019 til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, korruption og hvidvaskning af penge. Desuden er henstillingerne i rapporterne fra Europarådets Sammenslutning af Stater mod Korruption (GRECO), FN, OECD og ICC uundværlige og bør tages med i betragtning i forbindelse med styrkelsen af EU's og medlemsstaternes politikker og aktiviteter til bekæmpelse af korruption.

| 5.6. | Den stærke indbyrdes afhængighed mellem medlemsstaternes økonomier og de grænseoverskridende pengestrømmes stigende omfang og hastighed øger risikoen for, at korruption spredes inden for EU. Korruption er blevet et grænseoverskridende fænomen og kan ikke længere ses som et rent nationalt strafferetligt anliggende. Det kan sammenlignes med en smitsom sygdom, som ingen kan siges automatisk at være immun over for. Der er behov for et målrettet sundhedsvæsen. For at opnå betydelige fremskridt skal den nuværende fragmenterede tilgang erstattes af en mere sammenhængende tilgang. Kommissionens rapporter bør tage dette aspekt op på passende vis: Antikorruptionsforanstaltninger skal udformes og gennemføres inden for rammerne af et stadig mere integreret Europa og en stadig mere globaliseret økonomi. |
| --- | --- |

5.6.

Den stærke indbyrdes afhængighed mellem medlemsstaternes økonomier og de grænseoverskridende pengestrømmes stigende omfang og hastighed øger risikoen for, at korruption spredes inden for EU. Korruption er blevet et grænseoverskridende fænomen og kan ikke længere ses som et rent nationalt strafferetligt anliggende. Det kan sammenlignes med en smitsom sygdom, som ingen kan siges automatisk at være immun over for. Der er behov for et målrettet sundhedsvæsen. For at opnå betydelige fremskridt skal den nuværende fragmenterede tilgang erstattes af en mere sammenhængende tilgang. Kommissionens rapporter bør tage dette aspekt op på passende vis: Antikorruptionsforanstaltninger skal udformes og gennemføres inden for rammerne af et stadig mere integreret Europa og en stadig mere globaliseret økonomi.

| 5.6.1. | Korruptionsbekæmpelse skal derfor sættes højere på EU's dagsorden. EU bør indtage en mere fremtrædende rolle for at fremme gennemsigtighed og sikre integriteten af det indre marked, de eksterne forbindelser, EU-institutionerne samt udgifterne. Et stærkere fokus på bekæmpelse af korruption og svig bør indarbejdes i alle relevante EU-politikker, både interne og eksterne. Virksomhederne og civilsamfundet forventer denne udvikling, og udtalelsen henleder opmærksomheden på behovet for effektivt lederskab og koordination fra EU's side. EU har mulighed for at udnytte sin politiske vægt til at fremme et EU-omspændende område baseret på integritet og høje standarder for bekæmpelse af korruption. |
| --- | --- |

5.6.1.

Korruptionsbekæmpelse skal derfor sættes højere på EU's dagsorden. EU bør indtage en mere fremtrædende rolle for at fremme gennemsigtighed og sikre integriteten af det indre marked, de eksterne forbindelser, EU-institutionerne samt udgifterne. Et stærkere fokus på bekæmpelse af korruption og svig bør indarbejdes i alle relevante EU-politikker, både interne og eksterne. Virksomhederne og civilsamfundet forventer denne udvikling, og udtalelsen henleder opmærksomheden på behovet for effektivt lederskab og koordination fra EU's side. EU har mulighed for at udnytte sin politiske vægt til at fremme et EU-omspændende område baseret på integritet og høje standarder for bekæmpelse af korruption.

| 5.7. | Der er behov for intet mindre end et udtrykkeligt løfte — en europæisk pagt om bekæmpelse af korruption for at opnå en troværdig og samlet strategi. Det skal styres »fra toppen«, og det er nødvendigt at inddrage alle relevante aktører på EU-, nationalt og lokalt plan i disse bestræbelser. |
| --- | --- |

5.7.

Der er behov for intet mindre end et udtrykkeligt løfte — en europæisk pagt om bekæmpelse af korruption for at opnå en troværdig og samlet strategi. Det skal styres »fra toppen«, og det er nødvendigt at inddrage alle relevante aktører på EU-, nationalt og lokalt plan i disse bestræbelser.

| 5.8. | Medlemsstaterne står i første række i bekæmpelsen af korruption og svig. Gennemførelse af effektive foranstaltninger til bekæmpelse af korruption er deres ansvar (især robust lovgivning og en velfungerende korruptionsbekæmpelsesmyndighed, som kan håndtere korruption inden for politisk og retlig forvaltning og organiseret kriminalitet), og det gælder også deres proaktive deltagelse i det tværnationale samarbejde og i at øge den offentlige bevidsthed om bekæmpelse af korruption og svig. |
| --- | --- |

5.8.

Medlemsstaterne står i første række i bekæmpelsen af korruption og svig. Gennemførelse af effektive foranstaltninger til bekæmpelse af korruption er deres ansvar (især robust lovgivning og en velfungerende korruptionsbekæmpelsesmyndighed, som kan håndtere korruption inden for politisk og retlig forvaltning og organiseret kriminalitet), og det gælder også deres proaktive deltagelse i det tværnationale samarbejde og i at øge den offentlige bevidsthed om bekæmpelse af korruption og svig.

| 5.8.1. | Inddragelse af civilsamfundet, herunder virksomheder, erhvervssammenslutninger og arbejdsmarkedets parter, i den nationale indsats for at bekæmpe korruption vil være vigtig, især med det formål at skabe øget bevidsthed og tilbyde vejledning om, hvordan man undgår korruption, svig og bestikkelse. De enkelte virksomheders og myndigheders adfærd er af central betydning i denne sammenhæng. Nationale fora, f.eks. OECD's nationale kontaktpunkter og Transparency Internationals juridiske rådgivningscentre (ALACs), ville ligeledes spille en væsentlig rolle i den nationale indsats for at bekæmpe korruption. Medierne bør påtage sig deres grundlæggende rolle og ansvar med hensyn til at øge offentlighedens bevidsthed om korruption og indsatsen for bekæmpelse af korruption i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.8.1.

Inddragelse af civilsamfundet, herunder virksomheder, erhvervssammenslutninger og arbejdsmarkedets parter, i den nationale indsats for at bekæmpe korruption vil være vigtig, især med det formål at skabe øget bevidsthed og tilbyde vejledning om, hvordan man undgår korruption, svig og bestikkelse. De enkelte virksomheders og myndigheders adfærd er af central betydning i denne sammenhæng. Nationale fora, f.eks. OECD's nationale kontaktpunkter og Transparency Internationals juridiske rådgivningscentre (ALACs), ville ligeledes spille en væsentlig rolle i den nationale indsats for at bekæmpe korruption. Medierne bør påtage sig deres grundlæggende rolle og ansvar med hensyn til at øge offentlighedens bevidsthed om korruption og indsatsen for bekæmpelse af korruption i medlemsstaterne.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/73 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/73

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om mulighederne for intelligent, bæredygtig udvikling af den europæiske offshoreindustri på lang sigt og dens forbindelser til EU's maritime sektorer

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/12)

| Ordfører: | Marian KRZAKLEWSKI |
| --- | --- |
| Medordfører: | José Custódio LEIRIÃO |

Ordfører:

Marian KRZAKLEWSKI

Medordfører:

José Custódio LEIRIÃO

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Mulighederne for intelligent, bæredygtig udvikling af den europæiske offshoreindustri på lang sigt og dens forbindelser til EU's maritime sektorer«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 15. juli 2015. Marian KRZAKLEWSKI var ordfører og José Custódio LEIRIÃO medordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 132 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Offshoreindustrien omfatter sektorerne for energiproduktion og udvinding af gas, olie og mineraler i havet. EØSU mener, at markederne i tilknytning til disse sektorer er blandt dem med den mest dynamiske udvikling, og at de giver mulighed for langsigtet bæredygtig og intelligent vækst. |
| --- | --- |

1.1.

Offshoreindustrien omfatter sektorerne for energiproduktion og udvinding af gas, olie og mineraler i havet. EØSU mener, at markederne i tilknytning til disse sektorer er blandt dem med den mest dynamiske udvikling, og at de giver mulighed for langsigtet bæredygtig og intelligent vækst.

| 1.2. | EØSU er overbevist om, at der for at sikre en bæredygtig udvikling af offshoreindustrien er behov for en ramme for en sammenhængende europæisk strategisk vision, der sikrer denne industri avancerede teknologier og innovative løsninger. Teknologier udgør kernen i en sådan strategisk ramme. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU er overbevist om, at der for at sikre en bæredygtig udvikling af offshoreindustrien er behov for en ramme for en sammenhængende europæisk strategisk vision, der sikrer denne industri avancerede teknologier og innovative løsninger. Teknologier udgør kernen i en sådan strategisk ramme.

| 1.3. | Udvalget mener, at der i øjeblikket ikke findes nogen komplet europæisk strategisk vision for hele offshoreindustrien og dens enkelte sektorer. Selv om Kommissionen og Rådet gradvist udvider viften af regulering for denne industri, især for offshore olie- og gassektoren, synes der ikke at være nogen sammenhængende og holistisk idé bag disse tiltag. |
| --- | --- |

1.3.

Udvalget mener, at der i øjeblikket ikke findes nogen komplet europæisk strategisk vision for hele offshoreindustrien og dens enkelte sektorer. Selv om Kommissionen og Rådet gradvist udvider viften af regulering for denne industri, især for offshore olie- og gassektoren, synes der ikke at være nogen sammenhængende og holistisk idé bag disse tiltag.

| 1.4. | EØSU mener, at manglen på en strategisk ramme for offshoreindustrien også skyldes et utilstrækkeligt samarbejde mellem offshoreindustrien, EU-institutionerne, medlemsstaterne og civilsamfundsorganisationerne. Udvalget mener derfor, at ideen om at skabe og gennemføre en strategisk vision for offshoreindustrien vil gøre det muligt at opnå et effektivt samarbejde, der vil gavne de berørte parter, herunder de andre sektorer, som anvender offshoreressourcerne. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU mener, at manglen på en strategisk ramme for offshoreindustrien også skyldes et utilstrækkeligt samarbejde mellem offshoreindustrien, EU-institutionerne, medlemsstaterne og civilsamfundsorganisationerne. Udvalget mener derfor, at ideen om at skabe og gennemføre en strategisk vision for offshoreindustrien vil gøre det muligt at opnå et effektivt samarbejde, der vil gavne de berørte parter, herunder de andre sektorer, som anvender offshoreressourcerne.

| 1.5. | I forlængelse af sine tidligere forslag bemærker EØSU med bekymring, at Kommissionens repræsentanter hverken deltog i den offentlige høring i Aberdeen eller de 2 studiegruppemøder, som sigtede mod at udarbejde en initiativudtalelse om den europæiske offshoreindustri. |
| --- | --- |

1.5.

I forlængelse af sine tidligere forslag bemærker EØSU med bekymring, at Kommissionens repræsentanter hverken deltog i den offentlige høring i Aberdeen eller de 2 studiegruppemøder, som sigtede mod at udarbejde en initiativudtalelse om den europæiske offshoreindustri.

| 1.6. | På baggrund af en omfattende analyse af forholdet mellem offshoreindustrien og den europæiske maritime industri konstaterer EØSU, at offshoresektoren genererer meget stærke, ofte »grønne« drivkræfter for den europæiske maritime industri — og navnlig for skibsbygnings-, skibsreparations- og skibsudstyrssektoren. Man kan godt sige, at den europæiske skibsbygningsindustri takket være efterspørgslen fra offshoreindustrien undgik den situation, der havde truet den indtil for nylig, og som ville have ført til tab af kritisk masse. |
| --- | --- |

1.6.

På baggrund af en omfattende analyse af forholdet mellem offshoreindustrien og den europæiske maritime industri konstaterer EØSU, at offshoresektoren genererer meget stærke, ofte »grønne« drivkræfter for den europæiske maritime industri — og navnlig for skibsbygnings-, skibsreparations- og skibsudstyrssektoren. Man kan godt sige, at den europæiske skibsbygningsindustri takket være efterspørgslen fra offshoreindustrien undgik den situation, der havde truet den indtil for nylig, og som ville have ført til tab af kritisk masse.

| 1.7. | Udvalget mener, at Kommissionen i lyset af den igangværende gennemførelse af direktivet om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter i samarbejde med medlemsstaterne bør etablere et kontrolsystem og angive måder til at øge finansieringskapaciteten hos de økonomiske operatører i sektoren til at finansiere hjælpeforanstaltninger i tilfælde af ulykker. |
| --- | --- |

1.7.

Udvalget mener, at Kommissionen i lyset af den igangværende gennemførelse af direktivet om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter i samarbejde med medlemsstaterne bør etablere et kontrolsystem og angive måder til at øge finansieringskapaciteten hos de økonomiske operatører i sektoren til at finansiere hjælpeforanstaltninger i tilfælde af ulykker.

| 1.7.1. | Der bør udarbejdes og gennemføres et »sikkerhedskultur«-program og træffes foranstaltninger til fremme og støtte af offshoreindustrivirksomheders godkendelse af uddannelsesinstitutioner med henblik på at gennemføre en bredere uddannelse på sikkerhedsområdet, som også omfatter miljøbeskyttelsesaspekter. EØSU bemærker, at tilvejebringelsen af et højt sikkerhedsniveau i offshoreindustrien også afhænger af, at der sikres gode arbejdsforhold til søs. |
| --- | --- |

1.7.1.

Der bør udarbejdes og gennemføres et »sikkerhedskultur«-program og træffes foranstaltninger til fremme og støtte af offshoreindustrivirksomheders godkendelse af uddannelsesinstitutioner med henblik på at gennemføre en bredere uddannelse på sikkerhedsområdet, som også omfatter miljøbeskyttelsesaspekter. EØSU bemærker, at tilvejebringelsen af et højt sikkerhedsniveau i offshoreindustrien også afhænger af, at der sikres gode arbejdsforhold til søs.

| 1.8. | EØSU foreslår, at Kommissionen og de berørte medlemsstater i samarbejde med ILO og arbejdsmarkedets parter tager skridt til at vurdere muligheden for at udvide konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) til også at omfatte arbejdstagere beskæftiget i offshore olie- og gassektorerne og i offshorevindenergisektoren i EU og EØS. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU foreslår, at Kommissionen og de berørte medlemsstater i samarbejde med ILO og arbejdsmarkedets parter tager skridt til at vurdere muligheden for at udvide konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) til også at omfatte arbejdstagere beskæftiget i offshore olie- og gassektorerne og i offshorevindenergisektoren i EU og EØS.

| 1.9. | Udvalget mener, at Kommissionen og de europæiske sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter, der repræsenterer offshoreindustrien, burde følge det gode eksempel, som er sat af 2009-direktivet med henblik på at gennemføre aftalen mellem den europæiske rederiorganisation, European Community Shipowners' Associations, (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

1.9.

Udvalget mener, at Kommissionen og de europæiske sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter, der repræsenterer offshoreindustrien, burde følge det gode eksempel, som er sat af 2009-direktivet med henblik på at gennemføre aftalen mellem den europæiske rederiorganisation, European Community Shipowners' Associations, (ECSA) og Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 1.10. | I betragtning af den forventede mangel på kvalifikationer og færdigheder i offshoreindustrien i EU og EØS mener EØSU, at der bør tages hånd om dette problem ved at sikre gode arbejdsvilkår (gennemførelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold), gennemføre politikker for matchning af kvalifikationer og erhvervsuddannelser og gøre det attraktivt for unge til at arbejde til søs. |
| --- | --- |

1.10.

I betragtning af den forventede mangel på kvalifikationer og færdigheder i offshoreindustrien i EU og EØS mener EØSU, at der bør tages hånd om dette problem ved at sikre gode arbejdsvilkår (gennemførelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold), gennemføre politikker for matchning af kvalifikationer og erhvervsuddannelser og gøre det attraktivt for unge til at arbejde til søs.

| 1.11. | Kommissionen og medlemsstaterne bør sammen med offshoreindustrien fremme samarbejdet og offentlig-private partnerskaber (OPP'er), bl.a. i form af joint venture-selskaber, garantier, ordninger vedrørende deling af produktion og koncessioner. Koordinationen bør dække retlige rammer, fysisk planlægning, geologiske undersøgelser og miljøbeskyttelse i relation til spørgsmålet om bæredygtig anvendelse af energiressourcerne. |
| --- | --- |

1.11.

Kommissionen og medlemsstaterne bør sammen med offshoreindustrien fremme samarbejdet og offentlig-private partnerskaber (OPP'er), bl.a. i form af joint venture-selskaber, garantier, ordninger vedrørende deling af produktion og koncessioner. Koordinationen bør dække retlige rammer, fysisk planlægning, geologiske undersøgelser og miljøbeskyttelse i relation til spørgsmålet om bæredygtig anvendelse af energiressourcerne.

| 1.12. | EØSU mener, at et af aspekterne af en europæisk regulering af offshoreudvindingssektoren bør være, at Kommissionens deltager i det bredere program for geologiske undersøgelser, som anvender IKT til at tilvejebringe oplysninger med henblik på en mere bæredygtig — aktuel og fremtidig — udnyttelse af havets ressourcer. |
| --- | --- |

1.12.

EØSU mener, at et af aspekterne af en europæisk regulering af offshoreudvindingssektoren bør være, at Kommissionens deltager i det bredere program for geologiske undersøgelser, som anvender IKT til at tilvejebringe oplysninger med henblik på en mere bæredygtig — aktuel og fremtidig — udnyttelse af havets ressourcer.

| 1.13. | Udvalget mener, at de største udfordringer for offshoreindustrien i lyset af den globale og europæiske konkurrence og lovkravene er:






  — | udvinding på dybt vand — i offshorevindenergisektoren — tendensen til at placere anlæggene i større afstand fra kysten og på dybere åbent vand; |
| --- | --- | --- |

1.13.

Udvalget mener, at de største udfordringer for offshoreindustrien i lyset af den globale og europæiske konkurrence og lovkravene er:

—

udvinding på dybt vand — i offshorevindenergisektoren — tendensen til at placere anlæggene i større afstand fra kysten og på dybere åbent vand;

| — | procedurer for horisontal boring og hydraulisk frakturering ved offshoreminedrift under iagttagelse af miljøkravene; |
| --- | --- |

—

procedurer for horisontal boring og hydraulisk frakturering ved offshoreminedrift under iagttagelse af miljøkravene;

| — | styringen af aldrende infrastruktur til offshoreanlæg; |
| --- | --- |

—

styringen af aldrende infrastruktur til offshoreanlæg;

| — | eftersøgning af, oversigt over og udnyttelse af ressourcer i de arktiske områder; |
| --- | --- |

—

eftersøgning af, oversigt over og udnyttelse af ressourcer i de arktiske områder;

| — | tilgangen til den grønne dynamik i Marpolkonventionen, ballastvandkonventionen og forordningen om ophugning af skibe. |
| --- | --- |

—

tilgangen til den grønne dynamik i Marpolkonventionen, ballastvandkonventionen og forordningen om ophugning af skibe.

| 1.14. | EØSU tilråder, at offshoresektorerne, kystregionerne og virksomhederne i forsyningskæden etablerer netværk med forskningscentre og universiteter inden for rammerne af Horisont 2020-programmet og projekter inden for »intelligent specialisering«. Inden for rammerne af dette samarbejde bør innovation og miljøspørgsmål styrkes, og de muligheder, der er skabt med Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, bør udnyttes. |
| --- | --- |

1.14.

EØSU tilråder, at offshoresektorerne, kystregionerne og virksomhederne i forsyningskæden etablerer netværk med forskningscentre og universiteter inden for rammerne af Horisont 2020-programmet og projekter inden for »intelligent specialisering«. Inden for rammerne af dette samarbejde bør innovation og miljøspørgsmål styrkes, og de muligheder, der er skabt med Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer, bør udnyttes.

| 1.14.1. | EØSU opfordrer Kommissionen til at foretage justeringer af strukturfondene og/eller Junckerplanen med henblik på at støtte investeringer i innovation i offshoreindustrien. |
| --- | --- |

1.14.1.

EØSU opfordrer Kommissionen til at foretage justeringer af strukturfondene og/eller Junckerplanen med henblik på at støtte investeringer i innovation i offshoreindustrien.

| 1.15. | Udvalget mener, at der er et behov for at ajourføre Europa 2020-strategien (revision) for at overholde EU-bestemmelserne om maritime aktiviteter, projekter, ressourcer og en kvalificeret arbejdsstyrke samt finansiere og fremme bæredygtig udvikling under hensyntagen til, at offshoreindustrien har behov for en bred vifte af forskelligartede jobprofiler og kvalifikationer. |
| --- | --- |

1.15.

Udvalget mener, at der er et behov for at ajourføre Europa 2020-strategien (revision) for at overholde EU-bestemmelserne om maritime aktiviteter, projekter, ressourcer og en kvalificeret arbejdsstyrke samt finansiere og fremme bæredygtig udvikling under hensyntagen til, at offshoreindustrien har behov for en bred vifte af forskelligartede jobprofiler og kvalifikationer.

| 1.16. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme en debat om mulighederne for en specifik strategi for Nordsøen, som tager fat på udfordringerne i forbindelse med bæredygtige og konkurrencedygtige offshoreindustrier i Europa. |
| --- | --- |

1.16.

EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme en debat om mulighederne for en specifik strategi for Nordsøen, som tager fat på udfordringerne i forbindelse med bæredygtige og konkurrencedygtige offshoreindustrier i Europa.

2.   Baggrund

| 2.1. | Offshoreindustrien består hovedsagelig af offshoreenergiproduktion og gas-, olie- og mineraludvindingssektorerne. Hvis man indregner forsynings- og tjenestekæden, er industrien forbundet med følgende offshoresektorer: skibsbygning, -reparation, -vedligeholdelse og -ombygning samt skibsudstyr og skibsforsyninger og offshoreindustrianlæg. |
| --- | --- |

2.1.

Offshoreindustrien består hovedsagelig af offshoreenergiproduktion og gas-, olie- og mineraludvindingssektorerne. Hvis man indregner forsynings- og tjenestekæden, er industrien forbundet med følgende offshoresektorer: skibsbygning, -reparation, -vedligeholdelse og -ombygning samt skibsudstyr og skibsforsyninger og offshoreindustrianlæg.

| 2.2. | Europæisk industri, der er knyttet til offshoresektorerne, har både den specialviden og det fornødne menneskelige potentiale, der sætter dem i stand til effektivt at høste fordele ved at deltage i de markeder, der er knyttet til alle offshoresektorer. |
| --- | --- |

2.2.

Europæisk industri, der er knyttet til offshoresektorerne, har både den specialviden og det fornødne menneskelige potentiale, der sætter dem i stand til effektivt at høste fordele ved at deltage i de markeder, der er knyttet til alle offshoresektorer.

| 2.3. | Følgende blev fremlagt i undersøgelsen af situationen i den europæiske offshoreindustri og vurderingen af dens muligheder for langsigtet og bæredygtig udvikling:






  — | offshore olie- og gasindustriens situation i global sammenhæng samt udfordringerne og drivkræfterne; |
| --- | --- | --- |

2.3.

Følgende blev fremlagt i undersøgelsen af situationen i den europæiske offshoreindustri og vurderingen af dens muligheder for langsigtet og bæredygtig udvikling:

—

offshore olie- og gasindustriens situation i global sammenhæng samt udfordringerne og drivkræfterne;

| — | EU's offshorevindkraftsektors generelle kendetegn; |
| --- | --- |

—

EU's offshorevindkraftsektors generelle kendetegn;

| — | forbindelserne mellem den europæiske maritime industri og den europæiske offshoreindustri; |
| --- | --- |

—

forbindelserne mellem den europæiske maritime industri og den europæiske offshoreindustri;

| — | en analyse af behovet for innovation og bæredygtig udvikling i forbindelse med de aktuelle udfordringer og potentielle områder for udvikling af den europæiske offshoreindustri; |
| --- | --- |

—

en analyse af behovet for innovation og bæredygtig udvikling i forbindelse med de aktuelle udfordringer og potentielle områder for udvikling af den europæiske offshoreindustri;

| — | forslag om, at der tages højde for sociale aspekter og bæredygtig udvikling på beskæftigelsesområdet i offshoreindustrien; |
| --- | --- |

—

forslag om, at der tages højde for sociale aspekter og bæredygtig udvikling på beskæftigelsesområdet i offshoreindustrien;

| — | EU's regelsæt for europæisk offshoreindustri; |
| --- | --- |

—

EU's regelsæt for europæisk offshoreindustri;

| — | idéen om at fremme en EU-strategi for Nordsøen, der tager fat på udfordringerne i forbindelse med en bæredygtig og konkurrencedygtig offshoreindustri. |
| --- | --- |

—

idéen om at fremme en EU-strategi for Nordsøen, der tager fat på udfordringerne i forbindelse med en bæredygtig og konkurrencedygtig offshoreindustri.

3.   Europæisk offshore olie- og gasudvindingsindustri: status over situationen i sektoren

| 3.1. | Olieprodukter og gas udgjorde 26 % af Europas energimiks i 2012. Det største bidrag kom fra atomkraft — der tegnede sig for 29 % — og vedvarende energi inklusive vandkraft med en andel på 22 %. |
| --- | --- |

3.1.

Olieprodukter og gas udgjorde 26 % af Europas energimiks i 2012. Det største bidrag kom fra atomkraft — der tegnede sig for 29 % — og vedvarende energi inklusive vandkraft med en andel på 22 %.

| 3.1.1. | EU er verdens største energiimportør, idet det importerer 53 % af sin energi til et årligt beløb på over 400 mia. EUR. 88 % af al olie og 66 % af al gas importeres, hovedsagelig fra Rusland. |
| --- | --- |

3.1.1.

EU er verdens største energiimportør, idet det importerer 53 % af sin energi til et årligt beløb på over 400 mia. EUR. 88 % af al olie og 66 % af al gas importeres, hovedsagelig fra Rusland.

| 3.2. | Hovedproblemet for offshore olie- og gassektoren i Europa er spørgsmålet om, hvorvidt den traditionelle europæiske olie- og gasindustri vil vokse i lyset af diversificeringen og de udfordringer, som følger af udviklingen af vedvarende energiformer og en effektiv styring af disse ændringer i sektoren. |
| --- | --- |

3.2.

Hovedproblemet for offshore olie- og gassektoren i Europa er spørgsmålet om, hvorvidt den traditionelle europæiske olie- og gasindustri vil vokse i lyset af diversificeringen og de udfordringer, som følger af udviklingen af vedvarende energiformer og en effektiv styring af disse ændringer i sektoren.

| 3.3. | Offshore olie- og gasindustrien i Europa er kendetegnet ved:






  — | høje driftsudgifter; |
| --- | --- | --- |

3.3.

Offshore olie- og gasindustrien i Europa er kendetegnet ved:

—

høje driftsudgifter;

| — | høje miljørisici og en høj grad af regulering; |
| --- | --- |

—

høje miljørisici og en høj grad af regulering;

| — | nødvendigheden af at operere på større dybder; |
| --- | --- |

—

nødvendigheden af at operere på større dybder;

| — | skatterisici — idet lave priser afføder høje investeringsrisici; |
| --- | --- |

—

skatterisici — idet lave priser afføder høje investeringsrisici;

| — | potentielle problemer med billige produkter fra USA. |
| --- | --- |

—

potentielle problemer med billige produkter fra USA.

| 3.4. | De aktuelle udfordringer for europæisk offshore olie- og gasindustri omfatter:






  — | nødvendigheden af seismiske undersøgelser for at ajourføre kortene over geologiske aflejringer; |
| --- | --- | --- |

3.4.

De aktuelle udfordringer for europæisk offshore olie- og gasindustri omfatter:

—

nødvendigheden af seismiske undersøgelser for at ajourføre kortene over geologiske aflejringer;

| — | manglende harmonisering og udveksling af data, hvilket sænker udviklingstempoet: |
| --- | --- |

—

manglende harmonisering og udveksling af data, hvilket sænker udviklingstempoet:

| — | pres fra producentlandene for eftersøgning af nye råstofforekomster; |
| --- | --- |

—

pres fra producentlandene for eftersøgning af nye råstofforekomster;

| — | problemer med udbud vedrørende udvinding med deltagelse af nationale og internationale selskaber; |
| --- | --- |

—

problemer med udbud vedrørende udvinding med deltagelse af nationale og internationale selskaber;

| — | styring af sektorens livscyklus i successive faser: prospektering/eftersøgning/FEED (1)/produktion/nedbrydning. |
| --- | --- |

—

styring af sektorens livscyklus i successive faser: prospektering/eftersøgning/FEED (1)/produktion/nedbrydning.

| 3.4.1. | Nye udfordringer for industrien omfatter:






  — | udtømning af de hidtil anvendte ressourcer; |
| --- | --- | --- |

3.4.1.

Nye udfordringer for industrien omfatter:

—

udtømning af de hidtil anvendte ressourcer;

| — | fald i oliepriserne og konkurrence fra nye, billige, beslægtede råstoffer; |
| --- | --- |

—

fald i oliepriserne og konkurrence fra nye, billige, beslægtede råstoffer;

| — | spørgsmål i forbindelse med iværksættervirksomhed og offentlig støtte til nye virksomheder; |
| --- | --- |

—

spørgsmål i forbindelse med iværksættervirksomhed og offentlig støtte til nye virksomheder;

| — | fremme af vækst gennem innovation og internationalisering af industrien; |
| --- | --- |

—

fremme af vækst gennem innovation og internationalisering af industrien;

| — | spørgsmål om vækst drevet af den »grønne økonomi«. |
| --- | --- |

—

spørgsmål om vækst drevet af den »grønne økonomi«.

| 3.5. | Europæisk offshore olie- og gasindustri fortjener støtte, eftersom:






  — | den udviser kendetegnene for en bæredygtig industri, som tager hensyn til EU's lovramme; |
| --- | --- | --- |

3.5.

Europæisk offshore olie- og gasindustri fortjener støtte, eftersom:

—

den udviser kendetegnene for en bæredygtig industri, som tager hensyn til EU's lovramme;

| — | den direkte eller indirekte tilvejebringer knap 600 000 arbejdspladser (Norge medregnet); |
| --- | --- |

—

den direkte eller indirekte tilvejebringer knap 600 000 arbejdspladser (Norge medregnet);

| — | den er en af de vigtigste drivkræfter for EU’s maritime industri: |
| --- | --- |

—

den er en af de vigtigste drivkræfter for EU’s maritime industri:

| — | den bidrager til positiv social transformation i regionerne; |
| --- | --- |

—

den bidrager til positiv social transformation i regionerne;

| — | den yder et væsentligt bidrag til medlemsstaternes budgetindtægter; |
| --- | --- |

—

den yder et væsentligt bidrag til medlemsstaternes budgetindtægter;

| — | den indtager en ledende rolle med hensyn til innovation og teknologisk fremskridt inden for ingeniørarbejde; |
| --- | --- |

—

den indtager en ledende rolle med hensyn til innovation og teknologisk fremskridt inden for ingeniørarbejde;

| — | den er kendetegnet ved en betragtelig og voksende eksport fra virksomheder i forsyningskæden, hvilket opvejer eventuelle tab af indtægter fra produktion af brændstoffer. |
| --- | --- |

—

den er kendetegnet ved en betragtelig og voksende eksport fra virksomheder i forsyningskæden, hvilket opvejer eventuelle tab af indtægter fra produktion af brændstoffer.

| 3.6. | Under høringen i Aberdeen (2) blev resultaterne af SWOT-analysen af offshore olie- og gasindustrien fremlagt. Resultaterne bliver efter tilføjelse af konklusionerne fra drøftelserne opført i bilaget i tabel 1. |
| --- | --- |

3.6.

Under høringen i Aberdeen (2) blev resultaterne af SWOT-analysen af offshore olie- og gasindustrien fremlagt. Resultaterne bliver efter tilføjelse af konklusionerne fra drøftelserne opført i bilaget i tabel 1.

4.   Offshoreenergimarkedet i EU

| 4.1. | Ca. 2 500 turbiner kører i EU-farvande med en samlet kapacitet på over 8 GW i 11 lande. EU's andel af den globale produktion udgør knap 90 %. Når de 12 igangværende projekter er afsluttet, vil den installerede kapacitet stige til 10,9 GW. Vindkraft dækker i dag 7 % af EU's energiforbrug, hvoraf 1/7 kommer fra offshorevindenergi. |
| --- | --- |

4.1.

Ca. 2 500 turbiner kører i EU-farvande med en samlet kapacitet på over 8 GW i 11 lande. EU's andel af den globale produktion udgør knap 90 %. Når de 12 igangværende projekter er afsluttet, vil den installerede kapacitet stige til 10,9 GW. Vindkraft dækker i dag 7 % af EU's energiforbrug, hvoraf 1/7 kommer fra offshorevindenergi.

| 4.2. | De aktuelle udviklings- og innovationstendenser i denne sektor er følgende: turbiner, platforme og installationer på større dybder og i større afstand fra kysten. |
| --- | --- |

4.2.

De aktuelle udviklings- og innovationstendenser i denne sektor er følgende: turbiner, platforme og installationer på større dybder og i større afstand fra kysten.

| 4.3. | Finansiel planlægning bliver et stadigt vigtigere redskab i udviklingen af offshorevindenergi. Denne industri optog i 2014 lån uden regresret for 3,14 mia. EUR (3), hvilket er det største beløb, som er modtaget i denne industris historie. Finansielle partnerskaber er nøglen til succes. |
| --- | --- |

4.3.

Finansiel planlægning bliver et stadigt vigtigere redskab i udviklingen af offshorevindenergi. Denne industri optog i 2014 lån uden regresret for 3,14 mia. EUR (3), hvilket er det største beløb, som er modtaget i denne industris historie. Finansielle partnerskaber er nøglen til succes.

| 4.4. | Udsigten for de kommende år er en yderligere stigning i den installerede kapacitet. Med hensyn til den fjernere fremtid anslår European Wind Energy Association (EWEA), at der allerede er givet tilladelse til anlæg af nye parker med en samlet kapacitet på 26,4 GW, og langtidsplaner nævner en kapacitetsvækst på 98 GW. |
| --- | --- |

4.4.

Udsigten for de kommende år er en yderligere stigning i den installerede kapacitet. Med hensyn til den fjernere fremtid anslår European Wind Energy Association (EWEA), at der allerede er givet tilladelse til anlæg af nye parker med en samlet kapacitet på 26,4 GW, og langtidsplaner nævner en kapacitetsvækst på 98 GW.

| 4.5. | Ifølge EWEA-data var 192 000 personer ved udgangen af 2011 beskæftiget i vindkraftsektoren i Europa, heraf ca. 30-40 000 i offshorevindkraftsektoren. |
| --- | --- |

4.5.

Ifølge EWEA-data var 192 000 personer ved udgangen af 2011 beskæftiget i vindkraftsektoren i Europa, heraf ca. 30-40 000 i offshorevindkraftsektoren.

| 4.6. | Den installerede kapacitet af havenergi i EU er ca. 1,5 GW (6 gange mindre end offshorevindenergi, men den forventes i 2020 at nå op på 3,6 GW). Anlæg, der udnytter energi fra bølger, tidevand, havstrømme samt saltgradienter og omdannelse af havtermisk energi til elektricitet, bidrager hertil. |
| --- | --- |

4.6.

Den installerede kapacitet af havenergi i EU er ca. 1,5 GW (6 gange mindre end offshorevindenergi, men den forventes i 2020 at nå op på 3,6 GW). Anlæg, der udnytter energi fra bølger, tidevand, havstrømme samt saltgradienter og omdannelse af havtermisk energi til elektricitet, bidrager hertil.

5.   De økonomiske forbindelser mellem den europæiske maritime industri og den europæiske offshoreindustri

| 5.1. | I 2014 var den samlede værdi af ordrer på skibe 370 mia. USD, hvoraf 170 mia. USD var ordrer på offshoreanlæg. Den globale efterspørgsel efter forskellige offshorefartøjer i 2014-2025 anslås til at være på mellem 1 230 og 1 970 enheder. Efterspørgslen efter industrielle undervandsfartøjer vil stige med 180 %, mens fartøjer til installation eller servicering af vindmølleparker og flydende offshoreanlæg vil stige med 50-60 %. |
| --- | --- |

5.1.

I 2014 var den samlede værdi af ordrer på skibe 370 mia. USD, hvoraf 170 mia. USD var ordrer på offshoreanlæg. Den globale efterspørgsel efter forskellige offshorefartøjer i 2014-2025 anslås til at være på mellem 1 230 og 1 970 enheder. Efterspørgslen efter industrielle undervandsfartøjer vil stige med 180 %, mens fartøjer til installation eller servicering af vindmølleparker og flydende offshoreanlæg vil stige med 50-60 %.

| 5.2. | Ordrer på alle typer skibe forventes at stige med 3,7 % i 2025, hvilket sammenlignet med de langt bedre prognoser for offshorefartøjer viser, hvor stærk en drivkraft offshoreindustrien er og vil være for skibsbygningen. I Europa i 2014 tegnede andelen af offshorefartøjer sig for 30 % af den samlede skibsproduktion. |
| --- | --- |

5.2.

Ordrer på alle typer skibe forventes at stige med 3,7 % i 2025, hvilket sammenlignet med de langt bedre prognoser for offshorefartøjer viser, hvor stærk en drivkraft offshoreindustrien er og vil være for skibsbygningen. I Europa i 2014 tegnede andelen af offshorefartøjer sig for 30 % af den samlede skibsproduktion.

| 5.3. | Den europæiske industri for skibsudstyr, som er verdensførende inden for fremstilling af moduler til boringer, motorer, spil, kraner og elektronik til offshoresektoren, er ligeledes tæt knyttet til offshoreindustrien. |
| --- | --- |

5.3.

Den europæiske industri for skibsudstyr, som er verdensførende inden for fremstilling af moduler til boringer, motorer, spil, kraner og elektronik til offshoresektoren, er ligeledes tæt knyttet til offshoreindustrien.

| 5.4. | Offshoreenergi er en grøn drivkraft for den maritime industri. Dens samlede globale potentiale skønnes at udgøre over 19 mia. EUR i 2012-2022 (ca. 2 mia. EUR årligt). Disse skøn er baseret på antallet af skibe og udstyr, der kræves for at bygge og anvende de planlagte vindmølleparker. |
| --- | --- |

5.4.

Offshoreenergi er en grøn drivkraft for den maritime industri. Dens samlede globale potentiale skønnes at udgøre over 19 mia. EUR i 2012-2022 (ca. 2 mia. EUR årligt). Disse skøn er baseret på antallet af skibe og udstyr, der kræves for at bygge og anvende de planlagte vindmølleparker.

| 5.5. | En ny type efterspørgsel efter produkter og tjenesteydelser fra den europæiske maritime industri optræder også i forbindelse med at flytte aktiviteter til større dybder, primært inden for offshore olie- og gassektoren og offshoreenergi. |
| --- | --- |

5.5.

En ny type efterspørgsel efter produkter og tjenesteydelser fra den europæiske maritime industri optræder også i forbindelse med at flytte aktiviteter til større dybder, primært inden for offshore olie- og gassektoren og offshoreenergi.

| 5.6. | Smeltningen i de arktiske områder skaber perspektiver for råstofudvinding og vandveje (hvilket dog ikke er nogen helt »grøn« drivkraft). Denne tendens er bl.a. knyttet til den forventede efterspørgsel efter bygning af isbryderskibe og isforstærkede transport- og serviceskibe. |
| --- | --- |

5.6.

Smeltningen i de arktiske områder skaber perspektiver for råstofudvinding og vandveje (hvilket dog ikke er nogen helt »grøn« drivkraft). Denne tendens er bl.a. knyttet til den forventede efterspørgsel efter bygning af isbryderskibe og isforstærkede transport- og serviceskibe.

| 5.7. | Den relativt nye havenergisektor vil også i stigende grad være en grøn drivkraft for den europæiske maritime industri, navnlig i sektorer tilknyttet SEAeurope. |
| --- | --- |

5.7.

Den relativt nye havenergisektor vil også i stigende grad være en grøn drivkraft for den europæiske maritime industri, navnlig i sektorer tilknyttet SEAeurope.

| 5.8. | Skibsbygningssektorens produktsortiment til offshore olie- og gasindustrien er knyttet til denne industris livscyklus på følgende måde:






  — | eftersøgning og indkredsning af råstofforekomster skaber efterspørgsel efter hjælpefartøjer, |
| --- | --- | --- |

5.8.

Skibsbygningssektorens produktsortiment til offshore olie- og gasindustrien er knyttet til denne industris livscyklus på følgende måde:

—

eftersøgning og indkredsning af råstofforekomster skaber efterspørgsel efter hjælpefartøjer,

| — | offshore boreskibe og -anlæg hænger sammen med boring, |
| --- | --- |

—

offshore boreskibe og -anlæg hænger sammen med boring,

| — | forvaltningen af råstofforekomster skaber behov for specialiserede konstruktionsfartøjer, |
| --- | --- |

—

forvaltningen af råstofforekomster skaber behov for specialiserede konstruktionsfartøjer,

| — | flydende materiel eller udvindings- og lagerfartøjer er nødvendige under driften af feltet, |
| --- | --- |

—

flydende materiel eller udvindings- og lagerfartøjer er nødvendige under driften af feltet,

| — | når felter afvikles, anvendes der fartøjer til at installere vindmøller eller andet offshoreudstyr på stedet. |
| --- | --- |

—

når felter afvikles, anvendes der fartøjer til at installere vindmøller eller andet offshoreudstyr på stedet.

| 5.9. | Omfanget af offshoreboringer bør øges kraftigt for at sikre fremtidige leverancer af olie og gas. Dette hænger sammen med den omfattende efterspørgsel efter teknisk avancerede platformmoduler og reparation og ombygning af forskellige typer anlæg og offshoreboretårne, som er en vigtig indtægtskilde for EU's skibsbygnings- og skibsreparationssektorer. |
| --- | --- |

5.9.

Omfanget af offshoreboringer bør øges kraftigt for at sikre fremtidige leverancer af olie og gas. Dette hænger sammen med den omfattende efterspørgsel efter teknisk avancerede platformmoduler og reparation og ombygning af forskellige typer anlæg og offshoreboretårne, som er en vigtig indtægtskilde for EU's skibsbygnings- og skibsreparationssektorer.

| 5.10. | Et nyt specialområde inden for skibsbygning rummer interessante perspektiver — skibe ikke kun til transport af flydende naturgas (FLNG), men også til levering af en række tjenester for offshore olie- og gasindustrien, herunder til erstatning af LNG-landbaserede terminaler. Dette vedrører FPSO LNG (hjælpefartøjer til flydende produktion, lagring og losning af flydende naturgas) og FSRU (anlæg til flydende lagring og regasificering). |
| --- | --- |

5.10.

Et nyt specialområde inden for skibsbygning rummer interessante perspektiver — skibe ikke kun til transport af flydende naturgas (FLNG), men også til levering af en række tjenester for offshore olie- og gasindustrien, herunder til erstatning af LNG-landbaserede terminaler. Dette vedrører FPSO LNG (hjælpefartøjer til flydende produktion, lagring og losning af flydende naturgas) og FSRU (anlæg til flydende lagring og regasificering).

| 5.11. | Europæiske havne kan også drage fordel af drivkræfterne i forbindelse med offshoreindustrien. Dette gælder havneaktiviteter inden for håndtering af stykgods og vindturbinekomponenter: dele til tårne, generatorer og rotorblade samt andet udstyr til hele offshoreindustrien. |
| --- | --- |

5.11.

Europæiske havne kan også drage fordel af drivkræfterne i forbindelse med offshoreindustrien. Dette gælder havneaktiviteter inden for håndtering af stykgods og vindturbinekomponenter: dele til tårne, generatorer og rotorblade samt andet udstyr til hele offshoreindustrien.

6.   Behovet for innovation og bæredygtig udvikling i forbindelse med de aktuelle udfordringer og potentielle udviklingsområder for de europæiske offshoreindustrier

| 6.1. | Europæiske investeringer i innovation er i det seneste årti fortsat med at halte bagefter sine større konkurrenter (USA). Dette påvirker alle industrisektorer inklusive offshoreolie og -gas. |
| --- | --- |

6.1.

Europæiske investeringer i innovation er i det seneste årti fortsat med at halte bagefter sine større konkurrenter (USA). Dette påvirker alle industrisektorer inklusive offshoreolie og -gas.

| 6.2. | En af de største udfordringer for olie- og gassektoren er at sikre en sikker udnyttelse af dens aldrende aktiver. I gennemsnit har 30 % af platformene i verden været i drift i mere end 20 år, og mange af dem har overskredet deres oprindeligt planlagte levetid. |
| --- | --- |

6.2.

En af de største udfordringer for olie- og gassektoren er at sikre en sikker udnyttelse af dens aldrende aktiver. I gennemsnit har 30 % af platformene i verden været i drift i mere end 20 år, og mange af dem har overskredet deres oprindeligt planlagte levetid.

| 6.3. | De vigtigste områder i offshore olie- og gassektoren, hvor en indsats er nødvendig i forbindelse med aldrende aktiver, er følgende:






  — | overvågning og forståelse af materialers integritet |
| --- | --- | --- |

6.3.

De vigtigste områder i offshore olie- og gassektoren, hvor en indsats er nødvendig i forbindelse med aldrende aktiver, er følgende:

—

overvågning og forståelse af materialers integritet

| — | forståelse af korrosion under isolering |
| --- | --- |

—

forståelse af korrosion under isolering

| — | inspektion, reparation og vedligeholdelse i forbindelse med styringen af aldring |
| --- | --- |

—

inspektion, reparation og vedligeholdelse i forbindelse med styringen af aldring

| — | nyttiggørelse af kasseret udstyr. |
| --- | --- |

—

nyttiggørelse af kasseret udstyr.

| 6.4. | Sektorens vækst afhænger af innovative teknologier til støtte for udvinding, der gør det muligt at »presse« så meget som muligt ud af aldrende installationer og forlænge en række produktionsfelters levetid. |
| --- | --- |

6.4.

Sektorens vækst afhænger af innovative teknologier til støtte for udvinding, der gør det muligt at »presse« så meget som muligt ud af aldrende installationer og forlænge en række produktionsfelters levetid.

| 6.4.1. | Nye teknologier spiller også en central rolle i forbindelse med prospektering og produktion på dybt vand, der kræver investeringer i milliardklassen. Udvikling af nye teknologier sigter mod mindskelse af udgifter og driftsrisici og anvendelse af brønde under høje temperaturer og højt tryk. |
| --- | --- |

6.4.1.

Nye teknologier spiller også en central rolle i forbindelse med prospektering og produktion på dybt vand, der kræver investeringer i milliardklassen. Udvikling af nye teknologier sigter mod mindskelse af udgifter og driftsrisici og anvendelse af brønde under høje temperaturer og højt tryk.

| 6.5. | EØSU mener, at Kommissionen bør overveje at foretage justeringer af strukturfondene eller Junckerplanen for at støtte investeringer i innovation i offshoreindustrien, primært på følgende områder:






  — | aldrende infrastruktur og sikring af kontinuitet i produktionen |
| --- | --- | --- |

6.5.

EØSU mener, at Kommissionen bør overveje at foretage justeringer af strukturfondene eller Junckerplanen for at støtte investeringer i innovation i offshoreindustrien, primært på følgende områder:

—

aldrende infrastruktur og sikring af kontinuitet i produktionen

| — | nye teknologier for at »presse« produktion ud af ældre olie- og gasfelter |
| --- | --- |

—

nye teknologier for at »presse« produktion ud af ældre olie- og gasfelter

| — | produktionsbrøndenes tiltagende kompleksitet. |
| --- | --- |

—

produktionsbrøndenes tiltagende kompleksitet.

Nye udviklingsområder

| 6.6. | Udviklingen af skifergas under overholdelse af miljøkravene er også ved at blive et stadigt mere attraktivt perspektiv for offshore olie- og gassektoren. Dette skyldes væsentlige forbedringer i teknologien vedrørende hydraulisk frakturering af undervandsklipper. CO2-binding i havet kan også blive en anden grøn vækstfaktor for offshoreindustrien i kapløbet om at udvikle en lavemissionsøkonomi. |
| --- | --- |

6.6.

Udviklingen af skifergas under overholdelse af miljøkravene er også ved at blive et stadigt mere attraktivt perspektiv for offshore olie- og gassektoren. Dette skyldes væsentlige forbedringer i teknologien vedrørende hydraulisk frakturering af undervandsklipper. CO2-binding i havet kan også blive en anden grøn vækstfaktor for offshoreindustrien i kapløbet om at udvikle en lavemissionsøkonomi.

| 6.7. | Andre nye udviklingsområder er fremstilling af industrielle multifunktionelle platforme efter pilotprojekter (7. rammeprogram) og konstruktion af komplet udstyr og anlæg til nyttiggørelse af bølge- og tidevandsenergi fra havet. |
| --- | --- |

6.7.

Andre nye udviklingsområder er fremstilling af industrielle multifunktionelle platforme efter pilotprojekter (7. rammeprogram) og konstruktion af komplet udstyr og anlæg til nyttiggørelse af bølge- og tidevandsenergi fra havet.

| 6.8. | Udfordringen for EU-politikerne er nu at udnytte potentialet i Horisont 2020 til at maksimere forskningen og innovationen (4) inden for den europæiske offshoreindustri. |
| --- | --- |

6.8.

Udfordringen for EU-politikerne er nu at udnytte potentialet i Horisont 2020 til at maksimere forskningen og innovationen (4) inden for den europæiske offshoreindustri.

7.   EU's regelsæt for europæisk offshoreindustri

| 7.1. | Europas offshoreindustri opererer på en baggrund af en stadigt tiltagende regulering. Til de vigtigste bestemmelser, som disse industrier er underlagt, hører:






  — | EU's direktiver om emissioner (IED) om integreret forebyggelse af forurening (IPPC) og om luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (LCP-direktivet); |
| --- | --- | --- |

7.1.

Europas offshoreindustri opererer på en baggrund af en stadigt tiltagende regulering. Til de vigtigste bestemmelser, som disse industrier er underlagt, hører:

—

EU's direktiver om emissioner (IED) om integreret forebyggelse af forurening (IPPC) og om luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (LCP-direktivet);

| — | direktivet om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra mellemstore fyringsanlæg (MCP-direktivet), der berører produktionen af olie og gas; |
| --- | --- |

—

direktivet om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra mellemstore fyringsanlæg (MCP-direktivet), der berører produktionen af olie og gas;

| — | EU's emissionshandelssystem (EU ETS); |
| --- | --- |

—

EU's emissionshandelssystem (EU ETS);

| — | direktivet om sikkerhed til søs. |
| --- | --- |

—

direktivet om sikkerhed til søs.

| 7.2. | Direktivet om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter trådte i kraft i 2013 og skal være indarbejdet i de nationale retssystemer senest juli 2015. Industrien skal tilpasse sig de nye standarder senest juli 2016. |
| --- | --- |

7.2.

Direktivet om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter trådte i kraft i 2013 og skal være indarbejdet i de nationale retssystemer senest juli 2015. Industrien skal tilpasse sig de nye standarder senest juli 2016.

| 7.2.1. | For at opnå globale virkninger og for at kunne overvåge større ulykker i Europa og længere væk må der etableres et samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og specialiserede virksomheder på følgende områder:






  — | udgivelse af en vejledning om virkningerne med hensyn til risici; |
| --- | --- | --- |

7.2.1.

For at opnå globale virkninger og for at kunne overvåge større ulykker i Europa og længere væk må der etableres et samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og specialiserede virksomheder på følgende områder:

—

udgivelse af en vejledning om virkningerne med hensyn til risici;

| — | udvikling af en sikkerhedskultur på dette område; |
| --- | --- |

—

udvikling af en sikkerhedskultur på dette område;

| — | mineselskabernes godkendelse af uddannelsesinstitutioner med henblik på at tilvejebringe en bredere uddannelse; |
| --- | --- |

—

mineselskabernes godkendelse af uddannelsesinstitutioner med henblik på at tilvejebringe en bredere uddannelse;

| — | udarbejdelse af en kodeks for bedste praksis; |
| --- | --- |

—

udarbejdelse af en kodeks for bedste praksis;

| — | fremme af partnerskab mellem investorer og medlemsstater; |
| --- | --- |

—

fremme af partnerskab mellem investorer og medlemsstater;

| — | samarbejde mellem medlemsstater og investorer på følsomme strategiske områder og om offshoreprojekter til fremme af OPP'er med henblik på bæredygtig udvikling og fremme af offshoreindustriens indvirkning på andre områder af økonomien, såsom turisme og fiskeri; |
| --- | --- |

—

samarbejde mellem medlemsstater og investorer på følsomme strategiske områder og om offshoreprojekter til fremme af OPP'er med henblik på bæredygtig udvikling og fremme af offshoreindustriens indvirkning på andre områder af økonomien, såsom turisme og fiskeri;

| — | samarbejde på området beskyttelse af kritisk offshoreinfrastruktur mod terrorisme og pirateri. |
| --- | --- |

—

samarbejde på området beskyttelse af kritisk offshoreinfrastruktur mod terrorisme og pirateri.

| 7.3. | Repræsentanter for industrien anser på nuværende tidspunkt arbejdet på referencedokumentet (BREF) om efterforskning og produktion af kulbrinter i EU ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering for at være et delikat lovgivningsanliggende. |
| --- | --- |

7.3.

Repræsentanter for industrien anser på nuværende tidspunkt arbejdet på referencedokumentet (BREF) om efterforskning og produktion af kulbrinter i EU ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering for at være et delikat lovgivningsanliggende.

| 7.4. | Med hensyn til forordningens indvirkning på udviklingen af alle offshoreindustriens sektorer kræves der også efterlevelse af det seneste (juli 2014) direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning. |
| --- | --- |

7.4.

Med hensyn til forordningens indvirkning på udviklingen af alle offshoreindustriens sektorer kræves der også efterlevelse af det seneste (juli 2014) direktiv om rammerne for maritim fysisk planlægning.

| 7.5. | Meddelelsen COM(2008) 699 om råstofpolitikken, der udstikker en vej til større internationalt samarbejde mellem nationale geologiske undersøgelser med det sigte at øge EU's videnbase, vil også have en indirekte indvirkning på offshoreudvindingsindustrien. |
| --- | --- |

7.5.

Meddelelsen COM(2008) 699 om råstofpolitikken, der udstikker en vej til større internationalt samarbejde mellem nationale geologiske undersøgelser med det sigte at øge EU's videnbase, vil også have en indirekte indvirkning på offshoreudvindingsindustrien.

| 7.6. | Følgende elementer udgør ikke mindre vigtige lovgivningsmæssige og politiske spørgsmål med følger for hele den europæiske offshoreindustri:






  — | virkningerne af konventionen om søfarendes arbejdsforhold; |
| --- | --- | --- |

7.6.

Følgende elementer udgør ikke mindre vigtige lovgivningsmæssige og politiske spørgsmål med følger for hele den europæiske offshoreindustri:

—

virkningerne af konventionen om søfarendes arbejdsforhold;

| — | virkningerne af Marpolkonventionen (SO2- og NO2-grænser) og af ballastvandkonventionen. |
| --- | --- |

—

virkningerne af Marpolkonventionen (SO2- og NO2-grænser) og af ballastvandkonventionen.

8.   Hvordan kan vanskelighederne med hensyn til at sikre, at der tages højde for sociale aspekter og bæredygtig udvikling på beskæftigelsesområdet i offshoreindustrien, overvindes?

| 8.1. | Europæisk offshoreindustris store forskelligartethed og de betragtelige følger af globaliseringen for denne erhvervssektor samt de fortsat uløste problemer med social dumping og med at sikre lige vilkår inden for denne industri har resulteret i en kompleks situation, hvad angår arbejdsmarkedsspørgsmål. Dette forstærkes af problemer, hvad angår den sociale dialog, kollektive arbejdsmarkedsrelationer og sociale standarder. |
| --- | --- |

8.1.

Europæisk offshoreindustris store forskelligartethed og de betragtelige følger af globaliseringen for denne erhvervssektor samt de fortsat uløste problemer med social dumping og med at sikre lige vilkår inden for denne industri har resulteret i en kompleks situation, hvad angår arbejdsmarkedsspørgsmål. Dette forstærkes af problemer, hvad angår den sociale dialog, kollektive arbejdsmarkedsrelationer og sociale standarder.

| 8.1.1. | Der kunne sættes bredt ind over for disse spørgsmål med udgangspunkt i konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) fra 2006, som nu træder i kraft, og EU-forordningen til gennemførelse af konventionen. |
| --- | --- |

8.1.1.

Der kunne sættes bredt ind over for disse spørgsmål med udgangspunkt i konventionen om søfarendes arbejdsforhold (MLC) fra 2006, som nu træder i kraft, og EU-forordningen til gennemførelse af konventionen.

| 8.1.2. | Desværre er mulighederne for en bred anvendelse af denne konvention i offshoreindustrien fortsat begrænsede. Dette skyldes dels manglen på præcise bestemmelser i MLC vedrørende offshorearbejdstagere, dels regeringernes, operatørernes og ejernes holdning. Denne situation forstærkes yderligere af de eksisterende problemer i EU med fartøjsregistre og flydende industrielt udstyr. |
| --- | --- |

8.1.2.

Desværre er mulighederne for en bred anvendelse af denne konvention i offshoreindustrien fortsat begrænsede. Dette skyldes dels manglen på præcise bestemmelser i MLC vedrørende offshorearbejdstagere, dels regeringernes, operatørernes og ejernes holdning. Denne situation forstærkes yderligere af de eksisterende problemer i EU med fartøjsregistre og flydende industrielt udstyr.

| 8.2. | EØSU mener, at Kommissionen og de europæiske sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter, der repræsenterer offshoreindustrien, skulle følge det gode eksempel, som er sat af 2008-direktivet med henblik på at gennemføre aftalen mellem ECSA og ETF om konventionen om søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- |

8.2.

EØSU mener, at Kommissionen og de europæiske sektorspecifikke arbejdsmarkedsparter, der repræsenterer offshoreindustrien, skulle følge det gode eksempel, som er sat af 2008-direktivet med henblik på at gennemføre aftalen mellem ECSA og ETF om konventionen om søfarendes arbejdsforhold.

| 8.2.1. | Det Internationale Transportarbejderforbunds (ITF) kollektive aftale for offshoreindustrien kunne tjene som forbillede for en sådan aftale. Gennemførelsen heraf hindres på nuværende tidspunkt af manglende vilje fra de nationale myndigheders side, skibsregistersituationen, utilstrækkelige fremskridt i den sociale dialog og den høje grad af tilstedeværelse på arbejdsmarkedet af personer ansat på »junk«-kontrakter og af proformaselvstændige. |
| --- | --- |

8.2.1.

Det Internationale Transportarbejderforbunds (ITF) kollektive aftale for offshoreindustrien kunne tjene som forbillede for en sådan aftale. Gennemførelsen heraf hindres på nuværende tidspunkt af manglende vilje fra de nationale myndigheders side, skibsregistersituationen, utilstrækkelige fremskridt i den sociale dialog og den høje grad af tilstedeværelse på arbejdsmarkedet af personer ansat på »junk«-kontrakter og af proformaselvstændige.

9.   EU-strategi for Nordsøen

| 9.1. | Olie- og gasindustrien har været 50 år undervejs har skønsmæssigt 50 år mere for sig, og den står over for følgende store forandringer mht. energisituationen:






  — | en øget andel af energi fra vedvarende energikilder, |
| --- | --- | --- |

9.1.

Olie- og gasindustrien har været 50 år undervejs har skønsmæssigt 50 år mere for sig, og den står over for følgende store forandringer mht. energisituationen:

—

en øget andel af energi fra vedvarende energikilder,

| — | en øget andel af lokalt produceret energi fra en blanding af lokale kilder, |
| --- | --- |

—

en øget andel af lokalt produceret energi fra en blanding af lokale kilder,

| — | udfordring af det nuværende transmissionssystems evne til at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel, |
| --- | --- |

—

udfordring af det nuværende transmissionssystems evne til at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel,

| — | EU's mål om begrænsning af CO2-emissioner i 2030. |
| --- | --- |

—

EU's mål om begrænsning af CO2-emissioner i 2030.

Spørgsmålet er, om den traditionelle olie- og gassektor kan klare den store udfordring, det er at diversificere og gå ind i sektoren for vedvarende energi og forvalte en sådan ændring?

| 9.2. | Nordsøkommissionen skal samarbejde med House of Lords om at inddrage den britiske regering i at fremme en integreret tilgang til maritim fysisk planlægning i Nordsøen, Østersøen og til at udvikle et informationsdokument og en kommunikationsstrategi for over for offentligheden at pege på fordelene ved at have et energinet i Nordsøen. |
| --- | --- |

9.2.

Nordsøkommissionen skal samarbejde med House of Lords om at inddrage den britiske regering i at fremme en integreret tilgang til maritim fysisk planlægning i Nordsøen, Østersøen og til at udvikle et informationsdokument og en kommunikationsstrategi for over for offentligheden at pege på fordelene ved at have et energinet i Nordsøen.

| 9.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme en debat om mulighederne for en specifik strategi for Nordsøen, som tager fat på udfordringerne i forbindelse med bæredygtige og konkurrencedygtige offshoreindustrier i Europa, herunder:






  — | produkt og design |
| --- | --- | --- |

9.3.

EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme en debat om mulighederne for en specifik strategi for Nordsøen, som tager fat på udfordringerne i forbindelse med bæredygtige og konkurrencedygtige offshoreindustrier i Europa, herunder:

—

produkt og design

| — | samfundsmæssige faktorer |
| --- | --- |

—

samfundsmæssige faktorer

| — | produktion |
| --- | --- |

—

produktion

| — | lovgivning |
| --- | --- |

—

lovgivning

| — | finansiering. |
| --- | --- |

—

finansiering.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  FEED — Front-End Engineering Design.

1

(2)  Liam Smyth — Aberdeen & Grampian Chamber of Commerce.

2

(3)  The European offshore wind industry — key trends and statistics 2014.

3

The European offshore wind industry — key trends and statistics 2014.

(4)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Innovation i den blå økonomi: indfrielse af havenes potentiale for vækst og beskæftigelse, COM(2014) 254 final (EUT C 12 af 15.1.2015, s. 93).

4

---

BILAG

Resultater af SWOT-analysen af offshore olie- og gasindustrien i Europa

| S — Stærke sider | W — Svage sider |
| --- | --- |
| — | erfaringer med vanskelige driftsbetingelser, f.eks. på dybt vand |

S — Stærke sider

W — Svage sider

—

erfaringer med vanskelige driftsbetingelser, f.eks. på dybt vand

| — | globalt anerkendt viden |
| --- | --- |

—

globalt anerkendt viden

| — | højtkvalificeret og erfaren arbejdsstyrke |
| --- | --- |

—

højtkvalificeret og erfaren arbejdsstyrke

| — | branchens klyngekarakter |
| --- | --- |

—

branchens klyngekarakter

| — | høje produktionsomkostninger |
| --- | --- |

—

høje produktionsomkostninger

| — | skuffende produktionseffektivitet |
| --- | --- |

—

skuffende produktionseffektivitet

| — | usikre forhold i skattemæssig henseende |
| --- | --- |

—

usikre forhold i skattemæssig henseende

| — | infrastrukturens alder |
| --- | --- |

—

infrastrukturens alder

| — | svagt samarbejde |
| --- | --- |

—

svagt samarbejde

O — Muligheder

T — Risici

| — | opdagelse af nye udvindingsområder med lavere drifts- og udviklingsomkostninger |
| --- | --- |

—

opdagelse af nye udvindingsområder med lavere drifts- og udviklingsomkostninger

| — | eksport af produkter, anlæg og viden til nye markeder |
| --- | --- |

—

eksport af produkter, anlæg og viden til nye markeder

| — | samarbejde på områderne »fælles design/standardisering«, infrastrukturanvendelse og udveksling af viden |
| --- | --- |

—

samarbejde på områderne »fælles design/standardisering«, infrastrukturanvendelse og udveksling af viden

| — | enighed om tilpasning af lønniveauet under mottoet »med begge ben på jorden« |
| --- | --- |

—

enighed om tilpasning af lønniveauet under mottoet »med begge ben på jorden«

| — | anvendelse af EU's program for genindustrialisering |
| --- | --- |

—

anvendelse af EU's program for genindustrialisering

| — | global nedgang i oliepriserne |
| --- | --- |

—

global nedgang i oliepriserne

| — | tab af arbejdspladser i oliesektoren som følge af det bratte fald i priserne i slutningen af 2014/begyndelsen af 2015 |
| --- | --- |

—

tab af arbejdspladser i oliesektoren som følge af det bratte fald i priserne i slutningen af 2014/begyndelsen af 2015

| — | mange faglærte arbejdstagere går på pension inden for de næste ti år |
| --- | --- |

—

mange faglærte arbejdstagere går på pension inden for de næste ti år

| — | prisfald forårsaget af udvinding fra tjæresand og skifer i USA |
| --- | --- |

—

prisfald forårsaget af udvinding fra tjæresand og skifer i USA

| — | opbremsning i den økonomiske vækst i Asien |
| --- | --- |

—

opbremsning i den økonomiske vækst i Asien

| — | OPEC's tilgang til produktionsstyring |
| --- | --- |

—

OPEC's tilgang til produktionsstyring

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/83 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/83

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kreative og kulturelle industrier — et europæisk aktiv i den globale konkurrence

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/13)

| Ordfører: | Emmanuelle BUTAUD-STUBBS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Nicola KONSTANTINOU |

Ordfører:

Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Medordfører:

Nicola KONSTANTINOU

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Kreative og kulturelle industrier — et europæisk aktiv i den globale konkurrence«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 15. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 215 stemmer for, ingen imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | I betragtning af det betydelige bidrag, som de kreative og kulturelle industrier yder til EU's BNP, opfordrer EØSU Europa-Kommissionen til at udarbejde en flerårig strategi for udviklingen af disse industrier. |
| --- | --- |

1.1.

I betragtning af det betydelige bidrag, som de kreative og kulturelle industrier yder til EU's BNP, opfordrer EØSU Europa-Kommissionen til at udarbejde en flerårig strategi for udviklingen af disse industrier.

| 1.2. | EØSU mener navnlig, at disse industrier, som bidrager til at markere Den Europæiske Unions profil i verden, bør inddrages i Kommissionens aktuelle overvejelser om en meddelelse omhandlende en ny strategi for EU's handelspolitik, som forventes at blive offentliggjort i efteråret 2015. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU mener navnlig, at disse industrier, som bidrager til at markere Den Europæiske Unions profil i verden, bør inddrages i Kommissionens aktuelle overvejelser om en meddelelse omhandlende en ny strategi for EU's handelspolitik, som forventes at blive offentliggjort i efteråret 2015.

| 1.3. | I lyset af udviklingen på arbejdsmarkedet i en række medlemsstater er der behov for at tage bedre hensyn til branchens atypiske arbejdstageres behov for så vidt angår arbejds-, sundheds- og sikkerhedsvilkår. EØSU går ind for, at der i højere grad bliver tale om kollektive forhandlinger i bl.a. mediebranchen og den kulturelle sektor inden for rammerne af de nationale traditioner. |
| --- | --- |

1.3.

I lyset af udviklingen på arbejdsmarkedet i en række medlemsstater er der behov for at tage bedre hensyn til branchens atypiske arbejdstageres behov for så vidt angår arbejds-, sundheds- og sikkerhedsvilkår. EØSU går ind for, at der i højere grad bliver tale om kollektive forhandlinger i bl.a. mediebranchen og den kulturelle sektor inden for rammerne af de nationale traditioner.

| 1.4. | Flere andre emner fortjener særlig opmærksomhed. Det gælder tilpasning til de nye behov på markedet, fremme af mobiliteten blandt de ansatte i sektoren, værktøjer og politikker for uddannelse samt udvikling af crowdfunding (crowdfundingplatforme). |
| --- | --- |

1.4.

Flere andre emner fortjener særlig opmærksomhed. Det gælder tilpasning til de nye behov på markedet, fremme af mobiliteten blandt de ansatte i sektoren, værktøjer og politikker for uddannelse samt udvikling af crowdfunding (crowdfundingplatforme).

| 1.5. | Fremme af EU's værdier bør i et vist omfang betros til de såkaldt »kreative«, som er bedre til at appellere til de unge ved hjælp af apps, videoer, spil, tegneserier osv. Det gælder værdier såsom respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, lige rettigheder, beskyttelse af mindretal osv. |
| --- | --- |

1.5.

Fremme af EU's værdier bør i et vist omfang betros til de såkaldt »kreative«, som er bedre til at appellere til de unge ved hjælp af apps, videoer, spil, tegneserier osv. Det gælder værdier såsom respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, lige rettigheder, beskyttelse af mindretal osv.

| 1.6. | Når det gælder disse industrier, som ikke alle er i stand til at skabe værditilvækst, er spørgsmålet om den økonomiske udnyttelse af deres immaterielle aktiver — kundeportefølje, anseelse og omdømme, mærker, knowhow — som er varige og fremtidige kilder til fortjeneste, afgørende. |
| --- | --- |

1.6.

Når det gælder disse industrier, som ikke alle er i stand til at skabe værditilvækst, er spørgsmålet om den økonomiske udnyttelse af deres immaterielle aktiver — kundeportefølje, anseelse og omdømme, mærker, knowhow — som er varige og fremtidige kilder til fortjeneste, afgørende.

2.   Indledning

| 2.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har i mere end 11 år støttet udviklingen af de kreative og kulturelle industrier. Endnu inden Europa-Kommissionen i 2012 udarbejdede sin meddelelse med titlen »Fremme af de kulturelle og kreative sektorers bidrag til vækst og beskæftigelse i EU« (1), havde EØSU i perioden 2004-2014 fremsat en række udtalelser (2). |
| --- | --- |

2.1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har i mere end 11 år støttet udviklingen af de kreative og kulturelle industrier. Endnu inden Europa-Kommissionen i 2012 udarbejdede sin meddelelse med titlen »Fremme af de kulturelle og kreative sektorers bidrag til vækst og beskæftigelse i EU« (1), havde EØSU i perioden 2004-2014 fremsat en række udtalelser (2).

| 2.2. | De kreative og kulturelle industrier indtager en strategisk position i det europæiske samfund, hvilket giver dem mulighed for at fremme en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020«), idet det er blevet påvist (3), at de kreative og kulturelle industrier udmærker sig ved deres evne til innovation, som er større end i andre økonomiske sektorer. |
| --- | --- |

2.2.

De kreative og kulturelle industrier indtager en strategisk position i det europæiske samfund, hvilket giver dem mulighed for at fremme en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020«), idet det er blevet påvist (3), at de kreative og kulturelle industrier udmærker sig ved deres evne til innovation, som er større end i andre økonomiske sektorer.

| 2.3. | Det skal desuden understreges, at de kreative og kulturelle industrier spiller en særlig rolle i det europæiske samfund, da de fremmer pluralisme og kulturel mangfoldighed og er med til at styrke den europæiske identitet (4). |
| --- | --- |

2.3.

Det skal desuden understreges, at de kreative og kulturelle industrier spiller en særlig rolle i det europæiske samfund, da de fremmer pluralisme og kulturel mangfoldighed og er med til at styrke den europæiske identitet (4).

| 2.4. | I januar 2015 besluttede EØSU's præsidium at godkende udarbejdelsen af en ny initiativudtalelse om de kreative og kulturelle industrier, eftersom de udgør et europæisk aktiv i den globale konkurrence. Eksempelvis udarbejder blandt andre USA, Canada og Sydkorea effektive »soft power«-strategier med henblik på at udbrede deres kultur og livsstil og støtte den økonomiske udvikling af de af deres virksomheder, som beskæftiger sig med design, produktion og udbredelse af kulturelle varer og tjenester. |
| --- | --- |

2.4.

I januar 2015 besluttede EØSU's præsidium at godkende udarbejdelsen af en ny initiativudtalelse om de kreative og kulturelle industrier, eftersom de udgør et europæisk aktiv i den globale konkurrence. Eksempelvis udarbejder blandt andre USA, Canada og Sydkorea effektive »soft power«-strategier med henblik på at udbrede deres kultur og livsstil og støtte den økonomiske udvikling af de af deres virksomheder, som beskæftiger sig med design, produktion og udbredelse af kulturelle varer og tjenester.

| 2.5. | Hvilke nøglefaktorer kan forklare, at EØSU endnu en gang interesserer sig for udviklingen af disse industrier? |
| --- | --- |

2.5.

Hvilke nøglefaktorer kan forklare, at EØSU endnu en gang interesserer sig for udviklingen af disse industrier?

| 2.5.1. | For det første bliver deres betydning for den europæiske økonomi stadig større. Skal man tro de forskellige definitioner, der findes, og de seneste tilgængelige statistikker, er de kreative og kulturelle industrier en af de mest dynamiske sektorer i den europæiske økonomi. En undersøgelse, foretaget af konsulentfirmaet TERA, som dækker perioden 2008-2011 (5), viser, at disse branchers bidrag til det europæiske BNP ligger på mellem 4,4 % (kun de rent kreative industrier eller »core industries«) og 6,8 % (når man lægger brancher til, som er stærkt afhængige af de rent kreative industrier, også kaldet »non-core industries«). Deres bidrag til beskæftigelsen udgør henholdsvis 8,3 millioner arbejdspladser, eller 3,8 % af EU's samlede erhvervsaktive befolkning, når det gælder de rent kreative industrier (»core industries«), og 14 millioner arbejdspladser, når man lægger »non-core industries« til, eller 6,5 % af EU's samlede erhvervsaktive befolkning. Der er dermed tale om EU's tredjestørste arbejdsgiver efter byggesektoren og drikkevarebranchen. |
| --- | --- |

2.5.1.

For det første bliver deres betydning for den europæiske økonomi stadig større. Skal man tro de forskellige definitioner, der findes, og de seneste tilgængelige statistikker, er de kreative og kulturelle industrier en af de mest dynamiske sektorer i den europæiske økonomi. En undersøgelse, foretaget af konsulentfirmaet TERA, som dækker perioden 2008-2011 (5), viser, at disse branchers bidrag til det europæiske BNP ligger på mellem 4,4 % (kun de rent kreative industrier eller »core industries«) og 6,8 % (når man lægger brancher til, som er stærkt afhængige af de rent kreative industrier, også kaldet »non-core industries«). Deres bidrag til beskæftigelsen udgør henholdsvis 8,3 millioner arbejdspladser, eller 3,8 % af EU's samlede erhvervsaktive befolkning, når det gælder de rent kreative industrier (»core industries«), og 14 millioner arbejdspladser, når man lægger »non-core industries« til, eller 6,5 % af EU's samlede erhvervsaktive befolkning. Der er dermed tale om EU's tredjestørste arbejdsgiver efter byggesektoren og drikkevarebranchen.

| 2.5.2. | Omfanget af den offentlige gæld har fået landene og de regionale og lokale myndigheder til at nedsætte støtten til kultur- og musikforeninger, teatre, arthousebiografer og orkestre. De store radio- og tv-stationer, der finansieres med offentlige midler, er i nogle lande i vanskeligheder ligesom den skrevne presse, hvis forretningsmodel som følge af den digitale revolution er i krise. |
| --- | --- |

2.5.2.

Omfanget af den offentlige gæld har fået landene og de regionale og lokale myndigheder til at nedsætte støtten til kultur- og musikforeninger, teatre, arthousebiografer og orkestre. De store radio- og tv-stationer, der finansieres med offentlige midler, er i nogle lande i vanskeligheder ligesom den skrevne presse, hvis forretningsmodel som følge af den digitale revolution er i krise.

| 2.5.3. | Forhandlingerne om et transatlantisk partnerskab blev indledt i juni 2013 og har allerede været igennem ni forhandlingsrunder. Lige fra starten har man anerkendt, at kultur udgør en undtagelse, og EØSU støtter Europa-Parlamentet, som i sin beslutning af 23. maj 2013 om EU-forhandlinger om en handels- og investeringsaftale mellem EU og USA (6) opfordrer til at »sikre, at undtagelsen vedrørende kulturelle og audiovisuelle tjenester, herunder online, fremgår klart af forhandlingsmandatet«. |
| --- | --- |

2.5.3.

Forhandlingerne om et transatlantisk partnerskab blev indledt i juni 2013 og har allerede været igennem ni forhandlingsrunder. Lige fra starten har man anerkendt, at kultur udgør en undtagelse, og EØSU støtter Europa-Parlamentet, som i sin beslutning af 23. maj 2013 om EU-forhandlinger om en handels- og investeringsaftale mellem EU og USA (6) opfordrer til at »sikre, at undtagelsen vedrørende kulturelle og audiovisuelle tjenester, herunder online, fremgår klart af forhandlingsmandatet«.

| 2.5.4. | Programmet »Et kreativt Europa«, som udvalget har haft lejlighed til at udtale sig om (7), er netop trådt i kraft og har fået et budget på 1,46 mia. EUR for perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

2.5.4.

Programmet »Et kreativt Europa«, som udvalget har haft lejlighed til at udtale sig om (7), er netop trådt i kraft og har fået et budget på 1,46 mia. EUR for perioden 2014-2020.

3.   Generelle bemærkninger

3.1.   
  Spørgsmål om sektorens økonomiske udvikling

| 3.1.1. | Flere af de sektorer inden for den europæiske kreative og kulturelle industri, som har stor symbolværdi, er blevet svækket af krisen:






  — | klassiske og folkloristiske koncerter og orkestre |
| --- | --- | --- |

3.1.1.

Flere af de sektorer inden for den europæiske kreative og kulturelle industri, som har stor symbolværdi, er blevet svækket af krisen:

—

klassiske og folkloristiske koncerter og orkestre

| — | opera- og teaterfestivaller |
| --- | --- |

—

opera- og teaterfestivaller

| — | den europæiske tegneseriebranche lider under piratkopiering |
| --- | --- |

—

den europæiske tegneseriebranche lider under piratkopiering

| — | audiovisuelle produktioner til offentlige fjernsynskanaler er ind imellem blevet udsat for store budgetnedskæringer. |
| --- | --- |

—

audiovisuelle produktioner til offentlige fjernsynskanaler er ind imellem blevet udsat for store budgetnedskæringer.

| 3.1.2. | Eurostats statistiske oplysninger for perioden 2009-2013 bekræfter, at beskæftigelsen er faldet i en række brancher, f.eks. forlagsbranchen i Frankrig (146 000 ansatte i 2009 og 112 000 i 2013) og sektoren for programplanlægning og optagelse i Polen (25 000 ansatte i 2009 og 19 600 i 2013). |
| --- | --- |

3.1.2.

Eurostats statistiske oplysninger for perioden 2009-2013 bekræfter, at beskæftigelsen er faldet i en række brancher, f.eks. forlagsbranchen i Frankrig (146 000 ansatte i 2009 og 112 000 i 2013) og sektoren for programplanlægning og optagelse i Polen (25 000 ansatte i 2009 og 19 600 i 2013).

| 3.1.3. | Ifølge en rapport (Arts, Entertainement and Recreation: working conditions and job quality) (8) fra »Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene« i Dublin, er beskæftigelsen inden for kunst, underholdning og fritidsaktiviteter til gengæld steget en anelse i EU mellem 2010 og 2012, nemlig med 2 %. I nogle medlemsstater ligger andelen af ansatte i disse sektorer væsentligt over det europæiske gennemsnit (1,6 % af den erhvervsaktive befolkning): i Storbritannien og Estland er andelen 2,6 %, i Sverige 2,5 % (14 % af virksomhederne og 8 % af BNP) og i Letland 2,3 %. |
| --- | --- |

3.1.3.

Ifølge en rapport (Arts, Entertainement and Recreation: working conditions and job quality) (8) fra »Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene« i Dublin, er beskæftigelsen inden for kunst, underholdning og fritidsaktiviteter til gengæld steget en anelse i EU mellem 2010 og 2012, nemlig med 2 %. I nogle medlemsstater ligger andelen af ansatte i disse sektorer væsentligt over det europæiske gennemsnit (1,6 % af den erhvervsaktive befolkning): i Storbritannien og Estland er andelen 2,6 %, i Sverige 2,5 % (14 % af virksomhederne og 8 % af BNP) og i Letland 2,3 %.

3.2.   
  Udformningen af programmet »Et Kreativt Europa 2014-2020« rejser spørgsmål om finansiering og lokal repræsentation

| 3.2.1. | Behovet for finansiering, når det gælder virksomhederne i de kreative industrier, kan forklares ved deres problemer med at udtænke indtægtsmodeller, der gør, at de kan skabe værditilvækst. Hvis man hjælper SMV'erne med at udtænke forretningsmodeller og indtægtsmodeller, som sætter dem i stand til på én og samme gang at være kreative og skabe værditilvækst, vil de blive mindre afhængige af offentlig støtte. |
| --- | --- |

3.2.1.

Behovet for finansiering, når det gælder virksomhederne i de kreative industrier, kan forklares ved deres problemer med at udtænke indtægtsmodeller, der gør, at de kan skabe værditilvækst. Hvis man hjælper SMV'erne med at udtænke forretningsmodeller og indtægtsmodeller, som sætter dem i stand til på én og samme gang at være kreative og skabe værditilvækst, vil de blive mindre afhængige af offentlig støtte.

| 3.2.2. | EØSU har tidligere givet udtryk for tvivl om det nye finansielle instrument, som har til formål at sikre, at SMV'er og andre aktører nemmere kan få adgang til finansiering. Udvalget understregede i den forbindelse den manglende ekspertise i Den Europæiske Investeringsfond i forhold til kulturområdet (9). Og dog er det netop denne instans, som har til opgave at bruge sektorgarantien på 121 millioner EUR. |
| --- | --- |

3.2.2.

EØSU har tidligere givet udtryk for tvivl om det nye finansielle instrument, som har til formål at sikre, at SMV'er og andre aktører nemmere kan få adgang til finansiering. Udvalget understregede i den forbindelse den manglende ekspertise i Den Europæiske Investeringsfond i forhold til kulturområdet (9). Og dog er det netop denne instans, som har til opgave at bruge sektorgarantien på 121 millioner EUR.

| 3.2.3. | Ifølge programmet »Et Kreativt Europa« burde denne garanti have en løftestangseffekt på 5,7 %, hvilket fører til, at der stilles ca. 700 millioner EUR til rådighed for en udbudsprocedure, og at der kan udvælges organer, som skal styrke den administrative kapacitet med midler fra garantifaciliteten. |
| --- | --- |

3.2.3.

Ifølge programmet »Et Kreativt Europa« burde denne garanti have en løftestangseffekt på 5,7 %, hvilket fører til, at der stilles ca. 700 millioner EUR til rådighed for en udbudsprocedure, og at der kan udvælges organer, som skal styrke den administrative kapacitet med midler fra garantifaciliteten.

| 3.2.4. | Det kunne også være interessant at diversificere finansieringsmetoderne. Crowdfunding giver — også i sin grænseoverskridende dimension — lettere adgang til finansiering af projekter og reducerer investorernes risiko (»La Tribune«, 11. februar 2014). |
| --- | --- |

3.2.4.

Det kunne også være interessant at diversificere finansieringsmetoderne. Crowdfunding giver — også i sin grænseoverskridende dimension — lettere adgang til finansiering af projekter og reducerer investorernes risiko (»La Tribune«, 11. februar 2014).

| 3.2.5. | Mere generelt er det hele spørgsmålet om værdiansættelsen af de immaterielle aktiver, som er relevant. Kommissionen erkender betydningen af disse immaterielle aktiver, men kommer ikke med forslag til en fælles metode til at værdiansætte dem. |
| --- | --- |

3.2.5.

Mere generelt er det hele spørgsmålet om værdiansættelsen af de immaterielle aktiver, som er relevant. Kommissionen erkender betydningen af disse immaterielle aktiver, men kommer ikke med forslag til en fælles metode til at værdiansætte dem.

| 3.2.6. | Mangel på lokal repræsentation: Der er mellem et og fire »Et Kreativt Europa«-kontorer i hver medlemsstat, og de findes enten i hovedstaden eller i andre storbyer. Dette netværk er formodentlig ikke tilstrækkeligt til at sikre promovering af programmerne i alle de regioner, hvor de kreative og kulturelle sektorer er kraftigt repræsenteret. |
| --- | --- |

3.2.6.

Mangel på lokal repræsentation: Der er mellem et og fire »Et Kreativt Europa«-kontorer i hver medlemsstat, og de findes enten i hovedstaden eller i andre storbyer. Dette netværk er formodentlig ikke tilstrækkeligt til at sikre promovering af programmerne i alle de regioner, hvor de kreative og kulturelle sektorer er kraftigt repræsenteret.

3.3.   
  En tilpasning af immaterialretten som følge af den digitale revolution

| 3.3.1. | Der drøftes i øjeblikket en reform af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (10) om ophavsret, bl.a. på grundlag af en meddelelse af 19. maj 2010 (COM(2010) 245 final, »En digital dagsorden for Europa«), og der er en række følsomme spørgsmål, som skal afgøres.






  — | bør der oprettes en fælles EU-ophavsretsadkomst? |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

Der drøftes i øjeblikket en reform af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (10) om ophavsret, bl.a. på grundlag af en meddelelse af 19. maj 2010 (COM(2010) 245 final, »En digital dagsorden for Europa«), og der er en række følsomme spørgsmål, som skal afgøres.

—

bør der oprettes en fælles EU-ophavsretsadkomst?

| — | hvordan tilpasses den ophavsret, der findes i meget forskelligartede og komplekse nationale former, til de nye kulturelle udtryksformer? |
| --- | --- |

—

hvordan tilpasses den ophavsret, der findes i meget forskelligartede og komplekse nationale former, til de nye kulturelle udtryksformer?

| — | bør man harmonisere beskyttelsestiden for ophavsret inden for EU? |
| --- | --- |

—

bør man harmonisere beskyttelsestiden for ophavsret inden for EU?

| — | har lovgiveren taget højde for revolutionen inden for 3D-printning? |
| --- | --- |

—

har lovgiveren taget højde for revolutionen inden for 3D-printning?

| 3.3.2. | Et andet følsomt emne har med vederlag til forfattere og skabende og optrædende kunstnere at gøre i relation til indtægterne fra anvendelse af deres værker og fortolkninger på internettet. |
| --- | --- |

3.3.2.

Et andet følsomt emne har med vederlag til forfattere og skabende og optrædende kunstnere at gøre i relation til indtægterne fra anvendelse af deres værker og fortolkninger på internettet.

| 3.3.3. | EØSU understreger, at det er nødvendigt med en afbalanceret ordning, hvor alle rettighedshavere, bl.a. skabende og udøvende kunstnere og producenter, får et retfærdigt og rimeligt vederlag. |
| --- | --- |

3.3.3.

EØSU understreger, at det er nødvendigt med en afbalanceret ordning, hvor alle rettighedshavere, bl.a. skabende og udøvende kunstnere og producenter, får et retfærdigt og rimeligt vederlag.

| 3.3.4. | Det er ligeledes vigtigt at hjælpe mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i de kreative og kulturelle industrier med at beskytte deres intellektuelle ejendomsrettigheder (11). Det gælder ikke mindst inden for mode og design. |
| --- | --- |

3.3.4.

Det er ligeledes vigtigt at hjælpe mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i de kreative og kulturelle industrier med at beskytte deres intellektuelle ejendomsrettigheder (11). Det gælder ikke mindst inden for mode og design.

| 3.3.5. | EØSU opfordrer ligeledes Europa-Kommissionen til at være konsekvent og ligeledes revidere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF (12) om elektronisk handel med henblik på at ansvarliggøre alle de berørte parter (aktører/rettighedshavere, internetudbydere, søgemaskiner, leverandører af betalingsløsninger osv.) i kampen mod piratkopiering. |
| --- | --- |

3.3.5.

EØSU opfordrer ligeledes Europa-Kommissionen til at være konsekvent og ligeledes revidere Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF (12) om elektronisk handel med henblik på at ansvarliggøre alle de berørte parter (aktører/rettighedshavere, internetudbydere, søgemaskiner, leverandører af betalingsløsninger osv.) i kampen mod piratkopiering.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   
  Et akut behov for regionale incitamentsordninger

| 4.1.1. | EØSU understreger, at det er på lokalt niveau, at der skal — eller eventuelt ikke skal — etableres forskellige former for samarbejde. Det skal understreges, at »kulturelle klynger« og »kreative distrikter«, lettilgængelige og gratis mødesteder, der stilles til rådighed af byer og regioner, spiller en vigtig rolle, hvilket blev påpeget fra flere sider (Vallonien, Rhône-Alpes) i forbindelse med høringen den 15. juni 2015. Det europæiske netværks eksperter påpeger i deres rapport om de kreative og kulturelle industriers modstandsdygtighed (13), at »de offentlige politikker, som har til formål at fremme kultur og kreativitet, ser ud til at have en større virkning på det subnationale niveau«. |
| --- | --- |

4.1.1.

EØSU understreger, at det er på lokalt niveau, at der skal — eller eventuelt ikke skal — etableres forskellige former for samarbejde. Det skal understreges, at »kulturelle klynger« og »kreative distrikter«, lettilgængelige og gratis mødesteder, der stilles til rådighed af byer og regioner, spiller en vigtig rolle, hvilket blev påpeget fra flere sider (Vallonien, Rhône-Alpes) i forbindelse med høringen den 15. juni 2015. Det europæiske netværks eksperter påpeger i deres rapport om de kreative og kulturelle industriers modstandsdygtighed (13), at »de offentlige politikker, som har til formål at fremme kultur og kreativitet, ser ud til at have en større virkning på det subnationale niveau«.

| 4.1.2. | Ifølge det årlige arbejdsprogram for gennemførelse af »Et kreativt Europa« skal der afsættes 4,9 mio. EUR til »Et Kreativt Europa«-kontorerne. Disse kontorer, som der er for få af, er beliggende i hovedstæder og storbyområder, hvilket ikke nødvendigvis er ensbetydende med en optimal beliggenhed i forhold til der, hvor aktørerne er. |
| --- | --- |

4.1.2.

Ifølge det årlige arbejdsprogram for gennemførelse af »Et kreativt Europa« skal der afsættes 4,9 mio. EUR til »Et Kreativt Europa«-kontorerne. Disse kontorer, som der er for få af, er beliggende i hovedstæder og storbyområder, hvilket ikke nødvendigvis er ensbetydende med en optimal beliggenhed i forhold til der, hvor aktørerne er.

4.2.   
  Et nødvendigt svar på den til tider vanskelige situation for de atypiske arbejdstagere i de kreative og kulturelle industrier (bortset fra luksusindustrien)

| 4.2.1. | Ifølge en rapport fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) fra maj 2014, som omhandler arbejdsmarkedsforholdene i mediesektoren og den kulturelle sektor (14), er der:






  — | 2,3 millioner lønmodtagere inden for forlagsvirksomhed, video- og tv-produktion |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

Ifølge en rapport fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) fra maj 2014, som omhandler arbejdsmarkedsforholdene i mediesektoren og den kulturelle sektor (14), er der:

—

2,3 millioner lønmodtagere inden for forlagsvirksomhed, video- og tv-produktion

| — | 1,2 millioner personer inden for trykkeri og mediepublikation |
| --- | --- |

—

1,2 millioner personer inden for trykkeri og mediepublikation

| — | 1 million udøvende kunstnere, hvoraf op imod halvdelen har status som selvstændige. |
| --- | --- |

—

1 million udøvende kunstnere, hvoraf op imod halvdelen har status som selvstændige.

| 4.2.2. | Inden for de fleste af disse erhverv, og navnlig i mediebranchen og den kulturelle sektor, har den såkaldt atypiske beskæftigelse vundet frem de seneste årtier med et øget antal deltidskontrakter og tidsbegrænsede kontrakter, vikaransættelse og proformaselvstændige. |
| --- | --- |

4.2.2.

Inden for de fleste af disse erhverv, og navnlig i mediebranchen og den kulturelle sektor, har den såkaldt atypiske beskæftigelse vundet frem de seneste årtier med et øget antal deltidskontrakter og tidsbegrænsede kontrakter, vikaransættelse og proformaselvstændige.

| 4.2.3. | EØSU støtter de punkter, som man i ILO blev enige om i maj 2014 (15), nemlig, at »de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet skal gælde alle ansatte i mediebranchen og den kulturelle sektor, uanset hvilken beskæftigelsesstatus de har«. ILO konstaterer, at nogle af de ansatte i mediebranchen og den kulturelle sektor ikke har tilstrækkelig social beskyttelse (arbejdsløshed, pension, social sikring osv.), og at den øgede brug af underleverandører og eksistensen af vidt forskellige former for status blandt atypisk beskæftigede i de kreative og kulturelle industrier nogle gange kan øge risiciene, når det gælder sikkerhed og sundhed. |
| --- | --- |

4.2.3.

EØSU støtter de punkter, som man i ILO blev enige om i maj 2014 (15), nemlig, at »de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet skal gælde alle ansatte i mediebranchen og den kulturelle sektor, uanset hvilken beskæftigelsesstatus de har«. ILO konstaterer, at nogle af de ansatte i mediebranchen og den kulturelle sektor ikke har tilstrækkelig social beskyttelse (arbejdsløshed, pension, social sikring osv.), og at den øgede brug af underleverandører og eksistensen af vidt forskellige former for status blandt atypisk beskæftigede i de kreative og kulturelle industrier nogle gange kan øge risiciene, når det gælder sikkerhed og sundhed.

| 4.2.4. | EØSU går ind for, at der i højere grand forhandles kollektivt i disse forskellige brancher med henblik på at forbedre arbejdsvilkårene. |
| --- | --- |

4.2.4.

EØSU går ind for, at der i højere grand forhandles kollektivt i disse forskellige brancher med henblik på at forbedre arbejdsvilkårene.

| 4.2.5. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremlægge en ambitiøs lovpakke om mobilitet, som gør det muligt at løse problemerne med mobilitet internt i EU for fagfolk inden for de kreative og kulturelle industrier effektivt og gøre det nemmere at få visum, når det handler om udvekslinger med tredjelande. |
| --- | --- |

4.2.5.

EØSU opfordrer Kommissionen til at fremlægge en ambitiøs lovpakke om mobilitet, som gør det muligt at løse problemerne med mobilitet internt i EU for fagfolk inden for de kreative og kulturelle industrier effektivt og gøre det nemmere at få visum, når det handler om udvekslinger med tredjelande.

4.3.   
  Foregribelse af ændringer i uddannelsesværktøjerne i sektoren for de kreative og kulturelle industrier

| 4.3.1. | EØSU har allerede peget på nødvendigheden af at fremme et bedre kendskab til de kreative industrier i de almene og faglige uddannelsesforløb i overensstemmelse med indholdet af det internationale charter for kunsthåndværk (16). |
| --- | --- |

4.3.1.

EØSU har allerede peget på nødvendigheden af at fremme et bedre kendskab til de kreative industrier i de almene og faglige uddannelsesforløb i overensstemmelse med indholdet af det internationale charter for kunsthåndværk (16).

| 4.3.2. | Det er vigtigt at understrege den store rolle, der spilles af public service-tv og -radio, som er et bærende element, når det gælder udbredelse af kultur og transmission af udsendelser med et udpræget litterært, historisk eller kunstnerisk indhold. |
| --- | --- |

4.3.2.

Det er vigtigt at understrege den store rolle, der spilles af public service-tv og -radio, som er et bærende element, når det gælder udbredelse af kultur og transmission af udsendelser med et udpræget litterært, historisk eller kunstnerisk indhold.

| 4.3.3. | EØSU mener endvidere, at der i en tid med en hurtig udvikling af forretningsmodellerne, hvilket bl.a. hænger sammen med ændringer i forbrugernes vaner, bør tilbydes undervisning i økonomi, administration og strategi på de uddannelser, der er rettet mod erhverv inden for de kreative og kulturelle industrier. Ledere og producenter i disse kreative og kulturelle industrier bør også have adgang til en sådan uddannelse som en del af efter- og videreuddannelsen. |
| --- | --- |

4.3.3.

EØSU mener endvidere, at der i en tid med en hurtig udvikling af forretningsmodellerne, hvilket bl.a. hænger sammen med ændringer i forbrugernes vaner, bør tilbydes undervisning i økonomi, administration og strategi på de uddannelser, der er rettet mod erhverv inden for de kreative og kulturelle industrier. Ledere og producenter i disse kreative og kulturelle industrier bør også have adgang til en sådan uddannelse som en del af efter- og videreuddannelsen.

| 4.3.4. | EØSU har i flere udtalelser fremhævet betydningen af uddannelse med henblik på at overføre sjælden knowhow fra håndværk. Hvad der imidlertid bliver stadig mere tydeligt i en række medlemsstater, er den voksende kløft mellem indholdet af undervisningen og markedets behov, hvilket har fået flere af civilsamfundets aktører til at engagere sig på uddannelsesområdet ved at oprette private institutioner eller indgå offentlig-private partnerskaber om etablering af korte kurser (4 uger) med en meget praktisk orientering og fokus på et bestemt erhverv, som sætter de unge i stand til at komme i gang hurtigst muligt (med eller uden et eksamensbevis). |
| --- | --- |

4.3.4.

EØSU har i flere udtalelser fremhævet betydningen af uddannelse med henblik på at overføre sjælden knowhow fra håndværk. Hvad der imidlertid bliver stadig mere tydeligt i en række medlemsstater, er den voksende kløft mellem indholdet af undervisningen og markedets behov, hvilket har fået flere af civilsamfundets aktører til at engagere sig på uddannelsesområdet ved at oprette private institutioner eller indgå offentlig-private partnerskaber om etablering af korte kurser (4 uger) med en meget praktisk orientering og fokus på et bestemt erhverv, som sætter de unge i stand til at komme i gang hurtigst muligt (med eller uden et eksamensbevis).

| 4.3.5. | Det europæiske råd for kvalifikationer i den audiovisuelle sektor og scenekunsten påbegyndte sit arbejde i november 2014. EØSU er interesseret i dets arbejde, som burde føre til bedre foregribelse af behovene for grund- og videreuddannelse. |
| --- | --- |

4.3.5.

Det europæiske råd for kvalifikationer i den audiovisuelle sektor og scenekunsten påbegyndte sit arbejde i november 2014. EØSU er interesseret i dets arbejde, som burde føre til bedre foregribelse af behovene for grund- og videreuddannelse.

| 4.3.6. | EØSU anser det for vigtigt, at arbejdsmarkedets parter og det europæiske råd for kvalifikationer i den forbindelse knyttes tæt til ESCO's (17) aktiviteter (flersproget europæisk klassifikationssystem for færdigheder, kompetencer, kvalifikationer og erhverv). |
| --- | --- |

4.3.6.

EØSU anser det for vigtigt, at arbejdsmarkedets parter og det europæiske råd for kvalifikationer i den forbindelse knyttes tæt til ESCO's (17) aktiviteter (flersproget europæisk klassifikationssystem for færdigheder, kompetencer, kvalifikationer og erhverv).

| 4.3.7. | EØSU så gerne mere synergi mellem Erasmus+-programmets videnalliance og programmet »Et Kreativt Europa«. |
| --- | --- |

4.3.7.

EØSU så gerne mere synergi mellem Erasmus+-programmets videnalliance og programmet »Et Kreativt Europa«.

4.4.   
  Agtpågivenhed i forhold til vores globale konkurrenters strategier

| 4.4.1. | EØSU opfordrer til, at der tages højde for alle sektorens dimensioner, dvs. beskæftigelse, kompetencer, uddannelse, intellektuel ejendomsret osv., da sektoren har stor betydning for økonomien. Den eksterne dimension bør integreres i de igangværende bilaterale og multilaterale forhandlinger. Disse goder og tjenesteydelser med kreativt og kulturelt indhold, udgør nemlig en stigende del af EU's eksport. Luksusprodukter tegnede sig ifølge ECCIA for ca. 17 % af den samlede europæiske eksport i 2013. |
| --- | --- |

4.4.1.

EØSU opfordrer til, at der tages højde for alle sektorens dimensioner, dvs. beskæftigelse, kompetencer, uddannelse, intellektuel ejendomsret osv., da sektoren har stor betydning for økonomien. Den eksterne dimension bør integreres i de igangværende bilaterale og multilaterale forhandlinger. Disse goder og tjenesteydelser med kreativt og kulturelt indhold, udgør nemlig en stigende del af EU's eksport. Luksusprodukter tegnede sig ifølge ECCIA for ca. 17 % af den samlede europæiske eksport i 2013.

| 4.4.2. | Hvis man skal tage hensyn til disse industriers særlige kendetegn for så vidt angår indhold, betyder det, at der skal rettes større opmærksomhed mod intellektuelle ejendomsrettigheder og regulering af den elektroniske handel. |
| --- | --- |

4.4.2.

Hvis man skal tage hensyn til disse industriers særlige kendetegn for så vidt angår indhold, betyder det, at der skal rettes større opmærksomhed mod intellektuelle ejendomsrettigheder og regulering af den elektroniske handel.

4.5.   
  En attraktiv måde at præsentere Den Europæiske Unions værdier på

| 4.5.1. | EU's værdier fortjener at blive vist frem og udbredt ved hjælp af attraktive formater på de sociale netværk. |
| --- | --- |

4.5.1.

EU's værdier fortjener at blive vist frem og udbredt ved hjælp af attraktive formater på de sociale netværk.

| 4.5.2. | En opfordring til videoproducenter, grafikere, tegnere, musikere osv. om at udarbejde projekter kunne føre til, at der blev produceret et levende og billedrigt indhold, som ville kunne udbredes viralt blandt et ungt publikum. |
| --- | --- |

4.5.2.

En opfordring til videoproducenter, grafikere, tegnere, musikere osv. om at udarbejde projekter kunne føre til, at der blev produceret et levende og billedrigt indhold, som ville kunne udbredes viralt blandt et ungt publikum.

4.6.   
  Fremme af krydsbefrugtning

| 4.6.1. | Denne målsætning, som sigter mod etablering af synergier mellem forskellige kreative og kulturelle industrier, er en del af Kommissionens begrebsramme i programmet »Et Kreativt Europa« (18). |
| --- | --- |

4.6.1.

Denne målsætning, som sigter mod etablering af synergier mellem forskellige kreative og kulturelle industrier, er en del af Kommissionens begrebsramme i programmet »Et Kreativt Europa« (18).

| 4.6.2. | Der er blevet høstet enkeltstående, men meget opmuntrende erfaringer, f.eks. mellem gastronomi, den digitale industri og turisme, mellem kunst og luksusprodukter, mellem kultur og turisme. |
| --- | --- |

4.6.2.

Der er blevet høstet enkeltstående, men meget opmuntrende erfaringer, f.eks. mellem gastronomi, den digitale industri og turisme, mellem kunst og luksusprodukter, mellem kultur og turisme.

| 4.6.3. | Disse erfaringer med krydsbefrugtning mellem de kreative og kulturelle industrier indbyrdes og med andre brancher kan ofte ikke overføres til et industrielt plan, for de bygger på en forståelse af de specielle egenskaber inden for de enkelte sektorer. |
| --- | --- |

4.6.3.

Disse erfaringer med krydsbefrugtning mellem de kreative og kulturelle industrier indbyrdes og med andre brancher kan ofte ikke overføres til et industrielt plan, for de bygger på en forståelse af de specielle egenskaber inden for de enkelte sektorer.

| 4.6.4. | De former for krydsbefrugtning, som er ved at opstå i de kreative og kulturelle industrier, gør det ved hjælp af avancerede teknologier (3D-printning, digitaltryk) også muligt at stimulere udviklingen af faglige profiler med fokus på kreativitet og innovation, som er drivkræfter for fremtidige job. |
| --- | --- |

4.6.4.

De former for krydsbefrugtning, som er ved at opstå i de kreative og kulturelle industrier, gør det ved hjælp af avancerede teknologier (3D-printning, digitaltryk) også muligt at stimulere udviklingen af faglige profiler med fokus på kreativitet og innovation, som er drivkræfter for fremtidige job.

4.7.   
  Økonomisk udnyttelse af den arkitektoniske kulturarv

| 4.7.1. | EU er det sted i verden, hvor den kulturelle koncentration er størst med 363 ud af de 981 verdensarvssteder på UNESCO's liste over verdens kulturarv, og det har vist sig, at strømmene af indiske, kinesiske, japanske og amerikanske turister primært kan forklares ved denne rige kulturarv (19). Enhver forbedring af visumpolitikken bør opmuntres, så vidt de sikkerhedshensyn, som fastsættes af medlemsstaterne og de berørte tredjelande, tillader det. |
| --- | --- |

4.7.1.

EU er det sted i verden, hvor den kulturelle koncentration er størst med 363 ud af de 981 verdensarvssteder på UNESCO's liste over verdens kulturarv, og det har vist sig, at strømmene af indiske, kinesiske, japanske og amerikanske turister primært kan forklares ved denne rige kulturarv (19). Enhver forbedring af visumpolitikken bør opmuntres, så vidt de sikkerhedshensyn, som fastsættes af medlemsstaterne og de berørte tredjelande, tillader det.

| 4.7.2. | På grund af det høje gældsniveau i flere af de medlemsstater, som har mange arkitektoniske monumenter (Grækenland (17), Frankrig (39), Italien (47) og Spanien (44)), er der problemer med bevarelse og vedligeholdelse af denne kulturarv. Eftersom Europas kulturelle og arkitektoniske rigdom er et stort plus, der gør det muligt fortsat at udvikle kulturturismen, opfordres Kommissionen til at gøre status over den nuværende tilstand for steder i EU, som er opført på UNESCO's kulturarvsliste. |
| --- | --- |

4.7.2.

På grund af det høje gældsniveau i flere af de medlemsstater, som har mange arkitektoniske monumenter (Grækenland (17), Frankrig (39), Italien (47) og Spanien (44)), er der problemer med bevarelse og vedligeholdelse af denne kulturarv. Eftersom Europas kulturelle og arkitektoniske rigdom er et stort plus, der gør det muligt fortsat at udvikle kulturturismen, opfordres Kommissionen til at gøre status over den nuværende tilstand for steder i EU, som er opført på UNESCO's kulturarvsliste.

4.8.   
  Oprettelse af et europæisk forum for flere aktører

| 4.8.1. | EØSU har allerede fremført denne tanke (20). Regionsudvalget støtter idéen og opfordrer til, at der oprettes et europæisk forum for kreativitet (21). Dette forum »skal bringe offentlige, private og frivillige aktører sammen om at analysere, hvordan Europa kan anvende kreative løsninger på presserende lokale og europæiske problemer«. |
| --- | --- |

4.8.1.

EØSU har allerede fremført denne tanke (20). Regionsudvalget støtter idéen og opfordrer til, at der oprettes et europæisk forum for kreativitet (21). Dette forum »skal bringe offentlige, private og frivillige aktører sammen om at analysere, hvordan Europa kan anvende kreative løsninger på presserende lokale og europæiske problemer«.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 537 og tilhørende arbejdsdokumenter om mode- og luksusindustriens arbejde: SWD(2012) 286 og SWD(2012) 284 (EUT C 198 af 10.7.2013, s. 39).

1

(2)  Jf. følgende horisontale og tematiske udtalelser fra EØSU: EUT C 110 af 9.5.2006, s. 34; EUT C 108 af 30.4.2004, s. 68; EUT C 51 af 17.2.2011, s. 43; EUT C 181 af 21.6.2012, s. 35; EUT C 44 af 11.2.2011; EUT C 198 af 10.7.2013, s. 14; EUT C 110 af 9.5.2006, s. 1; EUT C 44 af 11.2.2011, s. 75; EUT C 451 af 16.12.2014, s. 64; EUT C 191 af 29.6.2012, s. 18; EUT C 230 af 14.7.2015, s. 47.

2

(3)  Jf. en undersøgelse foretaget af British Council: »Mapping the creative industries: a toolkit«, http://creativeconomy.britishcouncil.org/media/uploads/resources/mapping_the_creative_industries_a_toolkit_2-2.pdf

3

(4)  EUT C 51 af 17.2.2011, s. 43.

4

(5)  TERA Consultants, »The Economic Contribution of the Creative Industries to EU GDP and Employment«, 2014.

5

(6)  P7_TA (2013)0227 punkt 11.

6

(7)  EUT C 198 af 10.7.2013, s. 39.

7

(8)  http://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef1384en14.pdf

8

(9)  EUT C 181 af 21.6.2012, s. 35.

9

(10)  EUT L 167 af 22.6.2001, s. 10.

10

(11)  Jf. EØSU's udtalelse »Mod en fornyet konsensus for så vidt angår håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder: En EU-handlingsplan« (EUT C 230 af 14.7.2015, s. 72).

11

(12)  EUT L 178 af 17.7.2000, s. 1.

12

(13)  http://www.eenc.info/reports/the-resilience-of-employment-in-the-culture-and-creative-sectors-ccss-during-the-crisis/

13

(14)  »Employment relationships in the media and culture industries« (maj 2014) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_dialogue/---sector/documents/publication/wcms_240701.pdf

14

(15)  Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) GDFMCS/2014/7, Forum for en global dialog om ansættelsesforhold i mediebranchen og den kulturelle sektor, Genève d. 14.—15. maj 2014, Konsensuspunkter.

15

(16)  Se fodnote 4.

16

(17)  ESCO-klassificeringen blev iværksat at Kommissionen i 2010. ESCO er en del af Europa 2020-strategien.

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 221).

18

(19)  EUT C 44 af 11.2.2011, s. 75.

19

(20)  EUT C 198 af 10.7.2013, s. 39.

20

(21)  EUT C 218 af 30.7.2013, s. 7.

21

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/89 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/89

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om programmer for udvikling af landdistrikter — Hæfteplastre eller spæde tegn på vækst?

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/14)

| Ordfører: | Tom JONES |
| --- | --- |
| Medordfører: | Joana AGUDO I BATALLER |

Ordfører:

Tom JONES

Medordfører:

Joana AGUDO I BATALLER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 22. januar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Programmer for udvikling af landdistrikter — Hæfteplastre eller spæde tegn på vækst?«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der vedtog sin udtalelse den 13. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september 2015, følgende udtalelse med 192 stemmer for, 3 imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Konklusion og henstillinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over EU's, medlemsstaternes og regionernes fortsatte engagement i at løse nogle af de udfordringer, som landdistrikterne står over for, gennem en bred vifte af programmer for udvikling af landdistrikter. Udvalget anerkender Kommissionens og statsembedsmændenes indsats med udarbejdelsen og vedtagelsen af det nye program. I betragtning af den reelle krise, som mange ugunstigt stillede landdistrikter befinder sig i, er der imidlertid skuffelse over programmets forsinkede fremsættelse, godkendelse og start i flere stater og regioner. Vi anbefaler derfor, at Kommissionen i samarbejde med statslige og regionale myndigheder rekvirerer en uafhængig evaluering af processen for at undgå nye forsinkelser i fremtiden. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU glæder sig over EU's, medlemsstaternes og regionernes fortsatte engagement i at løse nogle af de udfordringer, som landdistrikterne står over for, gennem en bred vifte af programmer for udvikling af landdistrikter. Udvalget anerkender Kommissionens og statsembedsmændenes indsats med udarbejdelsen og vedtagelsen af det nye program. I betragtning af den reelle krise, som mange ugunstigt stillede landdistrikter befinder sig i, er der imidlertid skuffelse over programmets forsinkede fremsættelse, godkendelse og start i flere stater og regioner. Vi anbefaler derfor, at Kommissionen i samarbejde med statslige og regionale myndigheder rekvirerer en uafhængig evaluering af processen for at undgå nye forsinkelser i fremtiden.

| 1.2. | Succesen for programmerne for udvikling af landdistrikter er afhængig af, at partnerskabsprincippet fungerer effektivt. Fælles ejerskab til programmet mellem offentlige og private interessenter, arbejdsmarkedets parter og NGO'er i henhold til traktatforpligtelserne og andre forpligtelser er afgørende. EØSU bemærker, at der er sket forbedringer i engagementet i forhold til tidligere programmer, men at der stadig er forskel på partnerskabet i EU. |
| --- | --- |

1.2.

Succesen for programmerne for udvikling af landdistrikter er afhængig af, at partnerskabsprincippet fungerer effektivt. Fælles ejerskab til programmet mellem offentlige og private interessenter, arbejdsmarkedets parter og NGO'er i henhold til traktatforpligtelserne og andre forpligtelser er afgørende. EØSU bemærker, at der er sket forbedringer i engagementet i forhold til tidligere programmer, men at der stadig er forskel på partnerskabet i EU.

| 1.3. | Overvågningsudvalgenes rolle skal være gennemsigtig. Medlemmerne bør være i stand til at kontrollere målsætninger og have adgang til de finansielle retningslinjer. Medlemskabet bør indebære en evne til at afspejle interesseklynger, hvor det er hensigtsmæssigt. |
| --- | --- |

1.3.

Overvågningsudvalgenes rolle skal være gennemsigtig. Medlemmerne bør være i stand til at kontrollere målsætninger og have adgang til de finansielle retningslinjer. Medlemskabet bør indebære en evne til at afspejle interesseklynger, hvor det er hensigtsmæssigt.

| 1.4. | I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1303/2013 og navnlig dens artikel 5 om partnerskab og flerniveaustyring mener EØSU, at Kommissionen bør overvåge, hvordan forordningen anvendes ved udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og gennemførelsen af programmer, herunder gennem deltagelse i overvågningsudvalgene for programmer. |
| --- | --- |

1.4.

I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1303/2013 og navnlig dens artikel 5 om partnerskab og flerniveaustyring mener EØSU, at Kommissionen bør overvåge, hvordan forordningen anvendes ved udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og gennemførelsen af programmer, herunder gennem deltagelse i overvågningsudvalgene for programmer.

| 1.5. | Det er positivt, at programmerne har en vis bredde baseret på lokale behov og ønsker, og det samme gælder den voksende brug af modellen for lokaludvikling styret af lokalsamfundet med henblik på at inddrage lokalsamfundet i højere grad. Der bør ske en udbredelse af bedste praksis med hensyn til at anvende modellen effektivt. |
| --- | --- |

1.5.

Det er positivt, at programmerne har en vis bredde baseret på lokale behov og ønsker, og det samme gælder den voksende brug af modellen for lokaludvikling styret af lokalsamfundet med henblik på at inddrage lokalsamfundet i højere grad. Der bør ske en udbredelse af bedste praksis med hensyn til at anvende modellen effektivt.

| 1.6. | De begrænsede budgetter gør det nødvendigt at anvende det resterende landbrugsbudget på en komplementær og ikke overlappende måde. Vi anbefaler maksimal brug af statslige, private og frivillige samfinansieringskilder med en strømlinet proces for ansøgerne. Forvaltningsmyndighederne bør lette adgangen til samhørighedsmidlerne og andre europæiske investeringsmidler i tilfælde, hvor projekterne opfylder bredere kriterier. |
| --- | --- |

1.6.

De begrænsede budgetter gør det nødvendigt at anvende det resterende landbrugsbudget på en komplementær og ikke overlappende måde. Vi anbefaler maksimal brug af statslige, private og frivillige samfinansieringskilder med en strømlinet proces for ansøgerne. Forvaltningsmyndighederne bør lette adgangen til samhørighedsmidlerne og andre europæiske investeringsmidler i tilfælde, hvor projekterne opfylder bredere kriterier.

| 1.7. | Som EØSU allerede har peget på (1), har 15 medlemsstater overført midler fra direkte betalinger til regionale programmer for udvikling af landdistrikter, mens der i fem andre medlemsstater er overført midler fra den anden til den første søjle. Det er begge legitime fremgangsmåder — da de tillades af medlovgiverne — men de har ikke samme værdi: programmerne for udvikling af landdistrikter har til formål at sikre en mere afbalanceret territorial udvikling inden for den enkelte EU-region. Det anbefales, at der foretages en undersøgelse af sammenhængen og effektiviteten i denne fleksibilitet, herunder dens indvirkning på konkurrencen i det indre marked. |
| --- | --- |

1.7.

Som EØSU allerede har peget på (1), har 15 medlemsstater overført midler fra direkte betalinger til regionale programmer for udvikling af landdistrikter, mens der i fem andre medlemsstater er overført midler fra den anden til den første søjle. Det er begge legitime fremgangsmåder — da de tillades af medlovgiverne — men de har ikke samme værdi: programmerne for udvikling af landdistrikter har til formål at sikre en mere afbalanceret territorial udvikling inden for den enkelte EU-region. Det anbefales, at der foretages en undersøgelse af sammenhængen og effektiviteten i denne fleksibilitet, herunder dens indvirkning på konkurrencen i det indre marked.

| 1.8. | Der vil være store forskelle på, hvordan udgifterne prioriteres i de forskellige stater og regioner. Denne udtalelse understreger betydningen af en bæredygtig udvikling af økonomisk aktivitet, miljø og social retfærdighed med stærkt fokus på at øge værdien af de landbaserede ressourcer. Vi anbefaler, at Kommissionen gennemfører en midtvejsanalyse af resultaterne i forhold til målsætningerne for ovennævnte prioriteringer, og samtidig opfylder eksisterende forpligtelser. Myndighederne bør have mulighed for at foretage justeringer, som baner vej for nye projekter og en vellykket gennemførelse af programmerne, og således at der kan trækkes på de erfaringer, der indhøstes, i forbindelse med efterfølgende rammepolitikker for landdistrikterne. |
| --- | --- |

1.8.

Der vil være store forskelle på, hvordan udgifterne prioriteres i de forskellige stater og regioner. Denne udtalelse understreger betydningen af en bæredygtig udvikling af økonomisk aktivitet, miljø og social retfærdighed med stærkt fokus på at øge værdien af de landbaserede ressourcer. Vi anbefaler, at Kommissionen gennemfører en midtvejsanalyse af resultaterne i forhold til målsætningerne for ovennævnte prioriteringer, og samtidig opfylder eksisterende forpligtelser. Myndighederne bør have mulighed for at foretage justeringer, som baner vej for nye projekter og en vellykket gennemførelse af programmerne, og således at der kan trækkes på de erfaringer, der indhøstes, i forbindelse med efterfølgende rammepolitikker for landdistrikterne.

| 1.9. | Der udtrykkes alvorlig bekymring for, at programmerne for udvikling af landdistrikter ikke vil kunne skabe bedre territorial samhørighed. De mere fjerntliggende og økonomisk marginale områder, både i og mellem stater og regioner, har ikke den nødvendige strukturelle kapacitet til at udnytte de midler og den støtte, der er til rådighed. Der er behov for yderligere målrettede midler i længere perioder, herunder grænseoverskridende mentorordninger, twinning, kapacitetsopbygning for rådgivningsstrukturer og innovative lån og investeringer til private og sociale virksomheder. |
| --- | --- |

1.9.

Der udtrykkes alvorlig bekymring for, at programmerne for udvikling af landdistrikter ikke vil kunne skabe bedre territorial samhørighed. De mere fjerntliggende og økonomisk marginale områder, både i og mellem stater og regioner, har ikke den nødvendige strukturelle kapacitet til at udnytte de midler og den støtte, der er til rådighed. Der er behov for yderligere målrettede midler i længere perioder, herunder grænseoverskridende mentorordninger, twinning, kapacitetsopbygning for rådgivningsstrukturer og innovative lån og investeringer til private og sociale virksomheder.

| 1.10. | Leadermodellen er veletableret og respekteret, og netværket til udvikling af landdistrikter, som støttes af Kommissionen, opfordres til fortsat at udbrede kendskabet til god praksis. |
| --- | --- |

1.10.

Leadermodellen er veletableret og respekteret, og netværket til udvikling af landdistrikter, som støttes af Kommissionen, opfordres til fortsat at udbrede kendskabet til god praksis.

| 1.11. | I programmerne er der et klart og stærkt fokus på at bevare arbejdspladser og skabe nye beskæftigelsesmuligheder i landdistrikterne, ligesom der klart er lagt vægt på investeringer, udveksling af viden, uddannelse, mentorordninger og tættere tilknytning til forskningsinstitutioner. Det er vigtigt med foranstaltninger, som kan give unge mennesker incitamenter til at søge en fremtid i landdistrikterne, og foranstaltninger, som bidrager til at integrere personer med særlige behov eller med fysiske eller mentale handicap. Økonomiske incitamenter, der fremmer et generationsskifte, har afgørende betydning. Derudover skal landbrugsskoler og -uddannelsesinstitutioner have tættere forbindelser med både traditionelle og nye kvalifikationsbehov i deres områder. |
| --- | --- |

1.11.

I programmerne er der et klart og stærkt fokus på at bevare arbejdspladser og skabe nye beskæftigelsesmuligheder i landdistrikterne, ligesom der klart er lagt vægt på investeringer, udveksling af viden, uddannelse, mentorordninger og tættere tilknytning til forskningsinstitutioner. Det er vigtigt med foranstaltninger, som kan give unge mennesker incitamenter til at søge en fremtid i landdistrikterne, og foranstaltninger, som bidrager til at integrere personer med særlige behov eller med fysiske eller mentale handicap. Økonomiske incitamenter, der fremmer et generationsskifte, har afgørende betydning. Derudover skal landbrugsskoler og -uddannelsesinstitutioner have tættere forbindelser med både traditionelle og nye kvalifikationsbehov i deres områder.

| 1.12. | Det er nødvendigt, at der tages hånd om overdragelsesplanlægningen, idet man integrerer mulighederne i programmerne for udvikling af landdistrikter for at teste forretningsmodeller i forhold til nationale og regionale regler om overførsel af aktiver. Der bør tilskyndes til mobilitet af arbejdskraft, under forudsætning af at den understøttes af god uddannelse og overholdelse af arbejdstagerrettigheder. |
| --- | --- |

1.12.

Det er nødvendigt, at der tages hånd om overdragelsesplanlægningen, idet man integrerer mulighederne i programmerne for udvikling af landdistrikter for at teste forretningsmodeller i forhold til nationale og regionale regler om overførsel af aktiver. Der bør tilskyndes til mobilitet af arbejdskraft, under forudsætning af at den understøttes af god uddannelse og overholdelse af arbejdstagerrettigheder.

| 1.13. | Der bør fokuseres specifikt på — og ydes støtte til — kvinders bidrag til programmets succes. De spiller nemlig en afgørende rolle med henblik på at sikre, at der fortsat vil være borgere, der bor i landdistrikterne, ikke blot for så vidt angår diversificering og forarbejdning af landbrugsprodukterne, men også fordi de bidrager til den lokale territoriale udvikling gennem udbud af håndværksaktiviteter og aktiviteter knyttet til landboturisme, samt som en afgørende faktor for innovation. |
| --- | --- |

1.13.

Der bør fokuseres specifikt på — og ydes støtte til — kvinders bidrag til programmets succes. De spiller nemlig en afgørende rolle med henblik på at sikre, at der fortsat vil være borgere, der bor i landdistrikterne, ikke blot for så vidt angår diversificering og forarbejdning af landbrugsprodukterne, men også fordi de bidrager til den lokale territoriale udvikling gennem udbud af håndværksaktiviteter og aktiviteter knyttet til landboturisme, samt som en afgørende faktor for innovation.

| 1.14. | Foranstaltninger, som forbedrer miljøet, dets økosystemer og kulturlandskaberne, hilses velkommen. Støtte til lokale produkter med korrekt mærkning til landturisme og til små og kommunale vedvarende energiprojekter kan skabe bæredygtige fordele for økonomien og lokalsamfundet. Landdistrikterne vil kun kunne genopbygges, hvis det underbygges af effektive og overskudsgivende landbrugs- og skovbrugsvirksomheder og virksomheder i landdistrikterne. Der vil være behov for en større indsats for at forbedre forståelsen mellem de landbrugere og skovejere, der producerer fødevarer eller genanvendelige råmaterialer og miljømæssige og rekreative goder, og forbrugerne i en stadig mere diversificeret europæisk befolkning. |
| --- | --- |

1.14.

Foranstaltninger, som forbedrer miljøet, dets økosystemer og kulturlandskaberne, hilses velkommen. Støtte til lokale produkter med korrekt mærkning til landturisme og til små og kommunale vedvarende energiprojekter kan skabe bæredygtige fordele for økonomien og lokalsamfundet. Landdistrikterne vil kun kunne genopbygges, hvis det underbygges af effektive og overskudsgivende landbrugs- og skovbrugsvirksomheder og virksomheder i landdistrikterne. Der vil være behov for en større indsats for at forbedre forståelsen mellem de landbrugere og skovejere, der producerer fødevarer eller genanvendelige råmaterialer og miljømæssige og rekreative goder, og forbrugerne i en stadig mere diversificeret europæisk befolkning.

| 1.15. | Håndtering af klimaforandringernes følgevirkninger for land- og skovbrugsaktiviteterne og omvendt er prioriteret højt i programmerne. Projekter til at genindvinde kulstof, forbedre vand- og jordbundskvaliteten, mindske emissionerne, berige økosystemer og udvikle en cirkulær økonomi hilses velkommen. Forbedringerne skal have en langsigtet karakter og måles videnskabeligt ved hjælp af flere landbrugsordninger, miljømæssige ordninger og andre ordninger, herunder integreret produktion. |
| --- | --- |

1.15.

Håndtering af klimaforandringernes følgevirkninger for land- og skovbrugsaktiviteterne og omvendt er prioriteret højt i programmerne. Projekter til at genindvinde kulstof, forbedre vand- og jordbundskvaliteten, mindske emissionerne, berige økosystemer og udvikle en cirkulær økonomi hilses velkommen. Forbedringerne skal have en langsigtet karakter og måles videnskabeligt ved hjælp af flere landbrugsordninger, miljømæssige ordninger og andre ordninger, herunder integreret produktion.

| 1.16. | Hvis den sociale uretfærdighed skal afhjælpes, kræver det flere statslige midler og EU-midler og -politikker, herunder bedre internet, transport og uddannelsestjenester. |
| --- | --- |

1.16.

Hvis den sociale uretfærdighed skal afhjælpes, kræver det flere statslige midler og EU-midler og -politikker, herunder bedre internet, transport og uddannelsestjenester.

| 1.17. | Det er vigtigt med en økonomisk fornyelse af landsbyer og lokalsamfund, og programmer for udvikling af landdistrikter bør også testes for, om de inkluderer alle borgere i landdistrikterne. Engagement fra civilsamfundets side og iværksætteri har afgørende betydning for landdistrikternes levedygtighed. |
| --- | --- |

1.17.

Det er vigtigt med en økonomisk fornyelse af landsbyer og lokalsamfund, og programmer for udvikling af landdistrikter bør også testes for, om de inkluderer alle borgere i landdistrikterne. Engagement fra civilsamfundets side og iværksætteri har afgørende betydning for landdistrikternes levedygtighed.

2.   Indledning

| 2.1. | De europæiske landdistrikter er alle europæeres livsnerve, ikke kun for dem, der bor og arbejder der. De sørger for sikker forsyning af fødevarer, træ, mineraler og vand. De sikrer forskelligartede levesteder, vedvarende energi, adgang til rekreation, historiske landskaber, håndværk og først og fremmest mennesker med flere færdigheder og forskellige kulturer. Ca. 115 mio. EU-borgere (23 %) er kategoriseret som boende i landdistrikter. |
| --- | --- |

2.1.

De europæiske landdistrikter er alle europæeres livsnerve, ikke kun for dem, der bor og arbejder der. De sørger for sikker forsyning af fødevarer, træ, mineraler og vand. De sikrer forskelligartede levesteder, vedvarende energi, adgang til rekreation, historiske landskaber, håndværk og først og fremmest mennesker med flere færdigheder og forskellige kulturer. Ca. 115 mio. EU-borgere (23 %) er kategoriseret som boende i landdistrikter.

| 2.2. | Der er imidlertid store forskelle mellem landdistrikter, hvad angår økonomisk velstand og social samhørighed. Nogle af dem er velstående og dynamiske, andre er skrøbelige, tyndt befolkede og opdelte. Mange er rige på aktiver og har kun få midler og er præget af tyndt befolkede bebyggelser med begrænset adgang til offentlige tjenester. Dette gælder især de mere afsidesliggende områder, bjergområder og øer. Tiltrækningskraften fra moderne økonomiske og sociale aktiviteter hen imod byerne er stærk. Dette gør det svært for regeringer at sikre, at landdistrikterne er bæredygtige, især hvis de gennemfører uholdbare løsninger i forbindelse med byplanlægning. Mobilitet og fri bevægelighed for personer er afgørende principper for Den Europæiske Union. Det har imidlertid utilsigtede konsekvenser for de fattigste landdistrikter, da alt for mange mennesker, især de unge, flytter i forventning om at få bedre fremtidsudsigter og aldrig vender tilbage. |
| --- | --- |

2.2.

Der er imidlertid store forskelle mellem landdistrikter, hvad angår økonomisk velstand og social samhørighed. Nogle af dem er velstående og dynamiske, andre er skrøbelige, tyndt befolkede og opdelte. Mange er rige på aktiver og har kun få midler og er præget af tyndt befolkede bebyggelser med begrænset adgang til offentlige tjenester. Dette gælder især de mere afsidesliggende områder, bjergområder og øer. Tiltrækningskraften fra moderne økonomiske og sociale aktiviteter hen imod byerne er stærk. Dette gør det svært for regeringer at sikre, at landdistrikterne er bæredygtige, især hvis de gennemfører uholdbare løsninger i forbindelse med byplanlægning. Mobilitet og fri bevægelighed for personer er afgørende principper for Den Europæiske Union. Det har imidlertid utilsigtede konsekvenser for de fattigste landdistrikter, da alt for mange mennesker, især de unge, flytter i forventning om at få bedre fremtidsudsigter og aldrig vender tilbage.

| 2.3. | Europa har brug for en vision for at genoprette tilliden til velfærd i landdistrikterne baseret på grøn vækst, fremme af den cirkulære økonomi, en større forståelse for behov i lokalsamfundet og mere intelligente støttetjenester. Formålet med denne udtalelse er at finde ud af, hvorfor der opnås forskellige resultater, og om der kan opnås reelle forbedringer under det nye støtteprogram. Lærer man af erfaringerne for de tre søjler med bæredygtig udvikling, økonomisk, miljømæssig og social retfærdighed? Er der en ægte følelse af ejerskab og partnerskab hos alle interessenter? |
| --- | --- |

2.3.

Europa har brug for en vision for at genoprette tilliden til velfærd i landdistrikterne baseret på grøn vækst, fremme af den cirkulære økonomi, en større forståelse for behov i lokalsamfundet og mere intelligente støttetjenester. Formålet med denne udtalelse er at finde ud af, hvorfor der opnås forskellige resultater, og om der kan opnås reelle forbedringer under det nye støtteprogram. Lærer man af erfaringerne for de tre søjler med bæredygtig udvikling, økonomisk, miljømæssig og social retfærdighed? Er der en ægte følelse af ejerskab og partnerskab hos alle interessenter?

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Der er truffet talrige foranstaltninger for at hjælpe medlemsstaterne og regionerne med at genoprette balancen mellem de økonomiske muligheder i landdistrikterne og i byerne og stabilisere den sociale samhørighed, og EU har gennem forordning (EU) nr. 1307/2013 om den første søjle og forordning (EU) nr. 1305/2013 om den anden søjle i den fælles landbrugspolitik samt strukturfondene og Samhørighedsfonden gjort en løbende indsats for at vende tilbagegangen, men med begrænset og skiftende succes. Den nuværende EU-støtte til udvikling af landdistrikterne, som finansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og blev oprettet ved forordning (EU) nr. 1306/2013, anslås før overførsel mellem søjlerne til 95,6 mia. EUR, hvilket udgør 23 % af budgettet for den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

3.1.

Der er truffet talrige foranstaltninger for at hjælpe medlemsstaterne og regionerne med at genoprette balancen mellem de økonomiske muligheder i landdistrikterne og i byerne og stabilisere den sociale samhørighed, og EU har gennem forordning (EU) nr. 1307/2013 om den første søjle og forordning (EU) nr. 1305/2013 om den anden søjle i den fælles landbrugspolitik samt strukturfondene og Samhørighedsfonden gjort en løbende indsats for at vende tilbagegangen, men med begrænset og skiftende succes. Den nuværende EU-støtte til udvikling af landdistrikterne, som finansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og blev oprettet ved forordning (EU) nr. 1306/2013, anslås før overførsel mellem søjlerne til 95,6 mia. EUR, hvilket udgør 23 % af budgettet for den fælles landbrugspolitik.

| 3.2. | Programmerne for 2014-2020 bygger på mange års erfaring med, hvad der virker, og hvad der ikke virker. Kommissionen støtter det europæiske netværk for landdistriktsudvikling (ENRD) og det europæiske innovationspartnerskab om et produktivt og bæredygtigt landbrug (EIP-agri) for at fremme god praksis og innovative løsninger, og EØSU anbefaler at styrke dette arbejde på alle planer. Man kan også lære af erfaringerne med andre støtteyderes bedste praksis. |
| --- | --- |

3.2.

Programmerne for 2014-2020 bygger på mange års erfaring med, hvad der virker, og hvad der ikke virker. Kommissionen støtter det europæiske netværk for landdistriktsudvikling (ENRD) og det europæiske innovationspartnerskab om et produktivt og bæredygtigt landbrug (EIP-agri) for at fremme god praksis og innovative løsninger, og EØSU anbefaler at styrke dette arbejde på alle planer. Man kan også lære af erfaringerne med andre støtteyderes bedste praksis.

| 3.3. | Selv om budgetterne er mindre end nogle af de andre EU-budgetter, kan de være intelligente og udvides ved hjælp af statsstøtte og andre kilder til samfinansiering. Programmer skal være et supplement til midler i den første søjle og knyttet til andre støttemidler, i givet fald i en problemfri bureaukratisk infrastruktur, som giver ansøgere et hurtigt svar, og mentorstøtte fra rådgivende organer og lokale planmyndigheder. |
| --- | --- |

3.3.

Selv om budgetterne er mindre end nogle af de andre EU-budgetter, kan de være intelligente og udvides ved hjælp af statsstøtte og andre kilder til samfinansiering. Programmer skal være et supplement til midler i den første søjle og knyttet til andre støttemidler, i givet fald i en problemfri bureaukratisk infrastruktur, som giver ansøgere et hurtigt svar, og mentorstøtte fra rådgivende organer og lokale planmyndigheder.

| 3.4. | Visse dele af programmerne er fleksible og tilstrækkeligt lokale til at bygge videre på lokalsamfundenes faktiske behov. Leadermodellen med de lokale aktionsgrupper giver fælles ejerskab og positive resultater, hvor de er mest effektive og vellykkede. Teknisk støtte til alle interessenter kombineret med mentorvejledning og efteruddannelse er afgørende inden for alle projekter og initiativer. |
| --- | --- |

3.4.

Visse dele af programmerne er fleksible og tilstrækkeligt lokale til at bygge videre på lokalsamfundenes faktiske behov. Leadermodellen med de lokale aktionsgrupper giver fælles ejerskab og positive resultater, hvor de er mest effektive og vellykkede. Teknisk støtte til alle interessenter kombineret med mentorvejledning og efteruddannelse er afgørende inden for alle projekter og initiativer.

| 3.5. | De dårligst stillede områder kæmper imidlertid for at opnå reelle forbedringer ved hjælp af kortsigtede programmer på grund af utilstrækkelige forretningsressourcer, dårlig infrastruktur, uerfarent lederskab i lokalsamfundet og dårligere adgang til andre investeringer. For at opnå bedre territorial samhørighed bør disse områder have større opmærksomhed som under det tidligere mål 1 i støtteprogrammerne for strukturfondene og Samhørighedsfonden. |
| --- | --- |

3.5.

De dårligst stillede områder kæmper imidlertid for at opnå reelle forbedringer ved hjælp af kortsigtede programmer på grund af utilstrækkelige forretningsressourcer, dårlig infrastruktur, uerfarent lederskab i lokalsamfundet og dårligere adgang til andre investeringer. For at opnå bedre territorial samhørighed bør disse områder have større opmærksomhed som under det tidligere mål 1 i støtteprogrammerne for strukturfondene og Samhørighedsfonden.

| 3.6. | Kommissionen har udstedt nye finansforordninger for den indeværende periode 2014-2020, som bør forstås rigtigt og gennemføres af forvaltningsmyndighederne samt overvågningsudvalgene uden at øge den bureaukratiske byrde på projektansøgerne. I denne forbindelse har Revisionsretten i sine beretninger (2) om programmeringsperioden 2007-2013 og den nye retlige ramme for 2014-2020 fremsat flere forslag til at sikre bedre valuta for pengene. |
| --- | --- |

3.6.

Kommissionen har udstedt nye finansforordninger for den indeværende periode 2014-2020, som bør forstås rigtigt og gennemføres af forvaltningsmyndighederne samt overvågningsudvalgene uden at øge den bureaukratiske byrde på projektansøgerne. I denne forbindelse har Revisionsretten i sine beretninger (2) om programmeringsperioden 2007-2013 og den nye retlige ramme for 2014-2020 fremsat flere forslag til at sikre bedre valuta for pengene.

| 3.7. | Forberedelsen og godkendelsen af mange af de nye programmer er blevet stærkt forsinket trods løfter om forenkling. Dette er meget beklageligt i betragtning af den forfærdelige tilstand i mange af de fattigste landdistrikter og ønsket om, at disse programmer hurtigst muligt skal bidrage til at afhjælpe lave indtægter, ungdomsarbejdsløshed, dårlige offentlige tjenester og virkningen af klimaændringer. I maj 2015 var ca. 57 % (3) af de regionale og statslige programmer stadig ikke godkendt, men processen kan forhåbentlig afsluttes ved årets udgang. |
| --- | --- |

3.7.

Forberedelsen og godkendelsen af mange af de nye programmer er blevet stærkt forsinket trods løfter om forenkling. Dette er meget beklageligt i betragtning af den forfærdelige tilstand i mange af de fattigste landdistrikter og ønsket om, at disse programmer hurtigst muligt skal bidrage til at afhjælpe lave indtægter, ungdomsarbejdsløshed, dårlige offentlige tjenester og virkningen af klimaændringer. I maj 2015 var ca. 57 % (3) af de regionale og statslige programmer stadig ikke godkendt, men processen kan forhåbentlig afsluttes ved årets udgang.

4.   Høring og inddragelse af interessenter

| 4.1. | EØSU understreger, at det er vigtigt at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 for at fastlægge generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond. Det påpeger den særlige betydning af artikel 5 om partnerskab og flerniveaustyring, som fastsætter, at partnerskabet skal omfatte andre offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante organer, der repræsenterer civilsamfundet. Kommissionen bør således overvåge, hvordan forordningen anvendes ved udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og gennemførelsen af programmer, herunder gennem deltagelse i overvågningsudvalgene for programmer. |
| --- | --- |

4.1.

EØSU understreger, at det er vigtigt at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 for at fastlægge generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond. Det påpeger den særlige betydning af artikel 5 om partnerskab og flerniveaustyring, som fastsætter, at partnerskabet skal omfatte andre offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante organer, der repræsenterer civilsamfundet. Kommissionen bør således overvåge, hvordan forordningen anvendes ved udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og gennemførelsen af programmer, herunder gennem deltagelse i overvågningsudvalgene for programmer.

| 4.2. | Denne udtalelse undersøger indsatsen under forberedelsen af programmerne for udvikling af landdistrikter, selv om dens konklusioner begrænses af manglen på godkendte programmer og deres ringe geografiske spredning. Der afholdtes tre høringer (4) sammen med et spørgeskema, der formidles bredere. De første svar vidnede om en inddragelsesproces, der er områdemæssigt forskellig, men bedre og mere moden, mellem regeringer og ikkestatslige organisationer, end det var tilfældet for tidligere programmer. Der bør imidlertid gøres en større indsats for at formidle god praksis for inddragelse, herunder øget anvendelse af kommunikationsteknologi til løbende dialog. Dialogen er meget forskelligartet inden for lande og regioner. Partnerskabsaftalerne kan være symbolpolitiske, metoden med lokaludvikling styret af lokalsamfundet anvendes kun i nogle områder, og reel inklusiv høring slutter snarere ved processens begyndelse end ved afslutningen (5). Der findes eksempler på god praksis, og de findes ofte, hvor en lignende inddragelse har ført til bedre resultater med andre politikinitiativer (6). |
| --- | --- |

4.2.

Denne udtalelse undersøger indsatsen under forberedelsen af programmerne for udvikling af landdistrikter, selv om dens konklusioner begrænses af manglen på godkendte programmer og deres ringe geografiske spredning. Der afholdtes tre høringer (4) sammen med et spørgeskema, der formidles bredere. De første svar vidnede om en inddragelsesproces, der er områdemæssigt forskellig, men bedre og mere moden, mellem regeringer og ikkestatslige organisationer, end det var tilfældet for tidligere programmer. Der bør imidlertid gøres en større indsats for at formidle god praksis for inddragelse, herunder øget anvendelse af kommunikationsteknologi til løbende dialog. Dialogen er meget forskelligartet inden for lande og regioner. Partnerskabsaftalerne kan være symbolpolitiske, metoden med lokaludvikling styret af lokalsamfundet anvendes kun i nogle områder, og reel inklusiv høring slutter snarere ved processens begyndelse end ved afslutningen (5). Der findes eksempler på god praksis, og de findes ofte, hvor en lignende inddragelse har ført til bedre resultater med andre politikinitiativer (6).

| 4.3. | Regeringerne kan ikke alene skabe den reelle ændring, der er nødvendig for at puste nyt liv i landdistrikterne. De kan tilvejebringe den lovgivnings- og planlægningsmæssige ramme, den demokratiske ansvarlighed, bedre offentlige tjenester og finansiering, der fungerer som katalysator. Det er imidlertid mest private virksomheder, faglærte medarbejdere og sociale og lokale virksomheder, der leverer resultater for mennesker og miljøet. For at være villig til at investere tid og ressourcer skal folk være sikre på, at en fælles vision om en bedre fremtid i landdistrikterne kan gennemføres og ikke forhindres af alt for langvarige ansøgningsprocesser. |
| --- | --- |

4.3.

Regeringerne kan ikke alene skabe den reelle ændring, der er nødvendig for at puste nyt liv i landdistrikterne. De kan tilvejebringe den lovgivnings- og planlægningsmæssige ramme, den demokratiske ansvarlighed, bedre offentlige tjenester og finansiering, der fungerer som katalysator. Det er imidlertid mest private virksomheder, faglærte medarbejdere og sociale og lokale virksomheder, der leverer resultater for mennesker og miljøet. For at være villig til at investere tid og ressourcer skal folk være sikre på, at en fælles vision om en bedre fremtid i landdistrikterne kan gennemføres og ikke forhindres af alt for langvarige ansøgningsprocesser.

| 4.4. | For at opnå gode resultater skal arbejdsmarkedets parter have ressourcer til at føre en dialog med deres medlemmer og regeringer. Da planerne er forskellige og udvikler sig, har der været en større følelse af fælles ejerskab af politik og gennemførelse. Overvågningsudvalgene skal have et bredt medlemskab, som er velinformeret og i stand til at udføre en effektiv kontrol. EØSU lægger vægt på at lette udviklingen af bedre partnerskabsmodeller med aktører i civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter (7). |
| --- | --- |

4.4.

For at opnå gode resultater skal arbejdsmarkedets parter have ressourcer til at føre en dialog med deres medlemmer og regeringer. Da planerne er forskellige og udvikler sig, har der været en større følelse af fælles ejerskab af politik og gennemførelse. Overvågningsudvalgene skal have et bredt medlemskab, som er velinformeret og i stand til at udføre en effektiv kontrol. EØSU lægger vægt på at lette udviklingen af bedre partnerskabsmodeller med aktører i civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter (7).

5.   Hæfteplastre eller langsigtet vækst?

| 5.1. | Vores høringer (8) i Bruxelles og i Nordwales bekræftede, at programmer omfatter målsætninger for resultater. Disse bør regelmæssigt vurderes af Kommissionen, overvågningsudvalgene og interessenterne med henblik på at opnå ægte fremskridt og valuta for pengene. Det bør også undersøges, om overførslen af midler mellem søjlerne var effektiv eller bidrog til en større geografisk og konkurrencemæssig forvridning. |
| --- | --- |

5.1.

Vores høringer (8) i Bruxelles og i Nordwales bekræftede, at programmer omfatter målsætninger for resultater. Disse bør regelmæssigt vurderes af Kommissionen, overvågningsudvalgene og interessenterne med henblik på at opnå ægte fremskridt og valuta for pengene. Det bør også undersøges, om overførslen af midler mellem søjlerne var effektiv eller bidrog til en større geografisk og konkurrencemæssig forvridning.

| 5.2. | Der er identificeret tre kontrolparametre for bæredygtig udvikling: iværksætterkultur og beskæftigelse, miljø og social inklusion. |
| --- | --- |

5.2.

Der er identificeret tre kontrolparametre for bæredygtig udvikling: iværksætterkultur og beskæftigelse, miljø og social inklusion.

Iværksætterkultur og beskæftigelse

| 5.3. | Selv om landbrugsbudgettet er faldende, vokser de ekstra krav fra Kommissionen for betalinger under første søjle. Derfor er det vigtigt, at programmet for udvikling af landdistrikter støtter investeringer i en konkurrencedygtig landbrugs- og skovbrugssektor, bl.a. i form af produkter med højere værditilvækst, bedre markedsføring, styrkede korte forsyningskæder, branding og udveksling af viden. Universiteter og uddannelsesinstitutioner spiller en vigtig rolle i deres hjemregioner og i at støtte de dårligst stillede regioner gennem venskabs- og mentorordninger. De bør samarbejde med de eksisterende rådgivningstjenester for landbruget og i landdistrikterne for at udnytte EU's forskningsmidler til at imødekomme særlige lokale behov. Programmet for udvikling af landdistrikter bør bygge bro mellem ansøgere og Den Europæiske Investeringsfond og Horisont 2020 og dermed bidrage til at anvende videnskab i landbrug eller i landdistrikterne. Selv om skoler ikke støttes direkte af programmet for udvikling af landdistrikter, spiller de en vigtig rolle, særligt i landdistrikter, med hensyn til at opfylde fremtidige generationers relevante virksomhedsbehov. Åbne dage på gårde, arbejdserfaring og lærlingeuddannelser fra andre støtteordninger er afgørende for at skabe en veluddannet arbejdsstyrke (9). Uddannelsen, den formelle såvel som den uformelle, skal være faglig, erhvervsrelateret og lokal, hvor det er muligt (10). |
| --- | --- |

5.3.

Selv om landbrugsbudgettet er faldende, vokser de ekstra krav fra Kommissionen for betalinger under første søjle. Derfor er det vigtigt, at programmet for udvikling af landdistrikter støtter investeringer i en konkurrencedygtig landbrugs- og skovbrugssektor, bl.a. i form af produkter med højere værditilvækst, bedre markedsføring, styrkede korte forsyningskæder, branding og udveksling af viden. Universiteter og uddannelsesinstitutioner spiller en vigtig rolle i deres hjemregioner og i at støtte de dårligst stillede regioner gennem venskabs- og mentorordninger. De bør samarbejde med de eksisterende rådgivningstjenester for landbruget og i landdistrikterne for at udnytte EU's forskningsmidler til at imødekomme særlige lokale behov. Programmet for udvikling af landdistrikter bør bygge bro mellem ansøgere og Den Europæiske Investeringsfond og Horisont 2020 og dermed bidrage til at anvende videnskab i landbrug eller i landdistrikterne. Selv om skoler ikke støttes direkte af programmet for udvikling af landdistrikter, spiller de en vigtig rolle, særligt i landdistrikter, med hensyn til at opfylde fremtidige generationers relevante virksomhedsbehov. Åbne dage på gårde, arbejdserfaring og lærlingeuddannelser fra andre støtteordninger er afgørende for at skabe en veluddannet arbejdsstyrke (9). Uddannelsen, den formelle såvel som den uformelle, skal være faglig, erhvervsrelateret og lokal, hvor det er muligt (10).

| 5.4. | Landbrug og skovbrug udvikler sig i et dynamisk økonomisk miljø, der er præget af globalisering, hurtige teknologiske fremskridt og stigende samfundsbehov. Innovation er en vigtig nøgle til at bevare landbrugeres og skovejeres effektivitet og konkurrenceevne. Det nyoprettede EIP-agri er et nyttigt redskab, som skal gennemføres hurtigt og bredt. Der er behov for strømlinede støttebetingelser for at mobilisere og fremme innovation. |
| --- | --- |

5.4.

Landbrug og skovbrug udvikler sig i et dynamisk økonomisk miljø, der er præget af globalisering, hurtige teknologiske fremskridt og stigende samfundsbehov. Innovation er en vigtig nøgle til at bevare landbrugeres og skovejeres effektivitet og konkurrenceevne. Det nyoprettede EIP-agri er et nyttigt redskab, som skal gennemføres hurtigt og bredt. Der er behov for strømlinede støttebetingelser for at mobilisere og fremme innovation.

| 5.5. | Ungdomsgarantien og lignende ordninger skal i landdistrikterne forbindes med initiativer vedrørende programmer for udvikling af landdistrikter, således at der er mulighed for udvikling og ambitioner. Investerings- og uddannelsesstøtte til unge landbrugere og nytilkomne er vigtigt. Projekter til at støtte og fastholde unge i landdistrikterne skal prioriteres meget højt. Unge bør opmuntres til at tilegne sig foranstaltninger til selvhjælp. Landdistrikter har brug for en bedre overdragelsesplanlægningsramme (11), der er retligt retfærdig, tilgængelig og fremmer overdragelser fra generation til generation, som kan matche ungdom og erfaring. |
| --- | --- |

5.5.

Ungdomsgarantien og lignende ordninger skal i landdistrikterne forbindes med initiativer vedrørende programmer for udvikling af landdistrikter, således at der er mulighed for udvikling og ambitioner. Investerings- og uddannelsesstøtte til unge landbrugere og nytilkomne er vigtigt. Projekter til at støtte og fastholde unge i landdistrikterne skal prioriteres meget højt. Unge bør opmuntres til at tilegne sig foranstaltninger til selvhjælp. Landdistrikter har brug for en bedre overdragelsesplanlægningsramme (11), der er retligt retfærdig, tilgængelig og fremmer overdragelser fra generation til generation, som kan matche ungdom og erfaring.

| 5.6. | Kvinders rolle i landbruget anerkendes fuldt ud. Deres bidrag til at udforme og udføre projekter i landdistrikterne er uvurderligt, og som det ses af eksemplet i Finland, kan målrettet rådgivning føre til, at der frigøres iværksætterpotentiale (12). |
| --- | --- |

5.6.

Kvinders rolle i landbruget anerkendes fuldt ud. Deres bidrag til at udforme og udføre projekter i landdistrikterne er uvurderligt, og som det ses af eksemplet i Finland, kan målrettet rådgivning føre til, at der frigøres iværksætterpotentiale (12).

| 5.7. | Landboturisme, fremstilling af håndværk og styrkelse af fritids- og sundhedsrelaterede fitnessinitiativer fortjener støtte ligesom reklamearbejdet for festivaler og show såsom Royal Welsh og i Berlin — den grønne uge. Det er et must for erhvervslivet og forbrugerne i landdistrikter at få byer og landområder til igen at deltage i et pluralistisk Europa i forandring, og det samme gælder for bedre adgang til bredbåndsbaserede internettjenester. Oprettelsen af regionale værdikæder udgør en stor chance for håndværk, landbrug, turisme, handel og landdistrikterne (13). EØSU støtter den foreslåede europæiske fond for strategiske investeringer (EFSI) og dens forpligtelse til at støtte projekter i landdistrikterne. |
| --- | --- |

5.7.

Landboturisme, fremstilling af håndværk og styrkelse af fritids- og sundhedsrelaterede fitnessinitiativer fortjener støtte ligesom reklamearbejdet for festivaler og show såsom Royal Welsh og i Berlin — den grønne uge. Det er et must for erhvervslivet og forbrugerne i landdistrikter at få byer og landområder til igen at deltage i et pluralistisk Europa i forandring, og det samme gælder for bedre adgang til bredbåndsbaserede internettjenester. Oprettelsen af regionale værdikæder udgør en stor chance for håndværk, landbrug, turisme, handel og landdistrikterne (13). EØSU støtter den foreslåede europæiske fond for strategiske investeringer (EFSI) og dens forpligtelse til at støtte projekter i landdistrikterne.

Miljø

| 5.8. | Virkningen af klimaændringerne på landbrug og skovbrug er undersøgt i en udtalelse (14). En af løsningerne, når man ønsker at øge produktionen ved at bruge færre ressourcer og forbedre modstandsdygtigheden over for klimaændringer, er at støtte bæredygtig intensivering af landbrugs- og skovbrugssektoren. Moderne arealanvendelse tilskyndes for at udvikle afbødende aktiviteter for at bekæmpe klimaændringer og øge biodiversiteten, særlig gennem ordninger for miljøvenligt landbrug (15). Der bør tilskyndes til genbrug og cirkulær økonomi (16), samtidig med at vedvarende energi (17) er et værdifuldt aktiv i landdistrikterne, og hvis der investeres klogt i det, bidrager det i stigende grad økonomisk, socialt og miljømæssigt. Der er reelle muligheder for fælles ejerskab og investering, hvis der kan laves teknologiske forbedringer af oplagring, logistik og infrastruktur. |
| --- | --- |

5.8.

Virkningen af klimaændringerne på landbrug og skovbrug er undersøgt i en udtalelse (14). En af løsningerne, når man ønsker at øge produktionen ved at bruge færre ressourcer og forbedre modstandsdygtigheden over for klimaændringer, er at støtte bæredygtig intensivering af landbrugs- og skovbrugssektoren. Moderne arealanvendelse tilskyndes for at udvikle afbødende aktiviteter for at bekæmpe klimaændringer og øge biodiversiteten, særlig gennem ordninger for miljøvenligt landbrug (15). Der bør tilskyndes til genbrug og cirkulær økonomi (16), samtidig med at vedvarende energi (17) er et værdifuldt aktiv i landdistrikterne, og hvis der investeres klogt i det, bidrager det i stigende grad økonomisk, socialt og miljømæssigt. Der er reelle muligheder for fælles ejerskab og investering, hvis der kan laves teknologiske forbedringer af oplagring, logistik og infrastruktur.

| 5.9. | EØSU understreger betydningen af miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger, som supplerer den grønne omlægning af den første søjle. Målretning af bistanden til specifikke kriterier såsom jord, der risikerer erosion, samling af levesteder på land, afvandingsområder og støtte til arter, som skal håndteres på en særlig måde, er gavnlige. Men efterlevelseskravene må ikke blive til yderligere byrder. Der er behov for et præcist videnskabeligt grundlag til at måle fremskridt, samtidig med at der tages højde for den langsigtede tidshorisont, som er påkrævet for at opnå reelle forbedringer (18). |
| --- | --- |

5.9.

EØSU understreger betydningen af miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger, som supplerer den grønne omlægning af den første søjle. Målretning af bistanden til specifikke kriterier såsom jord, der risikerer erosion, samling af levesteder på land, afvandingsområder og støtte til arter, som skal håndteres på en særlig måde, er gavnlige. Men efterlevelseskravene må ikke blive til yderligere byrder. Der er behov for et præcist videnskabeligt grundlag til at måle fremskridt, samtidig med at der tages højde for den langsigtede tidshorisont, som er påkrævet for at opnå reelle forbedringer (18).

| 5.10. | Landskabet i Europas landdistrikter er primært et resultat af menneskelig aktivitet, formet af mange generationers bestræbelser på at skaffe mad, træ og husly. Dets mangfoldighed værdsættes af Europas borgere. Programmerne for udvikling af landdistrikter spiller en rolle med hensyn til at sikre sådanne kulturlandskabers bæredygtighed ved at sikre videnoverførsel og landbrugsaktiviteter med en gennemsigtig finansiering, der bidrager til en sådan værdifuld mosaik. |
| --- | --- |

5.10.

Landskabet i Europas landdistrikter er primært et resultat af menneskelig aktivitet, formet af mange generationers bestræbelser på at skaffe mad, træ og husly. Dets mangfoldighed værdsættes af Europas borgere. Programmerne for udvikling af landdistrikter spiller en rolle med hensyn til at sikre sådanne kulturlandskabers bæredygtighed ved at sikre videnoverførsel og landbrugsaktiviteter med en gennemsigtig finansiering, der bidrager til en sådan værdifuld mosaik.

Social inklusion

| 5.11. | Det er svært at definere og målrette uretfærdighed i forbindelse med landdistrikter. Som nævnt tidligere handler det om spredte bebyggelser, lave befolkningstal, aldersmæssige skævheder, dårlige offentlige tjenester inden for transport, sundhedsydelser og sociale ydelser. Det drejer sig om lave indtægter, isolation og dårlige boligforhold og manglende adgang til teknologiske tjenester. Der er et specifikt problem med misbrug og udnyttelse af migrantarbejdere i nogle områder (19), især migranter med behov for en større indsats i forbindelse med hjælp til integration og adgang til passende erhvervsuddannelse. |
| --- | --- |

5.11.

Det er svært at definere og målrette uretfærdighed i forbindelse med landdistrikter. Som nævnt tidligere handler det om spredte bebyggelser, lave befolkningstal, aldersmæssige skævheder, dårlige offentlige tjenester inden for transport, sundhedsydelser og sociale ydelser. Det drejer sig om lave indtægter, isolation og dårlige boligforhold og manglende adgang til teknologiske tjenester. Der er et specifikt problem med misbrug og udnyttelse af migrantarbejdere i nogle områder (19), især migranter med behov for en større indsats i forbindelse med hjælp til integration og adgang til passende erhvervsuddannelse.

| 5.12. | Artikel 39 i TEUF fastlægger som et af de vigtigste mål med den fælles landbrugspolitik at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard ved at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne. TEUF fastsætter, at der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik skal tages hensyn til landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder. |
| --- | --- |

5.12.

Artikel 39 i TEUF fastlægger som et af de vigtigste mål med den fælles landbrugspolitik at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard ved at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne. TEUF fastsætter, at der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik skal tages hensyn til landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af landbrugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområder.

| 5.13. | Programmer for udvikling af landdistrikter bidrager til at skabe og konsolidere direkte og indirekte job i både landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren, og de bidrager også i mindre grad til den økonomiske diversificering af landdistrikter. Regionaludviklingsprogrammer kan imidlertid realistisk set kun give et begrænset bidrag til at afhjælpe de strukturelle problemer og mangler i offentlige tjenester i landdistrikter. |
| --- | --- |

5.13.

Programmer for udvikling af landdistrikter bidrager til at skabe og konsolidere direkte og indirekte job i både landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren, og de bidrager også i mindre grad til den økonomiske diversificering af landdistrikter. Regionaludviklingsprogrammer kan imidlertid realistisk set kun give et begrænset bidrag til at afhjælpe de strukturelle problemer og mangler i offentlige tjenester i landdistrikter.

| 5.14. | Der er behov for andre offentlige budgetter og politikker, som er landdistriktstestet, eller endnu bedre specielt udformet til landdistriktsspørgsmål, herunder ordninger for lokal transport, energieffektivitet i boliger og muligheder for omskoling for at tilskynde til innovation. Programmer for udvikling af landdistrikter bør dog også vurderes i forbindelse med deres bidrag til social retfærdighed ved hjælp af indikatorerne i EU-lovgivning og andre indikatorer, som bør indarbejdes for at opnå en mere effektiv vurdering, som f.eks. indikatorerne for fremme af sociale virksomheder og sociale landbrugsprojekter, der tager fat på handicap, skaber beskæftigelse og anvender forladt landbrugsjord og forladte landbrugsbygninger. Der er behov for en langt større indsats for at støtte og opmuntre inklusionen af handicappede borgere i landdistrikterne, så de kan spille en større rolle i deres lokalsamfund. |
| --- | --- |

5.14.

Der er behov for andre offentlige budgetter og politikker, som er landdistriktstestet, eller endnu bedre specielt udformet til landdistriktsspørgsmål, herunder ordninger for lokal transport, energieffektivitet i boliger og muligheder for omskoling for at tilskynde til innovation. Programmer for udvikling af landdistrikter bør dog også vurderes i forbindelse med deres bidrag til social retfærdighed ved hjælp af indikatorerne i EU-lovgivning og andre indikatorer, som bør indarbejdes for at opnå en mere effektiv vurdering, som f.eks. indikatorerne for fremme af sociale virksomheder og sociale landbrugsprojekter, der tager fat på handicap, skaber beskæftigelse og anvender forladt landbrugsjord og forladte landbrugsbygninger. Der er behov for en langt større indsats for at støtte og opmuntre inklusionen af handicappede borgere i landdistrikterne, så de kan spille en større rolle i deres lokalsamfund.

| 5.15. | Landsbyerne er vigtige centre for solidariteten i lokalsamfundene. Fornyelse af landsbyerne gennem fremme af små virksomheder og sociale virksomheder, understøttet af filantropi og frivilligt arbejde, bør være en central prioritet med henblik på at styrke lokalsamfundene (20), sådan som det er demonstreret i Finland, og som det prioriteres f.eks. i programmerne for udvikling af landdistrikterne i Wales (21). |
| --- | --- |

5.15.

Landsbyerne er vigtige centre for solidariteten i lokalsamfundene. Fornyelse af landsbyerne gennem fremme af små virksomheder og sociale virksomheder, understøttet af filantropi og frivilligt arbejde, bør være en central prioritet med henblik på at styrke lokalsamfundene (20), sådan som det er demonstreret i Finland, og som det prioriteres f.eks. i programmerne for udvikling af landdistrikterne i Wales (21).

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Informationsrapport om gennemførelsesbestemmelser for den fælles landbrugspolitik, EESC-2015-01409.

1

(2)  Særberetning 22/2014, 23/2014, 4/2015, 5/2015.

2

(3)  Kommissionen — Pressemeddelelse af 26. maj 2015, Vedtagelse af yderligere 24 programmer for udvikling af landdistrikter for at fremme EU's landbrugssektor og landdistrikterne.

3

(4)  13. april i Bruxelles, 21. maj i Bangor, Nordwales, og 9. juni 2015 i Helsingfors.

4

(5)  Udtalelse om evaluering af Kommissionens høringer af interessenter (Ronny Lannoo) (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 57).

5

evaluering af Kommissionens høringer af interessenter

(6)  Wales har en foranderlig modenhed i dens høringsprocesser, som stammer fra en forfatningsmæssig forpligtelse i dens Devolved Governmental Act, som fremmer bæredygtig udvikling og samarbejder med den frivillige sektor.

6

(7)  Lissabontraktatens artikel 11 og Rigaerklæringen — social platform, fra marts 2015.

7

(8)  Se fodnote 4.

8

(9)  Det walisiske landbrugsakademi er et godt eksempel på lederuddannelse.

9

(10)  Udtalelse om efter- og videreuddannelse i landdistrikterne, NAT/650 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

10

efter- og videreuddannelse i landdistrikterne

(11)  Malcolm Thomas Review in Wales.

11

(12)  Udtalelse om kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne (EUT C 299 af 4.10.2012, s. 29).

12

kvindernes rolle som drivkraft for en udviklings- og innovationsmodel inden for landbruget og i landdistrikterne

(13)  Udtalelse om landbrug og håndværk (EUT C 143 af 22.5.2012, s. 35).

13

landbrug og håndværk

(14)  Udtalelse om konsekvenser af klima- og energipolitikkerne på landbrugs- og skovbrugssektoren (EUT C 291 af 4.9.2015, s. 1).

14

konsekvenser af klima- og energipolitikkerne på landbrugs- og skovbrugssektoren

(15)  Glastir (Wales), Stewardship (England), Glas (Irland), Kulep (Bayern).

15

(16)  Udtalelser om grøn økonomi (EUT C 230 af 14.7.2015, s. 99) og om fremme af kreativitet, iværksætterånd og mobilitet inden for almen og faglig uddannelse (EUT C 332 af 8.10.2015, s. 20).

16

grøn økonomi

fremme af kreativitet, iværksætterånd og mobilitet inden for almen og faglig uddannelse

(17)  EØSU-undersøgelse af civilsamfundets rolle i forbindelse med gennemførelsen af EU-direktivet om vedvarende energi — Endelig rapport, EESC-2014-04780.

17

(18)  Se dokumentation fra Bangor universitet — høringer i Bangor, 21.5.2015.

18

(19)  Udtalelse om grænseoverskridende arbejdskraft inden for landbruget (EUT C 120 af 16.5.2008, s. 19).

19

grænseoverskridende arbejdskraft inden for landbruget

(20)  Wales Council for Voluntary Action — Active Inclusion Fund and Village SOS — Big Lottery — Wales, WCVA.

20

(21)  Wales RDP (MO7).

21

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/97 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/97

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om landbrugshandelens betydning for den fremtidige udvikling af landbruget i EU i lyset af den globale fødevaresikkerhed

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/15)

| Ordfører: | Volker PETERSEN |
| --- | --- |

Ordfører:

Volker PETERSEN

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015, under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Landbrugshandelens betydning for den fremtidige udvikling af landbruget i EU i lyset af den globale fødevaresikkerhed«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 13. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, (mødet den 16. september 2015) følgende udtalelse med 179 stemmer for, 1 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den fælles landbrugspolitiks markeds- og prispolitik er i vid udstrækning blevet liberaliseret. EU's landbrugsmarked er åbent og en del af det globale marked, der styres af udbud og efterspørgsel. I forbindelse med markedsåbningen har EU's landbrugshandel med tredjelande udviklet sig meget dynamisk i de sidste 10 år. |
| --- | --- |

1.1.

Den fælles landbrugspolitiks markeds- og prispolitik er i vid udstrækning blevet liberaliseret. EU's landbrugsmarked er åbent og en del af det globale marked, der styres af udbud og efterspørgsel. I forbindelse med markedsåbningen har EU's landbrugshandel med tredjelande udviklet sig meget dynamisk i de sidste 10 år.

| 1.2. | I lyset af denne udvikling konstaterer EØSU, at landbrugshandelen er af afgørende økonomisk betydning for landbrugs- og fødevaresektorerne og for landdistrikterne. EØSU konstaterer med bekymring, at landbrugshandelen til tider betragtes med kritiske øjne i samfundsdebatten, i modsætning til andre økonomiske sektorer, som f.eks. biler, kemikalier osv. |
| --- | --- |

1.2.

I lyset af denne udvikling konstaterer EØSU, at landbrugshandelen er af afgørende økonomisk betydning for landbrugs- og fødevaresektorerne og for landdistrikterne. EØSU konstaterer med bekymring, at landbrugshandelen til tider betragtes med kritiske øjne i samfundsdebatten, i modsætning til andre økonomiske sektorer, som f.eks. biler, kemikalier osv.

| 1.3. | Der er ingen tvivl om, at landbrugshandelen står med et særligt ansvar i en verden med sult eller kvantitativ og kvalitativ underernæring. EØSU er meget opmærksom på dette ansvar. I en verden med voksende befolkning, stigende indkomster i mange lande og fattigdom i andre drejer det sig på den ene side om at imødekomme købekraftig efterspørgsel og på den anden side yde hjælp og støtte, der hvor sult og mangel ikke kan udryddes ved egen kraft. |
| --- | --- |

1.3.

Der er ingen tvivl om, at landbrugshandelen står med et særligt ansvar i en verden med sult eller kvantitativ og kvalitativ underernæring. EØSU er meget opmærksom på dette ansvar. I en verden med voksende befolkning, stigende indkomster i mange lande og fattigdom i andre drejer det sig på den ene side om at imødekomme købekraftig efterspørgsel og på den anden side yde hjælp og støtte, der hvor sult og mangel ikke kan udryddes ved egen kraft.

| 1.4. | EØSU bifalder de tydelige fremskridt med hensyn til sammenhængen i udformningen af EU's landbrugs- og udviklingspolitik. Udvalget mener, at dette er en nødvendig forudsætning for, at udformningen og varetagelsen af opgaverne i henholdsvis landbrugshandel og udviklingsindsats kan håndteres på bæredygtig vis. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU bifalder de tydelige fremskridt med hensyn til sammenhængen i udformningen af EU's landbrugs- og udviklingspolitik. Udvalget mener, at dette er en nødvendig forudsætning for, at udformningen og varetagelsen af opgaverne i henholdsvis landbrugshandel og udviklingsindsats kan håndteres på bæredygtig vis.

| 1.5. | EØSU anbefaler, at landbrugs- og fødevaresektoren i EU får en bæredygtig støtte til at deltage effektivt i den voksende globale landbrugshandel. Landbrugshandelen yder et vigtigt bidrag til sikring af de økonomiske strukturer i EU's landdistrikter. Samtidig sikrer handelen med landbrugsprodukter 40 mio. kvalitetsjob i de forskellige faser af fødevaresektorens værdikæde, som er mindre krisefølsomme end job i andre sektorer. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU anbefaler, at landbrugs- og fødevaresektoren i EU får en bæredygtig støtte til at deltage effektivt i den voksende globale landbrugshandel. Landbrugshandelen yder et vigtigt bidrag til sikring af de økonomiske strukturer i EU's landdistrikter. Samtidig sikrer handelen med landbrugsprodukter 40 mio. kvalitetsjob i de forskellige faser af fødevaresektorens værdikæde, som er mindre krisefølsomme end job i andre sektorer.

| 1.6. | EU's bilaterale frihandelsaftaler kan yde et vigtigt bidrag til at fjerne ikketoldmæssige handelshindringer. I den forbindelse vil der altid på begge sider være bestemmelser, som ikke er til forhandling. Her gælder det om at indføre ordninger, der kan lette handelen, under harmoniseringen. |
| --- | --- |

1.6.

EU's bilaterale frihandelsaftaler kan yde et vigtigt bidrag til at fjerne ikketoldmæssige handelshindringer. I den forbindelse vil der altid på begge sider være bestemmelser, som ikke er til forhandling. Her gælder det om at indføre ordninger, der kan lette handelen, under harmoniseringen.

| 1.7. | SMV'er yder et stort bidrag til EU's landbrugshandel. Internationalt er de især afhængige af solid administrativ hjælp til at åbne markeder i tredjelande, og denne hjælp bør ydes af de relevante organer i EU. |
| --- | --- |

1.7.

SMV'er yder et stort bidrag til EU's landbrugshandel. Internationalt er de især afhængige af solid administrativ hjælp til at åbne markeder i tredjelande, og denne hjælp bør ydes af de relevante organer i EU.

| 1.8. | EØSU bifalder den fortsatte udvidelse af partnerskabsaftalerne med udviklingslande, som kan danne grundlag for, at de positive virkninger af en åben og retfærdig handel kan udfolde sig til fordel for disse lande. Formålet med sådanne aftaler bør være at støtte en vis grad af selvforsyning med landbrugsprodukter i disse lande. Landbrugshandelens rolle kan bestå i at supplere den lokale produktion. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU bifalder den fortsatte udvidelse af partnerskabsaftalerne med udviklingslande, som kan danne grundlag for, at de positive virkninger af en åben og retfærdig handel kan udfolde sig til fordel for disse lande. Formålet med sådanne aftaler bør være at støtte en vis grad af selvforsyning med landbrugsprodukter i disse lande. Landbrugshandelens rolle kan bestå i at supplere den lokale produktion.

2.   Baggrund

| 2.1. | Handelen med landbrugsprodukter og forarbejdede fødevarer har historisk set altid haft en særlig betydning. I det 20. århundrede, der var præget af to verdenskrige, var det længe meget »planøkonomiske« regler, der regulerede den internationale handel med landbrugsprodukter. I GATT-aftalen, der blev indgået efter 2. verdenskrig, indtog landbrugshandelen fortsat en særstilling, så den ikke var omfattet af handelsliberaliseringen. Først med Uruguayrunden under GATT, som blev afsluttet i 1993, blev landbrugshandelen i højere grad inddraget i GATT-reglerne. Nedsættelse af den indenlandske støtte, toldafvikling og udfasning af eksportsubsidier var de forpligtelser, som EU dengang indgik. Som følge heraf er EU's landbrugshandel efter udfasningen af toldmæssige barrierer for import og eksportsubsidier, når man ser bort fra enkelte undtagelser, i vid udstrækning liberaliseret. Den internationale handel med landbrugsprodukter er dog stadig i relativ høj grad reguleret, især ved hjælp af ikke-toldmæssige standarder. |
| --- | --- |

2.1.

Handelen med landbrugsprodukter og forarbejdede fødevarer har historisk set altid haft en særlig betydning. I det 20. århundrede, der var præget af to verdenskrige, var det længe meget »planøkonomiske« regler, der regulerede den internationale handel med landbrugsprodukter. I GATT-aftalen, der blev indgået efter 2. verdenskrig, indtog landbrugshandelen fortsat en særstilling, så den ikke var omfattet af handelsliberaliseringen. Først med Uruguayrunden under GATT, som blev afsluttet i 1993, blev landbrugshandelen i højere grad inddraget i GATT-reglerne. Nedsættelse af den indenlandske støtte, toldafvikling og udfasning af eksportsubsidier var de forpligtelser, som EU dengang indgik. Som følge heraf er EU's landbrugshandel efter udfasningen af toldmæssige barrierer for import og eksportsubsidier, når man ser bort fra enkelte undtagelser, i vid udstrækning liberaliseret. Den internationale handel med landbrugsprodukter er dog stadig i relativ høj grad reguleret, især ved hjælp af ikke-toldmæssige standarder.

| 2.2. | EØSU har flere gange taget stilling til generelle handelsspørgsmål (1). I den forbindelse er der lagt vægt på handelens betydning for en vedvarende vækst og dermed en positiv udvikling af den sociale markedsøkonomi. EØSU har altid slået til lyd for en åben og retfærdig handel. Kun på den måde kan den fortsatte globalisering og internationalisering af markederne resultere i fordele og muligheder for alle lande i verden i overensstemmelse med deres økonomiske potentiale, lød konklusionen. |
| --- | --- |

2.2.

EØSU har flere gange taget stilling til generelle handelsspørgsmål (1). I den forbindelse er der lagt vægt på handelens betydning for en vedvarende vækst og dermed en positiv udvikling af den sociale markedsøkonomi. EØSU har altid slået til lyd for en åben og retfærdig handel. Kun på den måde kan den fortsatte globalisering og internationalisering af markederne resultere i fordele og muligheder for alle lande i verden i overensstemmelse med deres økonomiske potentiale, lød konklusionen.

| 2.3. | EØSU har i sine tidligere udtalelser om handelsspørgsmål altid taget højde for udviklingslandenes interesser og givet dem stor opmærksomhed. Udvalget har altid understreget, at handel og handelspolitik i en globaliseret verden må bidrage til vækst og udvikling i lande på forskellige udviklingsniveauer. |
| --- | --- |

2.3.

EØSU har i sine tidligere udtalelser om handelsspørgsmål altid taget højde for udviklingslandenes interesser og givet dem stor opmærksomhed. Udvalget har altid understreget, at handel og handelspolitik i en globaliseret verden må bidrage til vækst og udvikling i lande på forskellige udviklingsniveauer.

| 2.4. | Debatten om landbrugshandelens rolle befinder sig i et særligt spændingsfelt. I de seneste år har den globale købedygtige efterspørgsel efter landbrugsprodukter og fødevarer, i f.eks. vækstøkonomier med befolkningstilvækst og indkomststigninger, udviklet sig positivt. Landbrugshandelen sikrer dog ikke, at enhver fødevaremangel er udryddet. Næsten 800 mio. mennesker i hele verden lider af sult, især på grund af manglende købekraft. |
| --- | --- |

2.4.

Debatten om landbrugshandelens rolle befinder sig i et særligt spændingsfelt. I de seneste år har den globale købedygtige efterspørgsel efter landbrugsprodukter og fødevarer, i f.eks. vækstøkonomier med befolkningstilvækst og indkomststigninger, udviklet sig positivt. Landbrugshandelen sikrer dog ikke, at enhver fødevaremangel er udryddet. Næsten 800 mio. mennesker i hele verden lider af sult, især på grund af manglende købekraft.

| 2.5. | Med denne udtalelse ønsker EØSU at undersøge, hvilke muligheder en voksende global landbrugshandel giver EU's landbrugssektor. I den forbindelse skal der ikke ses bort fra det ansvar, som også EU har i forhold til udviklingslandene. |
| --- | --- |

2.5.

Med denne udtalelse ønsker EØSU at undersøge, hvilke muligheder en voksende global landbrugshandel giver EU's landbrugssektor. I den forbindelse skal der ikke ses bort fra det ansvar, som også EU har i forhold til udviklingslandene.

3.   EU's landbrugshandel i en makroøkonomisk kontekst

Landbrugshandelens betydning for EU's udenrigshandel

| 3.1. | EU's landbrugseksport var i 2014 på ca. 125 mia. EUR, svarende til en andel på 7 % af EU's samlede eksport. Set i forhold til både stigningen fra det foregående år på 2,2 % og den årlige stigning på 8 % mellem 2005 og 2014 er dynamikken i landbrugseksporten betydeligt større end for eksporten som helhed, hvor der sågar var tale om et fald på 2 % fra 2013 til 2014 (en årlig stigning på 5,5 % mellem 2005 og 2014).
  Det samme gør sig gældende for importen af landbrugsprodukter, der beløb sig til 104 mia. EUR i 2014 og tegnede sig for 6,2 % af EU's import (se tabel A-1 og A-3 i bilaget). |
| --- | --- |

3.1.

EU's landbrugseksport var i 2014 på ca. 125 mia. EUR, svarende til en andel på 7 % af EU's samlede eksport. Set i forhold til både stigningen fra det foregående år på 2,2 % og den årlige stigning på 8 % mellem 2005 og 2014 er dynamikken i landbrugseksporten betydeligt større end for eksporten som helhed, hvor der sågar var tale om et fald på 2 % fra 2013 til 2014 (en årlig stigning på 5,5 % mellem 2005 og 2014).

Det samme gør sig gældende for importen af landbrugsprodukter, der beløb sig til 104 mia. EUR i 2014 og tegnede sig for 6,2 % af EU's import (se tabel A-1 og A-3 i bilaget).

| 3.2. | EU's landbrugseksport er en grundpille i EU's udenrigshandel. Sammenlignet med andre sektorer indtager landbrugseksporten en fjerdeplads efter maskiner, kemiske produkter og lægemidler. Som følge af den tidligere handelsliberalisering har EU udviklet sig fra at være nettoimportør til nettoeksportør, og EU har siden 2010 haft et overskud på handelsbalancen for landbrugsprodukter, som i 2014 var på godt 21 mia. EUR. |
| --- | --- |

3.2.

EU's landbrugseksport er en grundpille i EU's udenrigshandel. Sammenlignet med andre sektorer indtager landbrugseksporten en fjerdeplads efter maskiner, kemiske produkter og lægemidler. Som følge af den tidligere handelsliberalisering har EU udviklet sig fra at være nettoimportør til nettoeksportør, og EU har siden 2010 haft et overskud på handelsbalancen for landbrugsprodukter, som i 2014 var på godt 21 mia. EUR.

Landbrugshandelens struktur — betydning for værditilvækst, beskæftigelse og landdistrikter

| 3.3. | Af særlig relevans for denne initiativudtalelse er, at landbrugshandelens andel af EU's samlede udenrigshandel i 2014 på 7 % er betydeligt højere end andelen af hele landbrugs- og fødevaresektorens andel af BNP. Sidstnævnte udgør 3,5 % i EU. |
| --- | --- |

3.3.

Af særlig relevans for denne initiativudtalelse er, at landbrugshandelens andel af EU's samlede udenrigshandel i 2014 på 7 % er betydeligt højere end andelen af hele landbrugs- og fødevaresektorens andel af BNP. Sidstnævnte udgør 3,5 % i EU.

| 3.4. | Denne betydelige forskel mellem sektorens makroøkonomiske betydning og landbrugshandelens betydning for udenrigshandelen understreger landbrugshandelens voksende betydning i de seneste år. Væksten i landbrugs- og fødevaresektoren skabes i stigende grad gennem eksport. |
| --- | --- |

3.4.

Denne betydelige forskel mellem sektorens makroøkonomiske betydning og landbrugshandelens betydning for udenrigshandelen understreger landbrugshandelens voksende betydning i de seneste år. Væksten i landbrugs- og fødevaresektoren skabes i stigende grad gennem eksport.

| 3.5. | Den makroøkonomiske betydning af værdikæden for fødevarer:






  — | EU's landbrugshandel er ikke — som det ofte antages i offentligheden — et anliggende, der kun vedrører landbruget. Allerede i dag stammer mere end en fjerdedel af landbrugsbedrifternes indtægter imidlertid fra landbrugseksporten. Denne er dermed allerede i dag og vil i stigende grad fremover udgøre en vigtig støtte for økonomien i EU's landdistrikter, der konfronteres med problemer set i relation til urbanisering og demografiske forandringer. |
| --- | --- | --- |

3.5.

Den makroøkonomiske betydning af værdikæden for fødevarer:

—

EU's landbrugshandel er ikke — som det ofte antages i offentligheden — et anliggende, der kun vedrører landbruget. Allerede i dag stammer mere end en fjerdedel af landbrugsbedrifternes indtægter imidlertid fra landbrugseksporten. Denne er dermed allerede i dag og vil i stigende grad fremover udgøre en vigtig støtte for økonomien i EU's landdistrikter, der konfronteres med problemer set i relation til urbanisering og demografiske forandringer.

| — | To tredjedele af landbrugseksporten består af færdige produkter, der er resultatet af en omfattende bearbejdning af råvarer, og som har gennemløbet en lang række forskelligartede merværdiprocesser. De er resultatet af en kombination af en stærk og internationalt set meget konkurrencedygtig værdikæde med mange led. Den omfatter engrosindustrien, der leverer til landbruget, landbrugsbedrifter, fødevareindustrien og handelsvirksomheder. Alt i alt beskæftiger virksomheder i denne værdikæde ca. 40 mio. personer i EU. Der er tale om arbejdspladser, som konjunkturelt set er forholdsvis stabile og minde krisefølsomme end arbejdspladser i andre sektorer. |
| --- | --- |

—

To tredjedele af landbrugseksporten består af færdige produkter, der er resultatet af en omfattende bearbejdning af råvarer, og som har gennemløbet en lang række forskelligartede merværdiprocesser. De er resultatet af en kombination af en stærk og internationalt set meget konkurrencedygtig værdikæde med mange led. Den omfatter engrosindustrien, der leverer til landbruget, landbrugsbedrifter, fødevareindustrien og handelsvirksomheder. Alt i alt beskæftiger virksomheder i denne værdikæde ca. 40 mio. personer i EU. Der er tale om arbejdspladser, som konjunkturelt set er forholdsvis stabile og minde krisefølsomme end arbejdspladser i andre sektorer.

Landbrugshandelen på EU's indre marked

| 3.6. | Denne udtalelse koncentrerer sig om EU's landbrugshandel med tredjelande. Der kastes imidlertid også et hurtigt blik på handelen inden for EU. Handelen internt i EU har stadig langt større betydning for medlemsstaterne end EU's udenrigshandel. I 2014 gik næsten 73 % af medlemsstaternes landbrugseksport til andre EU-medlemsstater. Det indre marked har altså bidraget til intensiveringen af handelen og dermed til den stigende velstand i EU. Hvad der gælder for samhandelen internt i EU, gælder under liberaliserede internationale rammevilkår også for handelen med tredjelande. |
| --- | --- |

3.6.

Denne udtalelse koncentrerer sig om EU's landbrugshandel med tredjelande. Der kastes imidlertid også et hurtigt blik på handelen inden for EU. Handelen internt i EU har stadig langt større betydning for medlemsstaterne end EU's udenrigshandel. I 2014 gik næsten 73 % af medlemsstaternes landbrugseksport til andre EU-medlemsstater. Det indre marked har altså bidraget til intensiveringen af handelen og dermed til den stigende velstand i EU. Hvad der gælder for samhandelen internt i EU, gælder under liberaliserede internationale rammevilkår også for handelen med tredjelande.

EU's position i den globale handel med landbrugsprodukter

| 3.7. | EU har siden 2013 ligget på førstepladsen i den globale handel med landbrugsprodukter og har i de seneste årtier bidraget væsentligt til en positiv udvikling. Siden 2000 er EU's eksport til tredjelande årligt steget med ca. 8 %. Sideløbende med denne positive udvikling for EU's landbrugseksport har andre lande imidlertid kunnet øge deres eksport med større dynamik. EU's andel af verdens landbrugshandel faldt fra næsten 13 % i 2000 til 10,3 % i 2012 (se tabel A-4 i bilaget). |
| --- | --- |

3.7.

EU har siden 2013 ligget på førstepladsen i den globale handel med landbrugsprodukter og har i de seneste årtier bidraget væsentligt til en positiv udvikling. Siden 2000 er EU's eksport til tredjelande årligt steget med ca. 8 %. Sideløbende med denne positive udvikling for EU's landbrugseksport har andre lande imidlertid kunnet øge deres eksport med større dynamik. EU's andel af verdens landbrugshandel faldt fra næsten 13 % i 2000 til 10,3 % i 2012 (se tabel A-4 i bilaget).

4.   Rammevilkår for udviklingen af EU's landbrugshandel — den eksterne dimension af den fælles landbrugspolitik

| 4.1. | Tidligere var EU udsat for international kritik på grund af sin landbrugseksport, f.eks. i forbindelse med forhandlingsrunder i GATT/WTO. Dette billede har ændret sig grundlæggende siden årtusindskiftet. |
| --- | --- |

4.1.

Tidligere var EU udsat for international kritik på grund af sin landbrugseksport, f.eks. i forbindelse med forhandlingsrunder i GATT/WTO. Dette billede har ændret sig grundlæggende siden årtusindskiftet.

| 4.2. | Priserne i EU's markedsordninger er reduceret betydeligt som følge af flere reformer af den fælles landbrugspolitik. Markedspriserne i EU bestemmes af udviklingen i udbud og efterspørgsel på verdensplan og følger således tendentielt verdensmarkedspriserne. Den fælles markedsordning giver nu kun EU's landbrugere et sikkerhedsnet, der træder i kraft i tilfælde af et massivt internationalt prisfald. Eksportrestitutioner, der beløb sig til 3 mia. EUR i 1992, spiller ingen rolle længere. |
| --- | --- |

4.2.

Priserne i EU's markedsordninger er reduceret betydeligt som følge af flere reformer af den fælles landbrugspolitik. Markedspriserne i EU bestemmes af udviklingen i udbud og efterspørgsel på verdensplan og følger således tendentielt verdensmarkedspriserne. Den fælles markedsordning giver nu kun EU's landbrugere et sikkerhedsnet, der træder i kraft i tilfælde af et massivt internationalt prisfald. Eksportrestitutioner, der beløb sig til 3 mia. EUR i 1992, spiller ingen rolle længere.

| 4.3. | Som verdens største eksportør af landbrugsprodukter foran USA, Brasilien, Kina og Canada og som verdens største importør af landbrugsprodukter foran USA, Kina, Japan og Rusland har EU et voksende og dobbelt ansvar for den globale samlede ernæringstilstand og fødevaresikkerhed. Set i lyset af dette ansvar skal den eksterne dimension af den fælles landbrugspolitik styrkes væsentligt og prioriteres højere inden for denne politik. |
| --- | --- |

4.3.

Som verdens største eksportør af landbrugsprodukter foran USA, Brasilien, Kina og Canada og som verdens største importør af landbrugsprodukter foran USA, Kina, Japan og Rusland har EU et voksende og dobbelt ansvar for den globale samlede ernæringstilstand og fødevaresikkerhed. Set i lyset af dette ansvar skal den eksterne dimension af den fælles landbrugspolitik styrkes væsentligt og prioriteres højere inden for denne politik.

| 4.4. | EØSU bemærker, at der allerede er gjort store fremskridt med hensyn til sammenhængen mellem den fælles landbrugspolitik og udviklingspolitikken. Landbrugseksporten sker uden subsidier og virker ikke markedsforvridende. Med hensyn til importen er EU i dag et af de mest tilgængelige markeder, navnlig for udviklingslande. Importen fra de mindst udviklede lande — 48 lande — udgjorde i gennemsnit næsten 3 % af EU's landbrugsimport i perioden 2011-2013. Alt i alt fire gange så meget, som Canada, USA, Australien og New Zealand til sammen importerer fra disse lande set i forhold til værdien. |
| --- | --- |

4.4.

EØSU bemærker, at der allerede er gjort store fremskridt med hensyn til sammenhængen mellem den fælles landbrugspolitik og udviklingspolitikken. Landbrugseksporten sker uden subsidier og virker ikke markedsforvridende. Med hensyn til importen er EU i dag et af de mest tilgængelige markeder, navnlig for udviklingslande. Importen fra de mindst udviklede lande — 48 lande — udgjorde i gennemsnit næsten 3 % af EU's landbrugsimport i perioden 2011-2013. Alt i alt fire gange så meget, som Canada, USA, Australien og New Zealand til sammen importerer fra disse lande set i forhold til værdien.

5.   Landbrugshandel og fødevaresikkerhed

Handelens indvirkning på fødevaresikkerhed og udvikling

| 5.1. | I en verden med stadig uløste sultproblemer hos mere end 800 mio. mennesker i mange lande, især i Afrika og Asien, skal forbedring af ernæring, kvantitativt såvel som kvalitativt, være et af de vigtigste spørgsmål i landbrugs- og handelspolitikken. |
| --- | --- |

5.1.

I en verden med stadig uløste sultproblemer hos mere end 800 mio. mennesker i mange lande, især i Afrika og Asien, skal forbedring af ernæring, kvantitativt såvel som kvalitativt, være et af de vigtigste spørgsmål i landbrugs- og handelspolitikken.

| 5.2. | I betragtning af disse udfordringer er handelen med landbrugsprodukter, som følge af dens særlige ansvar for fødevaresikkerheden, ofte genstand for kontroversielle debatter i civilsamfundet. Dette skyldes bl.a., at landbrugshandel kan have meget forskellige virkninger. Den kan bidrage til at afhjælpe mangelsituationer, men den kan også føre til en uønsket afhængighed. |
| --- | --- |

5.2.

I betragtning af disse udfordringer er handelen med landbrugsprodukter, som følge af dens særlige ansvar for fødevaresikkerheden, ofte genstand for kontroversielle debatter i civilsamfundet. Dette skyldes bl.a., at landbrugshandel kan have meget forskellige virkninger. Den kan bidrage til at afhjælpe mangelsituationer, men den kan også føre til en uønsket afhængighed.

| 5.3. | Dette giver EØSU anledning til at se på følgerne af handelen med landbrugsprodukter, men også på kravene til denne. Udfordringerne består i globalisering, liberalisering af landbrugsmarkedet i EU, voksende global handel med landbrugsprodukter, global befolkningstilvækst, ændrede forbrugsvaner og nye efterspørgselsmønstre som følge af økonomisk vækst. |
| --- | --- |

5.3.

Dette giver EØSU anledning til at se på følgerne af handelen med landbrugsprodukter, men også på kravene til denne. Udfordringerne består i globalisering, liberalisering af landbrugsmarkedet i EU, voksende global handel med landbrugsprodukter, global befolkningstilvækst, ændrede forbrugsvaner og nye efterspørgselsmønstre som følge af økonomisk vækst.

Fødevaresikkerhed og selvforsyning

| 5.4. | Hvad angår spørgsmålet om fødevaresikkerhed er en vis grad af selvforsyning med landbrugsprodukter stadig hensigtsmæssig, navnlig for meget fattige lande. Målet om fuld selvforsyning i hvert enkelt land eller region bør dog ikke gå forud for alt andet. Selv i et land med en selvforsyningsgrad på 100 % er det ikke garanteret, at den lokale befolkning har en tilfredsstillende forsyning og en tilstrækkelig adgang til mad. Det kan konstateres, at der selv i lande med landbrugsoverskud findes mange mennesker, der lider af fejlernæring eller underernæring. |
| --- | --- |

5.4.

Hvad angår spørgsmålet om fødevaresikkerhed er en vis grad af selvforsyning med landbrugsprodukter stadig hensigtsmæssig, navnlig for meget fattige lande. Målet om fuld selvforsyning i hvert enkelt land eller region bør dog ikke gå forud for alt andet. Selv i et land med en selvforsyningsgrad på 100 % er det ikke garanteret, at den lokale befolkning har en tilfredsstillende forsyning og en tilstrækkelig adgang til mad. Det kan konstateres, at der selv i lande med landbrugsoverskud findes mange mennesker, der lider af fejlernæring eller underernæring.

| 5.5. | Underernæring er snarere et fattigdomsproblem end et forsyningsproblem og skal forstås og løses på det grundlag. Fødevaresikkerhed skabes gennem generering af indkomst og afhænger i mindre grad af den respektive situation vedrørende selvforsyning og/eller handelsstatus. I meget fattige lande lever en stor del af befolkningen stadig af selvforsyningslandbrug og råder stort set ikke over andre indtægter. Ud over genereringen af indkomst og en rimelig indkomstfordeling er det derfor navnlig kriterier vedrørende tilgængelighed, prisoverkommelighed og stabil adgang til fødevarer, der skal stå i fokus ved forbedringen af fødevaresikkerheden. |
| --- | --- |

5.5.

Underernæring er snarere et fattigdomsproblem end et forsyningsproblem og skal forstås og løses på det grundlag. Fødevaresikkerhed skabes gennem generering af indkomst og afhænger i mindre grad af den respektive situation vedrørende selvforsyning og/eller handelsstatus. I meget fattige lande lever en stor del af befolkningen stadig af selvforsyningslandbrug og råder stort set ikke over andre indtægter. Ud over genereringen af indkomst og en rimelig indkomstfordeling er det derfor navnlig kriterier vedrørende tilgængelighed, prisoverkommelighed og stabil adgang til fødevarer, der skal stå i fokus ved forbedringen af fødevaresikkerheden.

| 5.6. | Handelen med landbrugsprodukter, både på eksportsiden (generering af indkomst og beskæftigelse) og importsiden (køb af billigere fødevarer på de internationale markeder og eksport af andre varer), bidrager til en stigning i indkomstniveauet. Denne strategi kræver imidlertid, at landbrugs- og industriprodukter har adgang til internationale markeder. |
| --- | --- |

5.6.

Handelen med landbrugsprodukter, både på eksportsiden (generering af indkomst og beskæftigelse) og importsiden (køb af billigere fødevarer på de internationale markeder og eksport af andre varer), bidrager til en stigning i indkomstniveauet. Denne strategi kræver imidlertid, at landbrugs- og industriprodukter har adgang til internationale markeder.

6.   Problemer og udfordringer

Handelen med landbrugsprodukter er med til at reducere mængde- og prisudsving

| 6.1. | Det er et kendetegn ved landbrugsproduktionen, at den i modsætning til den industrielle produktion er underlagt naturens luner. Produktion og udbud afhænger af variable faktorer, som er vanskelige at forudse og kontrollere. Dette gælder for vejrliget eller forekomsten af dyre- og plantesygdomme. De globale klimaændringer vil forstærke naturens uforudsigelighed. Dette vil ramme andre kontinenter og lande i langt større og mere alvorlig grad end EU. |
| --- | --- |

6.1.

Det er et kendetegn ved landbrugsproduktionen, at den i modsætning til den industrielle produktion er underlagt naturens luner. Produktion og udbud afhænger af variable faktorer, som er vanskelige at forudse og kontrollere. Dette gælder for vejrliget eller forekomsten af dyre- og plantesygdomme. De globale klimaændringer vil forstærke naturens uforudsigelighed. Dette vil ramme andre kontinenter og lande i langt større og mere alvorlig grad end EU.

| 6.2. | For EU indebærer dette, at Unionen efter en omfattende åbning af de europæiske landbrugsmarkeder i langt højere grad vil mærke konsekvenserne af mængde- og prisudsving på verdensmarkedet for landbrugsprodukter. Samtidig vokser EU's ansvar for den globale fødevaresikkerhed på grund af de forholdsvis gunstige og stabile produktionsvilkår i Europa. |
| --- | --- |

6.2.

For EU indebærer dette, at Unionen efter en omfattende åbning af de europæiske landbrugsmarkeder i langt højere grad vil mærke konsekvenserne af mængde- og prisudsving på verdensmarkedet for landbrugsprodukter. Samtidig vokser EU's ansvar for den globale fødevaresikkerhed på grund af de forholdsvis gunstige og stabile produktionsvilkår i Europa.

| 6.3. | Handelen med landbrugsprodukter er en del af løsningen på problemet med denne større volatilitet og ikke årsagen til problemet. Den globale handel med landbrugsprodukter muliggør udjævningen af mængdeudsving og yder dermed et bidrag til begrænsning af prisudsving. Erfaringerne viser, at isolerede markedsinterventioner i individuelle lande, herunder eksportforbud, eksportafgifter eller importbegrænsninger, snarere forværrer end afhjælper problemet for alles vedkommende. |
| --- | --- |

6.3.

Handelen med landbrugsprodukter er en del af løsningen på problemet med denne større volatilitet og ikke årsagen til problemet. Den globale handel med landbrugsprodukter muliggør udjævningen af mængdeudsving og yder dermed et bidrag til begrænsning af prisudsving. Erfaringerne viser, at isolerede markedsinterventioner i individuelle lande, herunder eksportforbud, eksportafgifter eller importbegrænsninger, snarere forværrer end afhjælper problemet for alles vedkommende.

Geopolitiske faktorer

| 6.4. | Undertiden har overordnede politiske udviklingstendenser — f.eks. det russiske importforbud siden august 2014 — en skadelig indflydelse på handelen med landbrugsprodukter, hvilket EU har erfaret i 2014/15. Sådanne geopolitiske faktorer kan resultere i alvorlige markedsforstyrrelser, tab og økonomiske ulemper for landbrugs- og fødevaresektoren. Landbrugshandelen bliver dermed en brik i det politiske spil. I sådanne situationer har landbrugere og virksomheder brug for politisk støtte til at kompensere for problemerne i de berørte handelsforbindelser. |
| --- | --- |

6.4.

Undertiden har overordnede politiske udviklingstendenser — f.eks. det russiske importforbud siden august 2014 — en skadelig indflydelse på handelen med landbrugsprodukter, hvilket EU har erfaret i 2014/15. Sådanne geopolitiske faktorer kan resultere i alvorlige markedsforstyrrelser, tab og økonomiske ulemper for landbrugs- og fødevaresektoren. Landbrugshandelen bliver dermed en brik i det politiske spil. I sådanne situationer har landbrugere og virksomheder brug for politisk støtte til at kompensere for problemerne i de berørte handelsforbindelser.

Yderligere holdepunkter og krav til udformningen af EU's landbrugshandel

| 6.5. | I betragtning af landbrugshandelens stærkt stigende betydning på verdensplan og for EU mener EØSU, at den eksterne dimension af den fælles landbrugspolitik skal styrkes betydeligt. Denne styrkelse kan opnås på flere måder. |
| --- | --- |

6.5.

I betragtning af landbrugshandelens stærkt stigende betydning på verdensplan og for EU mener EØSU, at den eksterne dimension af den fælles landbrugspolitik skal styrkes betydeligt. Denne styrkelse kan opnås på flere måder.

| 6.5.1. | De fortsat eksisterende reguleringer i den globale handel med landbrugsprodukter skyldes især forskellige metoder til at sikre forbruger- og sundhedsbeskyttelsen i de forskellige lande. EU-institutionerne, især Kommissionen, opfordres til at presse på for en hurtig markedsåbning set i forhold til de lande, hvor sådanne tekniske handelshindringer findes, og — om nødvendigt — indlede relevante forhandlinger. |
| --- | --- |

6.5.1.

De fortsat eksisterende reguleringer i den globale handel med landbrugsprodukter skyldes især forskellige metoder til at sikre forbruger- og sundhedsbeskyttelsen i de forskellige lande. EU-institutionerne, især Kommissionen, opfordres til at presse på for en hurtig markedsåbning set i forhold til de lande, hvor sådanne tekniske handelshindringer findes, og — om nødvendigt — indlede relevante forhandlinger.

| 6.5.2. | EØSU mener, at det har afgørende betydning, at Kommissionen klart viser, at den påtager sig ansvaret for hele EU på dette område. Kun på den måde kan EU's holdninger håndhæves på effektiv vis over for handelspartnere. Samtidig er det ikke til gavn for en fair konkurrence mellem medlemsstaterne, hvis der findes forskellige aftaler med tredjelande. Kun for så vidt som der er tale om regionale eller landespecifikke begrænsninger fra medlemsstaternes side, bør der kunne træffes specifikke foranstaltninger. |
| --- | --- |

6.5.2.

EØSU mener, at det har afgørende betydning, at Kommissionen klart viser, at den påtager sig ansvaret for hele EU på dette område. Kun på den måde kan EU's holdninger håndhæves på effektiv vis over for handelspartnere. Samtidig er det ikke til gavn for en fair konkurrence mellem medlemsstaterne, hvis der findes forskellige aftaler med tredjelande. Kun for så vidt som der er tale om regionale eller landespecifikke begrænsninger fra medlemsstaternes side, bør der kunne træffes specifikke foranstaltninger.

| 6.5.3. | EØSU anbefaler, at EU på stadig mere åbne landbrugsmarkeder med international konkurrence målrettet gør, hvad der kan gøres for at styrke og udvide den europæiske landbrugs- og fødevaresektors internationale konkurrenceevne. Det overordnede mål for den nye Kommission om at begrænse bureaukratiet peger i den rigtige retning. Samtidig skal man være opmærksom på at gøre de administrative strukturer mere effektive. |
| --- | --- |

6.5.3.

EØSU anbefaler, at EU på stadig mere åbne landbrugsmarkeder med international konkurrence målrettet gør, hvad der kan gøres for at styrke og udvide den europæiske landbrugs- og fødevaresektors internationale konkurrenceevne. Det overordnede mål for den nye Kommission om at begrænse bureaukratiet peger i den rigtige retning. Samtidig skal man være opmærksom på at gøre de administrative strukturer mere effektive.

| 6.5.4. | Ved import til EU bør EU's standarder være grundlaget for certifikater. Med hensyn til betingelserne for produktion og andre regler bør der fastlægges minimumskrav for import, der tager behørigt hensyn til situationen i EU, og som ikke stiller EU-virksomheder i en ugunstig konkurrencesituation. |
| --- | --- |

6.5.4.

Ved import til EU bør EU's standarder være grundlaget for certifikater. Med hensyn til betingelserne for produktion og andre regler bør der fastlægges minimumskrav for import, der tager behørigt hensyn til situationen i EU, og som ikke stiller EU-virksomheder i en ugunstig konkurrencesituation.

| 6.5.5. | EØSU påpeger, at EU-landbrugshandelens succes på liberaliserede markeder i vid udstrækning skyldes SMV'er. EØSU opfordrer Kommissionen til at intensivere sin administrative støtte i relation til erobringen af de internationale landbrugsmarkeder på samme måde, som det allerede praktiseres af tredjelande. SMV'erne skal kunne støtte sig til pålidelige markedsoplysninger i forbindelse med deres planlægning. |
| --- | --- |

6.5.5.

EØSU påpeger, at EU-landbrugshandelens succes på liberaliserede markeder i vid udstrækning skyldes SMV'er. EØSU opfordrer Kommissionen til at intensivere sin administrative støtte i relation til erobringen af de internationale landbrugsmarkeder på samme måde, som det allerede praktiseres af tredjelande. SMV'erne skal kunne støtte sig til pålidelige markedsoplysninger i forbindelse med deres planlægning.

| 6.6. | Globale markeder kræver global gennemsigtighed på markedet. Dette omfatter information og begrundede prognoser for udviklingen i mængder, priser, valutakurser, vejr, sygdom osv. EØSU glæder sig over, at EU deltager aktivt i opbygningen af AMIS i FAO. Disse bestræbelser må imidlertid være rettet mod, at markedsdeltagerene får adgang til de oplysninger, der indsamles inden for rammerne af AMIS, således at de kan drage direkte fordel af disse. |
| --- | --- |

6.6.

Globale markeder kræver global gennemsigtighed på markedet. Dette omfatter information og begrundede prognoser for udviklingen i mængder, priser, valutakurser, vejr, sygdom osv. EØSU glæder sig over, at EU deltager aktivt i opbygningen af AMIS i FAO. Disse bestræbelser må imidlertid være rettet mod, at markedsdeltagerene får adgang til de oplysninger, der indsamles inden for rammerne af AMIS, således at de kan drage direkte fordel af disse.

| 6.7. | EU's frihandelsaftaler har en særlig betydning. Hvis det ikke lykkes at indgå multilaterale aftaler inden for WTO's rammer, må der søges en løsning på bilateralt niveau med henblik på at åbne nye markeder. Aftalerne skal imidlertid være afbalancerede for så vidt angår de forskellige berørte sektorer. Det ville ikke være acceptabelt, hvis EU's landbrugshandel blev belastet ensidigt til fordel for andre økonomiske sektorer. |
| --- | --- |

6.7.

EU's frihandelsaftaler har en særlig betydning. Hvis det ikke lykkes at indgå multilaterale aftaler inden for WTO's rammer, må der søges en løsning på bilateralt niveau med henblik på at åbne nye markeder. Aftalerne skal imidlertid være afbalancerede for så vidt angår de forskellige berørte sektorer. Det ville ikke være acceptabelt, hvis EU's landbrugshandel blev belastet ensidigt til fordel for andre økonomiske sektorer.

| 6.8. | EØSU peger på den særlige betydning, som partnerskabsaftaler med udviklingslande har. Gennem en yderligere udvidelse af præferenceaftaler vil de positive effekter af handelsrelationer baseret på en åben og fair handel kunne udfolde sig i disse lande på grundlag af en forbedret adgang til EU's markeder. |
| --- | --- |

6.8.

EØSU peger på den særlige betydning, som partnerskabsaftaler med udviklingslande har. Gennem en yderligere udvidelse af præferenceaftaler vil de positive effekter af handelsrelationer baseret på en åben og fair handel kunne udfolde sig i disse lande på grundlag af en forbedret adgang til EU's markeder.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 73,EUT C 351 af 15.11.2012, s. 77, EUT C 255 af 22.9.2010, s. 1, og EUT C 100 af 30.4.2009, s. 44.

1

---

BILAG

http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/agricultural-trade-statistics_en.docx

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/104 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/104

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social innovation, netværkssamarbejde og digital kommunikation

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/16)

| Ordfører: | Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER |
| --- | --- |

Ordfører:

Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 10. juli 2014 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»Social innovation, netværkssamarbejde og digital kommunikation«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet. Sektionen vedtog sin udtalelse den 31. august 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 204 stemmer for, 1 imod og 11 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Social innovation og netværkssamarbejde bør udnyttes fuldt ud til at fremme og styrke borgernes deltagelse og, mere generelt, civilsamfundets deltagelse i udformningen og forvaltningen af EU's politikker ved hjælp af bredt fordelte, kollektive og bundstyrede projekter, som styrker et mere direkte demokrati. |
| --- | --- |

1.1.

Social innovation og netværkssamarbejde bør udnyttes fuldt ud til at fremme og styrke borgernes deltagelse og, mere generelt, civilsamfundets deltagelse i udformningen og forvaltningen af EU's politikker ved hjælp af bredt fordelte, kollektive og bundstyrede projekter, som styrker et mere direkte demokrati.

| 1.2. | Adgang for alle til ny teknologi i almindelighed og bredbåndsinternet i særdeleshed bør fortsat være et prioriteret mål for EU og bør betragtes som en tjeneste af almen interesse, som skal overvinde den digitale kløft og afhjælpe de dermed forbundne problemer med social udelukkelse. |
| --- | --- |

1.2.

Adgang for alle til ny teknologi i almindelighed og bredbåndsinternet i særdeleshed bør fortsat være et prioriteret mål for EU og bør betragtes som en tjeneste af almen interesse, som skal overvinde den digitale kløft og afhjælpe de dermed forbundne problemer med social udelukkelse.

| 1.3. | Nye informations- og kommunikationsteknologier bør ved hjælp af social innovation og brug af netværkssamarbejde spille en vigtig rolle i skabelsen af kvalificerede job gennem støtte til projekter rettet mod etablering af innovative virksomheder og iværksættelse af initiativer, der kan reducere den nuværende arbejdsløshed. |
| --- | --- |

1.3.

Nye informations- og kommunikationsteknologier bør ved hjælp af social innovation og brug af netværkssamarbejde spille en vigtig rolle i skabelsen af kvalificerede job gennem støtte til projekter rettet mod etablering af innovative virksomheder og iværksættelse af initiativer, der kan reducere den nuværende arbejdsløshed.

| 1.4. | EØSU anser det for afgørende at styrke den digitale undervisning. En god uddannelse, ikke mindst i form af effektiv indlæring inden for uddannelsessystemet, som ruster de unge til at tage fremtidens udfordringer op. Løbende videreuddannelse af arbejdstagerne, der sætter dem i stand til at bruge nye informations- og kommunikationsteknologier på arbejdsmarkedet. Uddannelse, som muliggør livslang læring og forhindrer udelukkelse af de svageste grupper. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU anser det for afgørende at styrke den digitale undervisning. En god uddannelse, ikke mindst i form af effektiv indlæring inden for uddannelsessystemet, som ruster de unge til at tage fremtidens udfordringer op. Løbende videreuddannelse af arbejdstagerne, der sætter dem i stand til at bruge nye informations- og kommunikationsteknologier på arbejdsmarkedet. Uddannelse, som muliggør livslang læring og forhindrer udelukkelse af de svageste grupper.

| 1.5. | EØSU støtter målene i Europa 2020-strategien og strategien for ligestilling mellem mænd og kvinder. EØSU støtter endvidere flagskibsinitiativerne »Innovation i EU« og »Den digitale dagsorden« og de foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå synergi mellem disse to initiativer, der gør det muligt at opnå fremskridt inden for social innovation. Udvalget anser det derfor for vigtigt at integrere disse mål i de nationale reformprogrammer (NRP) og at følge dem op i det europæiske semester. Det finder det også afgørende ud over arbejdsmarkedets parter at inddrage civilsamfundet på europæisk, nationalt og regionalt niveau i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af EU-finansierede aktioner for at nå disse mål. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU støtter målene i Europa 2020-strategien og strategien for ligestilling mellem mænd og kvinder. EØSU støtter endvidere flagskibsinitiativerne »Innovation i EU« og »Den digitale dagsorden« og de foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå synergi mellem disse to initiativer, der gør det muligt at opnå fremskridt inden for social innovation. Udvalget anser det derfor for vigtigt at integrere disse mål i de nationale reformprogrammer (NRP) og at følge dem op i det europæiske semester. Det finder det også afgørende ud over arbejdsmarkedets parter at inddrage civilsamfundet på europæisk, nationalt og regionalt niveau i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af EU-finansierede aktioner for at nå disse mål.

| 1.6. | EØSU understreger, at social innovation kombineret med ny teknologi på basis af sociale netværk og samarbejde muliggør udvikling af tekniske løsninger, som kan bidrage til en bedre integration af handicappede ved at gøre det lettere for dem at opnå størst mulig selvstændighed og deltagelse og sætte dem i stand til at tackle specifikke udfordringer og overvinde enhver form for hindring, som udsætter dem for diskrimination. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU understreger, at social innovation kombineret med ny teknologi på basis af sociale netværk og samarbejde muliggør udvikling af tekniske løsninger, som kan bidrage til en bedre integration af handicappede ved at gøre det lettere for dem at opnå størst mulig selvstændighed og deltagelse og sætte dem i stand til at tackle specifikke udfordringer og overvinde enhver form for hindring, som udsætter dem for diskrimination.

| 1.7. | EØSU opfordrer EU-institutionerne til at stimulere kapacitetsopbygning og anvendelse af egnede digitale miljøer og til at bidrage til at skabe rum for horisontale, innovative forbindelser for at sikre bæredygtig udvikling heraf, med henblik på at formlen »social innovation + samarbejde + digital kommunikation« kan anvendes i praksis. Endvidere opfordres institutionerne til at lette og fremme en hurtig og sikker adgang i realtid. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU opfordrer EU-institutionerne til at stimulere kapacitetsopbygning og anvendelse af egnede digitale miljøer og til at bidrage til at skabe rum for horisontale, innovative forbindelser for at sikre bæredygtig udvikling heraf, med henblik på at formlen »social innovation + samarbejde + digital kommunikation« kan anvendes i praksis. Endvidere opfordres institutionerne til at lette og fremme en hurtig og sikker adgang i realtid.

| 1.8. | Samtidig opfordres EU til inden for rammerne af programmet for beskæftigelse og social innovation at yde finansiel støtte til udarbejdelsen og gennemførelsen af projekter, som er civilsamfundsinitiativer, gennemføres via sociale netværk, er samarbejdsbaserede, tjener almenvellet og har et beskæftigelses- og integrationsfremmende potentiale. |
| --- | --- |

1.8.

Samtidig opfordres EU til inden for rammerne af programmet for beskæftigelse og social innovation at yde finansiel støtte til udarbejdelsen og gennemførelsen af projekter, som er civilsamfundsinitiativer, gennemføres via sociale netværk, er samarbejdsbaserede, tjener almenvellet og har et beskæftigelses- og integrationsfremmende potentiale.

| 1.9. | I praksis bør Kommissionen lancere en klar og konkret politik for social innovation og offentlig adgang til ny teknologi, som afføder initiativer, der giver fælles fordele for borgerne. En sådan politik bør være i overensstemmelse med Kommissionens sociale investeringspakke (1). Ligeledes bør investeringerne i menneskelig kapital øges, og der bør skabes grobund for at åbne videnbaserede markeder med henblik på at fremme samarbejdet mellem erhvervslivet og borgerne. |
| --- | --- |

1.9.

I praksis bør Kommissionen lancere en klar og konkret politik for social innovation og offentlig adgang til ny teknologi, som afføder initiativer, der giver fælles fordele for borgerne. En sådan politik bør være i overensstemmelse med Kommissionens sociale investeringspakke (1). Ligeledes bør investeringerne i menneskelig kapital øges, og der bør skabes grobund for at åbne videnbaserede markeder med henblik på at fremme samarbejdet mellem erhvervslivet og borgerne.

| 1.10. | Kort sagt er der behov for en pakke af investeringer til at styrke social innovation på basis af teknologisk udvikling, befordre fælles og tværfagligt forskningssamarbejde, fremme adgangen til ny viden og styrke institutionerne gennem direkte demokrati, hvilket kan opnås ved hjælp af disse nye værktøjer for deltagelse og digital kommunikation. |
| --- | --- |

1.10.

Kort sagt er der behov for en pakke af investeringer til at styrke social innovation på basis af teknologisk udvikling, befordre fælles og tværfagligt forskningssamarbejde, fremme adgangen til ny viden og styrke institutionerne gennem direkte demokrati, hvilket kan opnås ved hjælp af disse nye værktøjer for deltagelse og digital kommunikation.

2.   Indledning

| 2.1. | Nærværende udtalelse har til formål at vurdere, hvilke betingelser der skal være til stede for, at social innovation kan gøre fuld brug af ikt til fordel for almenvellet, og opfordrer til gennemførelse af foranstaltninger til fremme af digitale løsninger og platforme med det mål for øje at fremme netværksforbindelser og skabe synergivirkninger. Undersøgelse af netværksstrukturer og tilpasning heraf til organisationskulturens grundelementer er blandt de strategier, som er nødvendige for opfyldelse af dette mål. |
| --- | --- |

2.1.

Nærværende udtalelse har til formål at vurdere, hvilke betingelser der skal være til stede for, at social innovation kan gøre fuld brug af ikt til fordel for almenvellet, og opfordrer til gennemførelse af foranstaltninger til fremme af digitale løsninger og platforme med det mål for øje at fremme netværksforbindelser og skabe synergivirkninger. Undersøgelse af netværksstrukturer og tilpasning heraf til organisationskulturens grundelementer er blandt de strategier, som er nødvendige for opfyldelse af dette mål.

| 2.2. | Modellen »social innovation + samarbejde + digital kommunikation« rejser spørgsmålet om, hvordan man finder de rette processer og værktøjer til disse elementer for effektivt at opnå de ønskede resultater. |
| --- | --- |

2.2.

Modellen »social innovation + samarbejde + digital kommunikation« rejser spørgsmålet om, hvordan man finder de rette processer og værktøjer til disse elementer for effektivt at opnå de ønskede resultater.

| 2.3. | Det er vigtigt at evaluere virkningerne inden for almen uddannelse (samarbejdsbaseret læring), erhvervsuddannelse (Mooc- og Moodle-platforme), e-sundhed (foranstaltninger til overvågning af folkesundheden), jobskabelse (onlineindgåelse af ansættelseskontrakter), socialt iværksætteri, logistik og transport, fødevare- og produktsikkerhed, e-forvaltning og offentlige tjenester (e-afstemning), økonomisk demokrati (crowdfunding, alternative valutaer) og deltagelse i samfundslivet. |
| --- | --- |

2.3.

Det er vigtigt at evaluere virkningerne inden for almen uddannelse (samarbejdsbaseret læring), erhvervsuddannelse (Mooc- og Moodle-platforme), e-sundhed (foranstaltninger til overvågning af folkesundheden), jobskabelse (onlineindgåelse af ansættelseskontrakter), socialt iværksætteri, logistik og transport, fødevare- og produktsikkerhed, e-forvaltning og offentlige tjenester (e-afstemning), økonomisk demokrati (crowdfunding, alternative valutaer) og deltagelse i samfundslivet.

| 2.4. | I den aktuelle kontekst er social innovation navnlig af betydning inden for områder som forskning og udvikling, effektivitet og bæredygtighed, samhørighed og social integration, medansvar og borgerdeltagelse, forretningsetik og virksomhedernes sociale ansvar samt direkte demokrati og e-forvaltning m.fl. |
| --- | --- |

2.4.

I den aktuelle kontekst er social innovation navnlig af betydning inden for områder som forskning og udvikling, effektivitet og bæredygtighed, samhørighed og social integration, medansvar og borgerdeltagelse, forretningsetik og virksomhedernes sociale ansvar samt direkte demokrati og e-forvaltning m.fl.

| 2.5. | EØSU (2) peger endnu en gang på det vigtige i at udvide forsyningspligten inden for elektronisk kommunikation til at omfatte bredbåndsadgang til internettet, idet der ikke kun sættes fokus på geografisk udelukkelse, men også på social udelukkelse med henblik på at opfylde målene om at mindske den digitale kløft og styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Ligeledes bør EU fastsætte rammebetingelser for et indre marked for makrodata (big data) og cloud computing på en måde, der fremmer social innovation. |
| --- | --- |

2.5.

EØSU (2) peger endnu en gang på det vigtige i at udvide forsyningspligten inden for elektronisk kommunikation til at omfatte bredbåndsadgang til internettet, idet der ikke kun sættes fokus på geografisk udelukkelse, men også på social udelukkelse med henblik på at opfylde målene om at mindske den digitale kløft og styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Ligeledes bør EU fastsætte rammebetingelser for et indre marked for makrodata (big data) og cloud computing på en måde, der fremmer social innovation.

3.   Fremme af social innovation i den nuværende digitale kontekst

| 3.1. | Samarbejdsnetværk og digital kommunikation spiller en vigtig rolle inden for social innovation. Begrebet social innovation er stadig under udvikling, men den mest udbredte definition er følgende, som anvendes i BEPA-rapporten: |
| --- | --- |

3.1.

Samarbejdsnetværk og digital kommunikation spiller en vigtig rolle inden for social innovation. Begrebet social innovation er stadig under udvikling, men den mest udbredte definition er følgende, som anvendes i BEPA-rapporten:

»Social innovation er social i både mål og midler. Hertil kan føjes følgende: I praksis kan sociale innovationer defineres som nye idéer (produkter, tjenesteydelser, modeller), der sammen dækker de sociale behov (mere effektivt end andre løsninger) og skaber nye sociale relationer og samarbejdsformer. Med andre ord er innovationer ikke kun godt for samfundet. De øger også samfundets handlemuligheder« (3). I grunden handler det altså om at se social innovation ud fra hensynet til imødekommelsen af komplekse og uopfyldte sociale behov inden for rammerne af politikkerne for social inklusion og samhørighed.

| 3.2. | Grundelementerne i den sociale innovationsproces er: kortlægning af nye udækkede eller lidet kendte sociale behov, udvikling af nye løsninger som svar på disse sociale behov, evaluering af de nye løsningers effektivitet mht. dækning af disse sociale behov og udbredelse af effektive sociale nyskabelser. Hertil kommer, at initiativer inden for social innovation er tæt knyttet til en række investeringsforanstaltninger på det sociale område, hvor der investeres i den enkelte med særlig fokus på forventet levetid og forebyggende sundhedsydelser. |
| --- | --- |

3.2.

Grundelementerne i den sociale innovationsproces er: kortlægning af nye udækkede eller lidet kendte sociale behov, udvikling af nye løsninger som svar på disse sociale behov, evaluering af de nye løsningers effektivitet mht. dækning af disse sociale behov og udbredelse af effektive sociale nyskabelser. Hertil kommer, at initiativer inden for social innovation er tæt knyttet til en række investeringsforanstaltninger på det sociale område, hvor der investeres i den enkelte med særlig fokus på forventet levetid og forebyggende sundhedsydelser.

| 3.3. | Det er vigtigt at undersøge forbindelsen mellem de samarbejdsprocesser, som informationsteknologien muliggør, og den såkaldte sociale innovation samt at debattere de forventede fordele for borgerne og samfundet. Der er tale om følgende hovedkomponenter:






  a) | samarbejdsprocesser kendetegnet ved åben deltagelse for de borgere, som ønsker det; |
| --- | --- | --- |

3.3.

Det er vigtigt at undersøge forbindelsen mellem de samarbejdsprocesser, som informationsteknologien muliggør, og den såkaldte sociale innovation samt at debattere de forventede fordele for borgerne og samfundet. Der er tale om følgende hovedkomponenter:

a)

samarbejdsprocesser kendetegnet ved åben deltagelse for de borgere, som ønsker det;

| b) | målet er sociale forbedringer og forandringer; |
| --- | --- |

b)

målet er sociale forbedringer og forandringer;

| c) | indebærer fælles løsninger og tværgående forslag; |
| --- | --- |

c)

indebærer fælles løsninger og tværgående forslag;

| d) | fører til uafprøvede løsninger; |
| --- | --- |

d)

fører til uafprøvede løsninger;

| e) | genererer læringsmuligheder, skaber forpligtelser og fører til forandringer med virkninger på det lokale plan og fokus på fire aspekter:






  — | deltagelse af lokale aktører i overensstemmelse med nærhedsprincippet; |
| --- | --- | --- |

e)

genererer læringsmuligheder, skaber forpligtelser og fører til forandringer med virkninger på det lokale plan og fokus på fire aspekter:

—

deltagelse af lokale aktører i overensstemmelse med nærhedsprincippet;

| — | borgernes inddragelse og engagement; |
| --- | --- |

—

borgernes inddragelse og engagement;

| — | civilsamfundets og den sociale økonomis særlige rolle; |
| --- | --- |

—

civilsamfundets og den sociale økonomis særlige rolle;

| — | bundstyret tilgang. |
| --- | --- |

—

bundstyret tilgang.

| 3.4. | Det nye i forhold til andre løsningtyper er derfor den form for relationer, der etableres mellem de aktører, der er involveret i udviklingen af løsningerne, dvs. både i udformningen af dem og i udviklingsprocesserne og -faserne. Innovationen skal tage hensyn til den rolle, som det er nødvendigt at tildele arbejdsmarkedsparterne, som er repræsentative og i stand til at skabe aftaleret. |
| --- | --- |

3.4.

Det nye i forhold til andre løsningtyper er derfor den form for relationer, der etableres mellem de aktører, der er involveret i udviklingen af løsningerne, dvs. både i udformningen af dem og i udviklingsprocesserne og -faserne. Innovationen skal tage hensyn til den rolle, som det er nødvendigt at tildele arbejdsmarkedsparterne, som er repræsentative og i stand til at skabe aftaleret.

| 3.5. | Som EØSU allerede har påpeget, bør der i målingen af sociale fremskridt være en bedre balance mellem økonomiske og sociale indikatorer (4). Ved måling af det sociale fremskridt, hvor der er sikret ligevægt mellem kvalitative og kvantitative foranstaltninger, bør der anlægges et mellem- og langsigtet perspektiv inden for en afbalanceret og transparent styringsramme med klare tekniske og socioøkonomiske resultatindikatorer. |
| --- | --- |

3.5.

Som EØSU allerede har påpeget, bør der i målingen af sociale fremskridt være en bedre balance mellem økonomiske og sociale indikatorer (4). Ved måling af det sociale fremskridt, hvor der er sikret ligevægt mellem kvalitative og kvantitative foranstaltninger, bør der anlægges et mellem- og langsigtet perspektiv inden for en afbalanceret og transparent styringsramme med klare tekniske og socioøkonomiske resultatindikatorer.

| 3.6. | For at kunne udforske nye løsninger på problemerne og udfordringerne i det moderne samfund er det nødvendigt at udnytte alles kreativitet og talenter optimalt på en horisontal, tværgående og holistisk måde, dvs. at helheden er mere end summen af de enkelte dele. Endvidere er det nødvendigt at finde de mest omkostningseffektive metoder. Denne betingelse kan uden tvivl opfyldes gennem kollektiv intelligens og medskabelse inden for samarbejdsnetværk. |
| --- | --- |

3.6.

For at kunne udforske nye løsninger på problemerne og udfordringerne i det moderne samfund er det nødvendigt at udnytte alles kreativitet og talenter optimalt på en horisontal, tværgående og holistisk måde, dvs. at helheden er mere end summen af de enkelte dele. Endvidere er det nødvendigt at finde de mest omkostningseffektive metoder. Denne betingelse kan uden tvivl opfyldes gennem kollektiv intelligens og medskabelse inden for samarbejdsnetværk.

| 3.7. | Social innovation opstår for at opfylde udækkede behov i samfundet eller komplekse sociale udfordringer og berører bl.a. følgende områder og instrumenter:






  a) | områder






  — | forbedret demokrati, især deltagelsesdemokrati |
| --- | --- | --- | --- |

3.7.

Social innovation opstår for at opfylde udækkede behov i samfundet eller komplekse sociale udfordringer og berører bl.a. følgende områder og instrumenter:

a)

områder

—

forbedret demokrati, især deltagelsesdemokrati

| — | social inklusion |
| --- | --- |

—

social inklusion

| — | den sociale økonomi |
| --- | --- |

—

den sociale økonomi

| — | fælles forbrug |
| --- | --- |

—

fælles forbrug

| — | åbne data, åben kilde, åben hardware (open data, open source, open hardware) |
| --- | --- |

—

åbne data, åben kilde, åben hardware (open data, open source, open hardware)

| — | wearable technology |
| --- | --- |

—

wearable technology

| — | borgeroplysningsplatforme |
| --- | --- |

—

borgeroplysningsplatforme

| — | digital social innovation baseret på netværkseffekten |
| --- | --- |

—

digital social innovation baseret på netværkseffekten

| b) | instrumenter






  — | reintegration af udstødte grupper |
| --- | --- | --- |

b)

instrumenter

—

reintegration af udstødte grupper

| — | fremme en bæredygtig adfærd og livsstil ved at øge bevidstheden om, hvilke virkninger forbrugernes valg har for bæredygtigheden på energi-, miljø- og sundhedsområdet |
| --- | --- |

—

fremme en bæredygtig adfærd og livsstil ved at øge bevidstheden om, hvilke virkninger forbrugernes valg har for bæredygtigheden på energi-, miljø- og sundhedsområdet

| — | indhente borgernes mening med henblik på at træffe bedre beslutninger (på det personlige og institutionelle plan) |
| --- | --- |

—

indhente borgernes mening med henblik på at træffe bedre beslutninger (på det personlige og institutionelle plan)

| — | øge tilliden til fælles udarbejdede statistikker |
| --- | --- |

—

øge tilliden til fælles udarbejdede statistikker

| — | bruge den kollektive miljøbevidsthed og sociale bevidsthed til at fremkalde politiske forbedringer og skabe nye modeller for økonomien, samfundet og demokratiet |
| --- | --- |

—

bruge den kollektive miljøbevidsthed og sociale bevidsthed til at fremkalde politiske forbedringer og skabe nye modeller for økonomien, samfundet og demokratiet

| — | udvikle alternative samarbejdsorienterede tilgange til problemløsning med henblik på at forbedre de offentlige tjenesteydelser, bymiljøerne, demokratiet og internettet på grundlag af åbne databaser |
| --- | --- |

—

udvikle alternative samarbejdsorienterede tilgange til problemløsning med henblik på at forbedre de offentlige tjenesteydelser, bymiljøerne, demokratiet og internettet på grundlag af åbne databaser

| — | skabe forbindelser mellem borgere, foretage ting sammen, under hensyntagen til privatlivets fred og behovet for inklusion |
| --- | --- |

—

skabe forbindelser mellem borgere, foretage ting sammen, under hensyntagen til privatlivets fred og behovet for inklusion

| — | skabe en kollektiv bevidsthed om miljømæssige udfordringer |
| --- | --- |

—

skabe en kollektiv bevidsthed om miljømæssige udfordringer

| — | fjerne kollektive hindringer for inklusion |
| --- | --- |

—

fjerne kollektive hindringer for inklusion

| — | eksperimentere med nye kollektive former for kreativitet og samarbejde |
| --- | --- |

—

eksperimentere med nye kollektive former for kreativitet og samarbejde

| — | sætte borgerne i stand til at vurdere virksomhedernes sociale ansvar |
| --- | --- |

—

sætte borgerne i stand til at vurdere virksomhedernes sociale ansvar

| — | vurdere virkningerne af platforme for kollektiv bevidsthed. |
| --- | --- |

—

vurdere virkningerne af platforme for kollektiv bevidsthed.

| 3.8. | I dag bør muligheden for at dele viden kunne bidrage til nyskabelser, der kan understøtte socialpolitikken. Her kan den digitale teknologi spille en vigtig rolle med hensyn til at støtte sociale innovatorer, hvis mål er at imødekomme de enkelte borgeres behov bedre. |
| --- | --- |

3.8.

I dag bør muligheden for at dele viden kunne bidrage til nyskabelser, der kan understøtte socialpolitikken. Her kan den digitale teknologi spille en vigtig rolle med hensyn til at støtte sociale innovatorer, hvis mål er at imødekomme de enkelte borgeres behov bedre.

| 3.9. | Det er derfor nødvendigt at fjerne hindringerne for innovation og sociale eksperimenter, så der kan etableres et klima og en kultur, som er innovationsvenlig, og som anerkender og støtter de forskellige aktørers særlige rolle (fonde, kooperativer, foreninger, gensidige selskaber, forsikringskasser, SMV'er og andre virksomheder i den sociale økonomi m.fl.) både som partnere og serviceleverandører (5). |
| --- | --- |

3.9.

Det er derfor nødvendigt at fjerne hindringerne for innovation og sociale eksperimenter, så der kan etableres et klima og en kultur, som er innovationsvenlig, og som anerkender og støtter de forskellige aktørers særlige rolle (fonde, kooperativer, foreninger, gensidige selskaber, forsikringskasser, SMV'er og andre virksomheder i den sociale økonomi m.fl.) både som partnere og serviceleverandører (5).

4.   Samarbejdsnetværk

| 4.1. | Samarbejdsnetværk består af et antal personer, som yder et intellektuelt bidrag til et projekt med en målsætning, der er fælles for gruppen. Netværkene fungerer som en enkelt hjerne (»global hjerne«), et enkelt organ, der består af millioner af celler, der genererer idéer og tackler omfattende udfordringer som f.eks. sprog og kommunikation. Internettets opdukken kombineret med andre faktorer har ført til en lang række forskellige fælles projekter og samarbejdsnetværk, men det er nødvendigt at tilføre denne teknologiske chance en teleologisk dimension til gavn for almenvellet. |
| --- | --- |

4.1.

Samarbejdsnetværk består af et antal personer, som yder et intellektuelt bidrag til et projekt med en målsætning, der er fælles for gruppen. Netværkene fungerer som en enkelt hjerne (»global hjerne«), et enkelt organ, der består af millioner af celler, der genererer idéer og tackler omfattende udfordringer som f.eks. sprog og kommunikation. Internettets opdukken kombineret med andre faktorer har ført til en lang række forskellige fælles projekter og samarbejdsnetværk, men det er nødvendigt at tilføre denne teknologiske chance en teleologisk dimension til gavn for almenvellet.

| 4.2. | Social innovation kan udnytte de nye digitale værktøjer og net og dermed mere effektivt løse sine opgaver, herunder bl.a. tjenesteydelser til ældre mennesker i fjerntliggende områder. |
| --- | --- |

4.2.

Social innovation kan udnytte de nye digitale værktøjer og net og dermed mere effektivt løse sine opgaver, herunder bl.a. tjenesteydelser til ældre mennesker i fjerntliggende områder.

| 4.3. | Begivenheder, beslutninger, aktioner og personer indgår i en fælles kontekst, et nyt digitalt rum, hvor de mødes og skaber kollektiv intelligens, der er synkroniseret i realtid. |
| --- | --- |

4.3.

Begivenheder, beslutninger, aktioner og personer indgår i en fælles kontekst, et nyt digitalt rum, hvor de mødes og skaber kollektiv intelligens, der er synkroniseret i realtid.

| 4.4. | Kollektiv intelligens er et fænomen, der opstår spontant, når koordineringen af intelligens fra et stort antal kilder fører til en løsning, som ikke ville kunne opnås individuelt eller separat. Kombineret intelligens består således af talrige koordinerede talenters synergiske handling. Det er vigtigt at udvikle den kollektive intelligens, så den kollektive tilgang bliver kreativ, og der kan skabes processer for innovation og sociale forandringer ved hjælp af platforme, som støtter denne samarbejdsbaserede udvikling. |
| --- | --- |

4.4.

Kollektiv intelligens er et fænomen, der opstår spontant, når koordineringen af intelligens fra et stort antal kilder fører til en løsning, som ikke ville kunne opnås individuelt eller separat. Kombineret intelligens består således af talrige koordinerede talenters synergiske handling. Det er vigtigt at udvikle den kollektive intelligens, så den kollektive tilgang bliver kreativ, og der kan skabes processer for innovation og sociale forandringer ved hjælp af platforme, som støtter denne samarbejdsbaserede udvikling.

| 4.5. | Sådanne samarbejdsnetværk opfylder deres mål langt hurtigere end en lukket gruppe, uanset struktur og funktion, da talentsøgningen strækker sig ud over organisationsstrukturens grænser og munder ud i innovation, som er åben, demokratisk, decentraliseret og styres af lokalsamfundet. |
| --- | --- |

4.5.

Sådanne samarbejdsnetværk opfylder deres mål langt hurtigere end en lukket gruppe, uanset struktur og funktion, da talentsøgningen strækker sig ud over organisationsstrukturens grænser og munder ud i innovation, som er åben, demokratisk, decentraliseret og styres af lokalsamfundet.

| 4.6. | Der er to grundlæggende betingelser for, at personer kan dele viden: symmetriske forventninger og asymmetrisk viden. Fremme af fælles forventninger og sammenføring af forskellig viden bidrager til at opbygge samarbejdsnetværk. |
| --- | --- |

4.6.

Der er to grundlæggende betingelser for, at personer kan dele viden: symmetriske forventninger og asymmetrisk viden. Fremme af fælles forventninger og sammenføring af forskellig viden bidrager til at opbygge samarbejdsnetværk.

| 4.7. | Der er imidlertid tre problemtyper i enhver form for samarbejdsnetværk og samarbejdsbaseret arbejde, som der må sættes fokus på: »frihjulsproblemet (relationer skal baseres på en retfærdig arbejdsfordeling), »crowdfunding« (6) med egennyttige motiver, og endelig, konspiration. Dette sidste problem viser den rolle, tillid spiller i denne form for samarbejde. |
| --- | --- |

4.7.

Der er imidlertid tre problemtyper i enhver form for samarbejdsnetværk og samarbejdsbaseret arbejde, som der må sættes fokus på: »frihjulsproblemet (relationer skal baseres på en retfærdig arbejdsfordeling), »crowdfunding« (6) med egennyttige motiver, og endelig, konspiration. Dette sidste problem viser den rolle, tillid spiller i denne form for samarbejde.

| 4.8. | Netværk bygger på tillid, som igen repræsenterer en forventning om kapacitet hvad angår engagement og reaktion, og kompetence hos de øvrige deltagere i samarbejdet. Fuld og varig tillid giver et stabilt omdømme, som beskytter mod konspiration i netværket. Der kan ikke skabes tillid uden netsikkerhed, hvilket kræver en retfærdig lovgivning, der gælder alle, og kontrol. Sikkerheden bygger på respekt for de etiske principper i de erklærede mål for netværket og for dets funktion, for betingelserne for oprettelse og nedlæggelse af netværk, som skal fastlægges og erklæres offentligt, og for de grundlæggende rettigheder, som skal omfatte retten til at blive glemt. |
| --- | --- |

4.8.

Netværk bygger på tillid, som igen repræsenterer en forventning om kapacitet hvad angår engagement og reaktion, og kompetence hos de øvrige deltagere i samarbejdet. Fuld og varig tillid giver et stabilt omdømme, som beskytter mod konspiration i netværket. Der kan ikke skabes tillid uden netsikkerhed, hvilket kræver en retfærdig lovgivning, der gælder alle, og kontrol. Sikkerheden bygger på respekt for de etiske principper i de erklærede mål for netværket og for dets funktion, for betingelserne for oprettelse og nedlæggelse af netværk, som skal fastlægges og erklæres offentligt, og for de grundlæggende rettigheder, som skal omfatte retten til at blive glemt.

| 4.9. | Det kan konkluderes, at følgende processekvens: udvikling af tværgående arbejdsstrukturer, interaktion i netværket og oprettelse af platforme fører til kreativitet og social innovation ved hjælp af en heterogen model, som er kendetegnet ved åbenhed, horisontalitet og fordeling. I den forbindelse må man ikke glemme formidlernes centrale rolle, da de gør det muligt at føre idéer og projekter sammen, kanalisere dem og fremme disse nye samarbejdsorienterede organisationsformer. |
| --- | --- |

4.9.

Det kan konkluderes, at følgende processekvens: udvikling af tværgående arbejdsstrukturer, interaktion i netværket og oprettelse af platforme fører til kreativitet og social innovation ved hjælp af en heterogen model, som er kendetegnet ved åbenhed, horisontalitet og fordeling. I den forbindelse må man ikke glemme formidlernes centrale rolle, da de gør det muligt at føre idéer og projekter sammen, kanalisere dem og fremme disse nye samarbejdsorienterede organisationsformer.

| 4.10. | Onlineplatforme har et format, der kan styrke kollektive intelligensprocesser, som fremmer en model, der respekterer individuelle identiteter. Brugen af internettet var vendepunktet, ikke kun på grund af demokratiseringen af kommunikationsmodellen, men også på grund af formidlerne, som, inspireret af den digitale kultur, fremmer en alternativ organisationsmodel. |
| --- | --- |

4.10.

Onlineplatforme har et format, der kan styrke kollektive intelligensprocesser, som fremmer en model, der respekterer individuelle identiteter. Brugen af internettet var vendepunktet, ikke kun på grund af demokratiseringen af kommunikationsmodellen, men også på grund af formidlerne, som, inspireret af den digitale kultur, fremmer en alternativ organisationsmodel.

5.   Digital kommunikation som værktøj for social innovation gennem samarbejdsnetværk

| 5.1. | Digital kommunikation gør det muligt at synliggøre borgernes medansvar, kollektiv intelligens og netværkssamarbejde, hvilket skaber et gunstigt miljø for udvikling af samarbejdsorienterede økonomiske modeller, der tager udgangspunkt i almenvellet. |
| --- | --- |

5.1.

Digital kommunikation gør det muligt at synliggøre borgernes medansvar, kollektiv intelligens og netværkssamarbejde, hvilket skaber et gunstigt miljø for udvikling af samarbejdsorienterede økonomiske modeller, der tager udgangspunkt i almenvellet.

| 5.2. | EØSU har allerede peget på (7), at sociale netværk kan fremme et ansvarligt digitalt medborgerskab og sikre borgerne en effektiv udøvelse af de af deres rettigheder, der er relevante i den digitale verden, dvs. ytrings- og informationsfrihed, beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, krav om transparens og adgang til internettjenester af en tilstrækkelig kvalitet. |
| --- | --- |

5.2.

EØSU har allerede peget på (7), at sociale netværk kan fremme et ansvarligt digitalt medborgerskab og sikre borgerne en effektiv udøvelse af de af deres rettigheder, der er relevante i den digitale verden, dvs. ytrings- og informationsfrihed, beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, krav om transparens og adgang til internettjenester af en tilstrækkelig kvalitet.

| 5.3. | Det er imidlertid nødvendigt at tage hensyn til de negative aspekter af de sociale netværk, foregribe de hermed forbundne risici og samtidig virkeliggøre netværkenes potentiale og synergieffekter for at fremme en ansvarlig og intelligent brug i et digitalt indre marked. |
| --- | --- |

5.3.

Det er imidlertid nødvendigt at tage hensyn til de negative aspekter af de sociale netværk, foregribe de hermed forbundne risici og samtidig virkeliggøre netværkenes potentiale og synergieffekter for at fremme en ansvarlig og intelligent brug i et digitalt indre marked.

| 5.4. | Den Europæiske Union bør ikke længere nøjes med at være digital bruger, men også nå frem til at udvikle og producere indhold, hvilket kræver talentudvikling med fokus på at informere, uddanne og sikre adgang til det digitale samfund. |
| --- | --- |

5.4.

Den Europæiske Union bør ikke længere nøjes med at være digital bruger, men også nå frem til at udvikle og producere indhold, hvilket kræver talentudvikling med fokus på at informere, uddanne og sikre adgang til det digitale samfund.

| 5.5. | Det er vigtigt, at forbrugerne får den rigtige vejledning, især når det gælder områder som anonymisering og pseudoanonymisering af data, risikoanalyser af personoplysninger samt værktøjer og initiativer, der øger forbrugernes bevidsthed, da de med disse digitale værktøjer kan bidrage til at kontrollere og beskytte deres data bedre. |
| --- | --- |

5.5.

Det er vigtigt, at forbrugerne får den rigtige vejledning, især når det gælder områder som anonymisering og pseudoanonymisering af data, risikoanalyser af personoplysninger samt værktøjer og initiativer, der øger forbrugernes bevidsthed, da de med disse digitale værktøjer kan bidrage til at kontrollere og beskytte deres data bedre.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kilde: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1044.

1

(2)  EØSU's udtalelse om »Bredbåndsadgang for alle: Overvejelser om udvidelse af forsyningspligtens omfang i forbindelse med elektronisk kommunikation«, EUT C 175 af 28.7.2009, s. 8.

2

(3)  Kilde: http://ec.europa.eu/archives/bepa/pdf/publications_pdf/social_innovation.pdf.

3

(4)  EØSU's udtalelse om »Måling af social indvirkning«, EUT C 170 af 5.6.2014, s. 18.

4

(5)  EØSU's udtalelse om »Et program for social udvikling og innovation« (EUT C 143 af 22.5.2012, s. 88).

5

(6)  EØSU's udtalelse om »Crowdfunding i EU« (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 69).

6

(7)  EØSU's udtalelse om »Ansvarlig brug af sociale netværk«, EUT C 351 af 15.11.2012, s. 31.

7

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/110 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/110

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om social dumping i den europæiske luftfartssektor

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/17)

| Ordfører: | Anne DEMELENNE |
| --- | --- |

Ordfører:

Anne DEMELENNE

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 11. december 2014 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Social dumping i den europæiske luftfartssektor«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, der vedtog sin udtalelse den 31. august 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 200 stemmer for, 3 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Anbefalinger

| 1.1. | EØSU bakker op om tilsagnet fra Kommissionens formand, som i sin åbningstale i Europa-Parlamentet i Strasbourg den 15. juli 2014 erklærede, at »vi skal bekæmpe social dumping, og det vil vi gøre«. Transportkommissær Violeta Bulc har ligeledes under høringen af de indstillede kommissærer i oktober 2014 erklæret, at hun på det kraftigste går imod social dumping, og at omarbejdningen af lovgivningen også skal omfatte social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Social dumping skaber illoyal konkurrence. Den er imidlertid vanskelig at definere, da dens årsager er komplekse og aktørerne mangfoldige. Inden for den civile luftfart må man i overvejelserne blandt andet tage hensyn til den rolle, som spilles af de politiske beslutningstagere på forskellige niveauer, luftfartselskaberne, arbejderstagerne, passagererne og de politiske, juridiske, økonomiske og sociale omstændigheder både inden for og uden for Den Europæiske Union. EU-Domstolen har anerkendt, at kampen mod social dumping er et legitimt mål for medlemsstaterne, som kan retfærdiggøre visse begrænsninger af den frie bevægelighed (1). Da EØSU er foruroliget over den seneste udvikling inden for civil luftfart, opfordrer udvalget indtrængende Kommissionen til at følge situationen nøje og træffe foranstaltninger om nødvendigt. Ved udarbejdelsen af luftfartspakken, som blev bebudet i Kommissionens arbejdsprogram for 2015, bør der tages hensyn til alle de aspekter, der behandles i denne udtalelse. EØSU anser det endvidere for nødvendigt, at GD MOVE og GD EMPL arbejder tæt sammen. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU bakker op om tilsagnet fra Kommissionens formand, som i sin åbningstale i Europa-Parlamentet i Strasbourg den 15. juli 2014 erklærede, at »vi skal bekæmpe social dumping, og det vil vi gøre«. Transportkommissær Violeta Bulc har ligeledes under høringen af de indstillede kommissærer i oktober 2014 erklæret, at hun på det kraftigste går imod social dumping, og at omarbejdningen af lovgivningen også skal omfatte social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Social dumping skaber illoyal konkurrence. Den er imidlertid vanskelig at definere, da dens årsager er komplekse og aktørerne mangfoldige. Inden for den civile luftfart må man i overvejelserne blandt andet tage hensyn til den rolle, som spilles af de politiske beslutningstagere på forskellige niveauer, luftfartselskaberne, arbejderstagerne, passagererne og de politiske, juridiske, økonomiske og sociale omstændigheder både inden for og uden for Den Europæiske Union. EU-Domstolen har anerkendt, at kampen mod social dumping er et legitimt mål for medlemsstaterne, som kan retfærdiggøre visse begrænsninger af den frie bevægelighed (1). Da EØSU er foruroliget over den seneste udvikling inden for civil luftfart, opfordrer udvalget indtrængende Kommissionen til at følge situationen nøje og træffe foranstaltninger om nødvendigt. Ved udarbejdelsen af luftfartspakken, som blev bebudet i Kommissionens arbejdsprogram for 2015, bør der tages hensyn til alle de aspekter, der behandles i denne udtalelse. EØSU anser det endvidere for nødvendigt, at GD MOVE og GD EMPL arbejder tæt sammen.

| 1.2. | På grundlag af resultatet af sit arbejde med nye forretningsmodeller bør Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) undersøge udviklingen for at garantere optimal sikkerhed for passagerer og personale uanset forretningsmodel, med særligt fokus på disse nye modeller for at stabilisere sektoren. De berørte myndigheder bør være særligt opmærksomme på kontrollen med den stigende anvendelse af falske selvstændige og vikarbureauer. |
| --- | --- |

1.2.

På grundlag af resultatet af sit arbejde med nye forretningsmodeller bør Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) undersøge udviklingen for at garantere optimal sikkerhed for passagerer og personale uanset forretningsmodel, med særligt fokus på disse nye modeller for at stabilisere sektoren. De berørte myndigheder bør være særligt opmærksomme på kontrollen med den stigende anvendelse af falske selvstændige og vikarbureauer.

| 1.3. | EØSU forventer, at den gældende lovgivning bliver håndhævet korrekt, og at der tages hensyn til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol (EU-Domstolen) afsiger. Det drejer sig først og fremmest om:






  a) | Social sikring og arbejdsret:






  — | Rom I-konventionen (1980) og forordning (EF) nr. 593/2008 (2); |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.

EØSU forventer, at den gældende lovgivning bliver håndhævet korrekt, og at der tages hensyn til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol (EU-Domstolen) afsiger. Det drejer sig først og fremmest om:

a)

Social sikring og arbejdsret:

—

Rom I-konventionen (1980) og forordning (EF) nr. 593/2008 (2);

| — | forordning (EU) nr. 465/2012 (3) og (EU) nr. 83/2014 (4), som definerer begrebet »hjemmebase«. |
| --- | --- |

—

forordning (EU) nr. 465/2012 (3) og (EU) nr. 83/2014 (4), som definerer begrebet »hjemmebase«.

| b) | Forholdet til status som selvstændig erhvervsdrivende:






  — | direktiv 2014/67/EU (For første gang er begrebet »underordnelsesforhold« medtaget i direktivet for at give mulighed for overvågning af status som selvstændig erhvervsdrivende.) (5); |
| --- | --- | --- |

b)

Forholdet til status som selvstændig erhvervsdrivende:

—

direktiv 2014/67/EU (For første gang er begrebet »underordnelsesforhold« medtaget i direktivet for at give mulighed for overvågning af status som selvstændig erhvervsdrivende.) (5);

| — | dom C-413/13, FNV Kunsten Informatie en Media v. Staat der Nederlanden af 4. december 2014: »EU-retten skal fortolkes således, at en bestemmelse i en kollektiv overenskomst som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter et minimumshonorar for selvstændige tjenesteydere, som er tilknyttet en af de arbejdstagerorganisationer, der er aftalepart, og som for arbejdsgiveren i henhold til en kontrakt om enkeltstående opgaver udfører den samme aktivitet som denne arbejdsgivers øvrige ansatte, kun er undtaget fra artikel 101 TEUF's anvendelsesområde, såfremt disse tjenesteydere er »falske selvstændige«, dvs. tjenesteydere, der befinder sig i en med disse arbejdstagere sammenlignelig situation. Det påhviler den forelæggende ret at foretage en sådan efterprøvelse.« |
| --- | --- |

—

dom C-413/13, FNV Kunsten Informatie en Media v. Staat der Nederlanden af 4. december 2014: »EU-retten skal fortolkes således, at en bestemmelse i en kollektiv overenskomst som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter et minimumshonorar for selvstændige tjenesteydere, som er tilknyttet en af de arbejdstagerorganisationer, der er aftalepart, og som for arbejdsgiveren i henhold til en kontrakt om enkeltstående opgaver udfører den samme aktivitet som denne arbejdsgivers øvrige ansatte, kun er undtaget fra artikel 101 TEUF's anvendelsesområde, såfremt disse tjenesteydere er »falske selvstændige«, dvs. tjenesteydere, der befinder sig i en med disse arbejdstagere sammenlignelig situation. Det påhviler den forelæggende ret at foretage en sådan efterprøvelse.«

| 1.4. | EØSU anerkender den holdning, som arbejdsmarkedets parter og arbejdsgruppen om flypersonale (Air Crew Working Group — ACWG, se punkt 5.1) har indtaget, og understreger, at følgende mangler bør afhjælpes for at undgå uønskede negative sociale konsekvenser i denne sektor. Med dette mål for øje bør der tages skridt til at:






  — | revidere de fælles regler for driften af lufttrafiktjenester navnlig for at sikre korrekt anvendelse af national arbejdsmarkedslovgivning og kollektive overenskomster i sektoren (forordning (EF) nr. 1008/2008). I samme forordning bør begrebet »hovedvirksomhed« defineres bedre (principal place of business) for at sikre, at licensen udstedes af den stat, hvor omfanget af lufttransportsvirksomheden er betydeligt; |
| --- | --- | --- |

1.4.

EØSU anerkender den holdning, som arbejdsmarkedets parter og arbejdsgruppen om flypersonale (Air Crew Working Group — ACWG, se punkt 5.1) har indtaget, og understreger, at følgende mangler bør afhjælpes for at undgå uønskede negative sociale konsekvenser i denne sektor. Med dette mål for øje bør der tages skridt til at:

—

revidere de fælles regler for driften af lufttrafiktjenester navnlig for at sikre korrekt anvendelse af national arbejdsmarkedslovgivning og kollektive overenskomster i sektoren (forordning (EF) nr. 1008/2008). I samme forordning bør begrebet »hovedvirksomhed« defineres bedre (principal place of business) for at sikre, at licensen udstedes af den stat, hvor omfanget af lufttransportsvirksomheden er betydeligt;

| — | forhindre enhver form for illoyal konkurrence over for EF-luftfartsselskaber, som udøves af lande uden for EU gennem statsstøtte, subsidier og illoyal priskonkurrence (forordning (EF) nr. 868/2004); |
| --- | --- |

—

forhindre enhver form for illoyal konkurrence over for EF-luftfartsselskaber, som udøves af lande uden for EU gennem statsstøtte, subsidier og illoyal priskonkurrence (forordning (EF) nr. 868/2004);

| — | finjustere definitionen af begrebet »flere hjemmebaser« inden for den civile luftfartssektor (herunder midlertidige baser) og afkorte den 10-årige overgangsperiode (forordning (EU) nr. 83/2014) i forbindelse med koordineringen af socialsikringssystemer; |
| --- | --- |

—

finjustere definitionen af begrebet »flere hjemmebaser« inden for den civile luftfartssektor (herunder midlertidige baser) og afkorte den 10-årige overgangsperiode (forordning (EU) nr. 83/2014) i forbindelse med koordineringen af socialsikringssystemer;

| — | udvide den »kombinerede tilladelse« for flypersonale for at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere (direktiv 2011/98/EU). |
| --- | --- |

—

udvide den »kombinerede tilladelse« for flypersonale for at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere (direktiv 2011/98/EU).

| 1.5. | Desuden foreslår EØSU, at Kommissionen som led i GD MOVE's og GD EMPL's koordinerede arbejde undersøger anvendelsen af direktivet om vikararbejde i luftfartssektoren. EØSU mener, at direkte beskæftigelse fortsat bør være den sædvanlige ansættelsesform i luftfarten, og at det bør være muligt at begrænse anvendelsen af midlertidige kontrakter, som kan forringe sikkerhedsniveauet (2008/104/EF). Desuden er der behov for en fælles definition af begreberne »arbejdstager« og »selvstændig erhvervsdrivende« på EU-plan. |
| --- | --- |

1.5.

Desuden foreslår EØSU, at Kommissionen som led i GD MOVE's og GD EMPL's koordinerede arbejde undersøger anvendelsen af direktivet om vikararbejde i luftfartssektoren. EØSU mener, at direkte beskæftigelse fortsat bør være den sædvanlige ansættelsesform i luftfarten, og at det bør være muligt at begrænse anvendelsen af midlertidige kontrakter, som kan forringe sikkerhedsniveauet (2008/104/EF). Desuden er der behov for en fælles definition af begreberne »arbejdstager« og »selvstændig erhvervsdrivende« på EU-plan.

| 1.6. | EØSU støtter et muligt initiativ fra de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for luftfart til at forhandle en aftale om arbejdsvilkår og sociale rettigheder for arbejdstagere i sektoren. Det er også muligt, at arbejdsmarkedets parter har fælles holdninger til en given lovgivning, som de vil forelægge Kommissionen. Endelig bør Kommissionen høre arbejdsmarkedets parter om enhver EU-lovgivning og/eller EU-initiativ med sociale virkninger (6). |
| --- | --- |

1.6.

EØSU støtter et muligt initiativ fra de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for luftfart til at forhandle en aftale om arbejdsvilkår og sociale rettigheder for arbejdstagere i sektoren. Det er også muligt, at arbejdsmarkedets parter har fælles holdninger til en given lovgivning, som de vil forelægge Kommissionen. Endelig bør Kommissionen høre arbejdsmarkedets parter om enhver EU-lovgivning og/eller EU-initiativ med sociale virkninger (6).

| 1.7. | I betragtning af at forslaget til forordning om groundhandlingtjenester er trukket tilbage fra Kommissionens arbejdsprogram, og at der ikke er nogen sociale standarder på EU-plan på dette område, er det nødvendigt at behandle spørgsmålet om overførsel af medarbejdere i tilfælde af udbud og/eller delvist tab af aktiviteter. For at løse dette problem er Kommissionen i gang med at høre arbejdsmarkedets parter om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at fremlægge et konsolideret forslag om revision af Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 (om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder) inden udgangen af 2015. |
| --- | --- |

1.7.

I betragtning af at forslaget til forordning om groundhandlingtjenester er trukket tilbage fra Kommissionens arbejdsprogram, og at der ikke er nogen sociale standarder på EU-plan på dette område, er det nødvendigt at behandle spørgsmålet om overførsel af medarbejdere i tilfælde af udbud og/eller delvist tab af aktiviteter. For at løse dette problem er Kommissionen i gang med at høre arbejdsmarkedets parter om, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at fremlægge et konsolideret forslag om revision af Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 (om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder) inden udgangen af 2015.

| 1.8. | EØSU vil som led i et særskilt internt arbejde se nærmere på de sociale spørgsmål, der tages op i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU vil som led i et særskilt internt arbejde se nærmere på de sociale spørgsmål, der tages op i denne udtalelse.

| 1.9. | EØSU anbefaler, at Kommissionen løbende og som en fast praksis overvåger arbejdsvilkårene inden for civil luftfart. |
| --- | --- |

1.9.

EØSU anbefaler, at Kommissionen løbende og som en fast praksis overvåger arbejdsvilkårene inden for civil luftfart.

2.   Indledning

| 2.1. | Luftfartssektoren er i betragtning af dens bidrag til den europæiske økonomi i form af beskæftigelse og vækst en sektor af strategisk betydning for Den Europæiske Union. Det anslås, at luftfarten tegner sig for 2,6 millioner direkte og indirekte arbejdspladser, og at den bidrager til det europæiske BNP med 1 mia. EUR pr. dag ved at fremme handel og turisme (7). |
| --- | --- |

2.1.

Luftfartssektoren er i betragtning af dens bidrag til den europæiske økonomi i form af beskæftigelse og vækst en sektor af strategisk betydning for Den Europæiske Union. Det anslås, at luftfarten tegner sig for 2,6 millioner direkte og indirekte arbejdspladser, og at den bidrager til det europæiske BNP med 1 mia. EUR pr. dag ved at fremme handel og turisme (7).

| 2.2. | Liberaliseringen af lufttransporten i begyndelsen af 1990'erne har givet de rejsende flere fordele: demokratisering, lavere billetpriser og et mere diversificeret udbud. Men hvilke følger har det haft for beskæftigelsen, lønnen og arbejdsvilkårene i sektoren? Data fra Eurostat viser en stagnation i såvel den direkte som indirekte beskæftigelse i flyselskaberne trods en gennemsnitlig årlig vækst på ca. 5 % mellem 1998 og 2010 (8). Dette har sammen med andre forhold resulteret i en betydelig stigning i produktiviteten. Desuden er kabinebesætningsmedlemmers og piloters job blevet outsourcet eller erstattet med mere fleksible former for ansættelse (En nylig undersøgelse foretaget af de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for civil luftfart viser, at kun 52,6 % af de respondenter, der arbejder i lavprisflyselskaber, har en direkte arbejdskontrakt.). Der er ingen fuldstændige data om lønninger, men eksempelvis har der i Det Forenede Kongerige været en tydelig lønnedgang for kabinepersonale (9). Kort sagt er de job, som for nogle år tilbage var prestigefyldte og af høj kvalitet, ved at forsvinde, blive outsourcet eller erstattet af mere effektiv og mindre dyr arbejdskraft. |
| --- | --- |

2.2.

Liberaliseringen af lufttransporten i begyndelsen af 1990'erne har givet de rejsende flere fordele: demokratisering, lavere billetpriser og et mere diversificeret udbud. Men hvilke følger har det haft for beskæftigelsen, lønnen og arbejdsvilkårene i sektoren? Data fra Eurostat viser en stagnation i såvel den direkte som indirekte beskæftigelse i flyselskaberne trods en gennemsnitlig årlig vækst på ca. 5 % mellem 1998 og 2010 (8). Dette har sammen med andre forhold resulteret i en betydelig stigning i produktiviteten. Desuden er kabinebesætningsmedlemmers og piloters job blevet outsourcet eller erstattet med mere fleksible former for ansættelse (En nylig undersøgelse foretaget af de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for civil luftfart viser, at kun 52,6 % af de respondenter, der arbejder i lavprisflyselskaber, har en direkte arbejdskontrakt.). Der er ingen fuldstændige data om lønninger, men eksempelvis har der i Det Forenede Kongerige været en tydelig lønnedgang for kabinepersonale (9). Kort sagt er de job, som for nogle år tilbage var prestigefyldte og af høj kvalitet, ved at forsvinde, blive outsourcet eller erstattet af mere effektiv og mindre dyr arbejdskraft.

| 2.3. | Da flyselskaberne er udsat for en knivskarp konkurrence, er fortjenstmarginerne snævrere end i andre sektorer (ifølge IATA udgør nettooverskuddet efter skat i luftfartssektoren på verdensplan 0,1 % af de gennemsnitlige indtægter i de seneste 40 år) (10), og arbejdsgiverne søger at reducere omkostningerne for at forblive konkurrencedygtige. Mens nogle omkostninger (f.eks. brændstof eller udgifter til egne fly) i et vist omfang er faste, mener nogle flyselskaber, at arbejdskraftomkostningerne kan nedskæres i det uendelige. Nogle selskaber har også fundet ud af, at den frie etableringsret inden for EU kan bruges til at reducere omkostningerne yderligere og opretholde social dumping. |
| --- | --- |

2.3.

Da flyselskaberne er udsat for en knivskarp konkurrence, er fortjenstmarginerne snævrere end i andre sektorer (ifølge IATA udgør nettooverskuddet efter skat i luftfartssektoren på verdensplan 0,1 % af de gennemsnitlige indtægter i de seneste 40 år) (10), og arbejdsgiverne søger at reducere omkostningerne for at forblive konkurrencedygtige. Mens nogle omkostninger (f.eks. brændstof eller udgifter til egne fly) i et vist omfang er faste, mener nogle flyselskaber, at arbejdskraftomkostningerne kan nedskæres i det uendelige. Nogle selskaber har også fundet ud af, at den frie etableringsret inden for EU kan bruges til at reducere omkostningerne yderligere og opretholde social dumping.

| 2.4. | Flere etablerede luftfartsselskaber, som er udsat for en stadig skarpere konkurrence fra lavprisselskaber, har udviklet en lavprisversion af hovedselskabet til kortdistanceflyvninger eller har ansat billig arbejdskraft til deres hovedaktiviteter. Visse lavprisselskaber stræber nu efter de store lufthavne og efter at tiltrække flere forretningsrejsende, hvilket vil gøre dem til mere direkte konkurrenter til de etablerede selskaber. Dette resulterer i et tab af anstændige job (rimelige indkomster, sikkerhed på arbejdspladsen, social beskyttelse, frihed til at udtale sig, være medlem af en fagforening og blive inddraget i beslutningstagningen samt lige muligheder) (11) i etablerede luftfartsselskaber (12). Dog fører lavprisselskabernes praksis mht. arbejdsvilkår ikke automatisk til social dumping. |
| --- | --- |

2.4.

Flere etablerede luftfartsselskaber, som er udsat for en stadig skarpere konkurrence fra lavprisselskaber, har udviklet en lavprisversion af hovedselskabet til kortdistanceflyvninger eller har ansat billig arbejdskraft til deres hovedaktiviteter. Visse lavprisselskaber stræber nu efter de store lufthavne og efter at tiltrække flere forretningsrejsende, hvilket vil gøre dem til mere direkte konkurrenter til de etablerede selskaber. Dette resulterer i et tab af anstændige job (rimelige indkomster, sikkerhed på arbejdspladsen, social beskyttelse, frihed til at udtale sig, være medlem af en fagforening og blive inddraget i beslutningstagningen samt lige muligheder) (11) i etablerede luftfartsselskaber (12). Dog fører lavprisselskabernes praksis mht. arbejdsvilkår ikke automatisk til social dumping.

| 2.5. | Udviklingen i konkurrencen på verdensplan og i EU giver anledning til bekymring over den europæiske luftfarts bæredygtighed og konkurrenceevne i både økonomisk og social henseende. For at sikre fair konkurrence er det nødvendigt at skabe mere lige konkurrencevilkår. Luftfartsselskaberne bør konkurrere på innovative produkter, kvalitet og pris og ikke ved at udnytte huller i lovgivningen og/eller billig arbejdskraft. Der må træffes foranstaltninger for at sikre den europæiske luftfarts konkurrenceevne og bæredygtige udvikling samt bevarelsen af kvalitetsjob i Europa. |
| --- | --- |

2.5.

Udviklingen i konkurrencen på verdensplan og i EU giver anledning til bekymring over den europæiske luftfarts bæredygtighed og konkurrenceevne i både økonomisk og social henseende. For at sikre fair konkurrence er det nødvendigt at skabe mere lige konkurrencevilkår. Luftfartsselskaberne bør konkurrere på innovative produkter, kvalitet og pris og ikke ved at udnytte huller i lovgivningen og/eller billig arbejdskraft. Der må træffes foranstaltninger for at sikre den europæiske luftfarts konkurrenceevne og bæredygtige udvikling samt bevarelsen af kvalitetsjob i Europa.

| 2.6. | Eksistensen af social dumping er en hæmsko for fair konkurrence. Social dumping må ikke få nogen indvirkning på sikkerheden, som skal prioriteres højest. Ukoordinerede bilaterale tilgange fra forskellige landes side bør erstattes af en egentlig fælles ekstern EU-politik på luftfartsområdet, som blandt andet bør omfatte spørgsmålet om udenlandske investeringer i europæiske luftfartsselskaber, ejendomsforhold og kontrol, statsstøtte, adgang til markedet og fair konkurrence. |
| --- | --- |

2.6.

Eksistensen af social dumping er en hæmsko for fair konkurrence. Social dumping må ikke få nogen indvirkning på sikkerheden, som skal prioriteres højest. Ukoordinerede bilaterale tilgange fra forskellige landes side bør erstattes af en egentlig fælles ekstern EU-politik på luftfartsområdet, som blandt andet bør omfatte spørgsmålet om udenlandske investeringer i europæiske luftfartsselskaber, ejendomsforhold og kontrol, statsstøtte, adgang til markedet og fair konkurrence.

| 2.7. | Sikkerhed kommer i første række inden for luftfarten. Som anført i hvidbogen er »sikkerhedsniveauet i den europæiske luftfart [...] højt, men ikke det højeste i verden. Vores mål bør være at have det højeste sikkerhedsniveau i luftfarten« (13). Trods mangel på statistiske data har Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) allerede påpeget, at opsplitning og outsourcing af sikkerhedsrelaterede job, herunder job udført af cockpit- og vedligeholdelsespersonale, vil kunne forringe sikkerheden. Ved hjælp af de såkaldte »nye« forretningsmodeller bliver de budgetmæssige, operationelle og sociale procedurer optimeret. Det er vigtigt, at EASA gennemgår alle modeller og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sikkerheden ikke bringes i fare. EØSU støtter arbejdet i den særlige arbejdsgruppe, som EASA for nyligt har nedsat vedrørende disse spørgsmål. Der bør ikke tages nogen chancer, når det er menneskers sikkerhed (14), der står på spil. |
| --- | --- |

2.7.

Sikkerhed kommer i første række inden for luftfarten. Som anført i hvidbogen er »sikkerhedsniveauet i den europæiske luftfart [...] højt, men ikke det højeste i verden. Vores mål bør være at have det højeste sikkerhedsniveau i luftfarten« (13). Trods mangel på statistiske data har Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) allerede påpeget, at opsplitning og outsourcing af sikkerhedsrelaterede job, herunder job udført af cockpit- og vedligeholdelsespersonale, vil kunne forringe sikkerheden. Ved hjælp af de såkaldte »nye« forretningsmodeller bliver de budgetmæssige, operationelle og sociale procedurer optimeret. Det er vigtigt, at EASA gennemgår alle modeller og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sikkerheden ikke bringes i fare. EØSU støtter arbejdet i den særlige arbejdsgruppe, som EASA for nyligt har nedsat vedrørende disse spørgsmål. Der bør ikke tages nogen chancer, når det er menneskers sikkerhed (14), der står på spil.

3.   Forringelse af arbejdsvilkårene i visse delsektorer af luftfarten

| 3.1. | Med hensyn til social dumping i luftfartssektoren kan der sondres mellem to områder — det indre marked og international luftfart. |
| --- | --- |

3.1.

Med hensyn til social dumping i luftfartssektoren kan der sondres mellem to områder — det indre marked og international luftfart.

| 3.2. | På det indre marked skal de ansvarlige for social dumping især søges blandt de luftfartsselskaber, der bruger en strategi med »flere hjemmebaser« (mandskab ansat i land X, som arbejder i land X med en ansættelseskontrakt reguleret af lovgivningen i land Z), hvilket bevirker, at arbejdstageren bliver »afskåret« fra sit »oprindelsesland« (dvs. det land, hvor han/hun er statsborger og/eller bosat). Den store udfordring består i at forlige fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser med målene om job af høj kvalitet og sociale fremskridt. Selv om de ændringer, der er sket inden for rammerne af Rom I-forordningen (15) og koordineringen af de sociale sikringsordninger (16), gør det muligt at afhjælpe visse problemer for de mobile arbejdstagere, er der andre spørgsmål, som endnu ikke er løst. |
| --- | --- |

3.2.

På det indre marked skal de ansvarlige for social dumping især søges blandt de luftfartsselskaber, der bruger en strategi med »flere hjemmebaser« (mandskab ansat i land X, som arbejder i land X med en ansættelseskontrakt reguleret af lovgivningen i land Z), hvilket bevirker, at arbejdstageren bliver »afskåret« fra sit »oprindelsesland« (dvs. det land, hvor han/hun er statsborger og/eller bosat). Den store udfordring består i at forlige fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser med målene om job af høj kvalitet og sociale fremskridt. Selv om de ændringer, der er sket inden for rammerne af Rom I-forordningen (15) og koordineringen af de sociale sikringsordninger (16), gør det muligt at afhjælpe visse problemer for de mobile arbejdstagere, er der andre spørgsmål, som endnu ikke er løst.

| 3.3. | EU's luftfartspolitik over for tredjelande beskytter ikke i tilstrækkelig grad de europæiske luftfartsselskabers og deres arbejdstageres interesser i denne globale situation, som ændrer sig hastigt. Mens de europæiske luftfartsselskaber skal opfylde en række krav for at garantere fair konkurrence (gennemsigtighed, statsstøtte, prisfastsættelse osv.), er de krav, som pålægges luftfartsselskaber fra tredjelande med afgange til eller fra EU's lufthavne, enten ikke-eksisterende eller umulige at håndhæve. Disse virksomheder er i direkte konkurrence med EU's luftfartsselskaber på de samme ruter, samtidig med at de nyder godt af uretmæssige fordele. |
| --- | --- |

3.3.

EU's luftfartspolitik over for tredjelande beskytter ikke i tilstrækkelig grad de europæiske luftfartsselskabers og deres arbejdstageres interesser i denne globale situation, som ændrer sig hastigt. Mens de europæiske luftfartsselskaber skal opfylde en række krav for at garantere fair konkurrence (gennemsigtighed, statsstøtte, prisfastsættelse osv.), er de krav, som pålægges luftfartsselskaber fra tredjelande med afgange til eller fra EU's lufthavne, enten ikke-eksisterende eller umulige at håndhæve. Disse virksomheder er i direkte konkurrence med EU's luftfartsselskaber på de samme ruter, samtidig med at de nyder godt af uretmæssige fordele.

| 3.4. | Et andet særskilt spørgsmål er anvendelsen af mandskab fra tredjelande om bord på fly, der er indregistreret i EU. Der har altid været udenlandsk kabinepersonale beskæftiget om bord på europæiske fly af sproglige og kulturelle årsager. På det seneste er nogle luftfartsselskaber begyndt at beskæftige udenlandske statsborgere på ruter til/fra EU og endog internt (!) i EU med dårligere arbejds- og lønvilkår. Disse luftfartsselskaber skal anvende de nationale regler i den medlemsstat, der udsteder AOC-driftstilladelsen. |
| --- | --- |

3.4.

Et andet særskilt spørgsmål er anvendelsen af mandskab fra tredjelande om bord på fly, der er indregistreret i EU. Der har altid været udenlandsk kabinepersonale beskæftiget om bord på europæiske fly af sproglige og kulturelle årsager. På det seneste er nogle luftfartsselskaber begyndt at beskæftige udenlandske statsborgere på ruter til/fra EU og endog internt (!) i EU med dårligere arbejds- og lønvilkår. Disse luftfartsselskaber skal anvende de nationale regler i den medlemsstat, der udsteder AOC-driftstilladelsen.

4.   Nye forretningsmodeller og arbejdsmarkedet i luftfartssektoren

| 4.1. | Undersøgelser foretaget af arbejdsmarkedets parter (17) viser, at forringelsen af arbejdsvilkårene er et allestedsnærværende fænomen i luftfartssektoren i Europa både i de traditionelle flyselskaber og lavprisselskaberne, og at forringelsen ikke kun skyldes de konkurrencebetingede ændringer af markedet. |
| --- | --- |

4.1.

Undersøgelser foretaget af arbejdsmarkedets parter (17) viser, at forringelsen af arbejdsvilkårene er et allestedsnærværende fænomen i luftfartssektoren i Europa både i de traditionelle flyselskaber og lavprisselskaberne, og at forringelsen ikke kun skyldes de konkurrencebetingede ændringer af markedet.

| 4.2. | Lavprisflyselskaberne arbejder ikke efter nogen fast model: strategierne rækker lige fra rejsetilbud til mindstepriser (uden nogen service) over hybride selskaber, som kombinerer elementer af henholdsvis et lavprisselskab og et traditionelt selskab, til »klassiske« lavprisselskaber med et begrænset udbud, som til gengæld holder, hvad de lover. Følgelig er der heller ikke nogen fast beskæftigelsesmodel: nogle selskaber tilbyder kvalitetsjob og tidsubegrænsede kontrakter, mens andre hovedsageligt bruger outsourcing, vikarbureauer og endog i nogle tilfælde falske selvstændige erhvervsdrivende. Dette gælder også fagforeningsrepræsentation: nogle selskaber forsøger bevidst at holde fagforeningerne ude, mens andre anerkender dem og undertegner kollektive aftaler med dem. Lavprisflyselskabernes udbredelse har også haft stor indvirkning på groundhandlingydelserne, herunder bagagehåndtering (strengere politik for håndbagage), korte flyklargøringstider og indskrænkning af uddannelsen. |
| --- | --- |

4.2.

Lavprisflyselskaberne arbejder ikke efter nogen fast model: strategierne rækker lige fra rejsetilbud til mindstepriser (uden nogen service) over hybride selskaber, som kombinerer elementer af henholdsvis et lavprisselskab og et traditionelt selskab, til »klassiske« lavprisselskaber med et begrænset udbud, som til gengæld holder, hvad de lover. Følgelig er der heller ikke nogen fast beskæftigelsesmodel: nogle selskaber tilbyder kvalitetsjob og tidsubegrænsede kontrakter, mens andre hovedsageligt bruger outsourcing, vikarbureauer og endog i nogle tilfælde falske selvstændige erhvervsdrivende. Dette gælder også fagforeningsrepræsentation: nogle selskaber forsøger bevidst at holde fagforeningerne ude, mens andre anerkender dem og undertegner kollektive aftaler med dem. Lavprisflyselskabernes udbredelse har også haft stor indvirkning på groundhandlingydelserne, herunder bagagehåndtering (strengere politik for håndbagage), korte flyklargøringstider og indskrænkning af uddannelsen.

| 4.3. | Arbejdsgivere og fagforeninger inden for luftfarten erkender nu, at de forretningsstrategier og den dermed forbundne politik på området menneskelige ressourcer/arbejdsmarkedsrelationer, som praktiseres af visse lavprisflyselskaber, indebærer et langsomt fald ned mod den laveste fællesnævner (18). Skellet mellem lavprisflyselskaberne og de traditionelle selskaber er langsomt ved at blive udvisket, i takt med at lavprisselskaber indgår i alliancer eller bliver medlem af (traditionelle) sammenslutninger, mens andre selskaber vælger at oprette deres »eget« lavprisselskab. Visse traditionelle luftfartsselskaber har også ansat billig arbejdskraft på deres hovedruter. Disse nye organisationsformer betyder ikke, at de traditionelle selskaber og lavprisselskaberne tilbyder den samme service. |
| --- | --- |

4.3.

Arbejdsgivere og fagforeninger inden for luftfarten erkender nu, at de forretningsstrategier og den dermed forbundne politik på området menneskelige ressourcer/arbejdsmarkedsrelationer, som praktiseres af visse lavprisflyselskaber, indebærer et langsomt fald ned mod den laveste fællesnævner (18). Skellet mellem lavprisflyselskaberne og de traditionelle selskaber er langsomt ved at blive udvisket, i takt med at lavprisselskaber indgår i alliancer eller bliver medlem af (traditionelle) sammenslutninger, mens andre selskaber vælger at oprette deres »eget« lavprisselskab. Visse traditionelle luftfartsselskaber har også ansat billig arbejdskraft på deres hovedruter. Disse nye organisationsformer betyder ikke, at de traditionelle selskaber og lavprisselskaberne tilbyder den samme service.

| 4.4. | Der er imidlertid betydelige forskelle mellem medlemsstaterne bl.a. hvad angår arbejdsvilkår, ligebehandling, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og social beskyttelse (som kun koordineres på EU-plan), hvilket skaber et misforhold mellem økonomisk regulering (indre marked), harmonisering og social samhørighed. Nogle medlemsstater har dog indført »nationale løsninger« for at sikre, at mobile arbejdstagere, som er bosat på deres område, er omfattet af vilkår i henhold til arbejds- og sociallovgivningen og de kollektive overenskomster i den pågældende medlemsstat. Dette spørgsmål bør undersøges på EU-niveau. |
| --- | --- |

4.4.

Der er imidlertid betydelige forskelle mellem medlemsstaterne bl.a. hvad angår arbejdsvilkår, ligebehandling, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og social beskyttelse (som kun koordineres på EU-plan), hvilket skaber et misforhold mellem økonomisk regulering (indre marked), harmonisering og social samhørighed. Nogle medlemsstater har dog indført »nationale løsninger« for at sikre, at mobile arbejdstagere, som er bosat på deres område, er omfattet af vilkår i henhold til arbejds- og sociallovgivningen og de kollektive overenskomster i den pågældende medlemsstat. Dette spørgsmål bør undersøges på EU-niveau.

| 4.5. | Inden for luftfarten stammer den grundlæggende arbejdslovgivning fra tiden før liberaliseringen, og den er nu passé. Reglerne om social sikring for flypersonale er blevet forbedret, men der er stadig fare for juridiske smuthuller. Begrebet »hjemmebase« er problematisk, da det defineres af flyselskabet, og selvstændige besætningsmedlemmer er ikke underlagt fuld kontrol. Et andet problem er, at der i EU-lovgivningen mangler en fælles europæisk tekst med en positiv definition af arbejdstager og selvstændig arbejdstager. Man støder nemlig på forskellige definitioner i EU-Domstolens retspraksis og i direktiverne, f.eks. vedrørende kriteriet for et »underordnelsesforhold«. Der er behov for specifikke regler for meget mobile arbejdstagere. |
| --- | --- |

4.5.

Inden for luftfarten stammer den grundlæggende arbejdslovgivning fra tiden før liberaliseringen, og den er nu passé. Reglerne om social sikring for flypersonale er blevet forbedret, men der er stadig fare for juridiske smuthuller. Begrebet »hjemmebase« er problematisk, da det defineres af flyselskabet, og selvstændige besætningsmedlemmer er ikke underlagt fuld kontrol. Et andet problem er, at der i EU-lovgivningen mangler en fælles europæisk tekst med en positiv definition af arbejdstager og selvstændig arbejdstager. Man støder nemlig på forskellige definitioner i EU-Domstolens retspraksis og i direktiverne, f.eks. vedrørende kriteriet for et »underordnelsesforhold«. Der er behov for specifikke regler for meget mobile arbejdstagere.

| 4.6. | Et af de tre største selskaber i Golfområdet er blevet hængt ud offentligt på grund af en praksis, der strider mod EU-lovgivningen, såsom afskedigelse af gravide arbejdstagere, forpligtelse til at indhente tilladelse til at indgå ægteskab osv. Ikke desto mindre har dette flyselskab stadig flyvninger til EU og har endda øget antallet af afgange til visse lufthavne. Som følge af de tætte forbindelser mellem Golfstaternes flyselskaber, lufthavne og myndigheder for civil luftfart kan man også frygte, at disse selskaber har opnået uretmæssige fordele. Det er nødvendigt at erstatte bilaterale forbindelser mellem medlemsstaterne og tredjelande med en koordineret og egentlig EU-luftfartspolitik over for tredjelande. |
| --- | --- |

4.6.

Et af de tre største selskaber i Golfområdet er blevet hængt ud offentligt på grund af en praksis, der strider mod EU-lovgivningen, såsom afskedigelse af gravide arbejdstagere, forpligtelse til at indhente tilladelse til at indgå ægteskab osv. Ikke desto mindre har dette flyselskab stadig flyvninger til EU og har endda øget antallet af afgange til visse lufthavne. Som følge af de tætte forbindelser mellem Golfstaternes flyselskaber, lufthavne og myndigheder for civil luftfart kan man også frygte, at disse selskaber har opnået uretmæssige fordele. Det er nødvendigt at erstatte bilaterale forbindelser mellem medlemsstaterne og tredjelande med en koordineret og egentlig EU-luftfartspolitik over for tredjelande.

5.   Arbejdsmarkedsparternes rolle

| 5.1. | EØSU bifalder den vigtige rolle, som de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for civil luftfart spiller med hensyn til rådgivning af EU-institutionerne, samtidig med at de udarbejder og fremsætter deres egne forslag. Den 5. juni 2014 vedtog arbejdsmarkedets parter i arbejdsgruppen om flypersonale (Air Crew Working Group — ACWG) en fælles erklæring mod EU-baserede bekvemmelighedsflag inden for luftfarten, hvor de fordømte den seneste udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den europæiske sociale model, beskæftigelsen og fair konkurrence på luftfartsmarkedet, og foreslog konkrete ændringer af lovgivningen (19). |
| --- | --- |

5.1.

EØSU bifalder den vigtige rolle, som de europæiske arbejdsmarkedsparter inden for civil luftfart spiller med hensyn til rådgivning af EU-institutionerne, samtidig med at de udarbejder og fremsætter deres egne forslag. Den 5. juni 2014 vedtog arbejdsmarkedets parter i arbejdsgruppen om flypersonale (Air Crew Working Group — ACWG) en fælles erklæring mod EU-baserede bekvemmelighedsflag inden for luftfarten, hvor de fordømte den seneste udvikling, som udgør en alvorlig trussel mod den europæiske sociale model, beskæftigelsen og fair konkurrence på luftfartsmarkedet, og foreslog konkrete ændringer af lovgivningen (19).

| 5.2. | Når det gælder den fremtidige dagsorden for arbejdsmarkedsdialogen, har arbejdsmarkedsparterne i ACWG (AEA, ECA og ETF) vedtaget følgende fælles erklæring den 13. februar 2015: Arbejdsmarkedets parter er rede til at indlede drøftelser om en ramme for luftfartssektoren med henblik på at etablere lige konkurrencevilkår på verdensplan. Fælles aktioner bør overvejes for at stoppe forringelsen af ansættelsesvilkårene og brugen af bekvemmelighedsflag. Arbejdsmarkedets parter er enige om at fortsætte deres arbejde på dette område. De vil tage de nødvendige skridt til at bidrage aktivt sammen med de forskellige EU-institutioner og nationale myndigheder til hurtigst muligt at udforme en strategi for europæisk luftfart med klare prioriteter, gennemførelsesfrister og mål på internationalt plan. |
| --- | --- |

5.2.

Når det gælder den fremtidige dagsorden for arbejdsmarkedsdialogen, har arbejdsmarkedsparterne i ACWG (AEA, ECA og ETF) vedtaget følgende fælles erklæring den 13. februar 2015: Arbejdsmarkedets parter er rede til at indlede drøftelser om en ramme for luftfartssektoren med henblik på at etablere lige konkurrencevilkår på verdensplan. Fælles aktioner bør overvejes for at stoppe forringelsen af ansættelsesvilkårene og brugen af bekvemmelighedsflag. Arbejdsmarkedets parter er enige om at fortsætte deres arbejde på dette område. De vil tage de nødvendige skridt til at bidrage aktivt sammen med de forskellige EU-institutioner og nationale myndigheder til hurtigst muligt at udforme en strategi for europæisk luftfart med klare prioriteter, gennemførelsesfrister og mål på internationalt plan.

| 5.3. | Det er også vigtigt, at Kommissionen i højere grad hører arbejdsmarkedets parter. I henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF om oprettelse af sektordialogudvalg skal disse udvalg høres om tiltag på fællesskabsplan, der har sociale og arbejdsmarkedsmæssige følger i de erhvervssektorer, for hvilke de er oprettet. Ofte bliver denne forpligtelse ikke overholdt. Det er også vigtigt at se nærmere på de sociale virkninger af sikkerhedsregler, som Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur har udarbejdet. |
| --- | --- |

5.3.

Det er også vigtigt, at Kommissionen i højere grad hører arbejdsmarkedets parter. I henhold til Kommissionens afgørelse 98/500/EF om oprettelse af sektordialogudvalg skal disse udvalg høres om tiltag på fællesskabsplan, der har sociale og arbejdsmarkedsmæssige følger i de erhvervssektorer, for hvilke de er oprettet. Ofte bliver denne forpligtelse ikke overholdt. Det er også vigtigt at se nærmere på de sociale virkninger af sikkerhedsregler, som Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur har udarbejdet.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EU-Domstolens dom af 18. december 2007, sag C-341/05, Laval, ECLI:EU:C:2007:809, punkt 103.

1

(2)  EUT L 177 af 4.7. 2008, s. 6.

2

(3)  EUT L 149 af 8.6.2012, s. 4.

3

(4)  EUT L 28 af 31.1.2014, s. 17.

4

(5)  EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11.

5

(6)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 27.

6

(7)  ATAG-rapport om »Powering global economic growth, employment, trade links, tourism and support for sustainable development through air transport«, 2014.

7

Powering global economic growth, employment, trade links, tourism and support for sustainable development through air transport«

(8)  Endelig rapport om »Study on the effects of the implementation of the EU aviation common market on employment and working conditions in the Air Transport Sector over the period 1997/2010«, Steer Davies Gleave, London, 2012, s. 74.

8

Study on the effects of the implementation of the EU aviation common market on employment and working conditions in the Air Transport Sector over the period 1997/2010«

(9)  Endelig rapport om »Study on the effects of the implementation of the EU aviation common market on employment and working conditions in the Air Transport Sector over the period 1997/2010« Steer Davies Gleave, London, 2012, s. vii.

9

Study on the effects of the implementation of the EU aviation common market on employment and working conditions in the Air Transport Sector over the period 1997/2010«

(10)  IATA Report on Vision 2050, Singapore, 12.2.2011, s. 2.

10

(11)  Global topic on Decent Work, Den Internationale Arbejdsorganisation.

11

Decent Work

(12)  Jf. de undersøgelser, som arbejdsmarkedets parter i EU har foretaget: — 2012: The development of the low cost model in the European civil aviation industry, Professor Peter Turnbull (universitetet i Cardiff), Geraint Harvey (universitetet i Swansea), undersøgelse bestilt af Det Europæiske Transportarbejderforbund. — I 2014: Evolution of the Labour Market in the Airline Industry due to the Development of the Low Fares Airlines, Peter Turnbull (universitetet i Cardiff), Geraint Harvey (universitetet i Birmingham), undersøgelse bestilt af Det Europæiske Transportarbejderforbund. — I 2015: Atypical Employment in Aviation, universitetet i Gent, team ledet af professor Yves Jorens, undersøgelse bestilt af European Cockpit Association, Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber og Det Europæiske Transportarbejderforbund.

12

The development of the low cost model in the European civil aviation industry

Evolution of the Labour Market in the Airline Industry due to the Development of the Low Fares Airlines

Atypical Employment in Aviation

(13)  Hvidbog om En køreplan for et fælles europæisk transportområde — mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem, COM(2011) 144 endelig, s. 22.

13

En køreplan for et fælles europæisk transportområde — mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem

(14)  Rapport om »New Business Models«, EASA's Rulemaking Advisory Group, 17.4.2015, side 1, punkt 2, side 5, punkt 9.3, side 6, punkt 9.5.1, side 7, punkt 9.5.2 og side 7, punkt 9.6.

14

New Business Models«

(15)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 6.

15

(16)  EUT 284 af 30.10.2009, s. 1.

16

(17)  Global topic on Decent Work, Den Internationale Arbejdsorganisation.

17

Decent Work

(18)  Rapport om Indsigelse fra Scandinavian Airlines (SAS) til USA's tilsynsmyndigheder vedrørende en ansøgning fra Norwegian Air International (NAI) om at få driftstilladelse i USA som udenlandsk luftfartsselskab, »Airline Business«, april 2014.

18

Indsigelse fra Scandinavian Airlines (SAS) til USA's tilsynsmyndigheder vedrørende en ansøgning fra Norwegian Air International (NAI) om at få driftstilladelse i USA som udenlandsk luftfartsselskab

(19)  Fælles erklæring mod EU-baserede bekvemmelighedsflag inden for luftfarten, arbejdsgruppen om flypersonale (Air Crew Working Group) under Sektordialogudvalget, 5.6.2014.

19

mod EU-baserede bekvemmelighedsflag inden for luftfarten

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/116 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/116

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om cyberaktivisme og civilsamfundsorganisationer

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/18)

| Ordfører: | Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER |
| --- | --- |

Ordfører:

Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til artikel 29, stk. 2, i udvalgets forretningsorden at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Cyberaktivisme og civilsamfundsorganisationer«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet. Sektionen vedtog sin udtalelse den 31. august 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 205 stemmer for, 2 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | I vore dages digitale samfund er cyberaktivisme et nyttigt redskab til at styrke borgernes handlekraft i den forstand, at det er med til at fremme socialt engagement og fremme aktiv deltagelse ved hjælp af nye teknologier, samtidig med at det bidrager til at reducere digital og social udstødelse. Begrebet »cyberaktivisme« kan indkredses til en aktivisme, der opfordrer til kamp for politiske, miljømæssige, sociale, civile, kulturelle og andre sager, uden forudgående behov for definerede ideologier, hierarkier eller programmer, og som anvender teknologiske værktøjer, der fremmer viral udbredelse og deltagelse. Cyberaktivisme bør i den forbindelse holdes adskilt fra aktiviteter, der ikke lever op til disse principper og solidariske og demokratiske værdier, og hvis formål afviger fra almenvellets sociale interesser. |
| --- | --- |

1.1.

I vore dages digitale samfund er cyberaktivisme et nyttigt redskab til at styrke borgernes handlekraft i den forstand, at det er med til at fremme socialt engagement og fremme aktiv deltagelse ved hjælp af nye teknologier, samtidig med at det bidrager til at reducere digital og social udstødelse. Begrebet »cyberaktivisme« kan indkredses til en aktivisme, der opfordrer til kamp for politiske, miljømæssige, sociale, civile, kulturelle og andre sager, uden forudgående behov for definerede ideologier, hierarkier eller programmer, og som anvender teknologiske værktøjer, der fremmer viral udbredelse og deltagelse. Cyberaktivisme bør i den forbindelse holdes adskilt fra aktiviteter, der ikke lever op til disse principper og solidariske og demokratiske værdier, og hvis formål afviger fra almenvellets sociale interesser.

| 1.2. | Hvis cyberaktivisme skal udvikles som et instrument, er det nødvendigt, at såvel Kommissionens som medlemsstaternes arbejdsprogrammer omfatter initiativer og foranstaltninger til fremme af strukturer, som muliggør en hensigtsmæssig udbredelse af netværkssamfundet ved at fremme fri og universel adgang, sikre gennemsigtighed og fortrolighed og beskytte retten til privatliv og personfølsomme data, med særligt fokus på de dårligst stillede grupper. |
| --- | --- |

1.2.

Hvis cyberaktivisme skal udvikles som et instrument, er det nødvendigt, at såvel Kommissionens som medlemsstaternes arbejdsprogrammer omfatter initiativer og foranstaltninger til fremme af strukturer, som muliggør en hensigtsmæssig udbredelse af netværkssamfundet ved at fremme fri og universel adgang, sikre gennemsigtighed og fortrolighed og beskytte retten til privatliv og personfølsomme data, med særligt fokus på de dårligst stillede grupper.

| 1.3. | EØSU mener, at det er meget vigtigt at give borgerne den nødvendige viden og de nødvendige færdigheder, så de kan håndtere cyberaktivisme på en intelligent og sikker måde, og opfordrer derfor de europæiske institutioner til at støtte bevidstgørelsesaktiviteter og træning og uddannelse med særligt fokus på udbredelse af bedste praksis og bekæmpelse af ondsindet brug af onlineaktivisme. I den henseende bør de nødvendige ressourcer til evaluering og brug af cyberaktivisme stilles til rådighed. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU mener, at det er meget vigtigt at give borgerne den nødvendige viden og de nødvendige færdigheder, så de kan håndtere cyberaktivisme på en intelligent og sikker måde, og opfordrer derfor de europæiske institutioner til at støtte bevidstgørelsesaktiviteter og træning og uddannelse med særligt fokus på udbredelse af bedste praksis og bekæmpelse af ondsindet brug af onlineaktivisme. I den henseende bør de nødvendige ressourcer til evaluering og brug af cyberaktivisme stilles til rådighed.

| 1.4. | I forbindelse med den institutionelle styreform fremmer cyberaktivisme endvidere mulighederne for medbestemmelse og delt magtbeføjelse ved hjælp af mange forskelligartede proaktive og reaktive interaktioner mellem flere aktører (regeringer, civilsamfundsorganisationer, sociale aktører, borgere, virksomheder). |
| --- | --- |

1.4.

I forbindelse med den institutionelle styreform fremmer cyberaktivisme endvidere mulighederne for medbestemmelse og delt magtbeføjelse ved hjælp af mange forskelligartede proaktive og reaktive interaktioner mellem flere aktører (regeringer, civilsamfundsorganisationer, sociale aktører, borgere, virksomheder).

| 1.5. | Støtte til cyberaktivisme indebærer således en dynamisk onlinekonfiguration, der omfatter såvel de horisontale relationer mellem borgerne som de vertikale relationer mellem regeringer og borgere. Den horisontale interaktion gør det muligt at fremme onlinesolidariteten via aktivt og engageret frivilligt arbejde på nettet og ved hjælp af samarbejdsaktioner og -initiativer. Den vertikale top-down-interaktion er på vej frem som følge af e-forvaltning, hvilket er med til at sikre gennemsigtighed og fremme borgeres adgang til og information om offentlige anliggender. Vertikal bottom-up-interaktion styrker borgernes repræsentation i institutionerne i en åben e-demokrati-kontekst, der muliggør aktiv deltagelse i form af f.eks. borgerhøringer eller lovgivningsinitiativer. |
| --- | --- |

1.5.

Støtte til cyberaktivisme indebærer således en dynamisk onlinekonfiguration, der omfatter såvel de horisontale relationer mellem borgerne som de vertikale relationer mellem regeringer og borgere. Den horisontale interaktion gør det muligt at fremme onlinesolidariteten via aktivt og engageret frivilligt arbejde på nettet og ved hjælp af samarbejdsaktioner og -initiativer. Den vertikale top-down-interaktion er på vej frem som følge af e-forvaltning, hvilket er med til at sikre gennemsigtighed og fremme borgeres adgang til og information om offentlige anliggender. Vertikal bottom-up-interaktion styrker borgernes repræsentation i institutionerne i en åben e-demokrati-kontekst, der muliggør aktiv deltagelse i form af f.eks. borgerhøringer eller lovgivningsinitiativer.

| 1.6. | Endelig ser EØSU et behov for at udvikle og anvende særlige evalueringsmetoder og indikatorer til måling af cyberaktivismens sociale og økonomiske indvirkning samt for at gennemføre undersøgelser og udarbejde rapporter med henblik på at opnå større konsistens i forbindelse med cyberaktivismens aktiviteter for så vidt angår faktorer som effektiv repræsentativitet og lederskab, kontinuitet, fremkomst af nye strukturer og sociale tendenser mv. |
| --- | --- |

1.6.

Endelig ser EØSU et behov for at udvikle og anvende særlige evalueringsmetoder og indikatorer til måling af cyberaktivismens sociale og økonomiske indvirkning samt for at gennemføre undersøgelser og udarbejde rapporter med henblik på at opnå større konsistens i forbindelse med cyberaktivismens aktiviteter for så vidt angår faktorer som effektiv repræsentativitet og lederskab, kontinuitet, fremkomst af nye strukturer og sociale tendenser mv.

2.   Indledning

| 2.1. | De nye teknologiers indvirkning på dagens samfund afspejles i det virtuelle rum, der er kendt som det digitale økosystem, hvor der udvikles nye måder at leve på, der kan erstatte de traditionelle måder, vi udtrykker os og omgås socialt på. |
| --- | --- |

2.1.

De nye teknologiers indvirkning på dagens samfund afspejles i det virtuelle rum, der er kendt som det digitale økosystem, hvor der udvikles nye måder at leve på, der kan erstatte de traditionelle måder, vi udtrykker os og omgås socialt på.

| 2.2. | I forbindelse med denne teknologiske revolution bør man ud over de økonomiske, kulturelle og innovative aspekter også være særligt opmærksom på de udfordringer og muligheder, der opstår inden for områder som information, kommunikation og deltagelse og inden for rammerne af en ny styringsform, hvor digitalt medansvar i vidt omfang kan føre til vigtige ændringer af den måde fremtidens samfund er struktureret og organiseret på. |
| --- | --- |

2.2.

I forbindelse med denne teknologiske revolution bør man ud over de økonomiske, kulturelle og innovative aspekter også være særligt opmærksom på de udfordringer og muligheder, der opstår inden for områder som information, kommunikation og deltagelse og inden for rammerne af en ny styringsform, hvor digitalt medansvar i vidt omfang kan føre til vigtige ændringer af den måde fremtidens samfund er struktureret og organiseret på.

| 2.3. | De sociale netværk og internettets betydning har skabt nye muligheder, for så vidt angår borgernes rolle i forbindelse med den sociale opbygning, hvor de kan få mere magt og blive tildelt en ledende rolle i udformningen af deres egen fælles fremtid. |
| --- | --- |

2.3.

De sociale netværk og internettets betydning har skabt nye muligheder, for så vidt angår borgernes rolle i forbindelse med den sociale opbygning, hvor de kan få mere magt og blive tildelt en ledende rolle i udformningen af deres egen fælles fremtid.

| 2.4. | Denne globale kollektive tendens er blevet styrket over tid, hvilket er medvirkende til at styrke de initiativer, der allerede er iværksat, og til i endnu højere grad at styrke evnen til at koble sig på nettet og interagere og deltage i aktioner inden for områder, hvor beslutninger og magtbeføjelser er stadig mere spredte, med en høj grad af øjeblikkelighed og rækkevidde. De gennemførte aktioner fører dermed til nye aktioner i en proces, hvor der sker en forstærkning, som fører til en positiv spiral. |
| --- | --- |

2.4.

Denne globale kollektive tendens er blevet styrket over tid, hvilket er medvirkende til at styrke de initiativer, der allerede er iværksat, og til i endnu højere grad at styrke evnen til at koble sig på nettet og interagere og deltage i aktioner inden for områder, hvor beslutninger og magtbeføjelser er stadig mere spredte, med en høj grad af øjeblikkelighed og rækkevidde. De gennemførte aktioner fører dermed til nye aktioner i en proces, hvor der sker en forstærkning, som fører til en positiv spiral.

| 2.5. | I den forbindelse er det vigtigt ikke blot at betragte de digitale borgerbevægelser som en gruppe af internetbrugere eller som en masse, men snarere som en »smart mob«, dvs. en gruppe, der handler intelligent og effektivt som følge af den eksponentielle vækst i antallet af links på nettet. Dette netværk af links gør det muligt for folk at logge på og få adgang til oplysninger og interagere med andre personer, hvilket skaber et ægte socialt samspil og er med til at danne grundlaget for et bevidst og ansvarligt samfund, hvor borgerne deltager aktivt. |
| --- | --- |

2.5.

I den forbindelse er det vigtigt ikke blot at betragte de digitale borgerbevægelser som en gruppe af internetbrugere eller som en masse, men snarere som en »smart mob«, dvs. en gruppe, der handler intelligent og effektivt som følge af den eksponentielle vækst i antallet af links på nettet. Dette netværk af links gør det muligt for folk at logge på og få adgang til oplysninger og interagere med andre personer, hvilket skaber et ægte socialt samspil og er med til at danne grundlaget for et bevidst og ansvarligt samfund, hvor borgerne deltager aktivt.

| 2.6. | Den største gevinst ved ovenstående scenarie er derfor den aktive deltagelse af borgere, der ikke ønsker at give afkald på deres selvbestemmelse i forbindelse med de forhold, der vedrører dem, og som ikke kun er parate til at påtage sig dette ansvar, men allerede udøver det, som det fremgår af data (TASCÓN, Mario y QUINTANA, Yolanda: Ciberactivismo: Las nuevas revoluciones de las multitudes conectadas. La Catarata, 2012) vedrørende den daglige aktivitet på nettet: 1,6 mio. klik på diverse blogs og 140 mio. tweets. |
| --- | --- |

2.6.

Den største gevinst ved ovenstående scenarie er derfor den aktive deltagelse af borgere, der ikke ønsker at give afkald på deres selvbestemmelse i forbindelse med de forhold, der vedrører dem, og som ikke kun er parate til at påtage sig dette ansvar, men allerede udøver det, som det fremgår af data (TASCÓN, Mario y QUINTANA, Yolanda: Ciberactivismo: Las nuevas revoluciones de las multitudes conectadas. La Catarata, 2012) vedrørende den daglige aktivitet på nettet: 1,6 mio. klik på diverse blogs og 140 mio. tweets.

| 2.7. | Det samme er tilfældet med dokumentationen om cyberaktivismen, hvor man på hjemmesider kan finde oplysninger om begivenheder og sociale bevægelser med stor rækkevidde, som f.eks. Occupy Wall Street, Gezi-parken, det arabiske forår eller den spanske 15M, og kampagner, hvor man kan tilslutte sig filantropiske og solidariske sager, der bakkes op af anerkendte civilsamfundsorganisationer, herunder fundraising ved hjælp af crowdfunding, eller ved bare at tilkendegive sin støtte via platforme med en gennemsigtig finansiering. |
| --- | --- |

2.7.

Det samme er tilfældet med dokumentationen om cyberaktivismen, hvor man på hjemmesider kan finde oplysninger om begivenheder og sociale bevægelser med stor rækkevidde, som f.eks. Occupy Wall Street, Gezi-parken, det arabiske forår eller den spanske 15M, og kampagner, hvor man kan tilslutte sig filantropiske og solidariske sager, der bakkes op af anerkendte civilsamfundsorganisationer, herunder fundraising ved hjælp af crowdfunding, eller ved bare at tilkendegive sin støtte via platforme med en gennemsigtig finansiering.

3.   Digital aktivisme eller netaktivisme

| 3.1. | Med udgangspunkt i de forskellige forslag til definition af begrebet cyberaktivisme kan konceptet opsummeres som en strategi eller aktivitet, der søger at påvirke den offentlige dagsorden ved hjælp af elektroniske medier og ved at anvende nye teknologier som kommunikationskanal med det formål at overføre oplysninger inden for området for borgerdeltagelse. |
| --- | --- |

3.1.

Med udgangspunkt i de forskellige forslag til definition af begrebet cyberaktivisme kan konceptet opsummeres som en strategi eller aktivitet, der søger at påvirke den offentlige dagsorden ved hjælp af elektroniske medier og ved at anvende nye teknologier som kommunikationskanal med det formål at overføre oplysninger inden for området for borgerdeltagelse.

| 3.2. | De medier, der bruges til cyberaktivisme, kan desuden betegnes som alle de informations- og kommunikationsteknologier, der bruger sociale medier og netværk, hvilket muliggør en hurtig og effektiv elektronisk kommunikation mellem borgerne i forbindelse med et fælles engagement med det formål aktivt at imødekomme behov og tage fat på problemer eller spørgsmål, som interesserer dem på baggrund af ideologiske eller værdibaserede motiver, der bygger på etik og solidaritet. |
| --- | --- |

3.2.

De medier, der bruges til cyberaktivisme, kan desuden betegnes som alle de informations- og kommunikationsteknologier, der bruger sociale medier og netværk, hvilket muliggør en hurtig og effektiv elektronisk kommunikation mellem borgerne i forbindelse med et fælles engagement med det formål aktivt at imødekomme behov og tage fat på problemer eller spørgsmål, som interesserer dem på baggrund af ideologiske eller værdibaserede motiver, der bygger på etik og solidaritet.

| 3.3. | En normal og ikkedestruktiv anvendelse af internettet for at fremme en sag eller et formål adskiller sig klart fra andre typer af aktiviteter (Denning, 2001), f.eks. hacking eller civil ulydighed på nettet, ikke kun hvad angår midlerne, men også målet, hvis det er af kriminel karakter. I tilfælde af digital aktivisme, eller nærmere bestemt cyberaktivisme, bør aktionerne være målrettet almenvellet generelt, i særdeleshed som modstand imod og for at overvinde de vanskeligheder eller ugunstige omstændigheder, som visse befolkningsgrupper tilbagevendende eller helt uventet kan blive ramt af. |
| --- | --- |

3.3.

En normal og ikkedestruktiv anvendelse af internettet for at fremme en sag eller et formål adskiller sig klart fra andre typer af aktiviteter (Denning, 2001), f.eks. hacking eller civil ulydighed på nettet, ikke kun hvad angår midlerne, men også målet, hvis det er af kriminel karakter. I tilfælde af digital aktivisme, eller nærmere bestemt cyberaktivisme, bør aktionerne være målrettet almenvellet generelt, i særdeleshed som modstand imod og for at overvinde de vanskeligheder eller ugunstige omstændigheder, som visse befolkningsgrupper tilbagevendende eller helt uventet kan blive ramt af.

| 3.4. | De mest almindelige former for cyberaktivisme er søgning efter oplysninger på hjemmesider, opbygning af websites på internettet, der tilbyder information og dokumentation, redigering af elektroniske publikationer, opbygning af virtuelle samfund, masseudsendelse af breve ved hjælp af e-mails, oprettelse af debatsteder og debatfora på nettet, planlægning, indkaldelse og koordinering af aktiviteter, etablering af strategiske alliancer og samarbejdsalliancer, fremme af foreninger, forslag om støtte og/eller tilslutning til allerede etablerede kollektive initiativer. |
| --- | --- |

3.4.

De mest almindelige former for cyberaktivisme er søgning efter oplysninger på hjemmesider, opbygning af websites på internettet, der tilbyder information og dokumentation, redigering af elektroniske publikationer, opbygning af virtuelle samfund, masseudsendelse af breve ved hjælp af e-mails, oprettelse af debatsteder og debatfora på nettet, planlægning, indkaldelse og koordinering af aktiviteter, etablering af strategiske alliancer og samarbejdsalliancer, fremme af foreninger, forslag om støtte og/eller tilslutning til allerede etablerede kollektive initiativer.

| 3.5. | Blandt de aktiviteter, der falder ind under begrebet cyberaktivisme, kan endvidere nævnes internationale politiske appeller via internettet eller »web squared«-metoden, som er betegnelsen for en slags fælles aktion, hvor personer, der er spredt (globalt eller lokalt), gennem kommunikation med mobile kommunikationsmidler ender med at mødes på et specifikt fysisk sted. |
| --- | --- |

3.5.

Blandt de aktiviteter, der falder ind under begrebet cyberaktivisme, kan endvidere nævnes internationale politiske appeller via internettet eller »web squared«-metoden, som er betegnelsen for en slags fælles aktion, hvor personer, der er spredt (globalt eller lokalt), gennem kommunikation med mobile kommunikationsmidler ender med at mødes på et specifikt fysisk sted.

| 3.6. | Onlineaktivisme eller cyberaktivisme er således et særdeles effektivt og magtfuldt værktøj, der muliggør overførsel af information og viden om vigtige problemer, som borgerne måske ikke er vidende om, og som de derfor ikke kan få mobiliseret en social reaktion på i tide. Cyberaktivismens effektivitet som et alternativ til de sædvanlige mobiliseringskanaler er dog endnu ikke blevet legitimeret. |
| --- | --- |

3.6.

Onlineaktivisme eller cyberaktivisme er således et særdeles effektivt og magtfuldt værktøj, der muliggør overførsel af information og viden om vigtige problemer, som borgerne måske ikke er vidende om, og som de derfor ikke kan få mobiliseret en social reaktion på i tide. Cyberaktivismens effektivitet som et alternativ til de sædvanlige mobiliseringskanaler er dog endnu ikke blevet legitimeret.

4.   Cyberaktivisme inden for rammerne af fællesskabspolitikkerne

| 4.1. | Tilgangen til cyberaktivismen i EU er på den ene side baseret på politikker til fremme af et digitalt samfund og på den anden side på fremme af sociale politikker og på politikker, der fremmer borgernes deltagelse, idet man desuden bør lægge vægt på anvendelse af principperne om god forvaltning i den offentlige administration. |
| --- | --- |

4.1.

Tilgangen til cyberaktivismen i EU er på den ene side baseret på politikker til fremme af et digitalt samfund og på den anden side på fremme af sociale politikker og på politikker, der fremmer borgernes deltagelse, idet man desuden bør lægge vægt på anvendelse af principperne om god forvaltning i den offentlige administration.

| 4.2. | I henhold til artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder har enhver ret til ytringsfrihed. Denne ret omfatter meningsfrihed og frihed til at modtage eller meddele oplysninger eller tanker uden indblanding fra offentlige myndigheder og uden hensyn til landegrænser, idet mediefrihed og mediernes pluralisme bør respekteres. |
| --- | --- |

4.2.

I henhold til artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder har enhver ret til ytringsfrihed. Denne ret omfatter meningsfrihed og frihed til at modtage eller meddele oplysninger eller tanker uden indblanding fra offentlige myndigheder og uden hensyn til landegrænser, idet mediefrihed og mediernes pluralisme bør respekteres.

| 4.3. | Endvidere omhandler artikel 12 i EU's charter om grundlæggende rettigheder forsamlings- og foreningsfriheden, og det fastslås, at enhver har ret til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed på alle niveauer, navnlig inden for det politiske, fagforeningsmæssige og civile område. |
| --- | --- |

4.3.

Endvidere omhandler artikel 12 i EU's charter om grundlæggende rettigheder forsamlings- og foreningsfriheden, og det fastslås, at enhver har ret til frit at deltage i fredelige forsamlinger og til foreningsfrihed på alle niveauer, navnlig inden for det politiske, fagforeningsmæssige og civile område.

| 4.4. | Derudover skal charterets artikel 8 nævnes, hvori det bemærkes, at enhver har ret til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører ham/hende, og at disse oplysninger skal behandles rimeligt, til udtrykkeligt angivne formål og på grundlag af de berørte personers samtykke eller på et andet berettiget ved lov fastsat grundlag. Endvidere har enhver ret til adgang til indsamlede oplysninger, der vedrører ham/hende, og til berigtigelse heraf. Det er mindst lige så vigtigt at betragte princippet om lige muligheder som en grundlæggende rettighed i forhold til digital udstødelse, navnlig med hensyn til udsatte grupper. |
| --- | --- |

4.4.

Derudover skal charterets artikel 8 nævnes, hvori det bemærkes, at enhver har ret til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører ham/hende, og at disse oplysninger skal behandles rimeligt, til udtrykkeligt angivne formål og på grundlag af de berørte personers samtykke eller på et andet berettiget ved lov fastsat grundlag. Endvidere har enhver ret til adgang til indsamlede oplysninger, der vedrører ham/hende, og til berigtigelse heraf. Det er mindst lige så vigtigt at betragte princippet om lige muligheder som en grundlæggende rettighed i forhold til digital udstødelse, navnlig med hensyn til udsatte grupper.

| 4.5. | Derudover indeholder den digitale dagsorden for Europa bl.a. følgende aspekter, som medlemsstaterne er forpligtede til at beskytte:






  — | Fri adgang til digitale tjenester og indhold. Det er afgørende for at kunne udøve et aktivt borgerskab inden for rammerne af et reelt e-demokrati. |
| --- | --- | --- |

4.5.

Derudover indeholder den digitale dagsorden for Europa bl.a. følgende aspekter, som medlemsstaterne er forpligtede til at beskytte:

—

Fri adgang til digitale tjenester og indhold. Det er afgørende for at kunne udøve et aktivt borgerskab inden for rammerne af et reelt e-demokrati.

| — | Involvering af borgerne. Europa vil kun kunne drage nytte af den digitale revolution, hvis alle borgere er mobiliseret og kan deltage fuldt ud i det nye digitale samfund. |
| --- | --- |

—

Involvering af borgerne. Europa vil kun kunne drage nytte af den digitale revolution, hvis alle borgere er mobiliseret og kan deltage fuldt ud i det nye digitale samfund.

| — | Sikring af højhastighedsadgang for alle, hvilket er en nødvendig og tilstrækkelig betingelse for en stærk og effektiv cyberaktivisme. |
| --- | --- |

—

Sikring af højhastighedsadgang for alle, hvilket er en nødvendig og tilstrækkelig betingelse for en stærk og effektiv cyberaktivisme.

| — | Gennemsigtighed i forvaltningen af digitale strukturer, værktøjer og ressourcer, der forhindrer åben deltagelse, eller som forringer cyberaktivismens mål og processer og dens udvikling. |
| --- | --- |

—

Gennemsigtighed i forvaltningen af digitale strukturer, værktøjer og ressourcer, der forhindrer åben deltagelse, eller som forringer cyberaktivismens mål og processer og dens udvikling.

| — | Fremme af digitale kompetencer med henblik på fremme af et integrerende digitalt samfund. EU's potentiale ligger i borgernes kvalifikationer, deres arbejdsindsats og deres organisationer. Uden en allestedsnærværende infrastruktur vil der kun være tale om en begrænset brug af informations- og kommunikationsteknologierne, og uden kvalifikationer vil anvendelsen heraf kun bidrage med en begrænset økonomisk og social værdi. Derudover er det vigtigt at mindske den digitale kløft, der skaber asymmetri og ulighed. |
| --- | --- |

—

Fremme af digitale kompetencer med henblik på fremme af et integrerende digitalt samfund. EU's potentiale ligger i borgernes kvalifikationer, deres arbejdsindsats og deres organisationer. Uden en allestedsnærværende infrastruktur vil der kun være tale om en begrænset brug af informations- og kommunikationsteknologierne, og uden kvalifikationer vil anvendelsen heraf kun bidrage med en begrænset økonomisk og social værdi. Derudover er det vigtigt at mindske den digitale kløft, der skaber asymmetri og ulighed.

| — | Effektiv beskyttelse af digitale rettigheder. Hvis der ikke er tilstrækkelig tillid, vil borgerne afholde sig fra at deltage aktivt og fra at interagere eller frit give udtryk for deres holdninger. |
| --- | --- |

—

Effektiv beskyttelse af digitale rettigheder. Hvis der ikke er tilstrækkelig tillid, vil borgerne afholde sig fra at deltage aktivt og fra at interagere eller frit give udtryk for deres holdninger.

| — | Udvikling af den såkaldte femte frihed, dvs. fri bevægelighed af indhold og viden. |
| --- | --- |

—

Udvikling af den såkaldte femte frihed, dvs. fri bevægelighed af indhold og viden.

| 4.6. | Et aktivt borgerskab indebærer, at borgere, borgergrupper og civilsamfundsorganisationer, herunder arbejdsmarkedets parter, inddrages i politikudformningen (vertikal dialog mellem civilsamfundet og de offentlige forvaltninger), og at der dannes netværk og etableres samarbejde mellem dem (horisontal dialog). |
| --- | --- |

4.6.

Et aktivt borgerskab indebærer, at borgere, borgergrupper og civilsamfundsorganisationer, herunder arbejdsmarkedets parter, inddrages i politikudformningen (vertikal dialog mellem civilsamfundet og de offentlige forvaltninger), og at der dannes netværk og etableres samarbejde mellem dem (horisontal dialog).

5.   Frivilligt arbejde inden for rammerne af cyberaktivisme

| 5.1. | Det er klart, at de muligheder for social forandring, som i nutidens digitale samfund er tilgængelige via internettet og sociale medier, er enorme. Borgerne kan uden at være begrænset af rum og tid let og enkelt bidrage til at skabe betydelige ændringer i deres respektive omgivelser samt uden for deres nærmiljø, og derved hjælpe tusindvis af mennesker uden egen vinding. |
| --- | --- |

5.1.

Det er klart, at de muligheder for social forandring, som i nutidens digitale samfund er tilgængelige via internettet og sociale medier, er enorme. Borgerne kan uden at være begrænset af rum og tid let og enkelt bidrage til at skabe betydelige ændringer i deres respektive omgivelser samt uden for deres nærmiljø, og derved hjælpe tusindvis af mennesker uden egen vinding.

| 5.2. | Uden på nogen måde at opfordre til »slacktivisme« eller halvhjertet aktivisme gør de nye informations- og kommunikationsteknologier det muligt at adressere vores bekymringer, deltage i forvaltningen af vores anliggender og i forsvaret af vores rettigheder og interesser som borgere og samarbejde aktivt og engageret om de initiativer, der hjælper os med at udtrykke vores ideer, principper og værdier, hvilket fremmer selvrealisering og forhindrer social marginalisering, hvilket igen er med til at sikre samhørighed og integration inden for fællesskabet. |
| --- | --- |

5.2.

Uden på nogen måde at opfordre til »slacktivisme« eller halvhjertet aktivisme gør de nye informations- og kommunikationsteknologier det muligt at adressere vores bekymringer, deltage i forvaltningen af vores anliggender og i forsvaret af vores rettigheder og interesser som borgere og samarbejde aktivt og engageret om de initiativer, der hjælper os med at udtrykke vores ideer, principper og værdier, hvilket fremmer selvrealisering og forhindrer social marginalisering, hvilket igen er med til at sikre samhørighed og integration inden for fællesskabet.

| 5.3. | Virtuelt frivilligt arbejde eller frivilligt arbejde på nettet består i at udføre frivilligt arbejde ved brug af de nye teknologier i forbindelse med aktiviteter, der ikke kræver fysisk tilstedeværelse, f.eks. i form af støtte til kampagner, udbredelse og produktion af information, omsorgsarbejde og enhver form for opgave, der kan udføres på nettet på altruistisk og engageret vis med et bestemt mål eller en bestemt sag for øje. |
| --- | --- |

5.3.

Virtuelt frivilligt arbejde eller frivilligt arbejde på nettet består i at udføre frivilligt arbejde ved brug af de nye teknologier i forbindelse med aktiviteter, der ikke kræver fysisk tilstedeværelse, f.eks. i form af støtte til kampagner, udbredelse og produktion af information, omsorgsarbejde og enhver form for opgave, der kan udføres på nettet på altruistisk og engageret vis med et bestemt mål eller en bestemt sag for øje.

| 5.4. | Når dette digitale frivillige arbejde er begrænset til støtte, udbredelse og kommunikation i forbindelse med kampagner, er der tale om cyberaktivisme, som her udøves i form af deltagelse i protestaktioner og elektronisk rapportering (underskriftsindsamlinger, personlige bidrag, eksponentiel informationsdeling mv.). |
| --- | --- |

5.4.

Når dette digitale frivillige arbejde er begrænset til støtte, udbredelse og kommunikation i forbindelse med kampagner, er der tale om cyberaktivisme, som her udøves i form af deltagelse i protestaktioner og elektronisk rapportering (underskriftsindsamlinger, personlige bidrag, eksponentiel informationsdeling mv.).

| 5.5. | I et forsøg på at opskalere de aktioner, der skal iværksættes, bliver millioner af mennesker bevidstgjort af forskellige platforme og websteder og motiveret til at handle i tilfælde af presserende og vigtige sager, uanset hvor de finder sted, og hvad sagen omhandler (økonomisk, social, miljømæssig, politisk etc.). |
| --- | --- |

5.5.

I et forsøg på at opskalere de aktioner, der skal iværksættes, bliver millioner af mennesker bevidstgjort af forskellige platforme og websteder og motiveret til at handle i tilfælde af presserende og vigtige sager, uanset hvor de finder sted, og hvad sagen omhandler (økonomisk, social, miljømæssig, politisk etc.).

| 5.6. | En sådan mobilisering via internettet gør det muligt at forene tusindvis af personers vilje og indsats, og selv om de er anonyme eller ikke har anden tilknytning, bliver de betydningsfulde, idet de hurtigt kan blive en indflydelsesrig kollektiv kraft, der kan opnå indflydelse og medbestemmelse inden for relevante områder. |
| --- | --- |

5.6.

En sådan mobilisering via internettet gør det muligt at forene tusindvis af personers vilje og indsats, og selv om de er anonyme eller ikke har anden tilknytning, bliver de betydningsfulde, idet de hurtigt kan blive en indflydelsesrig kollektiv kraft, der kan opnå indflydelse og medbestemmelse inden for relevante områder.

Denne form for frivilligt distancearbejde øger med andre ord organisationernes kapacitet og skaber nogle rammer, inden for hvilke flest muligt mennesker kan deltage, idet rammerne gøres mere rummelige.

6.   Forslag til aktioner

| 6.1. | Til trods for det store potentiale og de mangle fordele ved cyberaktivismen har det imidlertid vist sig, at de strategier, der anvendes på de sociale medier, er med til at forene folk, men ikke skaber stabile virtuelle samfund, hvilket til en vis grad er med til at forhindre de sociale forandringer i at være bæredygtige. I denne forbindelse bør objektive evalueringer baseret på kvalitative kriterier og principper som f.eks. initiativets sociale afkast bidrage til udformningen af en passende metodik. |
| --- | --- |

6.1.

Til trods for det store potentiale og de mangle fordele ved cyberaktivismen har det imidlertid vist sig, at de strategier, der anvendes på de sociale medier, er med til at forene folk, men ikke skaber stabile virtuelle samfund, hvilket til en vis grad er med til at forhindre de sociale forandringer i at være bæredygtige. I denne forbindelse bør objektive evalueringer baseret på kvalitative kriterier og principper som f.eks. initiativets sociale afkast bidrage til udformningen af en passende metodik.

| 6.2. | Det vil være hensigtsmæssigt at fremme en proaktiv udvikling af cyberaktivisme og digitalt frivilligt arbejde, da platforme som sociale medier og internetportaler tilbyder større tilgængelighed, mere umiddelbarhed og en mere kritisk masse for social deltagelse og offentligt medansvar, og der derved kan opnås betydelige omkostningsbesparelser til forvaltning, koordinering og gennemførelse af aktiviteterne. Det fremmer desuden betingelserne for inklusion, herunder tilgængelighed, ansvarlighed og prisoverkommelighed. |
| --- | --- |

6.2.

Det vil være hensigtsmæssigt at fremme en proaktiv udvikling af cyberaktivisme og digitalt frivilligt arbejde, da platforme som sociale medier og internetportaler tilbyder større tilgængelighed, mere umiddelbarhed og en mere kritisk masse for social deltagelse og offentligt medansvar, og der derved kan opnås betydelige omkostningsbesparelser til forvaltning, koordinering og gennemførelse af aktiviteterne. Det fremmer desuden betingelserne for inklusion, herunder tilgængelighed, ansvarlighed og prisoverkommelighed.

| 6.3. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til inden for deres respektive kompetenceområder at træffe specifikke foranstaltninger med henblik på at fremme gennemførelse og udvikling af mekanismer til effektiv cyberaktivisme og -deltagelse, der tilskynder til og forstærker det sociale engagement og styrker det frivillige arbejde. |
| --- | --- |

6.3.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til inden for deres respektive kompetenceområder at træffe specifikke foranstaltninger med henblik på at fremme gennemførelse og udvikling af mekanismer til effektiv cyberaktivisme og -deltagelse, der tilskynder til og forstærker det sociale engagement og styrker det frivillige arbejde.

| 6.4. | Der bør ligeledes fastlægges relevante evalueringsstandarder og -kriterier, der akkrediterer og legitimerer disse mekanismer og sikrer gennemsigtighed og merværdi for bevidstgørelses- og mobiliseringsprocesserne. Derudover vil de gøre det muligt at fastlægge det sociale afkast, der er blevet skabt. |
| --- | --- |

6.4.

Der bør ligeledes fastlægges relevante evalueringsstandarder og -kriterier, der akkrediterer og legitimerer disse mekanismer og sikrer gennemsigtighed og merværdi for bevidstgørelses- og mobiliseringsprocesserne. Derudover vil de gøre det muligt at fastlægge det sociale afkast, der er blevet skabt.

| 6.5. | Det er også nødvendigt at sikre en effektiv beskyttelse og udøvelse af borgernes rettigheder på dette område, især, som tidligere nævnt, for at fremme adgangen til information og informationsfrihed samt for at sikre informationsudvekslingen, dens integritet, fortrolighed og kontinuitet via de sociale medier, uden at det går ud over den hurtighed, hvormed informationen overføres. Disse garantier skal sikres på forskellig vis, afhængig af hvordan de skal finde anvendelse for sårbare grupper. |
| --- | --- |

6.5.

Det er også nødvendigt at sikre en effektiv beskyttelse og udøvelse af borgernes rettigheder på dette område, især, som tidligere nævnt, for at fremme adgangen til information og informationsfrihed samt for at sikre informationsudvekslingen, dens integritet, fortrolighed og kontinuitet via de sociale medier, uden at det går ud over den hurtighed, hvormed informationen overføres. Disse garantier skal sikres på forskellig vis, afhængig af hvordan de skal finde anvendelse for sårbare grupper.

| 6.6. | På grund af deres betydning for cyberaktivismen bør aktiv retfærdighed på nettet og værdier som tillid og omdømme også nævnes, og analysen af disse skal have til formål at styrke beskyttelsen i cyberspace. |
| --- | --- |

6.6.

På grund af deres betydning for cyberaktivismen bør aktiv retfærdighed på nettet og værdier som tillid og omdømme også nævnes, og analysen af disse skal have til formål at styrke beskyttelsen i cyberspace.

| 6.7. | De relevante institutioner er ansvarlige for at stille de nødvendige teknologiske infrastrukturer og værktøjer til rådighed for borgerne, således at borgerne er i stand til at udføre almindelige digitale aktiviteter, samt for at tilpasse de sociale strukturer til nye teknologier og fremme de nødvendige uddannelses- og træningsaktiviteter, der giver borgerne de kompetencer, de skal bruge for at anvende de nævnte værktøjer, og samtidig formindsker den nuværende digitale kløft med henblik på at skabe mere territorial, social og økonomisk samhørighed. |
| --- | --- |

6.7.

De relevante institutioner er ansvarlige for at stille de nødvendige teknologiske infrastrukturer og værktøjer til rådighed for borgerne, således at borgerne er i stand til at udføre almindelige digitale aktiviteter, samt for at tilpasse de sociale strukturer til nye teknologier og fremme de nødvendige uddannelses- og træningsaktiviteter, der giver borgerne de kompetencer, de skal bruge for at anvende de nævnte værktøjer, og samtidig formindsker den nuværende digitale kløft med henblik på at skabe mere territorial, social og økonomisk samhørighed.

| 6.8. | Endelig bør der udarbejdes og vedtages programmer, der øger borgernes bevidsthed om social deltagelse og frivilligt arbejde via nye teknologier inden for rammerne af e-demokratiet, og som bistår de organer og initiativer, der arbejder inden for disse områder, gennem samarbejde på baggrund af god institutionel forvaltning. |
| --- | --- |

6.8.

Endelig bør der udarbejdes og vedtages programmer, der øger borgernes bevidsthed om social deltagelse og frivilligt arbejde via nye teknologier inden for rammerne af e-demokratiet, og som bistår de organer og initiativer, der arbejder inden for disse områder, gennem samarbejde på baggrund af god institutionel forvaltning.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/121 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/121

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om revision af partnerskabsaftalen mellem EU og Mexico

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/19)

| Ordfører: | José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Juan MORENO PRECIADO |

Ordfører:

José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Medordfører:

Juan MORENO PRECIADO

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på plenarforsamlingen den 10. juli 2014 i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om

»Revision af partnerskabsaftalen mellem EU og Mexico«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 16. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september, følgende udtalelse med 92 stemmer for, ingen imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at en revitalisering af forbindelserne med Mexico bør foregå inden for rammerne af EU's samlede forbindelser med Latinamerika og Caribien, og at man ud over de rent økonomiske og handelsmæssige aspekter også bør lægge vægt på andre fælles bånd på det historiske og kulturelle plan, der kan virke som en modvægt til den stigende indflydelse, som den panamerikanske dimension og Stillehavsområdet udøver på dette kontinent. På baggrund af globaliseringen skal det bemærkes, at Mexico og EU har kulturelle bånd, sprog til fælles og frem for alt værdier, som skaber særlige relationer mellem deres samfund, og som bør udvikles og udbygges og naturligt bør lede til sammenfaldende standpunkter i de internationale fora. |
| --- | --- |

1.1.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at en revitalisering af forbindelserne med Mexico bør foregå inden for rammerne af EU's samlede forbindelser med Latinamerika og Caribien, og at man ud over de rent økonomiske og handelsmæssige aspekter også bør lægge vægt på andre fælles bånd på det historiske og kulturelle plan, der kan virke som en modvægt til den stigende indflydelse, som den panamerikanske dimension og Stillehavsområdet udøver på dette kontinent. På baggrund af globaliseringen skal det bemærkes, at Mexico og EU har kulturelle bånd, sprog til fælles og frem for alt værdier, som skaber særlige relationer mellem deres samfund, og som bør udvikles og udbygges og naturligt bør lede til sammenfaldende standpunkter i de internationale fora.

| 1.2. | EØSU finder det mere effektivt, at man frem for at starte helt på bar bund med forhandlinger om en helt ny aftale, foretager en gennemgribende revision og udbygger indholdet på grundlag af den eksisterende aftale og de erfaringer, der er opbygget gennem 15 års anvendelse af den. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU finder det mere effektivt, at man frem for at starte helt på bar bund med forhandlinger om en helt ny aftale, foretager en gennemgribende revision og udbygger indholdet på grundlag af den eksisterende aftale og de erfaringer, der er opbygget gennem 15 års anvendelse af den.

| 1.3. | EØSU er af den opfattelse, at der straks bør oprettes et blandet rådgivende udvalg bestående af 9-12 repræsentanter for EØSU samt et tilsvarende antal repræsentanter for det organiserede mexicanske civilsamfund. Det blandede rådgivende udvalg bør anerkendes af aftalens styrende organer, som det skal forelægge civilsamfundets forslag for. Det blandede rådgivende udvalg skal have rådgivende beføjelser vedrørende aftalens generelle indhold, mens der specifikt for handel og bæredygtig udvikling kan fastlægges andre deltagelsesmekanismer. EØSU kræver endvidere, at den fremtidige aftale også omfatter et udvalg med disse karakteristika. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU er af den opfattelse, at der straks bør oprettes et blandet rådgivende udvalg bestående af 9-12 repræsentanter for EØSU samt et tilsvarende antal repræsentanter for det organiserede mexicanske civilsamfund. Det blandede rådgivende udvalg bør anerkendes af aftalens styrende organer, som det skal forelægge civilsamfundets forslag for. Det blandede rådgivende udvalg skal have rådgivende beføjelser vedrørende aftalens generelle indhold, mens der specifikt for handel og bæredygtig udvikling kan fastlægges andre deltagelsesmekanismer. EØSU kræver endvidere, at den fremtidige aftale også omfatter et udvalg med disse karakteristika.

| 1.4. | Den nye aftale bør indeholde et afsnit, der kræver, at parterne ratificerer og overholder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konventioner og resolutioner om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder og principper, herunder ILO's målsætninger om »anstændigt arbejde«, og navnlig ILO's konvention nr. 98 om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger. |
| --- | --- |

1.4.

Den nye aftale bør indeholde et afsnit, der kræver, at parterne ratificerer og overholder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konventioner og resolutioner om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder og principper, herunder ILO's målsætninger om »anstændigt arbejde«, og navnlig ILO's konvention nr. 98 om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger.

| 1.5. | Hvad angår handel og investeringer, er der desuden visse aspekter af den nuværende aftale, som bør forbedres. Det gælder emner vedrørende ikke-toldmæssige hindringer, aftalerne om fremme og gensidig beskyttelse af investeringer, intellektuel ejendomsret og styrkelse af samarbejdet i skatteanliggender for at sætte en stopper for skattesvig og skatteunddragelse. |
| --- | --- |

1.5.

Hvad angår handel og investeringer, er der desuden visse aspekter af den nuværende aftale, som bør forbedres. Det gælder emner vedrørende ikke-toldmæssige hindringer, aftalerne om fremme og gensidig beskyttelse af investeringer, intellektuel ejendomsret og styrkelse af samarbejdet i skatteanliggender for at sætte en stopper for skattesvig og skatteunddragelse.

| 1.6. | De prioriterede samarbejdsområder bør genovervejes med sigte på at begunstige de elementer, der er indeholdt i den strategiske alliance, således at disse kædes sammen og skaber en positiv synergi, som hidtil har vist sig at være utilstrækkelig, da der ikke har været en passende sammenhæng mellem de enkelte projekter. |
| --- | --- |

1.6.

De prioriterede samarbejdsområder bør genovervejes med sigte på at begunstige de elementer, der er indeholdt i den strategiske alliance, således at disse kædes sammen og skaber en positiv synergi, som hidtil har vist sig at være utilstrækkelig, da der ikke har været en passende sammenhæng mellem de enkelte projekter.

| 1.7. | Helt konkret vil EØSU gerne pege på tre områder, som det anser for de vigtigste for dette forstærkede samarbejde, nemlig forbedring af styreformerne, videnskabelig og teknisk forskning og samarbejde på områderne bæredygtig udvikling, klimaændringer og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.7.

Helt konkret vil EØSU gerne pege på tre områder, som det anser for de vigtigste for dette forstærkede samarbejde, nemlig forbedring af styreformerne, videnskabelig og teknisk forskning og samarbejde på områderne bæredygtig udvikling, klimaændringer og miljøbeskyttelse.

| 2. | Forbindelserne mellem EU og Mexico set i lyset af forbindelserne med Latinamerika som helhed |
| --- | --- |

2.

| 2.1. | Båndene mellem Europa og Latinamerika og Caribien har nu i over 10 år vist tegn på slækkelse. Udfordringen for de nuværende ledere på begge sider af Atlanten er at genoplive forbindelserne og tilføre dem en ny dynamik. |
| --- | --- |

2.1.

Båndene mellem Europa og Latinamerika og Caribien har nu i over 10 år vist tegn på slækkelse. Udfordringen for de nuværende ledere på begge sider af Atlanten er at genoplive forbindelserne og tilføre dem en ny dynamik.

| 2.2. | Det er indlysende, at Latinamerika bliver påvirket af udviklingen på hele det amerikanske kontinent samt af den stadig større gensidige økonomiske afhængighed mellem Latinamerika og Stillehavslandene, navnlig Kina. Forbindelserne mellem Europa og Latinamerika bygger imidlertid på kulturelle bånd, fælles sprog og værdier, som skaber et stærkt fælles tilhørsforhold mellem vore samfund, og som betyder, at begge regioner i disse komplekse globaliseringstider har det store held at have fælles kulturelle og historiske bånd, som bygger på andet og mere end rent kommercielle mål og værdier. Dette betyder, at de økonomiske forbindelser bør betragtes som ét element blandt andre, men ikke som aftalens centrale kerne og grundlæggende bevæggrund til forskel fra, hvad der kan være tilfældet med andre af verdens regioner. |
| --- | --- |

2.2.

Det er indlysende, at Latinamerika bliver påvirket af udviklingen på hele det amerikanske kontinent samt af den stadig større gensidige økonomiske afhængighed mellem Latinamerika og Stillehavslandene, navnlig Kina. Forbindelserne mellem Europa og Latinamerika bygger imidlertid på kulturelle bånd, fælles sprog og værdier, som skaber et stærkt fælles tilhørsforhold mellem vore samfund, og som betyder, at begge regioner i disse komplekse globaliseringstider har det store held at have fælles kulturelle og historiske bånd, som bygger på andet og mere end rent kommercielle mål og værdier. Dette betyder, at de økonomiske forbindelser bør betragtes som ét element blandt andre, men ikke som aftalens centrale kerne og grundlæggende bevæggrund til forskel fra, hvad der kan være tilfældet med andre af verdens regioner.

| 2.3. | Det er samtidig tydeligt, at forbindelserne mellem EU og Mexico — til trods for at Mexico er en strategisk partner — har haft mindre fremdrift end forbindelserne med andre af verdens lande, og at der kan noteres en vis mathed, som gør det mere nødvendigt end nogensinde at tage nye emner op til debat og overvejelse for at puste nyt liv i disse forbindelser. |
| --- | --- |

2.3.

Det er samtidig tydeligt, at forbindelserne mellem EU og Mexico — til trods for at Mexico er en strategisk partner — har haft mindre fremdrift end forbindelserne med andre af verdens lande, og at der kan noteres en vis mathed, som gør det mere nødvendigt end nogensinde at tage nye emner op til debat og overvejelse for at puste nyt liv i disse forbindelser.

3.   Baggrund

| 3.1. | Mexicos betydning for EU beror bl.a. på følgende forhold: For det første Mexicos store befolkning på 120 mio. indbyggere, dets andel på 2 % af verdens BNP og et BNP pr. indbygger på ca. 9 000 EUR, hvilket gør Mexico til en meget vigtig handelspartner på globalt plan. For det andet Mexicos medlemskab af NAFTA med alt, hvad det betyder økonomisk og diplomatisk for så vidt angår de overordnede transatlantiske aftaler med Nordamerika og Heiligendammprocessen, og for det tredje stærke kulturelle bånd, som indebærer, at EU's bidrag kan medvirke til at styrke Mexicos regering med henblik på at forstærke de sociale strukturer og opnå et mere retfærdigt samfund med en mere fredelig sameksistens. |
| --- | --- |

3.1.

Mexicos betydning for EU beror bl.a. på følgende forhold: For det første Mexicos store befolkning på 120 mio. indbyggere, dets andel på 2 % af verdens BNP og et BNP pr. indbygger på ca. 9 000 EUR, hvilket gør Mexico til en meget vigtig handelspartner på globalt plan. For det andet Mexicos medlemskab af NAFTA med alt, hvad det betyder økonomisk og diplomatisk for så vidt angår de overordnede transatlantiske aftaler med Nordamerika og Heiligendammprocessen, og for det tredje stærke kulturelle bånd, som indebærer, at EU's bidrag kan medvirke til at styrke Mexicos regering med henblik på at forstærke de sociale strukturer og opnå et mere retfærdigt samfund med en mere fredelig sameksistens.

| 3.2. | EU og Mexico underskrev i 1997 en aftale om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde, der trådte i kraft i 2000. Aftalen bygger på tre grundpiller, nemlig politisk dialog, handel og samarbejde. |
| --- | --- |

3.2.

EU og Mexico underskrev i 1997 en aftale om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde, der trådte i kraft i 2000. Aftalen bygger på tre grundpiller, nemlig politisk dialog, handel og samarbejde.

| 3.3. | I oktober 2008 vedtog Det Europæiske Råd oprettelsen af et strategisk partnerskab mellem Mexico og EU, og i forlængelse heraf vedtoges i maj 2010 den tilhørende fælles gennemførelsesplan, der indeholder 14 konkrete aktioner og initiativer på det multilaterale område, fire på det regionale område og 14 på det bilaterale område. Med henblik på videreudvikling af aftalen er der etableret en lang række mekanismer til institutionaliseret dialog mellem Mexico og EU såsom et topmøde, der afholdes hvert andet år, et forum for dialog med civilsamfundet, et fælles udvalg med årlige samlinger, Det Blandede Parlamentariske Udvalg og op til ni sektordialoger på områder, der strækker sig fra menneskerettigheder og klimaændringer til kulturelle forhold. |
| --- | --- |

3.3.

I oktober 2008 vedtog Det Europæiske Råd oprettelsen af et strategisk partnerskab mellem Mexico og EU, og i forlængelse heraf vedtoges i maj 2010 den tilhørende fælles gennemførelsesplan, der indeholder 14 konkrete aktioner og initiativer på det multilaterale område, fire på det regionale område og 14 på det bilaterale område. Med henblik på videreudvikling af aftalen er der etableret en lang række mekanismer til institutionaliseret dialog mellem Mexico og EU såsom et topmøde, der afholdes hvert andet år, et forum for dialog med civilsamfundet, et fælles udvalg med årlige samlinger, Det Blandede Parlamentariske Udvalg og op til ni sektordialoger på områder, der strækker sig fra menneskerettigheder og klimaændringer til kulturelle forhold.

| 3.4. | Samarbejdet mellem Mexico og EU er centreret omkring fire komplementære områder, nemlig for det første det bilaterale samarbejde, hvor social samhørighed, bæredygtig økonomi og konkurrenceevne samt uddannelse og kultur blev fastlagt som prioriterede emner i programmeringsperioden 2007-2013. For det andet samarbejdet på forskellig områder såsom menneskerettigheder og demokrati, ikke-statslige aktører, miljø og nuklear sikkerhed, sundhed, migration og asyl. For det tredje Mexicos aktive deltagelse i de regionale programmer for hele Latinamerika og Caribien. Endelig for det fjerde Mexicos direkte deltagelse i andre EU-programmer såsom det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. |
| --- | --- |

3.4.

Samarbejdet mellem Mexico og EU er centreret omkring fire komplementære områder, nemlig for det første det bilaterale samarbejde, hvor social samhørighed, bæredygtig økonomi og konkurrenceevne samt uddannelse og kultur blev fastlagt som prioriterede emner i programmeringsperioden 2007-2013. For det andet samarbejdet på forskellig områder såsom menneskerettigheder og demokrati, ikke-statslige aktører, miljø og nuklear sikkerhed, sundhed, migration og asyl. For det tredje Mexicos aktive deltagelse i de regionale programmer for hele Latinamerika og Caribien. Endelig for det fjerde Mexicos direkte deltagelse i andre EU-programmer såsom det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling.

| 3.5. | Såvel Mexico som EU har ved gentagne lejligheder i de seneste år givet udtryk for behovet for at styrke og udvide de gensidige forbindelser, og helt konkret har man på handelsområdet lagt vægt på at udbygge frihandelsaftalen, der har været i kraft siden 1997, og på at styrke samarbejdet både på det multilaterale plan og inden for rammerne af EU's forbindelser med alle landene i Latinamerika og Caribien. |
| --- | --- |

3.5.

Såvel Mexico som EU har ved gentagne lejligheder i de seneste år givet udtryk for behovet for at styrke og udvide de gensidige forbindelser, og helt konkret har man på handelsområdet lagt vægt på at udbygge frihandelsaftalen, der har været i kraft siden 1997, og på at styrke samarbejdet både på det multilaterale plan og inden for rammerne af EU's forbindelser med alle landene i Latinamerika og Caribien.

4.   Vurdering af den aktuelle situation

| 4.1. | Ved indledningen af præsident Peña Nietos mandat (december 2012) undertegnede de vigtigste partier en »Pagt for Mexico«, hvorefter regeringen lancerede en række reformer for at modernisere økonomien og statsapparatet og stimulere den mexicanske økonomi. Ikke desto mindre er den økonomiske vitalitet, der findes i Mexico, truet, hvis kampen mod vold og for fuld overholdelse af menneskerettighederne ikke vindes. Bekæmpelsen af de kriminelle netværk for at dæmme op for den vold, der har grebet om sig i de foregående år, har endnu ikke givet de ønskede resultater, idet vilkårlige drab, forsvindinger, kidnapninger osv. stadig finder sted i betydeligt omfang. Det skal her understreges, at der fra føderalt hold er iværksat en række foranstaltninger (nationalt menneskerettighedsprogram, koordinering mellem myndighederne på lokalt, delstats- og føderalt niveau) for at gøre en ende på den manglende koordinering af de forskellige politikorps og forhindre politiets meddelagtighed eller implicering i forbrydelserne. |
| --- | --- |

4.1.

Ved indledningen af præsident Peña Nietos mandat (december 2012) undertegnede de vigtigste partier en »Pagt for Mexico«, hvorefter regeringen lancerede en række reformer for at modernisere økonomien og statsapparatet og stimulere den mexicanske økonomi. Ikke desto mindre er den økonomiske vitalitet, der findes i Mexico, truet, hvis kampen mod vold og for fuld overholdelse af menneskerettighederne ikke vindes. Bekæmpelsen af de kriminelle netværk for at dæmme op for den vold, der har grebet om sig i de foregående år, har endnu ikke givet de ønskede resultater, idet vilkårlige drab, forsvindinger, kidnapninger osv. stadig finder sted i betydeligt omfang. Det skal her understreges, at der fra føderalt hold er iværksat en række foranstaltninger (nationalt menneskerettighedsprogram, koordinering mellem myndighederne på lokalt, delstats- og føderalt niveau) for at gøre en ende på den manglende koordinering af de forskellige politikorps og forhindre politiets meddelagtighed eller implicering i forbrydelserne.

| 4.2. | Ud fra et rent handelsmæssigt synspunkt kan aftalen fra 1997 anses for at været moderat positiv for begge parter. Den indbyrdes handel er tredoblet i perioden 2003-2013, og Mexicos andel af EU's eksport er øget fra 1 % til 1,7 %, samtidig med at EU i denne periode har fastholdt et næsten konstant handelsoverskud på mellem 7 og 10 mia. EUR. Det giver Mexico en placering som EU's 17.-vigtigste handelspartner, der står for 1 % af EU's samlede import og, som nævnt, 1,7 % af vores samlede eksport, idet disse tal dog er lavere end Mexicos andel på 2 % af verdens BNP. Samtidig er EU Mexicos tredjevigtigste handelspartner efter USA og Kina. |
| --- | --- |

4.2.

Ud fra et rent handelsmæssigt synspunkt kan aftalen fra 1997 anses for at været moderat positiv for begge parter. Den indbyrdes handel er tredoblet i perioden 2003-2013, og Mexicos andel af EU's eksport er øget fra 1 % til 1,7 %, samtidig med at EU i denne periode har fastholdt et næsten konstant handelsoverskud på mellem 7 og 10 mia. EUR. Det giver Mexico en placering som EU's 17.-vigtigste handelspartner, der står for 1 % af EU's samlede import og, som nævnt, 1,7 % af vores samlede eksport, idet disse tal dog er lavere end Mexicos andel på 2 % af verdens BNP. Samtidig er EU Mexicos tredjevigtigste handelspartner efter USA og Kina.

| 4.3. | Der er også foretaget betydelige direkte investeringer såvel fra EU's side i Mexico (11,138 mia. EUR alene i perioden 2008-2012) som fra Mexicos side i EU (navnlig inden for sektorer som cement, telekommunikation og fødevarer). Generelt har Mexico undertegnet bilaterale aftaler om investeringsbeskyttelse med alle EU-landene, og der findes endog en bilateral aftale mellem Mexico og Den Europæiske Investeringsbank om finansiering af aktiviteter i Mexico, hvilket har gjort det muligt at yde kreditfaciliteter til et beløb af 495 mio. EUR siden 2000. Der er dog ikke gjort tilstrækkelige fremskridt i kampen mod skattesvig. |
| --- | --- |

4.3.

Der er også foretaget betydelige direkte investeringer såvel fra EU's side i Mexico (11,138 mia. EUR alene i perioden 2008-2012) som fra Mexicos side i EU (navnlig inden for sektorer som cement, telekommunikation og fødevarer). Generelt har Mexico undertegnet bilaterale aftaler om investeringsbeskyttelse med alle EU-landene, og der findes endog en bilateral aftale mellem Mexico og Den Europæiske Investeringsbank om finansiering af aktiviteter i Mexico, hvilket har gjort det muligt at yde kreditfaciliteter til et beløb af 495 mio. EUR siden 2000. Der er dog ikke gjort tilstrækkelige fremskridt i kampen mod skattesvig.

| 4.4. | Investeringsomfanget påvirkes imidlertid af den traditionelle mexicanske politik for begrænsning af udenlandske investorers adgang til strategiske sektorer såsom energi- og postsektoren (indskrevet i Mexicos forfatning) eller telekommunikationstjenester og landbaseret personbefordring. Mange af disse regler er ved at blive afskaffet som led i Mexicos udviklingsplan for 2013-2018, og der er sket væsentlige fremskridt, som forhåbentlig vil fortsætte i fremtiden, og som bør tage hensyn til holdningen i hele det mexicanske samfund. |
| --- | --- |

4.4.

Investeringsomfanget påvirkes imidlertid af den traditionelle mexicanske politik for begrænsning af udenlandske investorers adgang til strategiske sektorer såsom energi- og postsektoren (indskrevet i Mexicos forfatning) eller telekommunikationstjenester og landbaseret personbefordring. Mange af disse regler er ved at blive afskaffet som led i Mexicos udviklingsplan for 2013-2018, og der er sket væsentlige fremskridt, som forhåbentlig vil fortsætte i fremtiden, og som bør tage hensyn til holdningen i hele det mexicanske samfund.

| 4.5. | Når det gælder støtte til og styrkelse af det mexicanske civilsamfund, er der fremkommet en lang række fælles projekter lige fra oprettelse af et laboratorium for social samhørighed, adskillige projekter finansieret af Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder på ligestillingsområdet og vedrørende beskyttelse af mindreårige samt 15 projekter rettet mod ikke-statslige aktører. Endelig er der gennemført initiativer om folkesundhed samt migration og asyl. |
| --- | --- |

4.5.

Når det gælder støtte til og styrkelse af det mexicanske civilsamfund, er der fremkommet en lang række fælles projekter lige fra oprettelse af et laboratorium for social samhørighed, adskillige projekter finansieret af Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder på ligestillingsområdet og vedrørende beskyttelse af mindreårige samt 15 projekter rettet mod ikke-statslige aktører. Endelig er der gennemført initiativer om folkesundhed samt migration og asyl.

| 4.6. | Med henblik på styrkelse af konkurrenceevnen og miljøbeskyttelse er der gennemført initiativer inden for rammerne af PROCEI-projektet om konkurrenceevne og innovation, som har til formål at fremme mexicanske SMV'er, samt diverse sektorinitiativer inden for landbrug, klima og nuklear sikkerhed. Mexicanske forskere og forskningscentre og universiteter har ydermere adgang til EU's Horisont 2020-program. |
| --- | --- |

4.6.

Med henblik på styrkelse af konkurrenceevnen og miljøbeskyttelse er der gennemført initiativer inden for rammerne af PROCEI-projektet om konkurrenceevne og innovation, som har til formål at fremme mexicanske SMV'er, samt diverse sektorinitiativer inden for landbrug, klima og nuklear sikkerhed. Mexicanske forskere og forskningscentre og universiteter har ydermere adgang til EU's Horisont 2020-program.

| 4.7. | Der er gennemført interessante projekter på kulturområdet inden for rammerne af »EU-Mexico- Kulturfonden« i fase I og II, og CONACULTA har deltaget som den vigtigste samtalepartner fra mexicansk side. |
| --- | --- |

4.7.

Der er gennemført interessante projekter på kulturområdet inden for rammerne af »EU-Mexico- Kulturfonden« i fase I og II, og CONACULTA har deltaget som den vigtigste samtalepartner fra mexicansk side.

| 4.8. | Et aspekt, der til tider har givet anledning til divergerende fortolkninger, er anvendelsen af principperne om »sammenhæng og konditionalitet«, som EU ønsker medtaget i sine eksterne aftaler med andre lande og regioner. Nærmere bestemt blev konditionalitetsaspekterne af nogle mexicanske dialogpartnere fortolket som en »indblanding i landets interne anliggender«, navnlig for så vidt angår styrkelsen af demokratiet og menneskerettighederne samt behandlingen af de oprindelige befolkninger. EØSU mener, at disse aspekter ikke må udelades ved den kommende revision af aftalen. |
| --- | --- |

4.8.

Et aspekt, der til tider har givet anledning til divergerende fortolkninger, er anvendelsen af principperne om »sammenhæng og konditionalitet«, som EU ønsker medtaget i sine eksterne aftaler med andre lande og regioner. Nærmere bestemt blev konditionalitetsaspekterne af nogle mexicanske dialogpartnere fortolket som en »indblanding i landets interne anliggender«, navnlig for så vidt angår styrkelsen af demokratiet og menneskerettighederne samt behandlingen af de oprindelige befolkninger. EØSU mener, at disse aspekter ikke må udelades ved den kommende revision af aftalen.

| 4.9. | I den fælles gennemførelsesplan fra 2010 for det strategiske partnerskab mellem EU og Mexico anføres det, at Mexico og EU forpligter sig til at styrke foraene for politisk dialog i regionen ved at sætte skub i den biregionale dialog, navnlig med Rio-Gruppen og på topmøderne mellem Latinamerika og Caribien (LAC) og Den Europæiske Union, og ved at fremme trepartssamarbejdet via det mesoamerikanske integrations- og udviklingsprojekt. Mexico og EU vil endvidere undersøge mulighederne for at indlede et trepartssamarbejde med andre regioner i verden, såsom Afrika. |
| --- | --- |

4.9.

I den fælles gennemførelsesplan fra 2010 for det strategiske partnerskab mellem EU og Mexico anføres det, at Mexico og EU forpligter sig til at styrke foraene for politisk dialog i regionen ved at sætte skub i den biregionale dialog, navnlig med Rio-Gruppen og på topmøderne mellem Latinamerika og Caribien (LAC) og Den Europæiske Union, og ved at fremme trepartssamarbejdet via det mesoamerikanske integrations- og udviklingsprojekt. Mexico og EU vil endvidere undersøge mulighederne for at indlede et trepartssamarbejde med andre regioner i verden, såsom Afrika.

| 4.10. | Da det drejer sig om et land med et tilstrækkeligt højt BNP, er der alvorlig risiko for, at Mexico ikke længere kan modtage den støtte til bilateralt samarbejde, som Kommissionen giver til mindre udviklede lande. |
| --- | --- |

4.10.

Da det drejer sig om et land med et tilstrækkeligt højt BNP, er der alvorlig risiko for, at Mexico ikke længere kan modtage den støtte til bilateralt samarbejde, som Kommissionen giver til mindre udviklede lande.

| 4.11. | En analyse af referaterne af de mange institutionelle møder, som afholdes af såvel Kommissionen og Europa-Parlamentet som EØSU med deres mexicanske partnere, viser ikke, at dette strategiske partnerskab har givet konkrete resultater, som står mål med aftalens politiske betydning. De nævnte referater er holdt i den sædvanlige diplomatiske jargon, som er udtryk for, at der hverken tages fat på de mulige små eksisterende uoverensstemmelser eller gives præcise anvisninger på, hvordan det strategiske partnerskab kan udbygges. |
| --- | --- |

4.11.

En analyse af referaterne af de mange institutionelle møder, som afholdes af såvel Kommissionen og Europa-Parlamentet som EØSU med deres mexicanske partnere, viser ikke, at dette strategiske partnerskab har givet konkrete resultater, som står mål med aftalens politiske betydning. De nævnte referater er holdt i den sædvanlige diplomatiske jargon, som er udtryk for, at der hverken tages fat på de mulige små eksisterende uoverensstemmelser eller gives præcise anvisninger på, hvordan det strategiske partnerskab kan udbygges.

| 4.12. | Forhandlingerne om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab mellem USA og EU (Transatlantic Trade and Investment Partnership — TTIP) vil uvægerligt få følger for Nordamerikas forbindelser både med EU og med regionen som helhed. |
| --- | --- |

4.12.

Forhandlingerne om det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab mellem USA og EU (Transatlantic Trade and Investment Partnership — TTIP) vil uvægerligt få følger for Nordamerikas forbindelser både med EU og med regionen som helhed.

| 4.13. | Som kommissæren for handel, Karel DE GUCHT (1), allerede påpegede i 2012, har de successive aftaler med mange andre lande i Amerika og resten af verden — til trods for at Mexico og EU var de første til i 1997 at indgå en frihandelsaftale — forbedret og udbygget de ordninger, der er fastlagt i nævnte aftale, hvorved den risikerer at være blevet forældet, hvilket ikke bidrager til, at Mexico fortsat kan være et prioriteret partnerland for EU i politisk, handelsmæssig og strategisk henseende. Siden denne erklæring er der kun sket få reelle fremskridt med hensyn til at forbedre de gældende aftaler, herunder på det rent handelsmæssige og økonomiske område. |
| --- | --- |

4.13.

Som kommissæren for handel, Karel DE GUCHT (1), allerede påpegede i 2012, har de successive aftaler med mange andre lande i Amerika og resten af verden — til trods for at Mexico og EU var de første til i 1997 at indgå en frihandelsaftale — forbedret og udbygget de ordninger, der er fastlagt i nævnte aftale, hvorved den risikerer at være blevet forældet, hvilket ikke bidrager til, at Mexico fortsat kan være et prioriteret partnerland for EU i politisk, handelsmæssig og strategisk henseende. Siden denne erklæring er der kun sket få reelle fremskridt med hensyn til at forbedre de gældende aftaler, herunder på det rent handelsmæssige og økonomiske område.

5.   Civilsamfundets deltagelse

| 5.1. | EØSU anser det for nødvendigt, at begge parters myndigheder i forbindelse med forhandlingerne om en modernisering af aftalen accepterer, at der som led i selve aftalen oprettes et blandet rådgivende udvalg med en ligelig repræsentation af henholdsvis EØSU og det mexicanske civilsamfund, som skal have til formål at puste liv i denne proces. |
| --- | --- |

5.1.

EØSU anser det for nødvendigt, at begge parters myndigheder i forbindelse med forhandlingerne om en modernisering af aftalen accepterer, at der som led i selve aftalen oprettes et blandet rådgivende udvalg med en ligelig repræsentation af henholdsvis EØSU og det mexicanske civilsamfund, som skal have til formål at puste liv i denne proces.

| 5.2. | Forventningerne til »demokratiklausulen« vakte mange mexicanske og europæiske organisationers interesse i at deltage i opfølgningen af gennemførelsen af den globale aftale. Det Fælles Råd, der udgøres af den mexicanske regering og Kommissionen, besluttede at indkalde til et forum for dialog mellem myndighederne og civilsamfundet i Mexico og EU for at kanalisere disse krav. |
| --- | --- |

5.2.

Forventningerne til »demokratiklausulen« vakte mange mexicanske og europæiske organisationers interesse i at deltage i opfølgningen af gennemførelsen af den globale aftale. Det Fælles Råd, der udgøres af den mexicanske regering og Kommissionen, besluttede at indkalde til et forum for dialog mellem myndighederne og civilsamfundet i Mexico og EU for at kanalisere disse krav.

| 5.3. | Det første forum blev afholdt i Bruxelles i november 2002 med deltagelse af mere end 200 arbejdsgiverforeninger, fagforeninger, NGO'er og forskellige sammenslutninger. EØSU var også repræsenteret. Siden da er der blevet afholdt fem fora, skiftevis i Mexico og i Europa. På alle disse fora er der indgivet anmodninger til organerne under den globale aftale, der har noteret sig disse, uden at de, bortset fra enkelte spørgsmål, har taget dem til sig. |
| --- | --- |

5.3.

Det første forum blev afholdt i Bruxelles i november 2002 med deltagelse af mere end 200 arbejdsgiverforeninger, fagforeninger, NGO'er og forskellige sammenslutninger. EØSU var også repræsenteret. Siden da er der blevet afholdt fem fora, skiftevis i Mexico og i Europa. På alle disse fora er der indgivet anmodninger til organerne under den globale aftale, der har noteret sig disse, uden at de, bortset fra enkelte spørgsmål, har taget dem til sig.

Blandt de hyppigt gentagne anmodninger fra disse fora kan nævnes behovet for at institutionalisere dialogen mellem myndigheder og civilsamfund på begge sider, og der er bl.a. stillet forslag om regelmæssig afholdelse af forummet hvert andet år, oprettelse af et socialt observationscenter og nedsættelse af et blandet rådgivende udvalg.

| 5.4. | Forummet har afholdt møder med en vis regelmæssighed, men uden den ønskede hyppighed. For eksempel har det sjette forum, der skulle have været afholdt i Mexico i september 2014, endnu ikke fundet sted. |
| --- | --- |

5.4.

Forummet har afholdt møder med en vis regelmæssighed, men uden den ønskede hyppighed. For eksempel har det sjette forum, der skulle have været afholdt i Mexico i september 2014, endnu ikke fundet sted.

| 5.5. | Det sociale observationscenter, som myndighederne i princippet har accepteret skal oprettes, er endnu ikke blevet iværksat, og dets mål og sammensætning er endnu ikke blevet fastlagt. Det betragtes af flere organisationer i det mexicanske civilsamfund som et middel for borgerne til at vurdere den globale aftale, og de opfatter det som værende begrænset til det mexicanske område, dvs. uden europæisk deltagelse. |
| --- | --- |

5.5.

Det sociale observationscenter, som myndighederne i princippet har accepteret skal oprettes, er endnu ikke blevet iværksat, og dets mål og sammensætning er endnu ikke blevet fastlagt. Det betragtes af flere organisationer i det mexicanske civilsamfund som et middel for borgerne til at vurdere den globale aftale, og de opfatter det som værende begrænset til det mexicanske område, dvs. uden europæisk deltagelse.

| 5.6. | I Mexico findes der ikke et økonomisk og socialt råd på nationalt plan (men derimod i nogle af delstaterne), som kunne være en naturlig samtalepartner for EØSU. På anmodning af forskellige grupper i samfundet blev der for nogle år siden udarbejdet et lovforslag om oprettelse af et sådant råd, men det nød ikke fremme. Flere organisationer og foretagender samt nogle af de økonomiske og sociale råd i delstaterne har endnu en gang anmodet om, at dette projekt atter medtages i de aktuelle politiske reformer. |
| --- | --- |

5.6.

I Mexico findes der ikke et økonomisk og socialt råd på nationalt plan (men derimod i nogle af delstaterne), som kunne være en naturlig samtalepartner for EØSU. På anmodning af forskellige grupper i samfundet blev der for nogle år siden udarbejdet et lovforslag om oprettelse af et sådant råd, men det nød ikke fremme. Flere organisationer og foretagender samt nogle af de økonomiske og sociale råd i delstaterne har endnu en gang anmodet om, at dette projekt atter medtages i de aktuelle politiske reformer.

| 5.7. | EØSU har i tidligere udtalelser og i sine kontakter med myndighederne støttet lignende forslag med henblik på at forbedre civilsamfundets deltagelse i aftalen. I EØSU's udtalelse fra 2006 om Forbindelserne mellem EU og Mexico
   (2) anmodede udvalget om en institutionalisering af dialogen med det organiserede civilsamfund og pegede på aftalens artikel 49, der giver mulighed for at »nedsætte andre rådgivende udvalg eller organer«, som retsgrundlag for oprettelsen af et blandet rådgivende udvalg. |
| --- | --- |

5.7.

EØSU har i tidligere udtalelser og i sine kontakter med myndighederne støttet lignende forslag med henblik på at forbedre civilsamfundets deltagelse i aftalen. I EØSU's udtalelse fra 2006 om Forbindelserne mellem EU og Mexico
   (2) anmodede udvalget om en institutionalisering af dialogen med det organiserede civilsamfund og pegede på aftalens artikel 49, der giver mulighed for at »nedsætte andre rådgivende udvalg eller organer«, som retsgrundlag for oprettelsen af et blandet rådgivende udvalg.

| 5.8. | Hvad angår en eventuel oprettelse af et mexicansk økonomisk og socialt udvalg, har EØSU givet udtryk for, at oprettelsen af et tilsvarende organ i Mexico ville være positivt for den samlede opfølgning på forbindelserne mellem EU og Mexico, men at udvalget vil respektere civilsamfundets og de mexicanske myndigheders beslutning i denne henseende. |
| --- | --- |

5.8.

Hvad angår en eventuel oprettelse af et mexicansk økonomisk og socialt udvalg, har EØSU givet udtryk for, at oprettelsen af et tilsvarende organ i Mexico ville være positivt for den samlede opfølgning på forbindelserne mellem EU og Mexico, men at udvalget vil respektere civilsamfundets og de mexicanske myndigheders beslutning i denne henseende.

6.   Perspektiver og mulige fremtidige retningslinjer

| 6.1. | »Bruxelleserklæring« fra topmødet mellem EU og Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater den 10. og 11. juni 2015 fremhævede de betydelige fremskridt, der er gjort i retning af at modernisere aftalen mellem EU og Mexico og i den forbindelse »indlede forhandlinger så hurtigt som muligt«. EØSU håber, at man vil tage skridt til at undertegne en ny aftale på grundlag af en revision og udbygning af den nuværende og en analyse af stærke og svage punkter i de hidtidige forbindelser mellem EU og Mexico. Man bør også drage nytte af erfaringerne med de partnerskabsaftaler, der i de senere år er indgået mellem EU og forskellige lande i verden. Aftalen bør også tjene til at skabe øget dynamik i de samlede forbindelser mellem EU og Latinamerika og Caribien. |
| --- | --- |

6.1.

»Bruxelleserklæring« fra topmødet mellem EU og Sammenslutningen af Latinamerikanske og Caribiske Stater den 10. og 11. juni 2015 fremhævede de betydelige fremskridt, der er gjort i retning af at modernisere aftalen mellem EU og Mexico og i den forbindelse »indlede forhandlinger så hurtigt som muligt«. EØSU håber, at man vil tage skridt til at undertegne en ny aftale på grundlag af en revision og udbygning af den nuværende og en analyse af stærke og svage punkter i de hidtidige forbindelser mellem EU og Mexico. Man bør også drage nytte af erfaringerne med de partnerskabsaftaler, der i de senere år er indgået mellem EU og forskellige lande i verden. Aftalen bør også tjene til at skabe øget dynamik i de samlede forbindelser mellem EU og Latinamerika og Caribien.

| 6.2. | EØSU er klar over, at den mexicanske regering og EU-institutionerne ikke har den samme forestilling om, hvilken rolle civilsamfundet skal spille i denne proces. Imidlertid kan der i mangel af en organiseret kanal for fremførelse civilsamfundets synspunkter opstå alternative former af populistisk karakter. |
| --- | --- |

6.2.

EØSU er klar over, at den mexicanske regering og EU-institutionerne ikke har den samme forestilling om, hvilken rolle civilsamfundet skal spille i denne proces. Imidlertid kan der i mangel af en organiseret kanal for fremførelse civilsamfundets synspunkter opstå alternative former af populistisk karakter.

| 6.3. | Den reviderede aftale bør indeholde et afsnit, som kræver, at parterne ratificerer og overholder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konventioner og resolutioner om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, herunder ILO's målsætninger om »anstændigt arbejde«. |
| --- | --- |

6.3.

Den reviderede aftale bør indeholde et afsnit, som kræver, at parterne ratificerer og overholder Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konventioner og resolutioner om grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, herunder ILO's målsætninger om »anstændigt arbejde«.

| 6.4. | Mexico har endnu ikke ratificeret ILO's konvention nr. 98 (3) om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger. Ratificeringen af denne vigtige konvention og den nødvendige tilpasning af lovgivningen på området vil forhindre den udbredte praksis med de såkaldte »beskyttelseskontrakter«, der skader dialogen mellem arbejdstagere og arbejdsgivere, og forpligte alle virksomheder, såvel mexicanske som udenlandske, til at respektere de internationale arbejdsnormer. |
| --- | --- |

6.4.

Mexico har endnu ikke ratificeret ILO's konvention nr. 98 (3) om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger. Ratificeringen af denne vigtige konvention og den nødvendige tilpasning af lovgivningen på området vil forhindre den udbredte praksis med de såkaldte »beskyttelseskontrakter«, der skader dialogen mellem arbejdstagere og arbejdsgivere, og forpligte alle virksomheder, såvel mexicanske som udenlandske, til at respektere de internationale arbejdsnormer.

| 6.5. | Ud over de aspekter, der har med arbejdsmarkedsforhold at gøre, bør der for så vidt angår handel og investeringer også tages fat på spørgsmål vedrørende ikke-toldmæssige hindringer, ordningen for investeringsbeskyttelse og aspekter vedrørende beskyttelse af intellektuel ejendomsret samt øget samarbejde i skatteanliggender for at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse. |
| --- | --- |

6.5.

Ud over de aspekter, der har med arbejdsmarkedsforhold at gøre, bør der for så vidt angår handel og investeringer også tages fat på spørgsmål vedrørende ikke-toldmæssige hindringer, ordningen for investeringsbeskyttelse og aspekter vedrørende beskyttelse af intellektuel ejendomsret samt øget samarbejde i skatteanliggender for at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelse.

| 6.5.1. | Det ville være hensigtsmæssigt med en generel investeringsaftale med EU, der træder i stedet for og konsoliderer de bilaterale aftaler, som Mexico tidligere har undertegnet med mange EU-lande, idet der bør sikres forenelighed med de eksisterende bestemmelser i EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

6.5.1.

Det ville være hensigtsmæssigt med en generel investeringsaftale med EU, der træder i stedet for og konsoliderer de bilaterale aftaler, som Mexico tidligere har undertegnet med mange EU-lande, idet der bør sikres forenelighed med de eksisterende bestemmelser i EU's medlemsstater.

| 6.5.2. | Mexico har gjort en stor lovgivningsmæssig indsats for at forbedre beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, men gennemførelsen i praksis er ikke blevet effektivt konsolideret. Der bør findes fremgangsmåder for reel håndhævelse af lovgivningen, især når det gælder beskyttelse af varemærker mod forfalskning. |
| --- | --- |

6.5.2.

Mexico har gjort en stor lovgivningsmæssig indsats for at forbedre beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, men gennemførelsen i praksis er ikke blevet effektivt konsolideret. Der bør findes fremgangsmåder for reel håndhævelse af lovgivningen, især når det gælder beskyttelse af varemærker mod forfalskning.

| 6.5.3. | Med hensyn til ikke-toldmæssige hindringer giver Mexico ikke udenlandske indehavere mulighede for at registrere deres geografiske betegnelser, som er anerkendt i EU, hvilket derimod er tilfældet i EU's aftale med Colombia og Peru. Dette gør det meget vanskeligt at øge handlen med en lang række produkter fra EU. |
| --- | --- |

6.5.3.

Med hensyn til ikke-toldmæssige hindringer giver Mexico ikke udenlandske indehavere mulighede for at registrere deres geografiske betegnelser, som er anerkendt i EU, hvilket derimod er tilfældet i EU's aftale med Colombia og Peru. Dette gør det meget vanskeligt at øge handlen med en lang række produkter fra EU.

| 6.6. | Det er også fra mexicansk side blevet påpeget, at der er behov for at finde løsninger til fordel for en bedre adgang for mexicanske landbrugsprodukter til EU-markederne, hvilket ville medvirke til at reducere den nuværende handelsmæssige ubalance. |
| --- | --- |

6.6.

Det er også fra mexicansk side blevet påpeget, at der er behov for at finde løsninger til fordel for en bedre adgang for mexicanske landbrugsprodukter til EU-markederne, hvilket ville medvirke til at reducere den nuværende handelsmæssige ubalance.

| 6.7. | De organiserede civilsamfund i Mexico og EU bør inddrages i vidt omfang for at opnå en tilfredsstillende gennemførelse af de samarbejdselementer, der er indeholdt i aftalerne mellem de to parter. Prioriteringerne på området bør genovervejes i lyset af de disponible finansielle midler, således at disse kædes sammen og skaber en positiv synergi, som hidtil har vist sig at være utilstrækkelig, da der ikke har været en passende sammenhæng mellem de enkelte projekter. |
| --- | --- |

6.7.

De organiserede civilsamfund i Mexico og EU bør inddrages i vidt omfang for at opnå en tilfredsstillende gennemførelse af de samarbejdselementer, der er indeholdt i aftalerne mellem de to parter. Prioriteringerne på området bør genovervejes i lyset af de disponible finansielle midler, således at disse kædes sammen og skaber en positiv synergi, som hidtil har vist sig at være utilstrækkelig, da der ikke har været en passende sammenhæng mellem de enkelte projekter.

| 6.8. | Helt konkret vil EØSU gerne pege på tre områder, som det anser for de vigtigste for denne deltagelse, nemlig forbedring af styreformerne, videnskabelig og teknisk forskning og samarbejde på områderne bæredygtig udvikling og miljø. |
| --- | --- |

6.8.

Helt konkret vil EØSU gerne pege på tre områder, som det anser for de vigtigste for denne deltagelse, nemlig forbedring af styreformerne, videnskabelig og teknisk forskning og samarbejde på områderne bæredygtig udvikling og miljø.

| 6.8.1. | Emnet styreformer bør utvivlsomt stå helt centralt i samarbejdspolitikken. Det er vigtigt, at Mexico gradvist indarbejder de talrige »bedste praksisser«, der findes på området, og tilpasser dem til landets egen situation med det formål at systematisere civilsamfundets ageren og sætte det i stand til at konsolidere sig og organisere sig effektivt, så det kan blive et supplement til den traditionelle politiske magt i Mexico og bidrage til en bedre overholdelse af menneskerettighederne i landet. |
| --- | --- |

6.8.1.

Emnet styreformer bør utvivlsomt stå helt centralt i samarbejdspolitikken. Det er vigtigt, at Mexico gradvist indarbejder de talrige »bedste praksisser«, der findes på området, og tilpasser dem til landets egen situation med det formål at systematisere civilsamfundets ageren og sætte det i stand til at konsolidere sig og organisere sig effektivt, så det kan blive et supplement til den traditionelle politiske magt i Mexico og bidrage til en bedre overholdelse af menneskerettighederne i landet.

| 6.8.2. | Med hensyn til videnskabelig og teknisk forskning bør man fremme mexicanske universiteters og forskeres deltagelse i EU's FoU-programmer, såsom Horisont 2020, med særligt fokus på prioriterede områder inden for det strategiske partnerskab, herunder afbødning af og tilpasning til klimaændringerne, med det formål at nå frem til fælles holdninger hertil. I denne forbindelse kunne det overvejes at genoplive fonden for internationalt samarbejde om videnskab og teknologi mellem EU og Mexico (FONCICYT), der var i kraft indtil 2011. |
| --- | --- |

6.8.2.

Med hensyn til videnskabelig og teknisk forskning bør man fremme mexicanske universiteters og forskeres deltagelse i EU's FoU-programmer, såsom Horisont 2020, med særligt fokus på prioriterede områder inden for det strategiske partnerskab, herunder afbødning af og tilpasning til klimaændringerne, med det formål at nå frem til fælles holdninger hertil. I denne forbindelse kunne det overvejes at genoplive fonden for internationalt samarbejde om videnskab og teknologi mellem EU og Mexico (FONCICYT), der var i kraft indtil 2011.

| 6.8.3. | På området bæredygtig udvikling og miljø kan der ud over konkrete projekter vedrørende tilpasning til klimaændringerne fastlægges andre konkrete projekter på områder såsom nedbringelse af luftforureningen, størst mulig reduktion af udledningerne til havmiljøet og forurening af grundvandet samt behandling og genanvendelse af alle former for affald. |
| --- | --- |

6.8.3.

På området bæredygtig udvikling og miljø kan der ud over konkrete projekter vedrørende tilpasning til klimaændringerne fastlægges andre konkrete projekter på områder såsom nedbringelse af luftforureningen, størst mulig reduktion af udledningerne til havmiljøet og forurening af grundvandet samt behandling og genanvendelse af alle former for affald.

| 6.8.4. | EØSU mener, at der på regeringsniveau i såvel Mexico som EU og i de parlamentariske instanser og civilsamfundets organisationer findes tilstrækkelig opbakning til at iværksætte mange af disse initiativer, uden at man behøver at vente på undertegnelsen af en ny aftale. Konklusionerne fra topmødet mellem EU og Latinamerika/Caribien og mellem EU og Mexico i juni 2015 samt konklusionerne fra det 19. møde i Det Blandede Udvalg EU-Mexico (7.—9. juli 2015) udgør en anledning til at udvikle disse initiativer på regionalt plan, og Mexico bør i denne sammenhæng være en af hovedsøjlerne. |
| --- | --- |

6.8.4.

EØSU mener, at der på regeringsniveau i såvel Mexico som EU og i de parlamentariske instanser og civilsamfundets organisationer findes tilstrækkelig opbakning til at iværksætte mange af disse initiativer, uden at man behøver at vente på undertegnelsen af en ny aftale. Konklusionerne fra topmødet mellem EU og Latinamerika/Caribien og mellem EU og Mexico i juni 2015 samt konklusionerne fra det 19. møde i Det Blandede Udvalg EU-Mexico (7.—9. juli 2015) udgør en anledning til at udvikle disse initiativer på regionalt plan, og Mexico bør i denne sammenhæng være en af hovedsøjlerne.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Karel de Gucht, handelskommissær, »Open for business: The European Union's relations with México in a changing world«, tale til Eurochambers/ProMEXICO, Mexico City, 12. december 2012.

1

(2)  EUT C 88 af 11.4.2006, s. 85.

2

(3)  I april 2015 ratificerede Mexico ILO's konvention nr. 138 om mindstealder for adgang til beskæftigelse.

3

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/128 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/128

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene«

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/20)

| Ordfører: | Dilyana SLAVOVA |
| --- | --- |

Ordfører:

Dilyana SLAVOVA

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på sin 504. plenarforsamling den 21.—22. januar 2015 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om

»Landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 16. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 217 stemmer for og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EU bør etablere stærke partnerskaber med sine naboer. Vi er nødt til at intensivere det tætte samarbejde med vores nabolande for at styrke de økonomiske og politiske bånd yderligere (1). Begivenheder i landene i Østeuropa og det sydlige Kaukasus har konsekvenser for EU. I takt med at EU er blevet udvidet, er disse lande kommet tættere på som naboer, og deres sikkerhed, stabilitet og velstand har stadig større indflydelse på sikkerheden, stabiliteten og velstanden i EU. Et tættere samarbejde mellem EU og dets østeuropæiske partnere — Armenien, Aserbajdsjan, Hviderusland, Georgien, Moldova og Ukraine (og samarbejdet mellem disse lande) — er yderst vigtigt for EU's eksterne forbindelser. |
| --- | --- |

1.1.

EU bør etablere stærke partnerskaber med sine naboer. Vi er nødt til at intensivere det tætte samarbejde med vores nabolande for at styrke de økonomiske og politiske bånd yderligere (1). Begivenheder i landene i Østeuropa og det sydlige Kaukasus har konsekvenser for EU. I takt med at EU er blevet udvidet, er disse lande kommet tættere på som naboer, og deres sikkerhed, stabilitet og velstand har stadig større indflydelse på sikkerheden, stabiliteten og velstanden i EU. Et tættere samarbejde mellem EU og dets østeuropæiske partnere — Armenien, Aserbajdsjan, Hviderusland, Georgien, Moldova og Ukraine (og samarbejdet mellem disse lande) — er yderst vigtigt for EU's eksterne forbindelser.

| 1.2. | EU er engageret i at skabe vækst og stabilitet i nabolandene i Østpartnerskabet og anerkender landbrugets og de dertil knyttede sektorers betydning for bevarelsen af og den socioøkonomiske udvikling i landdistrikterne. |
| --- | --- |

1.2.

EU er engageret i at skabe vækst og stabilitet i nabolandene i Østpartnerskabet og anerkender landbrugets og de dertil knyttede sektorers betydning for bevarelsen af og den socioøkonomiske udvikling i landdistrikterne.

| 1.3. | For de seks østpartnerskabslande er det stadig en vigtig prioritet at skabe økonomisk udvikling gennem bevægelser af kapital, varer, mennesker og knowhow. Dette vil kun blive en realitet, hvis der er nogle sikre rammebetingelser — hvilket er en forudsætning for bæredygtig udvikling, således at den alt for udbredte korruption kan kommes til livs. |
| --- | --- |

1.3.

For de seks østpartnerskabslande er det stadig en vigtig prioritet at skabe økonomisk udvikling gennem bevægelser af kapital, varer, mennesker og knowhow. Dette vil kun blive en realitet, hvis der er nogle sikre rammebetingelser — hvilket er en forudsætning for bæredygtig udvikling, således at den alt for udbredte korruption kan kommes til livs.

| 1.4. | EØSU opmuntrer til diversificering af landdistrikterne i østpartnerskabslandene, da det vil kunne skabe en ekstra indtægtskilde fra alternative aktiviteter og muligheder for højere beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU opmuntrer til diversificering af landdistrikterne i østpartnerskabslandene, da det vil kunne skabe en ekstra indtægtskilde fra alternative aktiviteter og muligheder for højere beskæftigelse.

| 1.5. | EØSU støtter Kommissionen i dens bestræbelser for at etablere en stabil dialog om landbrug og landdistriktudvikling med alle partnerlandene og er indstillet på at bistå med gennemførelsen af politikker og dertil knyttede reformer i alle de lande, der giver tilsagn om at gøre landbruget og landdistriktudviklingen til et centralt område for deres samarbejde med EU. De fleste EU-investeringer bør rettes mod de lande, som gør landbrug og landdistriktudvikling til en prioritet. |
| --- | --- |

1.5.

EØSU støtter Kommissionen i dens bestræbelser for at etablere en stabil dialog om landbrug og landdistriktudvikling med alle partnerlandene og er indstillet på at bistå med gennemførelsen af politikker og dertil knyttede reformer i alle de lande, der giver tilsagn om at gøre landbruget og landdistriktudviklingen til et centralt område for deres samarbejde med EU. De fleste EU-investeringer bør rettes mod de lande, som gør landbrug og landdistriktudvikling til en prioritet.

| 1.6. | EØSU insisterer på, at EU bistår østpartnerskabslandene med at udarbejde langsigtede strategier for landbruget og landdistriktudviklingen med alle de relevante interessenter og med at opbygge den nødvendige institutionelle kapacitet på nationalt og lokalt niveau. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU insisterer på, at EU bistår østpartnerskabslandene med at udarbejde langsigtede strategier for landbruget og landdistriktudviklingen med alle de relevante interessenter og med at opbygge den nødvendige institutionelle kapacitet på nationalt og lokalt niveau.

| 1.7. | EØSU udtrykker ønske om et solidt og strengt håndhævet overvågningssystem for anvendelsen af de midler, som EU bevilger til østpartnerskabslandene. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU udtrykker ønske om et solidt og strengt håndhævet overvågningssystem for anvendelsen af de midler, som EU bevilger til østpartnerskabslandene.

| 1.8. | EØSU efterlyser en strategisk modernisering af landbrugssektoren i østpartnerskabslandene, som forøger den nationale produktion af sikre fødevarer på bæredygtig vis. EØSU mener, at EU bør fortsætte sin omfattende bistand til østpartnerskabslandene til forbedring af sundheds- og plantesundhedsstandarderne (SPS-standarderne) for deres produkter og udvikling af programmer for landdistriktudvikling. Vi håber, at aftalerne om vidtgående og brede frihandelsområder gennemføres efter hensigten og også på dette område kommer til at give gode resultater. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU efterlyser en strategisk modernisering af landbrugssektoren i østpartnerskabslandene, som forøger den nationale produktion af sikre fødevarer på bæredygtig vis. EØSU mener, at EU bør fortsætte sin omfattende bistand til østpartnerskabslandene til forbedring af sundheds- og plantesundhedsstandarderne (SPS-standarderne) for deres produkter og udvikling af programmer for landdistriktudvikling. Vi håber, at aftalerne om vidtgående og brede frihandelsområder gennemføres efter hensigten og også på dette område kommer til at give gode resultater.

| 1.9. | EØSU tillægger det europæiske naboskabsprogram for landbrug og udvikling af landdistrikterne (ENPARD) stor betydning. Det blev lanceret til at støtte sektoren, og udvalget håber, at ENPARD sammen med de igangværende eller planlagte programmer i andre lande vil resultere i bæredygtige fremskridt inden for landbruget og i bedre levevilkår i landdistrikterne i hele østpartnerskabsregionen. |
| --- | --- |

1.9.

EØSU tillægger det europæiske naboskabsprogram for landbrug og udvikling af landdistrikterne (ENPARD) stor betydning. Det blev lanceret til at støtte sektoren, og udvalget håber, at ENPARD sammen med de igangværende eller planlagte programmer i andre lande vil resultere i bæredygtige fremskridt inden for landbruget og i bedre levevilkår i landdistrikterne i hele østpartnerskabsregionen.

| 1.10. | EØSU er mere end villig til at dele ud af EU's erfaringer og knowhow inden for solide partnerskaber for landdistriktudvikling og bæredygtig udvikling af disse regioners landbrugspotentiale inden for rammerne af ENPARD-programmerne. Ikke blot vil dette medvirke til jobskabelse, men også til at forbedre livskvaliteten for befolkningen i landdistrikter. Derudover er støtte til landbrug og landdistriktudvikling et vigtigt element i EU's engagement i at skabe inklusiv vækst i sine nabolande. |
| --- | --- |

1.10.

EØSU er mere end villig til at dele ud af EU's erfaringer og knowhow inden for solide partnerskaber for landdistriktudvikling og bæredygtig udvikling af disse regioners landbrugspotentiale inden for rammerne af ENPARD-programmerne. Ikke blot vil dette medvirke til jobskabelse, men også til at forbedre livskvaliteten for befolkningen i landdistrikter. Derudover er støtte til landbrug og landdistriktudvikling et vigtigt element i EU's engagement i at skabe inklusiv vækst i sine nabolande.

| 1.11. | EØSU insisterer på, at EU's erfaringer fra reformerne af landbruget og landdistrikterne i førtiltrædelseslandene og partnerlandenes mange forskellige erfaringer og anstrengelser tages i betragtning. EØSU opfordrer til, at der fokuseres stærkt på deltagelse af civilsamfundet og inddragelse af interessenterne i sektoren. |
| --- | --- |

1.11.

EØSU insisterer på, at EU's erfaringer fra reformerne af landbruget og landdistrikterne i førtiltrædelseslandene og partnerlandenes mange forskellige erfaringer og anstrengelser tages i betragtning. EØSU opfordrer til, at der fokuseres stærkt på deltagelse af civilsamfundet og inddragelse af interessenterne i sektoren.

| 1.12. | Med denne udtalelse udtrykker EØSU endvidere et klart ønske om, at civilsamfundet repræsenteres langt bredere i platform 2 — »Økonomisk integration og konvergens med EU's politikker« og panelet om landbrug og landdistriktudvikling, panelet om miljø og klimaforandringer med henblik på at fremme grønne teknologier, økoinnovation og biodiversitet, handelspanelet om SPS-anliggender og SMV-panelet, hvor udvalgets ekspertise og kompetencer giver nyttigt input. |
| --- | --- |

1.12.

Med denne udtalelse udtrykker EØSU endvidere et klart ønske om, at civilsamfundet repræsenteres langt bredere i platform 2 — »Økonomisk integration og konvergens med EU's politikker« og panelet om landbrug og landdistriktudvikling, panelet om miljø og klimaforandringer med henblik på at fremme grønne teknologier, økoinnovation og biodiversitet, handelspanelet om SPS-anliggender og SMV-panelet, hvor udvalgets ekspertise og kompetencer giver nyttigt input.

| 1.13. | Støtte til landbrug kunne blive en af grundpillerne i de økonomiske reformer i østpartnerskabslandene og grundlaget for etablering af stærkere økonomiske og handelsmæssige forbindelser med EU. Dette ville tillige give pålidelig beskyttelse mod afbrydelser af handelen med andre partnere. |
| --- | --- |

1.13.

Støtte til landbrug kunne blive en af grundpillerne i de økonomiske reformer i østpartnerskabslandene og grundlaget for etablering af stærkere økonomiske og handelsmæssige forbindelser med EU. Dette ville tillige give pålidelig beskyttelse mod afbrydelser af handelen med andre partnere.

2.   Baggrund

| 2.1. | Østpartnerskabet består af seks lande i to geografiske områder: det sydlige Kaukasus omfattende Georgien, Armenien og Aserbajdsjan, som ligger i grænseområdet mellem Østeuropa og det sydvestlige Asien mellem Sortehavet og Det Kaspiske Hav, samt Moldova, Ukraine og Hviderusland. Situationen i forhold til østpartnerskabslandene er relativt dynamisk. To af landene, Hviderusland og Armenien (2), er allerede medlem af Den Eurasiatiske Økonomiske Union. Krisen i Ukraine fortsætter med en stadig forringelse af de statslige institutioner og retsstaten, hvilket synes at afføde landgrabbing (ulovlig tilegnelse af jord) i stor målestok (3). Der er fortsat grænsestridigheder mellem Armenien og Aserbajdsjan, hvilket påvirker udviklingen i området. |
| --- | --- |

2.1.

Østpartnerskabet består af seks lande i to geografiske områder: det sydlige Kaukasus omfattende Georgien, Armenien og Aserbajdsjan, som ligger i grænseområdet mellem Østeuropa og det sydvestlige Asien mellem Sortehavet og Det Kaspiske Hav, samt Moldova, Ukraine og Hviderusland. Situationen i forhold til østpartnerskabslandene er relativt dynamisk. To af landene, Hviderusland og Armenien (2), er allerede medlem af Den Eurasiatiske Økonomiske Union. Krisen i Ukraine fortsætter med en stadig forringelse af de statslige institutioner og retsstaten, hvilket synes at afføde landgrabbing (ulovlig tilegnelse af jord) i stor målestok (3). Der er fortsat grænsestridigheder mellem Armenien og Aserbajdsjan, hvilket påvirker udviklingen i området.

| 2.2. | EØSU har udarbejdet udtalelser om forhold vedrørende Østpartnerskabet (4), men aldrig behandlet de problemer, som landdistrikterne, landbruget og den bæredygtige udvikling i disse lande står over for. Denne udtalelse fokuserer derfor på mulighederne for bedre udvikling af landdistrikterne og for at opnå bæredygtighed i østpartnerskabslandene. |
| --- | --- |

2.2.

EØSU har udarbejdet udtalelser om forhold vedrørende Østpartnerskabet (4), men aldrig behandlet de problemer, som landdistrikterne, landbruget og den bæredygtige udvikling i disse lande står over for. Denne udtalelse fokuserer derfor på mulighederne for bedre udvikling af landdistrikterne og for at opnå bæredygtighed i østpartnerskabslandene.

| 2.3. | EU anerkender betydningen af landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene, og ENPARD er blevet lanceret for at yde støtte til dette område. |
| --- | --- |

2.3.

EU anerkender betydningen af landbrug, landdistrikter og bæredygtig udvikling i østpartnerskabslandene, og ENPARD er blevet lanceret for at yde støtte til dette område.

| 2.4. | Det er primært platforme, der bruges som redskaber for Østpartnerskabets multilaterale spor. Platform 2 beskæftiger sig med økonomisk integration mellem partnerlandene og EU og konvergens med EU's politikker og bidrager således til målene for Østpartnerskabet. Platform 2 og dens mange paneler og arbejdsområder har som mål at bidrage til intelligent, bæredygtig og inklusiv udvikling af en fri markedsøkonomi i partnerlandene. |
| --- | --- |

2.4.

Det er primært platforme, der bruges som redskaber for Østpartnerskabets multilaterale spor. Platform 2 beskæftiger sig med økonomisk integration mellem partnerlandene og EU og konvergens med EU's politikker og bidrager således til målene for Østpartnerskabet. Platform 2 og dens mange paneler og arbejdsområder har som mål at bidrage til intelligent, bæredygtig og inklusiv udvikling af en fri markedsøkonomi i partnerlandene.

| 2.5. | I lyset af landbrugets og landdistrikternes betydning for fortsat bæredygtig og inklusiv udvikling i østpartnerskabslandene blev der i slutningen af 2012 nedsat et panel for landdistriktudvikling (ARD-panelet), som er tilknyttet ENPARD. |
| --- | --- |

2.5.

I lyset af landbrugets og landdistrikternes betydning for fortsat bæredygtig og inklusiv udvikling i østpartnerskabslandene blev der i slutningen af 2012 nedsat et panel for landdistriktudvikling (ARD-panelet), som er tilknyttet ENPARD.

| 2.6. | Panelet for miljø og klimaforandringer koncentrerer sig om samarbejde med henblik på at håndhæve associeringsaftalerne og den gradvise tilnærmelse til EU-retten på miljø- og klimaområdet. Der er her tale om at fremme tilpasningen til EU-standarder, udveksle information og bedste praksis, opbygge administrativ kapacitet og støtte udviklingen af civilsamfundet. De områder, der debatteres, og hvor der sker noget, er affaldsreduktion og genanvendelse, luftforurening, biodiversitet og vandforvaltning. Panelet arbejder også for at etablere en regional dialog om klimapolitikker med det mål at øge partnerlandenes synlighed og forhandlingskapacitet og samarbejde med EU-medlemsstaterne i de globale klimaforhandlinger. |
| --- | --- |

2.6.

Panelet for miljø og klimaforandringer koncentrerer sig om samarbejde med henblik på at håndhæve associeringsaftalerne og den gradvise tilnærmelse til EU-retten på miljø- og klimaområdet. Der er her tale om at fremme tilpasningen til EU-standarder, udveksle information og bedste praksis, opbygge administrativ kapacitet og støtte udviklingen af civilsamfundet. De områder, der debatteres, og hvor der sker noget, er affaldsreduktion og genanvendelse, luftforurening, biodiversitet og vandforvaltning. Panelet arbejder også for at etablere en regional dialog om klimapolitikker med det mål at øge partnerlandenes synlighed og forhandlingskapacitet og samarbejde med EU-medlemsstaterne i de globale klimaforhandlinger.

| 2.7. | Østpartnerskabet gjorde betydelige fremskridt i 2014. De nyligt indgåede associeringsaftaler med Georgien, Moldova og Ukraine finder allerede midlertidig anvendelse. For Georgiens og Moldovas vedkommende gælder den midlertidige anvendelse allerede et vidtgående og bredt frihandelsområde, hvorimod den midlertidige anvendelse af denne del af aftalen med Ukraine er blevet udskudt til slutningen af 2015. Associeringsaftalerne/frihandelsområdet er forbundet med ambitiøse politiske, økonomiske og sociale reformdagsordener, som vil bringe de pågældende østpartnerskabslande tættere på EU. |
| --- | --- |

2.7.

Østpartnerskabet gjorde betydelige fremskridt i 2014. De nyligt indgåede associeringsaftaler med Georgien, Moldova og Ukraine finder allerede midlertidig anvendelse. For Georgiens og Moldovas vedkommende gælder den midlertidige anvendelse allerede et vidtgående og bredt frihandelsområde, hvorimod den midlertidige anvendelse af denne del af aftalen med Ukraine er blevet udskudt til slutningen af 2015. Associeringsaftalerne/frihandelsområdet er forbundet med ambitiøse politiske, økonomiske og sociale reformdagsordener, som vil bringe de pågældende østpartnerskabslande tættere på EU.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Landbrug og landdistriktudvikling er sektorer med forskellig karakter, sammensætning og relativ størrelse i østpartnerskabslandene, hvilket skal ses på baggrund af landenes respektive traditioner, kulturer og strukturer. Klima, naturressourcer og beliggenhed udgør de naturbetingede begrænsninger. |
| --- | --- |

3.1.

Landbrug og landdistriktudvikling er sektorer med forskellig karakter, sammensætning og relativ størrelse i østpartnerskabslandene, hvilket skal ses på baggrund af landenes respektive traditioner, kulturer og strukturer. Klima, naturressourcer og beliggenhed udgør de naturbetingede begrænsninger.

| 3.2. | Landbruget er en vigtig økonomisk sektor i alle østpartnerskabslandene. Det beskæftiger en stor del af befolkningen, og efter årtier med vanskeligheder rummer det stadig et enormt udviklingspotentiale. Der skal arbejdes intenst for at sikre, at der udvikles en mere produktiv landbrugssektor, der bliver en gevinst for landbrugerne og landdistrikterne. |
| --- | --- |

3.2.

Landbruget er en vigtig økonomisk sektor i alle østpartnerskabslandene. Det beskæftiger en stor del af befolkningen, og efter årtier med vanskeligheder rummer det stadig et enormt udviklingspotentiale. Der skal arbejdes intenst for at sikre, at der udvikles en mere produktiv landbrugssektor, der bliver en gevinst for landbrugerne og landdistrikterne.

| 3.3. | Mange af østpartnerskabslandene har store landbefolkninger, hvis eksistensgrundlag til dels afhænger af små og spredte jordstykker og brugen af kommunale eller statsejede græsningsarealer. Disse småbrug har meget begrænsede ressourcer med ringe vækstpotentiale. I mange tilfælde er det i praksis småbrugene, der står for hele den nationale produktion af landbrugsprodukter. Ofte går produkterne fra disse småbrug først og fremmest til hel eller delvis selvforsyning. Salg af eventuelt overskydende produkter vanskeliggøres af begrænsede forbindelser til organiserede markeder og nedbrudte og forfaldne infrastrukturer i landdistrikterne. De største problemer (især i det sydlige Kaukasus) er manglen på samarbejde og uddannelse i sektoren, og at der ikke findes et ordentligt skattesystem. |
| --- | --- |

3.3.

Mange af østpartnerskabslandene har store landbefolkninger, hvis eksistensgrundlag til dels afhænger af små og spredte jordstykker og brugen af kommunale eller statsejede græsningsarealer. Disse småbrug har meget begrænsede ressourcer med ringe vækstpotentiale. I mange tilfælde er det i praksis småbrugene, der står for hele den nationale produktion af landbrugsprodukter. Ofte går produkterne fra disse småbrug først og fremmest til hel eller delvis selvforsyning. Salg af eventuelt overskydende produkter vanskeliggøres af begrænsede forbindelser til organiserede markeder og nedbrudte og forfaldne infrastrukturer i landdistrikterne. De største problemer (især i det sydlige Kaukasus) er manglen på samarbejde og uddannelse i sektoren, og at der ikke findes et ordentligt skattesystem.

| 3.4. | Dynamikkerne på landbrugsmarkederne og de svingende fødevarepriser har blotlagt et behov for, at østpartnerskabslandene udvikler landbrugs- og landdistriktudviklingspolitikker, der bl.a. omfatter foranstaltninger for småbrugere: Dels er de nødt til at modernisere landbruget og øge produktionen på et bæredygtigt grundlag, dels skal landdistrikterne og infrastrukturen udvikles, og indkomstmulighederne øges, således at familierne sikres en bedre livskvalitet og lysere fremtidsudsigter. |
| --- | --- |

3.4.

Dynamikkerne på landbrugsmarkederne og de svingende fødevarepriser har blotlagt et behov for, at østpartnerskabslandene udvikler landbrugs- og landdistriktudviklingspolitikker, der bl.a. omfatter foranstaltninger for småbrugere: Dels er de nødt til at modernisere landbruget og øge produktionen på et bæredygtigt grundlag, dels skal landdistrikterne og infrastrukturen udvikles, og indkomstmulighederne øges, således at familierne sikres en bedre livskvalitet og lysere fremtidsudsigter.

| 3.5. | I de fleste lande er der sat gang i programmer for regional udvikling, herunder pilotprogrammer, der har fokus på indtægts- og beskæftigelsesmuligheder, som vil kunne leveres af alternative aktiviteter i landdistrikter. Målet er at stimulere udviklingen og den økonomiske diversificering i landdistrikter og mindske de regionale forskelle (5). |
| --- | --- |

3.5.

I de fleste lande er der sat gang i programmer for regional udvikling, herunder pilotprogrammer, der har fokus på indtægts- og beskæftigelsesmuligheder, som vil kunne leveres af alternative aktiviteter i landdistrikter. Målet er at stimulere udviklingen og den økonomiske diversificering i landdistrikter og mindske de regionale forskelle (5).

| 3.6. | I alle østpartnerskabslandene er landbobefolkningerne længe blevet taget for givet og ofte ignoreret i politik- og programmeringsprocessen. En af konsekvenserne af dette politiske vakuum har været en gradvis affolkning af landdistrikterne, da de økonomisk aktive migrerer til byerne eller udlandet. Kombineret med behovet for en dynamisk erhvervsaktiv befolkning til at understøtte agroindustrien nødvendiggør disse negative demografiske udviklingstendenser, at kvaliteten af infrastrukturer og sundhedsvæsenet forbedres, og at der udvikles en mere robust politik og et stærkere institutionelt engagement. |
| --- | --- |

3.6.

I alle østpartnerskabslandene er landbobefolkningerne længe blevet taget for givet og ofte ignoreret i politik- og programmeringsprocessen. En af konsekvenserne af dette politiske vakuum har været en gradvis affolkning af landdistrikterne, da de økonomisk aktive migrerer til byerne eller udlandet. Kombineret med behovet for en dynamisk erhvervsaktiv befolkning til at understøtte agroindustrien nødvendiggør disse negative demografiske udviklingstendenser, at kvaliteten af infrastrukturer og sundhedsvæsenet forbedres, og at der udvikles en mere robust politik og et stærkere institutionelt engagement.

| 3.7. | Landbrugssektoren i det sydlige Kaukasus udnytter ikke sit fulde potentiale, og produktiviteten og konkurrenceevnen er for øjeblikket lav. Nedbrydning af naturkapitalen (land, vand, skove osv.), et bjergrigt landskab, fald i produktionen fra afgrøder og dyr, skade på biodiversiteten og den ustabile økologiske balance er nogle af de problemstillinger, som hindrer udviklingen af landbrugssektoren. Fattigdom i landdistrikterne, mangel på beskæftigelsesmuligheder og en lav levestandard på landet er faktorer, der er med til at gøre landdistrikterne i det sydlige Kaukasus sårbare. |
| --- | --- |

3.7.

Landbrugssektoren i det sydlige Kaukasus udnytter ikke sit fulde potentiale, og produktiviteten og konkurrenceevnen er for øjeblikket lav. Nedbrydning af naturkapitalen (land, vand, skove osv.), et bjergrigt landskab, fald i produktionen fra afgrøder og dyr, skade på biodiversiteten og den ustabile økologiske balance er nogle af de problemstillinger, som hindrer udviklingen af landbrugssektoren. Fattigdom i landdistrikterne, mangel på beskæftigelsesmuligheder og en lav levestandard på landet er faktorer, der er med til at gøre landdistrikterne i det sydlige Kaukasus sårbare.

| 3.8. | I østpartnerskabslandene er der stadig mangler, når det gælder standarder, regulering, lovgivning og sammenlignelig information. Der er et behov for fælles standarder, som er på niveau med internationale og EU-standarder, herunder overholdelsesforanstaltninger — mekanismer for overvågning og tilsyn med de eksisterende regler. De ikke særligt veludbyggede systemer for fødevaresikkerhed og dyresundhed, som især forekommer i landene i det sydlige Kaukasus, stiller krav om en indsats til sikring af, at SPS-standarderne overholdes, især de veterinære og sundhedsmæssige standarder for dyr og animalske produkter. |
| --- | --- |

3.8.

I østpartnerskabslandene er der stadig mangler, når det gælder standarder, regulering, lovgivning og sammenlignelig information. Der er et behov for fælles standarder, som er på niveau med internationale og EU-standarder, herunder overholdelsesforanstaltninger — mekanismer for overvågning og tilsyn med de eksisterende regler. De ikke særligt veludbyggede systemer for fødevaresikkerhed og dyresundhed, som især forekommer i landene i det sydlige Kaukasus, stiller krav om en indsats til sikring af, at SPS-standarderne overholdes, især de veterinære og sundhedsmæssige standarder for dyr og animalske produkter.

| 3.9. | EØSU er af den opfattelse, at der må gøres alt for at sikre, at udviklingen af en mere produktiv landbrugssektor bliver en gevinst for forbrugerne, landbrugerne og generelt for landdistrikterne, som ofte er nogle af de fattigste regioner i landene. Med henblik på dette har EU i de senere år lanceret en række forskellige programmer sammen med sine østlige partnere. Programmerne omfatter alt fra levering af helt særlig teknisk bistand til meget store sektorprogrammer til støtte af gennemgribende reformer inden for landbrug, landdistriktudvikling og fødevaresikkerhed. I alle tilfælde er EØSU tilhænger af en tæt overvågning af effektiviteten af landbrugsreformerne i østpartnerskabslandene. |
| --- | --- |

3.9.

EØSU er af den opfattelse, at der må gøres alt for at sikre, at udviklingen af en mere produktiv landbrugssektor bliver en gevinst for forbrugerne, landbrugerne og generelt for landdistrikterne, som ofte er nogle af de fattigste regioner i landene. Med henblik på dette har EU i de senere år lanceret en række forskellige programmer sammen med sine østlige partnere. Programmerne omfatter alt fra levering af helt særlig teknisk bistand til meget store sektorprogrammer til støtte af gennemgribende reformer inden for landbrug, landdistriktudvikling og fødevaresikkerhed. I alle tilfælde er EØSU tilhænger af en tæt overvågning af effektiviteten af landbrugsreformerne i østpartnerskabslandene.

| 3.10. | EØSU opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at indgå i en ny og dybere politisk dialog med de enkelte lande om strategisk planlægning og reformer inden for landbrug, skovbrug og bæredygtig udvikling, som er i overensstemmelse med de givne regler og øger landbrugsstrukturernes konkurrencedygtighed og gennemsigtigheden af de nationale landbrugsmarkeder. |
| --- | --- |

3.10.

EØSU opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at indgå i en ny og dybere politisk dialog med de enkelte lande om strategisk planlægning og reformer inden for landbrug, skovbrug og bæredygtig udvikling, som er i overensstemmelse med de givne regler og øger landbrugsstrukturernes konkurrencedygtighed og gennemsigtigheden af de nationale landbrugsmarkeder.

| 3.11. | For at støtte landbrugets udvikling i østpartnerskabslandene mener EØSU, at en prioritet må være at etablere lokale landbrugsorganisationer og styrke dem gennem udviklingsprojekter, hvis mål er at øge landbrugernes repræsentation og deltagelse i beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

3.11.

For at støtte landbrugets udvikling i østpartnerskabslandene mener EØSU, at en prioritet må være at etablere lokale landbrugsorganisationer og styrke dem gennem udviklingsprojekter, hvis mål er at øge landbrugernes repræsentation og deltagelse i beslutningsprocessen.

| 3.12. | Iværksætteri bør være et af fokusområderne for EU's aktiviteter i østpartnerskabslandene, da vi ikke må glemme, at fremme af iværksætteri i landdistrikter er af stor betydning, og at det kan realiseres gennem tilvejebringelse af de rette erhvervsvilkår: adgang til opstartskapital, banklån og reelle skatteincitamenter. |
| --- | --- |

3.12.

Iværksætteri bør være et af fokusområderne for EU's aktiviteter i østpartnerskabslandene, da vi ikke må glemme, at fremme af iværksætteri i landdistrikter er af stor betydning, og at det kan realiseres gennem tilvejebringelse af de rette erhvervsvilkår: adgang til opstartskapital, banklån og reelle skatteincitamenter.

| 3.13. | EØSU anser det for nødvendigt at fremhæve og styrke kvindernes og de unges rolle i landbruget og landbosamfundene ved øge deres deltagelse i erhvervsuddannelse og ved hjælp af særlige foranstaltninger i planerne for landdistriktudvikling. |
| --- | --- |

3.13.

EØSU anser det for nødvendigt at fremhæve og styrke kvindernes og de unges rolle i landbruget og landbosamfundene ved øge deres deltagelse i erhvervsuddannelse og ved hjælp af særlige foranstaltninger i planerne for landdistriktudvikling.

| 3.14. | EØSU håber, at panelet om miljø og klimaforandringer lykkes med gennemførelsen af følgende tre projekter under platform 2 — »Økonomisk integration og konvergens med EU-politikker«: Det fælles miljøinformationssystem (6), GREEN-projektet (7) og pakken »Clima East« (8). |
| --- | --- |

3.14.

EØSU håber, at panelet om miljø og klimaforandringer lykkes med gennemførelsen af følgende tre projekter under platform 2 — »Økonomisk integration og konvergens med EU-politikker«: Det fælles miljøinformationssystem (6), GREEN-projektet (7) og pakken »Clima East« (8).

| 3.15. | EØSU opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at fortsætte bestræbelserne for at forbedre miljøforvaltningssystemerne og systemerne for dataindsamling og -styring i østpartnerskabslandene, bistå østpartnerskabslandene med at iværksætte klimatilpasnings- og -modvirkningsforanstaltninger, fokusere på grønne politikker og sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre. |
| --- | --- |

3.15.

EØSU opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at fortsætte bestræbelserne for at forbedre miljøforvaltningssystemerne og systemerne for dataindsamling og -styring i østpartnerskabslandene, bistå østpartnerskabslandene med at iværksætte klimatilpasnings- og -modvirkningsforanstaltninger, fokusere på grønne politikker og sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre.

| 3.16. | EØSU anerkender vigtigheden af programmet »Greening Economies in the Eastern Neighbourhood« for bæredygtig udvikling, som OECD er ved at gennemføre i samarbejde med FN/ECE, UNEP og UNIDO for at bistå østpartnerskabslandene i omstillingen til en grøn økonomi. |
| --- | --- |

3.16.

EØSU anerkender vigtigheden af programmet »Greening Economies in the Eastern Neighbourhood« for bæredygtig udvikling, som OECD er ved at gennemføre i samarbejde med FN/ECE, UNEP og UNIDO for at bistå østpartnerskabslandene i omstillingen til en grøn økonomi.

4.   Landespecifikke bemærkninger

4.1.   
  Armenien

| 4.1.1. | Landbruget er en vigtig økonomisk sektor i Armenien, idet omkring en tredjedel af befolkningen bor i tyndtbefolkede land- og bjergområder, hvor subsistens- og semisubsistenslandbrug med lavt input er en vigtig kilde til underhold. Stort set hele bruttolandbrugsproduktet (ca. 97 %) produceres af små landbrug. |
| --- | --- |

4.1.1.

Landbruget er en vigtig økonomisk sektor i Armenien, idet omkring en tredjedel af befolkningen bor i tyndtbefolkede land- og bjergområder, hvor subsistens- og semisubsistenslandbrug med lavt input er en vigtig kilde til underhold. Stort set hele bruttolandbrugsproduktet (ca. 97 %) produceres af små landbrug.

| 4.1.2. | Armenien har desuden gennemført et af de mest vidtrækkende landreformprogrammer, således at størstedelen af landbrugsjorden var blevet privatiseret ved midten af 1994. Resultatet var, at jorden blev opdelt i mere end 1,2 millioner lodder. |
| --- | --- |

4.1.2.

Armenien har desuden gennemført et af de mest vidtrækkende landreformprogrammer, således at størstedelen af landbrugsjorden var blevet privatiseret ved midten af 1994. Resultatet var, at jorden blev opdelt i mere end 1,2 millioner lodder.

| 4.1.3. | Armenien har begrænsede jordressourcer, eftersom agerjord kun tegner sig for 16,8 % af landets samlede jordareal. Frugtbar vulkansk jord skaber muligheder for at dyrke hvede og byg og græsning til dyr. Ved hjælp af kunstvanding dyrkes der bl.a. abrikoser, ferskner, blommer, æbler, kirsebær, valnødder, kvæder, figner, granatæbler og andre frugter og vindruer, som bruges til landets internationalt kendte brandy. |
| --- | --- |

4.1.3.

Armenien har begrænsede jordressourcer, eftersom agerjord kun tegner sig for 16,8 % af landets samlede jordareal. Frugtbar vulkansk jord skaber muligheder for at dyrke hvede og byg og græsning til dyr. Ved hjælp af kunstvanding dyrkes der bl.a. abrikoser, ferskner, blommer, æbler, kirsebær, valnødder, kvæder, figner, granatæbler og andre frugter og vindruer, som bruges til landets internationalt kendte brandy.

| 4.1.4. | Forhandlingerne om associeringsaftalen, herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde, blev afsluttet i juli 2013. Men da Armenien i september 2013 meddelte, at det tilsluttede sig toldunionen, blev associeringsaftalen ikke underskrevet, da den ikke er forenelig med medlemsskab af toldunionen. Den Europæiske Union samarbejder fortsat med Armenien på alle områder, der er forenelige med denne beslutning. |
| --- | --- |

4.1.4.

Forhandlingerne om associeringsaftalen, herunder et vidtgående og bredt frihandelsområde, blev afsluttet i juli 2013. Men da Armenien i september 2013 meddelte, at det tilsluttede sig toldunionen, blev associeringsaftalen ikke underskrevet, da den ikke er forenelig med medlemsskab af toldunionen. Den Europæiske Union samarbejder fortsat med Armenien på alle områder, der er forenelige med denne beslutning.

4.2.   
  Aserbajdsjan

| 4.2.1. | De vigtigste økonomiske sektorer i Aserbajdsjan er olie og gas, mens landbruget yder et vigtigt bidrag til landets ikke olierelaterede økonomi. Næsten halvdelen af befolkningen i Aserbajdsjan bor i landdistrikter, og de er afhængige af landbruget til deres underhold. |
| --- | --- |

4.2.1.

De vigtigste økonomiske sektorer i Aserbajdsjan er olie og gas, mens landbruget yder et vigtigt bidrag til landets ikke olierelaterede økonomi. Næsten halvdelen af befolkningen i Aserbajdsjan bor i landdistrikter, og de er afhængige af landbruget til deres underhold.

| 4.2.2. | Blandet landbrug med nogenlunde samme dyrkningsmønstre er det mest almindelige. De vigtigste landbrugsafgrøder i Aserbajdsjan er salgsafgrøder, vindruer, bomuld, tobak, citrusfrugter og grøntsager. Husdyrhold, mejeriprodukter, vin og spiritus er også vigtige landbrugsprodukter. |
| --- | --- |

4.2.2.

Blandet landbrug med nogenlunde samme dyrkningsmønstre er det mest almindelige. De vigtigste landbrugsafgrøder i Aserbajdsjan er salgsafgrøder, vindruer, bomuld, tobak, citrusfrugter og grøntsager. Husdyrhold, mejeriprodukter, vin og spiritus er også vigtige landbrugsprodukter.

| 4.2.3. | I 2010 tog EU og Aserbajdsjan hul på forhandlingerne om en associeringsaftale (som ikke omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, da ansøgningen til WTO endnu ikke er færdigbehandlet). Aserbajdsjans regering sendte i 1997 en officiel ansøgning til WTO's sekretariat om at blive medlem af WTO, og drøftelserne er endnu ikke afsluttet. |
| --- | --- |

4.2.3.

I 2010 tog EU og Aserbajdsjan hul på forhandlingerne om en associeringsaftale (som ikke omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, da ansøgningen til WTO endnu ikke er færdigbehandlet). Aserbajdsjans regering sendte i 1997 en officiel ansøgning til WTO's sekretariat om at blive medlem af WTO, og drøftelserne er endnu ikke afsluttet.

4.3.   
  Hviderusland

| 4.3.1. | I Hviderusland beskæftiger landbrugssektoren omkring en tiendedel af arbejdsstyrken og udgøres fortrinsvis af store kollektive statslandbrug. I det meste af landet er landbruget en blanding af afgrøder og husdyravl. Kartofler, sukkerroer, byg, hvede, rug og majs er vigtige landbrugsafgrøder. En stor procentdel af det dyrkede korn bruges til dyrefoder. Kvæg, fjerkræ og grise er de vigtigste husdyr. Næsten to femtedele af Hviderusland er dækket af skov, som udnyttes til produktion af træ- og papirprodukter. |
| --- | --- |

4.3.1.

I Hviderusland beskæftiger landbrugssektoren omkring en tiendedel af arbejdsstyrken og udgøres fortrinsvis af store kollektive statslandbrug. I det meste af landet er landbruget en blanding af afgrøder og husdyravl. Kartofler, sukkerroer, byg, hvede, rug og majs er vigtige landbrugsafgrøder. En stor procentdel af det dyrkede korn bruges til dyrefoder. Kvæg, fjerkræ og grise er de vigtigste husdyr. Næsten to femtedele af Hviderusland er dækket af skov, som udnyttes til produktion af træ- og papirprodukter.

| 4.3.2. | Ratificeringen af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Hviderusland (forhandlet i 1995) har siden 1997 været sat på hold som følge af den politiske situation i landet |
| --- | --- |

4.3.2.

Ratificeringen af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Hviderusland (forhandlet i 1995) har siden 1997 været sat på hold som følge af den politiske situation i landet

| 4.3.3. | Hviderusland ansøgte om medlemsskab af WTO i 1993. Tiltrædelsesprocessen er endnu ikke afsluttet. |
| --- | --- |

4.3.3.

Hviderusland ansøgte om medlemsskab af WTO i 1993. Tiltrædelsesprocessen er endnu ikke afsluttet.

4.4.   
  Georgien

| 4.4.1. | Landbruget i Georgien er af afgørende betydning for landets befolkning, da det udgør et vigtigt sikkerhedsnet i landdistrikterne, hvor næsten halvdelen af Georgiens indbyggere bor. Landbrugsjorden er stærkt opsplittet, eftersom 95 % af landbrugerne er »små landbrugere«, og hver familie i reglen har omkring 1,2 hektar og 2 køer. Denne opsplitning blev endnu mere udtalt med den privatisering af jord, der fandt sted i 1990'erne, og som førte til, at der opstod en ny klasse af omkring en halv million »landbrugere«, der kategoriseres som selvstændige landbrugere. |
| --- | --- |

4.4.1.

Landbruget i Georgien er af afgørende betydning for landets befolkning, da det udgør et vigtigt sikkerhedsnet i landdistrikterne, hvor næsten halvdelen af Georgiens indbyggere bor. Landbrugsjorden er stærkt opsplittet, eftersom 95 % af landbrugerne er »små landbrugere«, og hver familie i reglen har omkring 1,2 hektar og 2 køer. Denne opsplitning blev endnu mere udtalt med den privatisering af jord, der fandt sted i 1990'erne, og som førte til, at der opstod en ny klasse af omkring en halv million »landbrugere«, der kategoriseres som selvstændige landbrugere.

| 4.4.2. | Samlet set er mælk og kød de landbrugsprodukter, der har den højeste værdi. Husdyravlere giver deres dyr meget lidt højkvalitetsfoder, idet de støtter sig til gratis eller ekstremt billig græsjord og hø om vinteren. Ikke blot betyder dette en lav mælkeydelse, men gør også en konkurrencedygtig kødproduktion væsentligt vanskeligere. Også vinproduktionen er en meget vigtig del af landbrugssektoren. De fleste landbrugsaktiviteter er koncentreret i de frugtbare floddale og -sletter, hvor de vigtigste produkter er citrusfrugter, vindruer og nødder. |
| --- | --- |

4.4.2.

Samlet set er mælk og kød de landbrugsprodukter, der har den højeste værdi. Husdyravlere giver deres dyr meget lidt højkvalitetsfoder, idet de støtter sig til gratis eller ekstremt billig græsjord og hø om vinteren. Ikke blot betyder dette en lav mælkeydelse, men gør også en konkurrencedygtig kødproduktion væsentligt vanskeligere. Også vinproduktionen er en meget vigtig del af landbrugssektoren. De fleste landbrugsaktiviteter er koncentreret i de frugtbare floddale og -sletter, hvor de vigtigste produkter er citrusfrugter, vindruer og nødder.

| 4.4.3. | Forbindelserne mellem EU og Georgien har været bestemt af den ramme, der udgøres af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som er blevet erstattet af associeringsaftalen mellem EU og Georgien omfattende et vidtgående og bredt frihandelsområde, og som blev underskrevet den 27. juni 2014 og har fundet midlertidig anvendelse siden 1. september 2014. Hvad angår handelen med landbrugsprodukter er der gjort betydelige indrømmelser under aftalen om et vidtgående og bredt frihandelsområde. Importen af landbrugsprodukter fra EU til Georgien er fuldstændigt liberaliseret. |
| --- | --- |

4.4.3.

Forbindelserne mellem EU og Georgien har været bestemt af den ramme, der udgøres af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som er blevet erstattet af associeringsaftalen mellem EU og Georgien omfattende et vidtgående og bredt frihandelsområde, og som blev underskrevet den 27. juni 2014 og har fundet midlertidig anvendelse siden 1. september 2014. Hvad angår handelen med landbrugsprodukter er der gjort betydelige indrømmelser under aftalen om et vidtgående og bredt frihandelsområde. Importen af landbrugsprodukter fra EU til Georgien er fuldstændigt liberaliseret.

4.5.   
  Moldova

| 4.5.1. | Landbruget er ekstremt vigtigt for Moldova. Landbrugsjorden udgør ca. 75 % af det samlede landareal, og størsteparten bruges til at dyrke midlertidige afgrøder. Omkring en tiendedel af jorden bruges til at dyrke permanente afgrøder. Moldova er et overvejende landbrugssamfund, hvor landbrugssektoren beskæftiger 26,4 % af den erhvervsaktive befolkning og skaber 14,6 % af landets BNP. |
| --- | --- |

4.5.1.

Landbruget er ekstremt vigtigt for Moldova. Landbrugsjorden udgør ca. 75 % af det samlede landareal, og størsteparten bruges til at dyrke midlertidige afgrøder. Omkring en tiendedel af jorden bruges til at dyrke permanente afgrøder. Moldova er et overvejende landbrugssamfund, hvor landbrugssektoren beskæftiger 26,4 % af den erhvervsaktive befolkning og skaber 14,6 % af landets BNP.

| 4.5.2. | Som et resultat af jordreformen har opdelingen af landbrugsjorden ændret sig. Efter privatiseringerne i slutningen af 1990'erne er en stor del af jorden nu små individuelle lodder. Privatiseringen har betydet, at den gennemsnitlige bedrift er på 1,4 ha, som igen er underopdelt i særskilte lodder afhængig af jordtype (agerjord, plantage, vinmarker), så der er ca. 1 mio. jordejere. Af den samlede landbrugsjord er ca. 0,66 mio. ha offentligt ejet i en eller anden form (26,2 %), og 1,84 mio. ha er i privat eje og/eller brug (73,8 %). |
| --- | --- |

4.5.2.

Som et resultat af jordreformen har opdelingen af landbrugsjorden ændret sig. Efter privatiseringerne i slutningen af 1990'erne er en stor del af jorden nu små individuelle lodder. Privatiseringen har betydet, at den gennemsnitlige bedrift er på 1,4 ha, som igen er underopdelt i særskilte lodder afhængig af jordtype (agerjord, plantage, vinmarker), så der er ca. 1 mio. jordejere. Af den samlede landbrugsjord er ca. 0,66 mio. ha offentligt ejet i en eller anden form (26,2 %), og 1,84 mio. ha er i privat eje og/eller brug (73,8 %).

| 4.5.3. | Ser man på værdien af landbrugsproduktionen, bidrager planteavl med over to tredjedele af den samlede værdi, mens husdyravl og tjenester bidrager med henholdsvis ca. 30 % og 2,4 %. Vindruer og mælk er de landbrugsprodukter, der har den højeste værdi. |
| --- | --- |

4.5.3.

Ser man på værdien af landbrugsproduktionen, bidrager planteavl med over to tredjedele af den samlede værdi, mens husdyravl og tjenester bidrager med henholdsvis ca. 30 % og 2,4 %. Vindruer og mælk er de landbrugsprodukter, der har den højeste værdi.

| 4.5.4. | Siden 1998 har forbindelserne mellem EU og Moldova været bestemt af den ramme, der udgøres af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som nu er blevet erstattet af associeringsaftalen mellem EU og Moldova, der blev underskrevet den 27. juni 2014, og som omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, der har været midlertidigt gældende siden 1. september 2014. |
| --- | --- |

4.5.4.

Siden 1998 har forbindelserne mellem EU og Moldova været bestemt af den ramme, der udgøres af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som nu er blevet erstattet af associeringsaftalen mellem EU og Moldova, der blev underskrevet den 27. juni 2014, og som omfatter et vidtgående og bredt frihandelsområde, der har været midlertidigt gældende siden 1. september 2014.

4.6.   
  Ukraine

| 4.6.1. | Til dels på grund af god jord og et gunstigt klima er Ukraines afgrødeproduktion højtudviklet. Produktionen af korn og kartofler er blandt de højeste i Europa, og landet er en af verdens største producenter af sukkerroer og solsikkeolie. Ukraines husdyrsektor er ikke fulgt med afgrødesektoren, men alligevel er den samlede produktion betydeligt højere end i de fleste andre europæiske lande. |
| --- | --- |

4.6.1.

Til dels på grund af god jord og et gunstigt klima er Ukraines afgrødeproduktion højtudviklet. Produktionen af korn og kartofler er blandt de højeste i Europa, og landet er en af verdens største producenter af sukkerroer og solsikkeolie. Ukraines husdyrsektor er ikke fulgt med afgrødesektoren, men alligevel er den samlede produktion betydeligt højere end i de fleste andre europæiske lande.

| 4.6.2. | En ny associeringsaftale omfattende et vidtgående og bredt frihandelsområde blev forhandlet i 2007-2011 og paraferet i 2012. De politiske dele af associeringsaftalen blev endelig underskrevet den 21. marts 2014, mens de resterende dele af aftalen, herunder om det vidtgående og brede frihandelsområde, blev underskrevet den 27. juni 2014. Siden 23. april 2014 har EU ensidigt givet Ukraine autonome handelspræferencer for at hjælpe landet i den nuværende situation. |
| --- | --- |

4.6.2.

En ny associeringsaftale omfattende et vidtgående og bredt frihandelsområde blev forhandlet i 2007-2011 og paraferet i 2012. De politiske dele af associeringsaftalen blev endelig underskrevet den 21. marts 2014, mens de resterende dele af aftalen, herunder om det vidtgående og brede frihandelsområde, blev underskrevet den 27. juni 2014. Siden 23. april 2014 har EU ensidigt givet Ukraine autonome handelspræferencer for at hjælpe landet i den nuværende situation.

| 4.6.3. | Det EU-støttede projekt om forbedring af fødevarekontrollen i Ukraine »Improvement of Food Safety control System in Ukraine« (IFSSU) blev lanceret i juli 2014 med de formål at højne sundhedskvaliteten af ukrainske fødevarer og øge de ukrainske forbrugeres tillid til den nationale produktion. EU bistår også Ukraines statslige veterinære og planteveterinære tjeneste med at forbedre systemet, der sikrer sunde fødevarer »fra jord til bord«. Med et budget på næsten 3,8 mio. EUR over en periode på 33 måneder er IFSSU-projektet omfattet af det prioriterede område »Fødevaresikkerhed og fødevaresikring«. |
| --- | --- |

4.6.3.

Det EU-støttede projekt om forbedring af fødevarekontrollen i Ukraine »Improvement of Food Safety control System in Ukraine« (IFSSU) blev lanceret i juli 2014 med de formål at højne sundhedskvaliteten af ukrainske fødevarer og øge de ukrainske forbrugeres tillid til den nationale produktion. EU bistår også Ukraines statslige veterinære og planteveterinære tjeneste med at forbedre systemet, der sikrer sunde fødevarer »fra jord til bord«. Med et budget på næsten 3,8 mio. EUR over en periode på 33 måneder er IFSSU-projektet omfattet af det prioriterede område »Fødevaresikkerhed og fødevaresikring«.

5.   ENPARD's rolle

| 5.1. | ENPARD blev oprettet ved to fælles meddelelser fra Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten offentliggjort i marts og maj 2011 som led i EU's engagement i at skabe inklusiv vækst og stabilitet i sine nabolande og i anerkendelse af landbrugets potentiale for at sikre fødevareforsyningen, bæredygtig produktion og beskæftigelse i landdistrikter. |
| --- | --- |

5.1.

ENPARD blev oprettet ved to fælles meddelelser fra Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten offentliggjort i marts og maj 2011 som led i EU's engagement i at skabe inklusiv vækst og stabilitet i sine nabolande og i anerkendelse af landbrugets potentiale for at sikre fødevareforsyningen, bæredygtig produktion og beskæftigelse i landdistrikter.

| 5.2. | EU tilbyder alle partnerlandene at indgå i en dialog om ENPARD og er indstillet på at bistå med gennemførelsen af ENPARD-politikker og de deraf følgende reformer i alle de lande, der giver tilsagn om at gøre landbrug og landdistriktudvikling til et omdrejningspunkt for deres samarbejde med EU. Dette omfatter bistand til at udarbejde langsigtede strategier for landbruget og landdistriktudviklingen med alle de relevante interessenter og til at opbygge den nødvendige institutionelle kapacitet på nationalt og lokalt niveau. |
| --- | --- |

5.2.

EU tilbyder alle partnerlandene at indgå i en dialog om ENPARD og er indstillet på at bistå med gennemførelsen af ENPARD-politikker og de deraf følgende reformer i alle de lande, der giver tilsagn om at gøre landbrug og landdistriktudvikling til et omdrejningspunkt for deres samarbejde med EU. Dette omfatter bistand til at udarbejde langsigtede strategier for landbruget og landdistriktudviklingen med alle de relevante interessenter og til at opbygge den nødvendige institutionelle kapacitet på nationalt og lokalt niveau.

| 5.3. | Programmet har allerede givet resultater i Georgien: loven om landbrugskooperativer, netværket af 54 informations- og rådgivningscentre for landbrugsstrategi osv. Den 11. marts 2014 godkendte Kommissionen fire støttetilskud på i alt 15 mio. EUR til små landbrugere i Georgien inden for rammerne af ENPARD-initiativet. Projekterne vil bidrage med teknisk bistand til etableringen af mere end 160 kooperativer i alle Georgiens regioner. Formålet med disse kooperativer er at gøre det muligt for små landbrugere at gå sammen og opnå stordriftsfordele, øge deres effektivitet og forbedre deres forbindelser til markederne. De samlede ENPARD-midler til Georgien beløber sig til 52 mio. EUR over en periode på fem år (marts 2013-marts 2018). |
| --- | --- |

5.3.

Programmet har allerede givet resultater i Georgien: loven om landbrugskooperativer, netværket af 54 informations- og rådgivningscentre for landbrugsstrategi osv. Den 11. marts 2014 godkendte Kommissionen fire støttetilskud på i alt 15 mio. EUR til små landbrugere i Georgien inden for rammerne af ENPARD-initiativet. Projekterne vil bidrage med teknisk bistand til etableringen af mere end 160 kooperativer i alle Georgiens regioner. Formålet med disse kooperativer er at gøre det muligt for små landbrugere at gå sammen og opnå stordriftsfordele, øge deres effektivitet og forbedre deres forbindelser til markederne. De samlede ENPARD-midler til Georgien beløber sig til 52 mio. EUR over en periode på fem år (marts 2013-marts 2018).

| 5.4. | EU's bistand til Armenien var i perioden 2011-2013 på 157 mio. EUR (sammenlignet med 98,4 mio. EUR i perioden 2007-2010). I december 2013 godkendte EU en ny finansieringsramme på 41 mio. EUR til støtte til civilsamfundet, regionaludvikling og landbrug i Armenien under naboskabspolitikken. Af dette samlede beløb er 25 mio. EUR afsat til gennemførelsen af ENPARD-initiativet i Armenien. Disse midler vil især gå til at forbedre de landbrugsrelaterede institutioners resultater, støtte udviklingen af landbrugsorganisationer, udarbejde landbrugsstatistikker og sikre indbyggerne i Armenien flere fødevarer til overkommelige priser. De skal også bruges til at forbedre vilkårene i landdistrikter ved at skabe arbejdspladser, etablere offentlig-private partnerskaber og uddanne arbejdsstyrken. |
| --- | --- |

5.4.

EU's bistand til Armenien var i perioden 2011-2013 på 157 mio. EUR (sammenlignet med 98,4 mio. EUR i perioden 2007-2010). I december 2013 godkendte EU en ny finansieringsramme på 41 mio. EUR til støtte til civilsamfundet, regionaludvikling og landbrug i Armenien under naboskabspolitikken. Af dette samlede beløb er 25 mio. EUR afsat til gennemførelsen af ENPARD-initiativet i Armenien. Disse midler vil især gå til at forbedre de landbrugsrelaterede institutioners resultater, støtte udviklingen af landbrugsorganisationer, udarbejde landbrugsstatistikker og sikre indbyggerne i Armenien flere fødevarer til overkommelige priser. De skal også bruges til at forbedre vilkårene i landdistrikter ved at skabe arbejdspladser, etablere offentlig-private partnerskaber og uddanne arbejdsstyrken.

| 5.5. | I Moldova har programmet for stimulering af økonomien i landdistrikter siden 2010 vist sig som et effektivt redskab til jobskabelse i Moldovas provinser. Landbrug og landdistriktudvikling er blevet identificeret som et fokusområde for udviklingssamarbejdet mellem EU og Moldova i perioden 2014-2017, og der er mellem 100 og 120 mio. EUR til rådighed for denne sektor. I den forbindelse blev der i sommeren 2014 vedtaget et vidtspændende ENPARD-program for Moldova med et budget på 64 mio. EUR, hvis gennemførelse påbegyndtes i begyndelsen af 2015. Med budgetstøtte og teknisk bistand skal programmet understøtte en langsigtet, omfattende strategi for udvikling af sektoren, som regeringen har udarbejdet. Denne økonomiske støtte bidrager til at øge landbrugssektorens konkurrenceevne og til at uddybe drøftelserne om udvikling af nye politikker. |
| --- | --- |

5.5.

I Moldova har programmet for stimulering af økonomien i landdistrikter siden 2010 vist sig som et effektivt redskab til jobskabelse i Moldovas provinser. Landbrug og landdistriktudvikling er blevet identificeret som et fokusområde for udviklingssamarbejdet mellem EU og Moldova i perioden 2014-2017, og der er mellem 100 og 120 mio. EUR til rådighed for denne sektor. I den forbindelse blev der i sommeren 2014 vedtaget et vidtspændende ENPARD-program for Moldova med et budget på 64 mio. EUR, hvis gennemførelse påbegyndtes i begyndelsen af 2015. Med budgetstøtte og teknisk bistand skal programmet understøtte en langsigtet, omfattende strategi for udvikling af sektoren, som regeringen har udarbejdet. Denne økonomiske støtte bidrager til at øge landbrugssektorens konkurrenceevne og til at uddybe drøftelserne om udvikling af nye politikker.

6.   EØSU's rolle

| 6.1. | I erkendelse af civilsamfundets fundamentale rolle i østpartnerskabslandene er EØSU villig til at spille en aktiv rolle og dele ud af sine erfaringer med det sigte at få gjort landbrugssektoren mere effektiv, hvilket nærmere bestemt vil sige at






  — | bistå med at kortlægge civilsamfundsorganisationer, som er aktive inden for landbrug og bæredygtig udvikling, og forbedre situationen i kraft af en åben og inkluderende dialog med en lang række interessenter; |
| --- | --- | --- |

6.1.

I erkendelse af civilsamfundets fundamentale rolle i østpartnerskabslandene er EØSU villig til at spille en aktiv rolle og dele ud af sine erfaringer med det sigte at få gjort landbrugssektoren mere effektiv, hvilket nærmere bestemt vil sige at

—

bistå med at kortlægge civilsamfundsorganisationer, som er aktive inden for landbrug og bæredygtig udvikling, og forbedre situationen i kraft af en åben og inkluderende dialog med en lang række interessenter;

| — | dele ud af sine erfaringer — fra bl.a. nyere EU-medlemsstater — med at fastlægge særlige betingelser og processer for etablering af virkeligt repræsentative civilsamfundsorganisationer inden for landbrug og miljø og for deres inddragelse i beslutningstagningen i østpartnerskabslandene; |
| --- | --- |

—

dele ud af sine erfaringer — fra bl.a. nyere EU-medlemsstater — med at fastlægge særlige betingelser og processer for etablering af virkeligt repræsentative civilsamfundsorganisationer inden for landbrug og miljø og for deres inddragelse i beslutningstagningen i østpartnerskabslandene;

| — | udveksle bedste praksis på områder som landbrug, netværk for landdistriktudvikling, bæredygtig udvikling, iværksætteri og virksomheders sociale ansvar; |
| --- | --- |

—

udveksle bedste praksis på områder som landbrug, netværk for landdistriktudvikling, bæredygtig udvikling, iværksætteri og virksomheders sociale ansvar;

| — | deltage mere aktivt i arbejdet i østpartnerskabets platform 2 »Økonomisk integration og konvergens med EU's politikker«, især i panelet om landbrug og udvikling af landdistrikter og i panelet om miljø og klimaforandringer med henblik på at fremme grønne teknologier, økoinnovation og biodiversitet. |
| --- | --- |

—

deltage mere aktivt i arbejdet i østpartnerskabets platform 2 »Økonomisk integration og konvergens med EU's politikker«, især i panelet om landbrug og udvikling af landdistrikter og i panelet om miljø og klimaforandringer med henblik på at fremme grønne teknologier, økoinnovation og biodiversitet.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Fælles høringsdokument »Mod en ny europæisk naboskabspolitik«, 4. marts 2015.

1

(2)  Den 29. maj 2014 undertegnede præsidenterne for Kasakhstan, Hviderusland og Rusland traktaten om Den Eurasiatiske Økonomiske Union. Armeniens tiltrædelsesaftale blev undertegnet den 9. oktober 2014 og trådte i kraft den 2. januar 2015.

2

(3)  http://www.bundestag.de/presse/hib/2015_01/-/357564.

3

(4)  EUT C 12 af 15.1.2015, s. 48, EUT C 161 af 6.6.2013, s. 40, EUT C 299 af 4.10.2012, s. 34, EUT C 248 af 25.8.2011, s. 37, EUT C 277 af 17.11.2009, s. 30.

4

(5)  Georgien lancerede i 2014 det andet program for regional udvikling, som skal tilbyde yderligere støtte til forbedring af den socioøkonomiske udvikling i landets ni regioner og af befolkningens levevilkår. I Armenien fortsattes gennemførelsen af programmet for støtte til regionaludvikling i 2014. Moldova modtager støtte fra et nyt projekt, som skal forbedre den regionale planlægning og projektpipelines i de nordlige, sydlige og centrale udviklingsregioner. I Aserbajdsjan blev der iværksat et nyt program for regional udvikling.

5

(6)  Projektets mål er at forbedre miljøbeskyttelsen i østpartnerskabsregionen ved at udvide principperne for det fælles miljøinformationssystem til dette område.

6

(7)  GREEN-projektets overordnede mål er at støtte partnerlandene i deres omstilling til en grønnere økonomi ved at bryde forbindelsen mellem økonomisk vækst og miljøforringelser og udtømning af ressourcer.

7

(8)  Clima East-pakken yder støtte til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer i den østlige naboregion, og målet er en gradvis tilpasning til EU's miljø- og klimalovgivning.

8

---

BILAG I (1)

EU-bistand til østpartnerskabslandene (2014-2020)

| Land | Bevilling 2014-2017
  (mio. EUR) | Fokusområder | Vejledende tildeling
  (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Armenien | 140-170 | Udvikling af den private sektor | 35 |
| Reform af den offentlige forvaltning | 25 |
| Reform af retsvæsenet | 20 |
| Aserbajdsjan | 77-94 | Regional- og landdistriktudvikling | 40 |
| Reform af retsvæsenet | 20 |
| Uddannelse og færdighedsudvikling | 20 |
| Hviderusland | 71-89 | Social inklusion | 30 |
| Miljø | 25 |
| Lokal/regional økonomisk udvikling | 25 |
| Georgien | 335-410 | Reform af den offentlige forvaltning | 25 |
| Landbrug og landdistriktudvikling | 30 |
| Reform af retsvæsenet | 25 |
| Moldova | 335-410 | Reform af den offentlige forvaltning | 30 |
| Landbrug og landdistriktudvikling | 30 |
| Politireform og grænseforvaltning | 20 |
| | Bevilling 2014 | | |
| Ukraine | 355 | Særforanstaltning: Statsopbygningskontrakt | |

Land

Bevilling 2014-2017

(mio. EUR)

Fokusområder

Vejledende tildeling

(%)

Armenien

140-170

Udvikling af den private sektor

35

Reform af den offentlige forvaltning

25

Reform af retsvæsenet

20

Aserbajdsjan

77-94

Regional- og landdistriktudvikling

40

Reform af retsvæsenet

20

Uddannelse og færdighedsudvikling

20

Hviderusland

71-89

Social inklusion

30

Miljø

25

Lokal/regional økonomisk udvikling

25

Georgien

335-410

Reform af den offentlige forvaltning

25

Landbrug og landdistriktudvikling

30

Reform af retsvæsenet

25

Moldova

335-410

Reform af den offentlige forvaltning

30

Landbrug og landdistriktudvikling

30

Politireform og grænseforvaltning

20

Bevilling 2014

Ukraine

355

Særforanstaltning: Statsopbygningskontrakt

---

(1)  Oplysninger fra EU-Udenrigstjenestens websted: http://eeas.europa.eu/enp/documents/financing-the-enp/index_en.htm

---

BILAG II

https://www.zm.gov.lv/public/ck/files/Joint_statement_16_04_2015.pdf

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/138 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/138

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ILO-konvention mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen

(initiativudtalelse)

(2016/C 013/21)

| Ordfører: | Béatrice OUIN |
| --- | --- |

Ordfører:

Béatrice OUIN

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»En ILO-konvention mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen«.

(initiativudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 16. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 209 stemmer for, 2 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) spiller gennem sin trepartsstruktur en afgørende rolle på den internationale scene for at forbedre arbejdstagernes situation og virksomhedernes funktion. EU er ikke medlem af ILO, men det er EU's medlemsstater foruden de organisationer, der repræsenterer de europæiske arbejdstagere og arbejdsgivere. Det er Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs (EØSU) ønske, at EU's medlemsstater og de europæiske organisationer handler for at videreformidle de europæiske værdier og resultater på globalt plan. |
| --- | --- |

1.1.

Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) spiller gennem sin trepartsstruktur en afgørende rolle på den internationale scene for at forbedre arbejdstagernes situation og virksomhedernes funktion. EU er ikke medlem af ILO, men det er EU's medlemsstater foruden de organisationer, der repræsenterer de europæiske arbejdstagere og arbejdsgivere. Det er Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs (EØSU) ønske, at EU's medlemsstater og de europæiske organisationer handler for at videreformidle de europæiske værdier og resultater på globalt plan.

| 1.2. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at:






  — | seksuel og kønsbaseret vold på arbejdspladsen er hindringer for et anstændigt arbejde (hvor værdigheden respekteres, og man sørger for sikkerhed og arbejdstagernes ansvarliggørelse og selvstændighed) |
| --- | --- | --- |

1.2.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at:

—

seksuel og kønsbaseret vold på arbejdspladsen er hindringer for et anstændigt arbejde (hvor værdigheden respekteres, og man sørger for sikkerhed og arbejdstagernes ansvarliggørelse og selvstændighed)

| — | kønsbaseret vold på arbejdspladsen er en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne, et angreb på værdigheden og den fysiske og psykologiske integritet |
| --- | --- |

—

kønsbaseret vold på arbejdspladsen er en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne, et angreb på værdigheden og den fysiske og psykologiske integritet

| — | volden skader økonomien og det sociale fremskridt, idet fundamentet i ansættelsesforholdet svækkes, og produktiviteten daler |
| --- | --- |

—

volden skader økonomien og det sociale fremskridt, idet fundamentet i ansættelsesforholdet svækkes, og produktiviteten daler

| — | volden afslører et ulige magtforhold mellem mænd og kvinder og er med til at opretholde ulighederne på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

volden afslører et ulige magtforhold mellem mænd og kvinder og er med til at opretholde ulighederne på arbejdspladsen

| — | kampen imod volden kræver inddragelse af civilsamfundet, navnlig arbejdsmarkedets parter, men også fagfolk inden for sundhedssektoren, politiet og retsvæsenet for at tage hånd om ofrene, samt medier og undervisere med henblik på at forebygge vold |
| --- | --- |

—

kampen imod volden kræver inddragelse af civilsamfundet, navnlig arbejdsmarkedets parter, men også fagfolk inden for sundhedssektoren, politiet og retsvæsenet for at tage hånd om ofrene, samt medier og undervisere med henblik på at forebygge vold

| — | det er i samfundets interesse at bekæmpe denne vold, uanset hvor den foregår, og at bandlyse den på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

—

det er i samfundets interesse at bekæmpe denne vold, uanset hvor den foregår, og at bandlyse den på arbejdspladsen.

| 1.3. | ILO’s Styrelsesråd skal i november 2015 beslutte, om udarbejdelsen af en international standard for kønsbaseret vold på arbejdspladsen skal sættes på dagsordenen ved Den Internationale Arbejdskonference (ILO’s beslutningsdygtige organ). EØSU støtter forslaget og opfordrer medlemsstaterne og de europæiske arbejdsmarkedsparter til at gøre det samme. |
| --- | --- |

1.3.

ILO’s Styrelsesråd skal i november 2015 beslutte, om udarbejdelsen af en international standard for kønsbaseret vold på arbejdspladsen skal sættes på dagsordenen ved Den Internationale Arbejdskonference (ILO’s beslutningsdygtige organ). EØSU støtter forslaget og opfordrer medlemsstaterne og de europæiske arbejdsmarkedsparter til at gøre det samme.

| 1.4. | EØSU ønsker, at Den Europæiske Unions medlemsstater, der allerede med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF (1) har udstyret sig med værktøjer til bekæmpelse af uligheder mellem mænd og kvinder samt sexchikane på arbejdspladsen, taler med én og samme røst i ILO. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU ønsker, at Den Europæiske Unions medlemsstater, der allerede med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF (1) har udstyret sig med værktøjer til bekæmpelse af uligheder mellem mænd og kvinder samt sexchikane på arbejdspladsen, taler med én og samme røst i ILO.

1

| 1.5. | De europæiske arbejdsmarkedsparter underskrev i 2007 en rammeaftale om bekæmpelse af mobning og vold på arbejdspladsen, der bør føre til, at de i fællesskab udtaler sig i debatten om dette projekt om en international arbejdsstandard (2). |
| --- | --- |

1.5.

De europæiske arbejdsmarkedsparter underskrev i 2007 en rammeaftale om bekæmpelse af mobning og vold på arbejdspladsen, der bør føre til, at de i fællesskab udtaler sig i debatten om dette projekt om en international arbejdsstandard (2).

2

2.   Indledning: kønsbaseret vold på arbejdspladsen

Indledning: kønsbaseret vold på arbejdspladsen

| 2.1. | I globaliseringens tidsalder er det nødvendigt at fastlægge internationale standarder til bekæmpelse og forebyggelse af kønsbaseret vold såvel i arbejdstagernes som i virksomhedernes og staternes interesse. Denne form for vold er en trussel mod den fysiske og mentale sundhed, er et angreb mod individets rettigheder og værdighed, går ud over ofrenes produktivitet og medfører udgifter for staten og samfundet. Alle bør derfor bekæmpe og forebygge denne vold. Kønsbaseret vold er en af de største hindringer for udvikling. |
| --- | --- |

2.1.

I globaliseringens tidsalder er det nødvendigt at fastlægge internationale standarder til bekæmpelse og forebyggelse af kønsbaseret vold såvel i arbejdstagernes som i virksomhedernes og staternes interesse. Denne form for vold er en trussel mod den fysiske og mentale sundhed, er et angreb mod individets rettigheder og værdighed, går ud over ofrenes produktivitet og medfører udgifter for staten og samfundet. Alle bør derfor bekæmpe og forebygge denne vold. Kønsbaseret vold er en af de største hindringer for udvikling.

| 2.2. | ILO's behandling af emnet |
| --- | --- |

2.2.

ILO's behandling af emnet

| 2.2.1. | Seksuel og kønsbaseret vold afspejler og øger samtidig ulighederne mellem kvinder og mænd og påvirker arbejdspladsen i negativ retning. En bekæmpelse af fænomenet indgår i flere af ILO's konventioner:






  — | Konvention nr. 29 om tvangsarbejde, 1930 |
| --- | --- | --- |

2.2.1.

Seksuel og kønsbaseret vold afspejler og øger samtidig ulighederne mellem kvinder og mænd og påvirker arbejdspladsen i negativ retning. En bekæmpelse af fænomenet indgår i flere af ILO's konventioner:

—

Konvention nr. 29 om tvangsarbejde, 1930

| — | Konvention nr. 97 om migrantarbejdstagere (revideret), 1949 |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 97 om migrantarbejdstagere (revideret), 1949

| — | Konvention nr. 100 om lige løn, 1951 |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 100 om lige løn, 1951

| — | Konvention nr. 111 om diskriminering (ansættelse og beskæftigelse), 1958 |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 111 om diskriminering (ansættelse og beskæftigelse), 1958

| — | Konvention nr. 189 om husarbejdere, 2011. |
| --- | --- |

—

Konvention nr. 189 om husarbejdere, 2011.

De foranstaltninger, der omtales i henstilling nr. 200 om HIV og AIDS og arbejdspladsen (2010), slår fast, at man skal træffe foranstaltninger for at forebygge og stoppe vold og mobning på arbejdspladsen. Endnu nyligere er henstilling nr. 204 om overgangen fra den uformelle til den formelle økonomi blevet vedtaget (af Den Internationale Arbejdskonference på dennes 104. møde i Genève den 12. juni 2015). Ifølge denne henstilling skal medlemsstaterne sikre, at en ramme af integrerede politikker indgår i de nationale udviklingsstrategier eller -planer. »Denne ramme af integrerede politikker bør omhandle [...] fremme af ligestilling og afskaffelse af alle former for forskelsbehandling og vold, herunder kønsbaseret vold på arbejdspladsen«
   (3).

Denne ramme af integrerede politikker bør omhandle [...] fremme af ligestilling og afskaffelse af alle former for forskelsbehandling og vold, herunder kønsbaseret vold på arbejdspladsen«

3

På nuværende tidspunkt er der dog ingen standard, der beskæftiger sig med det specifikke spørgsmål om kønsbaseret vold på arbejdspladsen.

| 2.2.2. | ILO's ekspertudvalg har forsøgt at udfylde dette tomrum: »[...] sexchikane går ud over ligestillingen på arbejdspladsen ved at krænke arbejdstagernes integritet, værdighed og velvære. Sexchikane skader virksomheden, idet fundamentet i ansættelsesforholdet svækkes, og produktiviteten daler. Ekspertudvalget har tidligere givet udtryk for den holdning, at sexchikane er en form for seksuel diskriminering og bør behandles inden for rammerne af de forpligtelser, der følger med konventionen [nr. 111]. I henhold til konventionen, der forbyder forskelsbehandling på grund af køn og kræver vedtagelse af en politik til fremme af lige muligheder og ligebehandling, bør der således træffes foranstaltninger for at udrydde sexchikane«
   (4). |
| --- | --- |

2.2.2.

ILO's ekspertudvalg har forsøgt at udfylde dette tomrum: »[...] sexchikane går ud over ligestillingen på arbejdspladsen ved at krænke arbejdstagernes integritet, værdighed og velvære. Sexchikane skader virksomheden, idet fundamentet i ansættelsesforholdet svækkes, og produktiviteten daler. Ekspertudvalget har tidligere givet udtryk for den holdning, at sexchikane er en form for seksuel diskriminering og bør behandles inden for rammerne af de forpligtelser, der følger med konventionen [nr. 111]. I henhold til konventionen, der forbyder forskelsbehandling på grund af køn og kræver vedtagelse af en politik til fremme af lige muligheder og ligebehandling, bør der således træffes foranstaltninger for at udrydde sexchikane«
   (4).

»[...] sexchikane går ud over ligestillingen på arbejdspladsen ved at krænke arbejdstagernes integritet, værdighed og velvære. Sexchikane skader virksomheden, idet fundamentet i ansættelsesforholdet svækkes, og produktiviteten daler. Ekspertudvalget har tidligere givet udtryk for den holdning, at sexchikane er en form for seksuel diskriminering og bør behandles inden for rammerne af de forpligtelser, der følger med konventionen [nr. 111]. I henhold til konventionen, der forbyder forskelsbehandling på grund af køn og kræver vedtagelse af en politik til fremme af lige muligheder og ligebehandling, bør der således træffes foranstaltninger for at udrydde sexchikane«

4

| 2.2.3. | Ekspertudvalget bemærkede i 2008, at »en anden stor mangel for så vidt angår gennemførelsen vedrører sexchikane, der er en alvorlig form for seksuel diskriminering og en krænkelse af personers rettigheder på arbejdspladsen. Derfor minder udvalget om sin generelle bemærkning fra 2002, hvori det understregede betydningen af at vedtage effektive foranstaltninger til forebyggelse af og forbud mod begge de to former, som sexchikane på arbejdspladsen kan dække over: den form, der minder om afpresning (»quid pro quo«), og den, der fører til et fjendtligt arbejdsmiljø«
   (5). |
| --- | --- |

2.2.3.

Ekspertudvalget bemærkede i 2008, at »en anden stor mangel for så vidt angår gennemførelsen vedrører sexchikane, der er en alvorlig form for seksuel diskriminering og en krænkelse af personers rettigheder på arbejdspladsen. Derfor minder udvalget om sin generelle bemærkning fra 2002, hvori det understregede betydningen af at vedtage effektive foranstaltninger til forebyggelse af og forbud mod begge de to former, som sexchikane på arbejdspladsen kan dække over: den form, der minder om afpresning (»quid pro quo«), og den, der fører til et fjendtligt arbejdsmiljø«
   (5).

»en anden stor mangel for så vidt angår gennemførelsen vedrører sexchikane, der er en alvorlig form for seksuel diskriminering og en krænkelse af personers rettigheder på arbejdspladsen. Derfor minder udvalget om sin generelle bemærkning fra 2002, hvori det understregede betydningen af at vedtage effektive foranstaltninger til forebyggelse af og forbud mod begge de to former, som sexchikane på arbejdspladsen kan dække over: den form, der minder om afpresning (»quid pro quo«), og den, der fører til et fjendtligt arbejdsmiljø«

5

| 2.2.4. | På det 320. og 323. møde i ILO's styrelsesråd (13.—27. marts 2014 og 12.—27. marts 2015) gav en lang række regeringer (Tyskland, Canada, Cuba, Frankrig, Indien, Italien, Mexico, Nederlandene, Sri Lanka, Uruguay og USA) udtryk for deres støtte til udarbejdelsen af en international standard om »vold mod kvinder og mænd på arbejdspladsen« for at udstyre regeringerne, fagforeningerne og arbejdsgiverne med nogle værktøjer, der sætter dem i stand til at kæmpe mod kønsbaseret vold og sexchikane og sende et klart signal om, at denne form for vold er en krænkelse af arbejdstagernes rettigheder. Denne anmodning får ligeledes opbakning af ILO's arbejdstagergruppe og Den Internationale Faglige Sammenslutning. |
| --- | --- |

2.2.4.

På det 320. og 323. møde i ILO's styrelsesråd (13.—27. marts 2014 og 12.—27. marts 2015) gav en lang række regeringer (Tyskland, Canada, Cuba, Frankrig, Indien, Italien, Mexico, Nederlandene, Sri Lanka, Uruguay og USA) udtryk for deres støtte til udarbejdelsen af en international standard om »vold mod kvinder og mænd på arbejdspladsen« for at udstyre regeringerne, fagforeningerne og arbejdsgiverne med nogle værktøjer, der sætter dem i stand til at kæmpe mod kønsbaseret vold og sexchikane og sende et klart signal om, at denne form for vold er en krænkelse af arbejdstagernes rettigheder. Denne anmodning får ligeledes opbakning af ILO's arbejdstagergruppe og Den Internationale Faglige Sammenslutning.

| 2.3. | Og i Europa: |
| --- | --- |

2.3.

Og i Europa:

| 2.3.1. | De europæiske arbejdsmarkedsparter underskrev i 2007 en rammeaftale om bekæmpelse af mobning og vold på arbejdspladsen, der bør føre til et ønske om en lignende lovgivning på internationalt plan (6). |
| --- | --- |

2.3.1.

De europæiske arbejdsmarkedsparter underskrev i 2007 en rammeaftale om bekæmpelse af mobning og vold på arbejdspladsen, der bør føre til et ønske om en lignende lovgivning på internationalt plan (6).

6

| 2.3.2. | I sine udtalelser om ligestilling mellem mænd og kvinder, og i en udtalelse om vold i hjemmet (7), har EØSU gentagne gange ytret sig om kønsbaseret og seksuel vold, som alt for mange kvinder verden over udsættes for. Derudover drejer det sig om et stadigt voksende problem: den økonomiske krise, strukturtilpasningsprogrammer og spareforanstaltninger har bidraget til øget vold på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

2.3.2.

I sine udtalelser om ligestilling mellem mænd og kvinder, og i en udtalelse om vold i hjemmet (7), har EØSU gentagne gange ytret sig om kønsbaseret og seksuel vold, som alt for mange kvinder verden over udsættes for. Derudover drejer det sig om et stadigt voksende problem: den økonomiske krise, strukturtilpasningsprogrammer og spareforanstaltninger har bidraget til øget vold på arbejdspladsen.

7

| 2.3.3. | EØSU ønsker, at Den Europæiske Unions medlemsstater, der allerede med direktiv 2002/73/EF (8) har udstyret sig med et værktøj til bekæmpelse af sexchikane på arbejdspladsen, taler med én og samme røst i ILO for at støtte udarbejdelsen af en international standard, der gør det muligt at bekæmpe kønsbaseret vold på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

2.3.3.

EØSU ønsker, at Den Europæiske Unions medlemsstater, der allerede med direktiv 2002/73/EF (8) har udstyret sig med et værktøj til bekæmpelse af sexchikane på arbejdspladsen, taler med én og samme røst i ILO for at støtte udarbejdelsen af en international standard, der gør det muligt at bekæmpe kønsbaseret vold på arbejdspladsen.

8

| 2.4. | Beskrivelse af situationen |
| --- | --- |

2.4.

Beskrivelse af situationen

| 2.4.1. | Kønsbaseret vold på arbejdspladsen er en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne, et angreb på værdigheden og den fysiske og psykologiske integritet. I hele verden udsættes 35 % af alle kvinder for direkte vold på arbejdspladsen, og mellem 40 og 50 % af kvinderne udsættes for uønskede seksuelle tilnærmelser, uønsket fysisk kontakt eller andre former for sexchikane. 45 % af kvinderne i EU siger, at de på et tidspunkt har været udsat for kønsbaseret vold. Mellem 40 og 45 % anfører, at de har været udsat for sexchikane på arbejdspladsen. Man skønner, at der i Europa hver dag dør syv kvinder som følge af kønsbaseret vold (9). |
| --- | --- |

2.4.1.

Kønsbaseret vold på arbejdspladsen er en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne, et angreb på værdigheden og den fysiske og psykologiske integritet. I hele verden udsættes 35 % af alle kvinder for direkte vold på arbejdspladsen, og mellem 40 og 50 % af kvinderne udsættes for uønskede seksuelle tilnærmelser, uønsket fysisk kontakt eller andre former for sexchikane. 45 % af kvinderne i EU siger, at de på et tidspunkt har været udsat for kønsbaseret vold. Mellem 40 og 45 % anfører, at de har været udsat for sexchikane på arbejdspladsen. Man skønner, at der i Europa hver dag dør syv kvinder som følge af kønsbaseret vold (9).

9

| 2.4.2. | Denne vold afslører et ulige magtforhold mellem mænd og kvinder og er med til at opretholde ulighederne. Den er udtryk for en vilje til dominans og er meget udbredt i samfund, hvor menneskerettighederne krænkes, men forekommer også i demokratiske samfund. Den må ikke forveksles med forførelse, der forudsætter respekt for den anden person. Seksuel og kønsbaseret vold er ikke en privatsag. At bekæmpe den er en opgave for den offentlige orden og den kollektive sikkerhed. |
| --- | --- |

2.4.2.

Denne vold afslører et ulige magtforhold mellem mænd og kvinder og er med til at opretholde ulighederne. Den er udtryk for en vilje til dominans og er meget udbredt i samfund, hvor menneskerettighederne krænkes, men forekommer også i demokratiske samfund. Den må ikke forveksles med forførelse, der forudsætter respekt for den anden person. Seksuel og kønsbaseret vold er ikke en privatsag. At bekæmpe den er en opgave for den offentlige orden og den kollektive sikkerhed.

| 2.4.3. | Sexistiske drillerier, fornærmelser, nedværdigende latterliggørelse, malplaceret gestik, pornografiske billeder ophængt i lokaler på arbejdspladsen og lagt på internettet (som er et arbejdsredskab for mange arbejdstagere), psykologisk og seksuel chikane, voldtægt og andre seksuelle overgreb, vold i hjemmet; hvilken kvinde kan hævde aldrig nogensinde at have oplevet mindst en af disse former for sexisme (10)? |
| --- | --- |

2.4.3.

Sexistiske drillerier, fornærmelser, nedværdigende latterliggørelse, malplaceret gestik, pornografiske billeder ophængt i lokaler på arbejdspladsen og lagt på internettet (som er et arbejdsredskab for mange arbejdstagere), psykologisk og seksuel chikane, voldtægt og andre seksuelle overgreb, vold i hjemmet; hvilken kvinde kan hævde aldrig nogensinde at have oplevet mindst en af disse former for sexisme (10)?

10

| 2.4.4. | Uanset hvor den finder sted, kan kønsbaseret vold have en indvirkning på arbejdspladsen. En europæisk undersøgelse kortlægger de konsekvenser, som vold i hjemmet har for arbejdsindsatsen og den erhvervsmæssig integration af ofrene (11), og internationale undersøgelser bekræfter dette (12). Resultatet af fire nationale undersøgelser (Australien, Canada, New Zealand og Det Forenede Kongerige) viser, at vold i hjemmet påvirker arbejdstagernes deltagelse, produktivitet og sikkerhed. En kvinde, der er offer for vold i hjemmet, kan blive chikaneret af sin ægtefælle eller partner på arbejdspladsen, hvilket volder sikkerhedsproblemer for hende og hendes kolleger. Hun kan være væk fra arbejdet i flere dage som følge af skader, og hvis hun møder på arbejde, kan det gå ud over hendes arbejdseffektivitet. I Australien i de offentlige tjenester har ofre for vold i hjemmet ret til orlov. I den private sektor og efter indgåelse af kollektive aftaler, der dækker næsten 2 millioner arbejdstagere, er denne orlovsperiode på 20 dage. |
| --- | --- |

2.4.4.

Uanset hvor den finder sted, kan kønsbaseret vold have en indvirkning på arbejdspladsen. En europæisk undersøgelse kortlægger de konsekvenser, som vold i hjemmet har for arbejdsindsatsen og den erhvervsmæssig integration af ofrene (11), og internationale undersøgelser bekræfter dette (12). Resultatet af fire nationale undersøgelser (Australien, Canada, New Zealand og Det Forenede Kongerige) viser, at vold i hjemmet påvirker arbejdstagernes deltagelse, produktivitet og sikkerhed. En kvinde, der er offer for vold i hjemmet, kan blive chikaneret af sin ægtefælle eller partner på arbejdspladsen, hvilket volder sikkerhedsproblemer for hende og hendes kolleger. Hun kan være væk fra arbejdet i flere dage som følge af skader, og hvis hun møder på arbejde, kan det gå ud over hendes arbejdseffektivitet. I Australien i de offentlige tjenester har ofre for vold i hjemmet ret til orlov. I den private sektor og efter indgåelse af kollektive aftaler, der dækker næsten 2 millioner arbejdstagere, er denne orlovsperiode på 20 dage.

11

12

| 2.4.5. | Hvis volden finder sted på arbejdspladsen, og den begås af en kollega, en overordnet, en kunde eller en bruger, føler de kvindelige arbejdstagere sig ikke trygge. De kan have behov for at holde fri for at komme sig efter fysiske eller psykologiske skader, søge lægehjælp eller bistå ved civile eller strafferetlig retssager. Kønsbaseret vold er derfor også til skade for arbejdsgiverne (produktivitetstab og fravær, retssager, negativ omtale). |
| --- | --- |

2.4.5.

Hvis volden finder sted på arbejdspladsen, og den begås af en kollega, en overordnet, en kunde eller en bruger, føler de kvindelige arbejdstagere sig ikke trygge. De kan have behov for at holde fri for at komme sig efter fysiske eller psykologiske skader, søge lægehjælp eller bistå ved civile eller strafferetlig retssager. Kønsbaseret vold er derfor også til skade for arbejdsgiverne (produktivitetstab og fravær, retssager, negativ omtale).

| 2.4.6. | Denne type vold kan forekomme på vej til eller fra arbejde. Det sker ofte, at kvinder bliver chikaneret, angrebet, mishandlet og nogle gange myrdet på åben gade eller i offentlige transportmidler. Denne form for chikane, der især er rettet mod de unge, har varige konsekvenser. De rystede ofre fastholdes i en følelse af sårbarhed, der kan føre til en idé om mindreværd. For nogle af dem ender overgrebene med at virke helt normale. |
| --- | --- |

2.4.6.

Denne type vold kan forekomme på vej til eller fra arbejde. Det sker ofte, at kvinder bliver chikaneret, angrebet, mishandlet og nogle gange myrdet på åben gade eller i offentlige transportmidler. Denne form for chikane, der især er rettet mod de unge, har varige konsekvenser. De rystede ofre fastholdes i en følelse af sårbarhed, der kan føre til en idé om mindreværd. For nogle af dem ender overgrebene med at virke helt normale.

| 2.4.7. | I forbindelse med stigningen i antallet af erhvervsaktive kvinder og det faktum, at der er flere kvinder end mænd, der arbejder i uformelt arbejde, har usikre ansættelsesforhold, udfører husarbejde, sker der også en stigning i antallet af kvinder, der er ofre for vold. Kvinder, der bor alene med deres børn, er særligt udsatte. Disse omstændigheder kan anvendes til afpresning i ansættelsesforholdet. |
| --- | --- |

2.4.7.

I forbindelse med stigningen i antallet af erhvervsaktive kvinder og det faktum, at der er flere kvinder end mænd, der arbejder i uformelt arbejde, har usikre ansættelsesforhold, udfører husarbejde, sker der også en stigning i antallet af kvinder, der er ofre for vold. Kvinder, der bor alene med deres børn, er særligt udsatte. Disse omstændigheder kan anvendes til afpresning i ansættelsesforholdet.

| 2.4.8. | Højrisikogrupper er unge og børn, såvel drenge som piger, der arbejder, personer, der er ofre for tvangsarbejde, økonomiske migranter, husarbejdere, ansatte i sundhedssektoren og personer i sexindustrien. At arbejde alene og tage imod fremmede mennesker indebærer yderligere risici. |
| --- | --- |

2.4.8.

Højrisikogrupper er unge og børn, såvel drenge som piger, der arbejder, personer, der er ofre for tvangsarbejde, økonomiske migranter, husarbejdere, ansatte i sundhedssektoren og personer i sexindustrien. At arbejde alene og tage imod fremmede mennesker indebærer yderligere risici.

| 2.4.9. | Risikofaktorer i arbejdsmiljøet afhænger af kvindernes plads i arbejdets tilrettelæggelse, og af i hvor høj grad respekt for kvinder er en del af arbejdspladsens kultur. En bedre repræsentation af kvinder i beslutningstagende stillinger ville være en god forebyggelse af vold mod dem. |
| --- | --- |

2.4.9.

Risikofaktorer i arbejdsmiljøet afhænger af kvindernes plads i arbejdets tilrettelæggelse, og af i hvor høj grad respekt for kvinder er en del af arbejdspladsens kultur. En bedre repræsentation af kvinder i beslutningstagende stillinger ville være en god forebyggelse af vold mod dem.

| 2.4.10. | Kønsbaseret vold har negativ indvirkning på arbejdskraftens produktivitet. Forskelle mellem mænds og kvinders eksponering for risici for specifikke former for vold på arbejdspladsen forværres af kønsopdeling. Visse kvinder er mere udsatte end andre: det er dem, der er i mindretal i et mandsdomineret miljø eller i kontakt med mennesker i udsatte situationer (socialarbejdere, fængselspersonale, offentlige servicefunktioner, hospitalernes skadestuer, osv.). |
| --- | --- |

2.4.10.

Kønsbaseret vold har negativ indvirkning på arbejdskraftens produktivitet. Forskelle mellem mænds og kvinders eksponering for risici for specifikke former for vold på arbejdspladsen forværres af kønsopdeling. Visse kvinder er mere udsatte end andre: det er dem, der er i mindretal i et mandsdomineret miljø eller i kontakt med mennesker i udsatte situationer (socialarbejdere, fængselspersonale, offentlige servicefunktioner, hospitalernes skadestuer, osv.).

| 2.4.11. | Risikoen for at blive udsat for vold er også højere i de miljøer, hvor der mangler sociale relationer og kollektive forhandlinger til at løse problemet. Fagforeningerne kan hjælpe ofrene med at finde ud af, hvem de kan henvende sig til, hvis deres rettigheder krænkes. Der findes også andre løsninger: i Belgien skal der ifølge loven udpeges en person, som både ledelse og arbejdstagere har tillid til, og som tilbyder vejledning og bistand. |
| --- | --- |

2.4.11.

Risikoen for at blive udsat for vold er også højere i de miljøer, hvor der mangler sociale relationer og kollektive forhandlinger til at løse problemet. Fagforeningerne kan hjælpe ofrene med at finde ud af, hvem de kan henvende sig til, hvis deres rettigheder krænkes. Der findes også andre løsninger: i Belgien skal der ifølge loven udpeges en person, som både ledelse og arbejdstagere har tillid til, og som tilbyder vejledning og bistand.

| 2.5. | Identificere og forebygge vold |
| --- | --- |

2.5.

Identificere og forebygge vold

| 2.5.1. | Bekæmpelse af denne form for vold forudsætter, at der tages højde for dens særlige karakteristika, så man kan forebygge den. For at gøre fremskridt i retning af ligestilling mellem kvinder og mænd og få bugt med volden er det nødvendigt at forstå dens mekanismer og fordømme dens konsekvenser. En god forebyggelse er uddannelse af ledelsen om ulighederne mellem kvinder og mænd. |
| --- | --- |

2.5.1.

Bekæmpelse af denne form for vold forudsætter, at der tages højde for dens særlige karakteristika, så man kan forebygge den. For at gøre fremskridt i retning af ligestilling mellem kvinder og mænd og få bugt med volden er det nødvendigt at forstå dens mekanismer og fordømme dens konsekvenser. En god forebyggelse er uddannelse af ledelsen om ulighederne mellem kvinder og mænd.

| 2.5.2. | Det er nødvendigt at indføre en bindende retlig ramme med en klar definition af anvendelsesområdet, en definition af lovovertrædelsen, der præciserer, at ofrene er i et underordnelsesforhold. |
| --- | --- |

2.5.2.

Det er nødvendigt at indføre en bindende retlig ramme med en klar definition af anvendelsesområdet, en definition af lovovertrædelsen, der præciserer, at ofrene er i et underordnelsesforhold.

| 2.5.3. | Kønsbaseret vold på arbejdspladsen, uanset om den finder sted på arbejdspladsen eller på vej til arbejde, kan antage mange former, navnlig:






  — | fysisk vold |
| --- | --- | --- |

2.5.3.

Kønsbaseret vold på arbejdspladsen, uanset om den finder sted på arbejdspladsen eller på vej til arbejde, kan antage mange former, navnlig:

—

fysisk vold

| — | seksuel vold, herunder voldtægt og seksuelle overgreb |
| --- | --- |

—

seksuel vold, herunder voldtægt og seksuelle overgreb

| — | fornærmelser, krænkende adfærd, manglende respekt, tegn på foragt |
| --- | --- |

—

fornærmelser, krænkende adfærd, manglende respekt, tegn på foragt

| — | mobning |
| --- | --- |

—

mobning

| — | psykiske overgreb |
| --- | --- |

—

psykiske overgreb

| — | sexchikane |
| --- | --- |

—

sexchikane

| — | trusler om vold |
| --- | --- |

—

trusler om vold

| — | stalking. |
| --- | --- |

—

stalking.

| 2.5.4. | Volden er kendetegnet ved, at man uden samtykke fra den person, der udsættes for den, fremsætter seksuelle bemærkninger eller handlinger, der har til formål at skabe en intimiderende, ydmygende, nedværdigende eller stødende situation, eller som fremkalder en sådan. Små daglige overgreb, der hver især forekommer uskadelige, kan føre til, at ofrene ikke føler sig sikre. Denne form for vold, overgreb og ydmygelse fører til et usundt arbejdsmiljø. |
| --- | --- |

2.5.4.

Volden er kendetegnet ved, at man uden samtykke fra den person, der udsættes for den, fremsætter seksuelle bemærkninger eller handlinger, der har til formål at skabe en intimiderende, ydmygende, nedværdigende eller stødende situation, eller som fremkalder en sådan. Små daglige overgreb, der hver især forekommer uskadelige, kan føre til, at ofrene ikke føler sig sikre. Denne form for vold, overgreb og ydmygelse fører til et usundt arbejdsmiljø.

| 2.5.5. | Ifølge de europæiske arbejdsmarkedsparters rammeaftale »kan der forekomme forskellige former for mobning og vold på arbejdspladsen. Chikane og vold kan:






  — | antage fysisk, psykisk og/eller seksuel form |
| --- | --- | --- |

2.5.5.

Ifølge de europæiske arbejdsmarkedsparters rammeaftale »kan der forekomme forskellige former for mobning og vold på arbejdspladsen. Chikane og vold kan:

—

antage fysisk, psykisk og/eller seksuel form

antage fysisk, psykisk og/eller seksuel form

| — | forekomme som isolerede hændelser eller foregå mere systematisk |
| --- | --- |

—

forekomme som isolerede hændelser eller foregå mere systematisk

forekomme som isolerede hændelser eller foregå mere systematisk

| — | opstå mellem kolleger, mellem overordnede og underordnede eller komme fra tredjeparter som f.eks. kunder, patienter, elever osv. |
| --- | --- |

—

opstå mellem kolleger, mellem overordnede og underordnede eller komme fra tredjeparter som f.eks. kunder, patienter, elever osv.

opstå mellem kolleger, mellem overordnede og underordnede eller komme fra tredjeparter som f.eks. kunder, patienter, elever osv.

| — | rangere fra mindre tegn på manglende respekt til mere alvorlige hændelser som f.eks. strafbare handlinger, der kræver indgriben fra offentlige myndigheder«. |
| --- | --- |

—

rangere fra mindre tegn på manglende respekt til mere alvorlige hændelser som f.eks. strafbare handlinger, der kræver indgriben fra offentlige myndigheder«.

rangere fra mindre tegn på manglende respekt til mere alvorlige hændelser som f.eks. strafbare handlinger, der kræver indgriben fra offentlige myndigheder«.

I aftalens bestemmelser lægges stor vægt på fortrolighed:

| — | »det er i alle parters interesse at udvise den nødvendige diskretion for at beskytte alles værdighed og privatlivets fred |
| --- | --- |

—

»det er i alle parters interesse at udvise den nødvendige diskretion for at beskytte alles værdighed og privatlivets fred

»det er i alle parters interesse at udvise den nødvendige diskretion for at beskytte alles værdighed og privatlivets fred

| — | ingen oplysninger bør videregives til parter, der ikke er involveret i sagen«. |
| --- | --- |

—

ingen oplysninger bør videregives til parter, der ikke er involveret i sagen«.

ingen oplysninger bør videregives til parter, der ikke er involveret i sagen«.

Aftalen indeholder desuden en procedure for behandling af klager og forebyggende foranstaltninger, som kan tjene til inspiration for debatten i ILO.

| 2.5.6. | Internettet anvendes på arbejdspladsen af mange arbejdstagere. Kønsbaseret vold kan spredes på nettet ved hjælp af nedværdigende billeder, herunder opslag på sociale medier. Et klima præget af mobning, fjendtlighed eller ydmygelse kan forekomme såvel i onlinerelationer som i de virkelige relationer. Den nye standard kan ikke se bort fra, at internettet indgår i arbejdsforbindelser, og at man også her må bekæmpe kønsbaseret vold. |
| --- | --- |

2.5.6.

Internettet anvendes på arbejdspladsen af mange arbejdstagere. Kønsbaseret vold kan spredes på nettet ved hjælp af nedværdigende billeder, herunder opslag på sociale medier. Et klima præget af mobning, fjendtlighed eller ydmygelse kan forekomme såvel i onlinerelationer som i de virkelige relationer. Den nye standard kan ikke se bort fra, at internettet indgår i arbejdsforbindelser, og at man også her må bekæmpe kønsbaseret vold.

3.   Hvorfor er der behov for en ILO-standard om kønsbaseret vold på arbejdspladsen?

Hvorfor er der behov for en ILO-standard om kønsbaseret vold på arbejdspladsen?

| 3.1. | Arbejdspladsen er en enestående skueplads for bekæmpelse af vold. En international arbejdsstandard kunne vejlede om passende personalepolitikker for kønsbaseret vold i virksomheden og være retningsgivende for social dialog og kollektive overenskomster. |
| --- | --- |

3.1.

Arbejdspladsen er en enestående skueplads for bekæmpelse af vold. En international arbejdsstandard kunne vejlede om passende personalepolitikker for kønsbaseret vold i virksomheden og være retningsgivende for social dialog og kollektive overenskomster.

| 3.2. | Hverken den nuværende internationale ramme eller de nationale love sikrer passende beskyttelse mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen. I de fleste lande fokuserer værktøjerne til bekæmpelse af kønsbaseret vold hovedsageligt på kriminalisering af gerningsmanden, normalt ved at lade seksuelle lovovertrædelser indgå i strafferetten. Selv om de er af central betydning, er disse foranstaltninger ikke altid tilpasset forholdene på arbejdspladsen. Som ILO’s ekspertudvalg påpeger: »Generelt er det forkert at behandle sexchikane under strafferetten, [for] selvom den gør det muligt at få kendskab til de mest alvorlige tilfælde, så gør den det ikke muligt på en fyldestgørende måde at behandle hele viften af adfærd, som bør tages i betragtning som sexchikane i en arbejdsmæssig sammenhæng, og hvor bevisbyrden er mere krævende, og adgangen til retsmidler er mere begrænset«
   (13). Forebyggelse af sexchikane går ud på at overbevise arbejdsgivere og arbejdstagere om, at sexistisk adfærd ikke hører hjemme på en arbejdsplads. I den europæiske rammeaftale hedder det, at »virksomhederne skal udfærdige en præcis erklæring om, at mobning og vold ikke tolereres på stedet«. |
| --- | --- |

3.2.

Hverken den nuværende internationale ramme eller de nationale love sikrer passende beskyttelse mod kønsbaseret vold på arbejdspladsen. I de fleste lande fokuserer værktøjerne til bekæmpelse af kønsbaseret vold hovedsageligt på kriminalisering af gerningsmanden, normalt ved at lade seksuelle lovovertrædelser indgå i strafferetten. Selv om de er af central betydning, er disse foranstaltninger ikke altid tilpasset forholdene på arbejdspladsen. Som ILO’s ekspertudvalg påpeger: »Generelt er det forkert at behandle sexchikane under strafferetten, [for] selvom den gør det muligt at få kendskab til de mest alvorlige tilfælde, så gør den det ikke muligt på en fyldestgørende måde at behandle hele viften af adfærd, som bør tages i betragtning som sexchikane i en arbejdsmæssig sammenhæng, og hvor bevisbyrden er mere krævende, og adgangen til retsmidler er mere begrænset«
   (13). Forebyggelse af sexchikane går ud på at overbevise arbejdsgivere og arbejdstagere om, at sexistisk adfærd ikke hører hjemme på en arbejdsplads. I den europæiske rammeaftale hedder det, at »virksomhederne skal udfærdige en præcis erklæring om, at mobning og vold ikke tolereres på stedet«.

»Generelt er det forkert at behandle sexchikane under strafferetten, [for] selvom den gør det muligt at få kendskab til de mest alvorlige tilfælde, så gør den det ikke muligt på en fyldestgørende måde at behandle hele viften af adfærd, som bør tages i betragtning som sexchikane i en arbejdsmæssig sammenhæng, og hvor bevisbyrden er mere krævende, og adgangen til retsmidler er mere begrænset«

13

»virksomhederne skal udfærdige en præcis erklæring om, at mobning og vold ikke tolereres på stedet«.

4.   Hvorfor bør civilsamfundet støtte en ILO-standard om kønsbaseret vold?

Hvorfor bør civilsamfundet støtte en ILO-standard om kønsbaseret vold?

| 4.1. | Kønsbaseret vold er et spørgsmål om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen. Den forårsager depressioner, psykiske sammenbrud og arbejdsrelaterede ulykker. Arbejdets tilrettelæggelse skal undersøges i lyset af de sociale relationer mellem de to køn, og kønsrelaterede undersøgelser skal kaste lys over disse risici. |
| --- | --- |

4.1.

Kønsbaseret vold er et spørgsmål om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen. Den forårsager depressioner, psykiske sammenbrud og arbejdsrelaterede ulykker. Arbejdets tilrettelæggelse skal undersøges i lyset af de sociale relationer mellem de to køn, og kønsrelaterede undersøgelser skal kaste lys over disse risici.

| 4.2. | Arbejdsmarkedets parter er de rette til at lytte til ofrene for i fællesskab at sammensætte klagesager. Virksomhedernes sociale tjenester eller personaleafdeling, fagforeninger, bedriftssundhedstjeneste og specialiserede rådgivere er vigtige medspillere for beskyttelse af ofrene. En løsning, der anbefales i arbejdsmarkedsparternes europæiske rammeaftale, er at udpege en pålidelig person, der er specialiseret i at lytte til ofrene og undersøge deres sager. Kvindeforeninger, menneskerettighedsorganisationer, foreninger til støtte for indvandrere og andre sammenslutninger er uundværlige, når det gælder om at hjælpe ofrene og supplere arbejdsmarkedsparternes tiltag. Arbejdsmarkedets parter bør foregå med et godt eksempel og bandlyse enhver sexistisk og ydmygende opførsel i egne rækker. |
| --- | --- |

4.2.

Arbejdsmarkedets parter er de rette til at lytte til ofrene for i fællesskab at sammensætte klagesager. Virksomhedernes sociale tjenester eller personaleafdeling, fagforeninger, bedriftssundhedstjeneste og specialiserede rådgivere er vigtige medspillere for beskyttelse af ofrene. En løsning, der anbefales i arbejdsmarkedsparternes europæiske rammeaftale, er at udpege en pålidelig person, der er specialiseret i at lytte til ofrene og undersøge deres sager. Kvindeforeninger, menneskerettighedsorganisationer, foreninger til støtte for indvandrere og andre sammenslutninger er uundværlige, når det gælder om at hjælpe ofrene og supplere arbejdsmarkedsparternes tiltag. Arbejdsmarkedets parter bør foregå med et godt eksempel og bandlyse enhver sexistisk og ydmygende opførsel i egne rækker.

| 4.3. | En ILO-standard om kønsbaseret vold ville gavne samfundet, den sociale dialog, arbejdsmiljøet og arbejdsforholdene ved at:






  — | sikre, at arbejdsmarkedets parter høres i forbindelse med fastsættelse af regler og etablering af en ramme for behandling af sager |
| --- | --- | --- |

4.3.

En ILO-standard om kønsbaseret vold ville gavne samfundet, den sociale dialog, arbejdsmiljøet og arbejdsforholdene ved at:

—

sikre, at arbejdsmarkedets parter høres i forbindelse med fastsættelse af regler og etablering af en ramme for behandling af sager

| — | gøre det muligt at udarbejde en fælles definition af, hvad der udgør kønsbaseret vold på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

gøre det muligt at udarbejde en fælles definition af, hvad der udgør kønsbaseret vold på arbejdspladsen

| — | oplyse arbejdsgivere og fagforeninger om deres ansvar for at forebygge, bekæmpe og sanktionere kønsbaseret vold på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

oplyse arbejdsgivere og fagforeninger om deres ansvar for at forebygge, bekæmpe og sanktionere kønsbaseret vold på arbejdspladsen

| — | bistå arbejdsgiverne med at udvikle personalepolitikker, der indeholder procedurer navnlig i form af undervisning til forebyggelse af kønsbaseret vold og håndtering af dens konsekvenser for arbejdslivet, herunder følgerne på arbejdspladsen af vold i hjemmet |
| --- | --- |

—

bistå arbejdsgiverne med at udvikle personalepolitikker, der indeholder procedurer navnlig i form af undervisning til forebyggelse af kønsbaseret vold og håndtering af dens konsekvenser for arbejdslivet, herunder følgerne på arbejdspladsen af vold i hjemmet

| — | hjælpe arbejdsgiverne med at fastlægge procedurer for indberetning af klager og krav |
| --- | --- |

—

hjælpe arbejdsgiverne med at fastlægge procedurer for indberetning af klager og krav

| — | vejlede arbejdsgiverne i at lytte til ofrene, undersøge og behandle klager om kønsbaseret vold på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

vejlede arbejdsgiverne i at lytte til ofrene, undersøge og behandle klager om kønsbaseret vold på arbejdspladsen

| — | definere mere præcist, om arbejdsgiverne kan holdes (direkte eller indirekte) ansvarlige i tilfælde af kønsbaseret vold på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

definere mere præcist, om arbejdsgiverne kan holdes (direkte eller indirekte) ansvarlige i tilfælde af kønsbaseret vold på arbejdspladsen

| — | skabe en kultur på arbejdspladsen, hvor kønsbaseret vold ikke tolereres |
| --- | --- |

—

skabe en kultur på arbejdspladsen, hvor kønsbaseret vold ikke tolereres

| — | forbedre sikkerheden på arbejdspladsen og begrænse arbejdsgivernes økonomiske tab i forbindelse med kønsbaseret vold (fravær, tab af produktivitet, retssager, negativ omtale osv.). |
| --- | --- |

—

forbedre sikkerheden på arbejdspladsen og begrænse arbejdsgivernes økonomiske tab i forbindelse med kønsbaseret vold (fravær, tab af produktivitet, retssager, negativ omtale osv.).

5.   Hvorfor bør regeringerne støtte en ILO-standard om kønsbaseret vold?

Hvorfor bør regeringerne støtte en ILO-standard om kønsbaseret vold?

| 5.1. | Den foreslåede standard vil bidrage til at:






  — | nå målene for anstændigt arbejde |
| --- | --- | --- |

5.1.

Den foreslåede standard vil bidrage til at:

—

nå målene for anstændigt arbejde

| — | mindske sårbarheden for de personer, der udsættes for kønsbaseret vold, samt styrke deres økonomiske uafhængighed og deres produktivitet på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

mindske sårbarheden for de personer, der udsættes for kønsbaseret vold, samt styrke deres økonomiske uafhængighed og deres produktivitet på arbejdspladsen

| — | opnå besparelser: vold i hjemmet og på arbejdspladsen koster millioner i lægeudgifter, sagsanlæg, tabt arbejdsfortjeneste og sygedagpenge |
| --- | --- |

—

opnå besparelser: vold i hjemmet og på arbejdspladsen koster millioner i lægeudgifter, sagsanlæg, tabt arbejdsfortjeneste og sygedagpenge

| — | forbedre sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen samt forholdet mellem arbejdsgiver og arbejdstager |
| --- | --- |

—

forbedre sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen samt forholdet mellem arbejdsgiver og arbejdstager

| — | skabe mere sammenhængende retlige rammer for at udrydde kønsbaseret vold og fremme menneskerettighederne |
| --- | --- |

—

skabe mere sammenhængende retlige rammer for at udrydde kønsbaseret vold og fremme menneskerettighederne

| — | reducere de omkostninger, som kønsbaseret vold medfører. |
| --- | --- |

—

reducere de omkostninger, som kønsbaseret vold medfører.

6.   Forslag til indholdet i en ILO-standard

Forslag til indholdet i en ILO-standard

| — | En bred definition af kønsbaseret vold i arbejdslivet, der omfatter de forskellige former for vold, der kan forekomme på arbejdspladsen |
| --- | --- |

—

En bred definition af kønsbaseret vold i arbejdslivet, der omfatter de forskellige former for vold, der kan forekomme på arbejdspladsen

| — | vedtagelse af en definition af begrebet »arbejdspladsen«, der også omfatter vejen til og fra arbejde |
| --- | --- |

—

vedtagelse af en definition af begrebet »arbejdspladsen«, der også omfatter vejen til og fra arbejde

| — | bestemmelser, der tager sigte på at forebygge kønsbaseret vold på arbejdspladsen, og foranstaltninger til at beskytte og støtte ofrene for kønsbaseret vold |
| --- | --- |

—

bestemmelser, der tager sigte på at forebygge kønsbaseret vold på arbejdspladsen, og foranstaltninger til at beskytte og støtte ofrene for kønsbaseret vold

| — | en beskrivelse af de grupper, der er hårdest ramt af kønsbaseret vold: homoseksuelle og transseksuelle, migranter, arbejdstagere, der er HIV-positive/har AIDS eller har et handicap, personer, der er fanget i tvangsarbejde eller børnearbejde |
| --- | --- |

—

en beskrivelse af de grupper, der er hårdest ramt af kønsbaseret vold: homoseksuelle og transseksuelle, migranter, arbejdstagere, der er HIV-positive/har AIDS eller har et handicap, personer, der er fanget i tvangsarbejde eller børnearbejde

| — | sikre klageren forskellige beskæftigelsesmæssige og sociale rettigheder, herunder retten til nedsættelse og omlægning af arbejdstiden |
| --- | --- |

—

sikre klageren forskellige beskæftigelsesmæssige og sociale rettigheder, herunder retten til nedsættelse og omlægning af arbejdstiden

| — | retningslinjer for virksomheder og organisationer om udarbejdelse af interne regler eller adfærdskodekser, der gør det klart, at upassende eller ydmygende opførsel over for kvinder og de andre udsatte grupper vil medføre faglige sanktioner |
| --- | --- |

—

retningslinjer for virksomheder og organisationer om udarbejdelse af interne regler eller adfærdskodekser, der gør det klart, at upassende eller ydmygende opførsel over for kvinder og de andre udsatte grupper vil medføre faglige sanktioner

| — | retningslinjer for iværksættelse af målrettede undersøgelser til indsamling af harmoniseret statistisk materiale |
| --- | --- |

—

retningslinjer for iværksættelse af målrettede undersøgelser til indsamling af harmoniseret statistisk materiale

| — | vejledninger til sammensætning af uddannelser for at få større indsigt i magtforholdet mellem mænd og kvinder og kønsopdelingen i arbejdslivet og for at udvikle en kultur uden vold |
| --- | --- |

—

vejledninger til sammensætning af uddannelser for at få større indsigt i magtforholdet mellem mænd og kvinder og kønsopdelingen i arbejdslivet og for at udvikle en kultur uden vold

| — | opmuntre bedriftssundhedstjenesterne til at involvere sig i undersøgelsen af samtlige tilfælde af kønsbaseret vold, da dette udgør en risiko for arbejdstagernes fysiske og mentale sundhed |
| --- | --- |

—

opmuntre bedriftssundhedstjenesterne til at involvere sig i undersøgelsen af samtlige tilfælde af kønsbaseret vold, da dette udgør en risiko for arbejdstagernes fysiske og mentale sundhed

| — | tage højde for bestemmelserne i Rådets direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (14) |
| --- | --- |

—

tage højde for bestemmelserne i Rådets direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (14)

14

| — | udvise særlig opmærksomhed over for den rolle, medierne spiller gennem bevidstgørelse, information og uddannelse — en tretrinsraket, der er absolut nødvendig for at bryde den onde voldscirkel |
| --- | --- |

—

udvise særlig opmærksomhed over for den rolle, medierne spiller gennem bevidstgørelse, information og uddannelse — en tretrinsraket, der er absolut nødvendig for at bryde den onde voldscirkel

| — | tage højde for de nye risici, der knytter sig til anvendelse af internettet og de nye teknologier. |
| --- | --- |

—

tage højde for de nye risici, der knytter sig til anvendelse af internettet og de nye teknologier.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15).

1

(2)  http://www.etuc.org/framework-agreement-harassment-and-violence-work

2

(3)  http://www.ilo.org/ilc/ILCSessions/104/texts-adopted/WCMS_377774/lang--en/index.htm

3

(4)  Rapport fra ekspertudvalget for anvendelse af konventioner og henstillinger, rapport III (1A), Den Internationale Arbejdskonference, 91. møde, 2003, s. 497.

4

(5)  Rapport fra ekspertudvalget for anvendelse af konventioner og henstillinger, rapport III (1A), Den Internationale Arbejdskonference, 98. møde, 2009, s. 35.

5

(6)  http://www.etuc.org/framework-agreement-harassment-and-violence-work

6

(7)  Udtalelse om Udryddelse af vold mod kvinder i hjemmet (EUT C 351 af 15.11.2012, s. 21).

7

(8)  Se fodnote 1.

8

(9)  Barometer 2011 (den nationale handlingsplan til bekæmpelse af vold mod kvinder i EU), European Women's Lobby, august 2011 (http://www.womenlobby.org/spip.php?article2481&lang=en)

9

(10)  En nylig rapport (april 2015) fra det øverste råd om ligestilling mellem kvinder og mænd i Frankrig hævder, at ALLE kvinder har været udsat for uønskede seksuelle tilnærmelser på gaden og i offentlig transport. De fleste ofre er mindreårige. http://www.haut-conseil-egalite.gouv.fr/IMG/pdf/hcefh_avis_harcelement_transports-20150410.pdf

10

(11)  Når vold i hjemmet trænger ind på arbejdspladsen eller i den erhvervsmæssige integration, COFACE 2011, http://www.coface-eu.org/en/upload/08_EUProjects/Domestic%20violence-etude-coface-daphne-en.pdf

11

(12)  https://www.arts.unsw.edu.au/media/FASSFile/National_Domestic_Violence_and_the_Workplace_Survey_2011_Full_Report.pdf https://www.arts.unsw.edu.au/research/gendered-violence-research-network/gendered-violence-work/

12

(13)  Rapport fra ekspertudvalget for anvendelse af konventioner og henstillinger, rapport III (1A), Den Internationale Arbejdskonference, 98. møde, 2009, s. 32.

13

(14)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16).

14

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/145 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/145

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om delegerede retsakter

(tillægsudtalelse)

(2016/C 013/22)

Ordfører:

Jorge Pegado LIZ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. februar 2015 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en tillægsudtalelse om:

»Delegerede retsakter«.

(tillægsudtalelse)

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 14. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 140 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU erfarede midt i sit arbejde med en tillægsinitiativudtalelse om delegationsproceduren, at Kommissionen havde offentliggjort et forslag om en ny bindende interinstitutionel aftale, der bygger på artikel 295 i TEUF. Dette forslag er en del af en overordnet pakke om »Bedre lovgivning«, som beskæftiger sig med delegerede retsakter i to specifikke bilag. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU erfarede midt i sit arbejde med en tillægsinitiativudtalelse om delegationsproceduren, at Kommissionen havde offentliggjort et forslag om en ny bindende interinstitutionel aftale, der bygger på artikel 295 i TEUF. Dette forslag er en del af en overordnet pakke om »Bedre lovgivning«, som beskæftiger sig med delegerede retsakter i to specifikke bilag.

| 1.2. | Udvalget glæder sig over Kommissionens forslag, som er et skridt i den rigtige retning, og som EØSU har opfordret til. |
| --- | --- |

1.2.

Udvalget glæder sig over Kommissionens forslag, som er et skridt i den rigtige retning, og som EØSU har opfordret til.

| 1.3. | EØSU finder hovedparten af de foreslåede ændringer positive. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU finder hovedparten af de foreslåede ændringer positive.

| 1.4. | Udvalget glæder sig navnlig over Kommissionens bestræbelser på at opnå en rimelig balance mellem de grundlæggende værdier som for det første respekt for retsstatsprincippet, demokratisk deltagelse, gennemsigtighed, nærhed til borgerne og retten til omfattende oplysninger om lovgivningsprocedurer og for det andet lovgivningsmæssig forenkling, mere fleksible regler, der er bedre tilpasset de involverede parters interesser, og hvor ajourføring og revision er forenklet. |
| --- | --- |

1.4.

Udvalget glæder sig navnlig over Kommissionens bestræbelser på at opnå en rimelig balance mellem de grundlæggende værdier som for det første respekt for retsstatsprincippet, demokratisk deltagelse, gennemsigtighed, nærhed til borgerne og retten til omfattende oplysninger om lovgivningsprocedurer og for det andet lovgivningsmæssig forenkling, mere fleksible regler, der er bedre tilpasset de involverede parters interesser, og hvor ajourføring og revision er forenklet.

| 1.5. | Især glæder det EØSU, at »Kommissionen forpligter sig til — inden vedtagelsen af delegerede retsakter — at samle al den nødvendige ekspertise, navnlig ved at høre medlemsstaternes eksperter og ved afholdelse af offentlige høringer«, og at Kommissionen foreslår samme høringsmetode i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesretsakter. EØSU frygter dog, at alle disse høringer vil føre til unødvendigt og urimeligt lange forløb ved udarbejdelsen af disse retsakter. |
| --- | --- |

1.5.

Især glæder det EØSU, at »Kommissionen forpligter sig til — inden vedtagelsen af delegerede retsakter — at samle al den nødvendige ekspertise, navnlig ved at høre medlemsstaternes eksperter og ved afholdelse af offentlige høringer«, og at Kommissionen foreslår samme høringsmetode i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesretsakter. EØSU frygter dog, at alle disse høringer vil føre til unødvendigt og urimeligt lange forløb ved udarbejdelsen af disse retsakter.

| 1.6. | EØSU er dog ikke helt enig i den kasuistiske tilgang vedrørende sondringen mellem de områder, der bør omfattes af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, da de anvendte kriterier er tvetydige og åbner op for alt for vilkårlige fortolkninger. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU er dog ikke helt enig i den kasuistiske tilgang vedrørende sondringen mellem de områder, der bør omfattes af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, da de anvendte kriterier er tvetydige og åbner op for alt for vilkårlige fortolkninger.

| 1.7. | EØSU er uenig i Kommissionens initiativ om navnlig:






  a) | manglende forudgående oplysninger om medlemsstaternes eksperter og deres tekniske kompetencer |
| --- | --- | --- |

1.7.

EØSU er uenig i Kommissionens initiativ om navnlig:

a)

manglende forudgående oplysninger om medlemsstaternes eksperter og deres tekniske kompetencer

| b) | manglende frist af rimelig længde for høring af eksperter, interesserede parter, Europa-Parlamentet og Rådet bortset fra nødstilfælde |
| --- | --- |

b)

manglende frist af rimelig længde for høring af eksperter, interesserede parter, Europa-Parlamentet og Rådet bortset fra nødstilfælde

| c) | valgfri høring og fremsendelse af mødekalenderen til Europa-Parlamentets eksperter og de berørte parter |
| --- | --- |

c)

valgfri høring og fremsendelse af mødekalenderen til Europa-Parlamentets eksperter og de berørte parter

| d) | manglende konsekvens og manglende sammenhæng i informationen om vedtagelse af delegerede retsakter. Denne information burde ske systematisk og automatisk via et websted, der ajourføres i realtid |
| --- | --- |

d)

manglende konsekvens og manglende sammenhæng i informationen om vedtagelse af delegerede retsakter. Denne information burde ske systematisk og automatisk via et websted, der ajourføres i realtid

| e) | delegationens principielt ubegrænsede varighed: EØSU er af den opfattelse, at princippet bør være en præcis varighed, med eventuel mulighed for forlængelse i en tilsvarende periode, undtagen i ekstraordinære, begrundede tilfælde. |
| --- | --- |

e)

delegationens principielt ubegrænsede varighed: EØSU er af den opfattelse, at princippet bør være en præcis varighed, med eventuel mulighed for forlængelse i en tilsvarende periode, undtagen i ekstraordinære, begrundede tilfælde.

| 1.8. | EØSU ønsker, at retningslinjerne udtrykkeligt angiver, at delegationerne afgrænses nøje i alle enkeltheder, dvs.:






  a) | nøje definition af målsætningerne |
| --- | --- | --- |

1.8.

EØSU ønsker, at retningslinjerne udtrykkeligt angiver, at delegationerne afgrænses nøje i alle enkeltheder, dvs.:

a)

nøje definition af målsætningerne

| b) | præcis fastsættelse af indholdet |
| --- | --- |

b)

præcis fastsættelse af indholdet

| c) | nøjagtig angivelse af rækkevidden |
| --- | --- |

c)

nøjagtig angivelse af rækkevidden

| d) | striks fastlæggelse af varigheden. |
| --- | --- |

d)

striks fastlæggelse af varigheden.

| 1.9. | EØSU mener, at udvalget ligesom i den almindelige lovgivningsprocedure ligeledes bør høres om konsekvensanalyser og revision af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

1.9.

EØSU mener, at udvalget ligesom i den almindelige lovgivningsprocedure ligeledes bør høres om konsekvensanalyser og revision af delegerede retsakter.

| 1.10. | Endelig fastholder EØSU, at artiklerne 290 og 291 i TEUF kan formuleres bedre, og at teksten i tilfælde af en traktatændring bør omskrives. Artiklernes anvendelse bør også reguleres bedre for at undgå, at beslutninger om valg af instrument ender med i højere grad at blive politiske end tekniske. |
| --- | --- |

1.10.

Endelig fastholder EØSU, at artiklerne 290 og 291 i TEUF kan formuleres bedre, og at teksten i tilfælde af en traktatændring bør omskrives. Artiklernes anvendelse bør også reguleres bedre for at undgå, at beslutninger om valg af instrument ender med i højere grad at blive politiske end tekniske.

2.   Formålet med en tillægsudtalelse om »delegerede retsakter«

| 2.1. | I 2012 godkendte EØSU en informationsrapport (1) om den procedure, der har til formål at analysere dens anvendelse samt drage konklusioner om funktionen af det kontrolsystem, der skal forebygge eller modvirke magtfordrejning, der kan påvirke de demokratiske regler i det »retsfællesskab«, EU er. |
| --- | --- |

2.1.

I 2012 godkendte EØSU en informationsrapport (1) om den procedure, der har til formål at analysere dens anvendelse samt drage konklusioner om funktionen af det kontrolsystem, der skal forebygge eller modvirke magtfordrejning, der kan påvirke de demokratiske regler i det »retsfællesskab«, EU er.

| 2.2. | Efter denne rapport og Kommissionens to høringsanmodninger om tre forslag til forordninger om tilpasning til artikel 290 i TEUF af en række retsakter, der indeholder bestemmelser om brug af forskriftsproceduren med kontrol (2), vedtog EØSU to udtalelser (3), hvori man sammenfatter bemærkninger og konklusioner fra informationsrapporten, bl.a. at udvalget mener, at »det stadig [er] uklart, om proceduren er enkel, om EU borgerne reelt er klar over, hvad der står på spil, om hvordan denne procedure anvendes »korrekt«, og om kontrolmekanismerne er effektive«. Udvalget anbefalede en forsigtig anvendelse af dette instrument, da »visse aspekter i delegationsproceduren stadig er uklare«. |
| --- | --- |

2.2.

Efter denne rapport og Kommissionens to høringsanmodninger om tre forslag til forordninger om tilpasning til artikel 290 i TEUF af en række retsakter, der indeholder bestemmelser om brug af forskriftsproceduren med kontrol (2), vedtog EØSU to udtalelser (3), hvori man sammenfatter bemærkninger og konklusioner fra informationsrapporten, bl.a. at udvalget mener, at »det stadig [er] uklart, om proceduren er enkel, om EU borgerne reelt er klar over, hvad der står på spil, om hvordan denne procedure anvendes »korrekt«, og om kontrolmekanismerne er effektive«. Udvalget anbefalede en forsigtig anvendelse af dette instrument, da »visse aspekter i delegationsproceduren stadig er uklare«.

| 2.3. | Efter valget til Europa-Parlamentet i 2014 og udnævnelsen af nye medlemmer af Kommissionen, herunder en næstformand med særligt ansvar for »bedre regulering, interinstitutionelle forbindelser, retsstatsprincippet og chartret om grundlæggende rettigheder«, synes det passende at genåbne sagen for at blive klar over de nye institutionelle aktørers hensigter og især at tage stilling til eventuelle nye udviklinger, som skal sikre principperne om gennemskuelighed, retssikkerhed og demokratisk kontrol samt institutionel balance. Det giver samtidig mulighed for en fornyet debat mellem EU's institutioner, civilsamfundet, eksperter og akademikere om forslag til nye henstillinger til EU's institutioner. |
| --- | --- |

2.3.

Efter valget til Europa-Parlamentet i 2014 og udnævnelsen af nye medlemmer af Kommissionen, herunder en næstformand med særligt ansvar for »bedre regulering, interinstitutionelle forbindelser, retsstatsprincippet og chartret om grundlæggende rettigheder«, synes det passende at genåbne sagen for at blive klar over de nye institutionelle aktørers hensigter og især at tage stilling til eventuelle nye udviklinger, som skal sikre principperne om gennemskuelighed, retssikkerhed og demokratisk kontrol samt institutionel balance. Det giver samtidig mulighed for en fornyet debat mellem EU's institutioner, civilsamfundet, eksperter og akademikere om forslag til nye henstillinger til EU's institutioner.

3.   Nuværende situation

| 3.1. | Der er gået to år siden vedtagelsen af informationsrapporten og de to ovennævnte udtalelser. I mellemtiden er Kommissionens forslag, der er kendt som Omnibus 1 og Omnibus 3 ikke blevet fulgt op. Det græske formandskab har i sin situationsrapport, der blev fremsendt til Coreper den 20. juni 2014, kritiseret forslagenes automatiske karakter, da de forhindrer lovgiveren i at udøve sin skønsbeføjelse fra sag til sag. Efterfølgende har Rådet brugt sin vetoret to gange mod reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af det globale satellitbaserede navigationssystem, etableret under Galileo-programmet (4), og om formatet for fremsendelse af data om forsknings- og udviklingsudgifter (5). |
| --- | --- |

3.1.

Der er gået to år siden vedtagelsen af informationsrapporten og de to ovennævnte udtalelser. I mellemtiden er Kommissionens forslag, der er kendt som Omnibus 1 og Omnibus 3 ikke blevet fulgt op. Det græske formandskab har i sin situationsrapport, der blev fremsendt til Coreper den 20. juni 2014, kritiseret forslagenes automatiske karakter, da de forhindrer lovgiveren i at udøve sin skønsbeføjelse fra sag til sag. Efterfølgende har Rådet brugt sin vetoret to gange mod reglerne for adgang til den statsregulerede tjeneste, der leveres af det globale satellitbaserede navigationssystem, etableret under Galileo-programmet (4), og om formatet for fremsendelse af data om forsknings- og udviklingsudgifter (5).

| 3.2. | Den nuværende Kommissions arbejdsprogram indeholder forbedring af de værktøjer, som den anvender til at sikre bedre lovgivning. Kommissionen har planer om at »fastlægge en række nye tiltag for en målrettet og effektiv regulering«. |
| --- | --- |

3.2.

Den nuværende Kommissions arbejdsprogram indeholder forbedring af de værktøjer, som den anvender til at sikre bedre lovgivning. Kommissionen har planer om at »fastlægge en række nye tiltag for en målrettet og effektiv regulering«.

| 3.3. | Forslaget om en ny interinstitutionel aftale, der oprindelig var planlagt til den 28. april 2015, men blev udsat til den 19. maj, og som dels indeholder delen »interinstitutionel aftale om bedre regulering«
   (6) og dels to bilag om det centrale spørgsmål om delegerede retsakters juridiske status: »Common Understanding between the European Parliament, the Council and the Commission on Delegated Acts« (fælles forståelse mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommission om delegerede retsakter) (bilag 1) og standardbestemmelser (bilag 2). |
| --- | --- |

3.3.

Forslaget om en ny interinstitutionel aftale, der oprindelig var planlagt til den 28. april 2015, men blev udsat til den 19. maj, og som dels indeholder delen »interinstitutionel aftale om bedre regulering«
   (6) og dels to bilag om det centrale spørgsmål om delegerede retsakters juridiske status: »Common Understanding between the European Parliament, the Council and the Commission on Delegated Acts« (fælles forståelse mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommission om delegerede retsakter) (bilag 1) og standardbestemmelser (bilag 2).

| 3.4. | Dagen før pakkens offentliggørelse var der stadig divergerende synspunkter om relevansen af retsgrundlaget for artikel 295 i TEUF. Det ligger til gengæld fast, at »konsekvensanalyser« vil blive styrket, så vel som høring af de berørte parter (»stakeholders«), og høring af medlemsstaternes eksperter er et forudgående krav, inden en delegeret retsakt vedtages. Det var også hensigten at begrænse delegerede retsakter til »væsentlige områder« (»nøgleområder«), selv om dette begreb fortsat er uklart. Det tyder også på, at Frans Timmermans selv vil »blåstemple« ethvert forslag om delegerede retsakter. |
| --- | --- |

3.4.

Dagen før pakkens offentliggørelse var der stadig divergerende synspunkter om relevansen af retsgrundlaget for artikel 295 i TEUF. Det ligger til gengæld fast, at »konsekvensanalyser« vil blive styrket, så vel som høring af de berørte parter (»stakeholders«), og høring af medlemsstaternes eksperter er et forudgående krav, inden en delegeret retsakt vedtages. Det var også hensigten at begrænse delegerede retsakter til »væsentlige områder« (»nøgleområder«), selv om dette begreb fortsat er uklart. Det tyder også på, at Frans Timmermans selv vil »blåstemple« ethvert forslag om delegerede retsakter.

| 3.5. | Ifølge flere kilder blev Europa-Parlamentet oversvømmet med forslag til delegerede retsakter og rådede hverken over midler eller en metode, der gjorde det muligt at udøve en effektiv kontrol. Man undersøgte muligheden for en omstrukturering af parlamentets tjenestegrene samtidig med interne retningslinjer foruden tildelingen af yderligere menneskelige ressourcer. |
| --- | --- |

3.5.

Ifølge flere kilder blev Europa-Parlamentet oversvømmet med forslag til delegerede retsakter og rådede hverken over midler eller en metode, der gjorde det muligt at udøve en effektiv kontrol. Man undersøgte muligheden for en omstrukturering af parlamentets tjenestegrene samtidig med interne retningslinjer foruden tildelingen af yderligere menneskelige ressourcer.

| 3.6. | I Rådet syntes spørgsmålet om uddelegering af beføjelser og kontrol hermed at optage visse medlemsstater og betragtes fortsat som en prioritet. Der var dog delte meninger om behovet for en klarere afgrænsning af anvendelsesområdet for artikel 290 og 291 i TEUF. Rådets standpunkt omhandlede en omformulering af den »fælles forståelse« med en styrket rolle for de nationale eksperter, der systematisk bør høres i forbindelse med udarbejdelsen af delegerede retsakter (forudgående høring). Rådsformandskabets årsrapport for 2015 om konsekvensevalueringer gentager derimod behovet for, at man hører de nationale eksperter tilpas lang tid i forvejen. |
| --- | --- |

3.6.

I Rådet syntes spørgsmålet om uddelegering af beføjelser og kontrol hermed at optage visse medlemsstater og betragtes fortsat som en prioritet. Der var dog delte meninger om behovet for en klarere afgrænsning af anvendelsesområdet for artikel 290 og 291 i TEUF. Rådets standpunkt omhandlede en omformulering af den »fælles forståelse« med en styrket rolle for de nationale eksperter, der systematisk bør høres i forbindelse med udarbejdelsen af delegerede retsakter (forudgående høring). Rådsformandskabets årsrapport for 2015 om konsekvensevalueringer gentager derimod behovet for, at man hører de nationale eksperter tilpas lang tid i forvejen.

| 3.7. | Visse parter beklagede den manglende gennemsigtighed i delegationsproceduren. Det virker ekstremt vanskeligt at finde frem til de relevante samarbejdspartnere i Kommissionen, i Rådets ekspertudvalg, kompetente medlemmer af Europa-Parlamentet eller de pågældende ansvarlige i EU's forvaltningsorganer. For så vidt angår eksperter, der sidder i Rådets udvalg, virker det nærmest umuligt, mens de spørgsmål, der behandles inden for rammerne af en delegationsprocedure, har direkte betydning for det organiserede civilsamfund, industri og handel, forbrugere og borgere. De berørte parter understregede ligeledes, at disse personer med al tydelighed mangler viden og uddannelse om selve delegationsproceduren og dens konsekvenser, som ofte betragtes som en neutral proceduremæssig formalitet. |
| --- | --- |

3.7.

Visse parter beklagede den manglende gennemsigtighed i delegationsproceduren. Det virker ekstremt vanskeligt at finde frem til de relevante samarbejdspartnere i Kommissionen, i Rådets ekspertudvalg, kompetente medlemmer af Europa-Parlamentet eller de pågældende ansvarlige i EU's forvaltningsorganer. For så vidt angår eksperter, der sidder i Rådets udvalg, virker det nærmest umuligt, mens de spørgsmål, der behandles inden for rammerne af en delegationsprocedure, har direkte betydning for det organiserede civilsamfund, industri og handel, forbrugere og borgere. De berørte parter understregede ligeledes, at disse personer med al tydelighed mangler viden og uddannelse om selve delegationsproceduren og dens konsekvenser, som ofte betragtes som en neutral proceduremæssig formalitet.

| 3.8. | EU-Domstolen har i en dom afsagt den 5. september 2012 af Store Afdeling (7) udtalt sig om begrebet »væsentlige elementer« i en sag mellem Parlamentet og Rådet, hvori den fastslog, at »vedtagelsen af væsentlige regler på det pågældende område er forbeholdt EU-lovgiver«, hvilket indebærer, at disse centrale regler skal fastsættes i de grundlæggende bestemmelser og ikke kan være genstand for delegation (8). |
| --- | --- |

3.8.

EU-Domstolen har i en dom afsagt den 5. september 2012 af Store Afdeling (7) udtalt sig om begrebet »væsentlige elementer« i en sag mellem Parlamentet og Rådet, hvori den fastslog, at »vedtagelsen af væsentlige regler på det pågældende område er forbeholdt EU-lovgiver«, hvilket indebærer, at disse centrale regler skal fastsættes i de grundlæggende bestemmelser og ikke kan være genstand for delegation (8).

| 3.8.1. | Rækkevidden af dommen, der er afsagt på området for komitologi, kan overføres til delegationsproceduren i det omfang, at artikel 290 i TEUF henviser til begrebet »ikke-væsentlige elementer«. Det præciseres endvidere i dommen, at overholdelsen af de grundlæggende rettigheder udelukkende er et anliggende for lovgiver. Dommen slår ligeledes fast, at sondringen mellem den lovgivende magt og den udøvende magt skal ske med udgangspunkt i objektive forhold, der kan risikere at blive underlagt en retlig kontrol. |
| --- | --- |

3.8.1.

Rækkevidden af dommen, der er afsagt på området for komitologi, kan overføres til delegationsproceduren i det omfang, at artikel 290 i TEUF henviser til begrebet »ikke-væsentlige elementer«. Det præciseres endvidere i dommen, at overholdelsen af de grundlæggende rettigheder udelukkende er et anliggende for lovgiver. Dommen slår ligeledes fast, at sondringen mellem den lovgivende magt og den udøvende magt skal ske med udgangspunkt i objektive forhold, der kan risikere at blive underlagt en retlig kontrol.

| 3.9. | Domstolen har for nylig udtalt sig om sondringen mellem gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter i en dom afsagt den 18. marts 2014 af Store Afdeling i den såkaldte »biocid-sag« mellem Kommissionen på den ene side og Europa-Parlamentet og Rådet (9) på den anden. Domstolen fandt, at den pågældende delegerede retsakt henviser til det tilfælde, hvor Kommissionen vedtager »regler, der indgår i den retlige ramme, som defineret i den lovgivningsmæssige basisretsakt«, mens gennemførelsesretsakten »fastlægger indholdet af en lovgivningsmæssig retsakt for at sikre gennemførelsen heraf under ensartede betingelser i alle medlemsstaterne.« |
| --- | --- |

3.9.

Domstolen har for nylig udtalt sig om sondringen mellem gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter i en dom afsagt den 18. marts 2014 af Store Afdeling i den såkaldte »biocid-sag« mellem Kommissionen på den ene side og Europa-Parlamentet og Rådet (9) på den anden. Domstolen fandt, at den pågældende delegerede retsakt henviser til det tilfælde, hvor Kommissionen vedtager »regler, der indgår i den retlige ramme, som defineret i den lovgivningsmæssige basisretsakt«, mens gennemførelsesretsakten »fastlægger indholdet af en lovgivningsmæssig retsakt for at sikre gennemførelsen heraf under ensartede betingelser i alle medlemsstaterne.«

| 3.9.1. | Domstolen slår ligeledes fast, at den delegerede retsakt kan ændre og supplere basisretsakten, selv om gennemførelsesretsakten kun kan præcisere den (10). Det er beklageligt, at Retten ikke nærmere uddyber sin argumentation om forbindelsen mellem en delegeret retsakt og udøvelsen af den politiske magt (11), sådan som generaladvokat Cruz Villalón ellers opfordrede til i konklusionerne. |
| --- | --- |

3.9.1.

Domstolen slår ligeledes fast, at den delegerede retsakt kan ændre og supplere basisretsakten, selv om gennemførelsesretsakten kun kan præcisere den (10). Det er beklageligt, at Retten ikke nærmere uddyber sin argumentation om forbindelsen mellem en delegeret retsakt og udøvelsen af den politiske magt (11), sådan som generaladvokat Cruz Villalón ellers opfordrede til i konklusionerne.

| 3.10. | Endelig har Kommissionen den 21. februar 2014 (12) anlagt søgsmål ved Domstolen om annullation af forordning (EU) nr. 1289/2013, der fastlægger listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum for at krydse medlemsstaternes ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav. |
| --- | --- |

3.10.

Endelig har Kommissionen den 21. februar 2014 (12) anlagt søgsmål ved Domstolen om annullation af forordning (EU) nr. 1289/2013, der fastlægger listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum for at krydse medlemsstaternes ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav.

| 3.11. | Kommissionens sagsanlæg vedrørte annullation af den pågældende forordning, der indeholder bestemmelser om anvendelse af delegerede retsakter i den gensidighedsmekanisme, den indførte. Generaladvokat Mengozzi fremlagde sine konklusioner den 7. maj 2015. |
| --- | --- |

3.11.

Kommissionens sagsanlæg vedrørte annullation af den pågældende forordning, der indeholder bestemmelser om anvendelse af delegerede retsakter i den gensidighedsmekanisme, den indførte. Generaladvokat Mengozzi fremlagde sine konklusioner den 7. maj 2015.

| 3.12. | I sin analyse af rækkevidden af den skønsbeføjelse, som lovgiver tilkendes med »biociddommen«, minder han om, at lovgiver har fuld politisk skønsbeføjelse, hvilket ikke kan underlægges domstolskontrol for så vidt angår det eventuelle valg at uddelegere lovgivningsbeføjelser, og at dette politiske valg under ingen omstændigheder kan blive genstand for delegation. Han gør dernæst klart, at delegationen ikke er en forpligtelse, men et instrument til forenkling og fremskyndelse af lovgivningsproceduren på »ikke-væsentlige« områder i den grundlæggende lovgivning. |
| --- | --- |

3.12.

I sin analyse af rækkevidden af den skønsbeføjelse, som lovgiver tilkendes med »biociddommen«, minder han om, at lovgiver har fuld politisk skønsbeføjelse, hvilket ikke kan underlægges domstolskontrol for så vidt angår det eventuelle valg at uddelegere lovgivningsbeføjelser, og at dette politiske valg under ingen omstændigheder kan blive genstand for delegation. Han gør dernæst klart, at delegationen ikke er en forpligtelse, men et instrument til forenkling og fremskyndelse af lovgivningsproceduren på »ikke-væsentlige« områder i den grundlæggende lovgivning.

| 3.13. | Desuden fortolker han udtrykket »ændring« (13) som enhver ændring, der går ud på at slette, tilføje eller erstatte en hvilken som helst del, og mener, at »udøvelsen af den delegerede lovgivning er kendetegnet ved en vis skønsbeføjelse, som ikke er karakteristisk for den udøvende funktion« (14), og fremhæver problemerne med at fortolke dette begreb og dets betydning for den institutionelle balance. |
| --- | --- |

3.13.

Desuden fortolker han udtrykket »ændring« (13) som enhver ændring, der går ud på at slette, tilføje eller erstatte en hvilken som helst del, og mener, at »udøvelsen af den delegerede lovgivning er kendetegnet ved en vis skønsbeføjelse, som ikke er karakteristisk for den udøvende funktion« (14), og fremhæver problemerne med at fortolke dette begreb og dets betydning for den institutionelle balance.

For så vidt angår tvistens baggrund konkluderer han efter en omhyggelig analyse af den pågældende forordning, at Kommissionens annullationspåstand afvises. Domstolen tager stilling den 16. juli 2015.

4.   Forslag om en ny interinstitutionel aftale og den offentlige høring den 26. maj 2015 i EØSU

| 4.1. | Spørgsmålet om delegerede retsakter, der er et af de vigtigste i pakken »Bedre lovgivning«, optræder på Kommissionens dagsorden (15) (punkt 3.3), og i »Better Regulation Guidelines«
   (16), »Toolbox«
   (17), »Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT)«
   (18) og naturligvis i »forslaget til en ny interinstitutionel aftale (AII)«. |
| --- | --- |

4.1.

Spørgsmålet om delegerede retsakter, der er et af de vigtigste i pakken »Bedre lovgivning«, optræder på Kommissionens dagsorden (15) (punkt 3.3), og i »Better Regulation Guidelines«
   (16), »Toolbox«
   (17), »Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT)«
   (18) og naturligvis i »forslaget til en ny interinstitutionel aftale (AII)«.

| 4.2. | EØSU har tidligere udtrykt beklagelse over:






  a. | manglende bestemthed hvad angår delegerede retsakters nøjagtige juridiske karakter, flertydigheden af begrebet »ikke væsentlig bestemmelse«, der fortolkes forskelligt af Domstolen alt efter, hvilket område der er tale om, og Kommissionens store handlemuligheder med hensyn til delegationernes rækkevidde og varighed |
| --- | --- | --- |

4.2.

EØSU har tidligere udtrykt beklagelse over:

a.

manglende bestemthed hvad angår delegerede retsakters nøjagtige juridiske karakter, flertydigheden af begrebet »ikke væsentlig bestemmelse«, der fortolkes forskelligt af Domstolen alt efter, hvilket område der er tale om, og Kommissionens store handlemuligheder med hensyn til delegationernes rækkevidde og varighed

| b. | manglende gennemsigtighed, juridisk usikkerhed og utilstrækkelig politisk kontrol med forudgående høring, der skyldes et ikke juridisk bindende dokument med titlen »Common Understanding on practical arrangements for the use of delegated acts« (fælles forståelse om praktiske arrangementer vedrørende anvendelsen af delegerede retsakter) af 4. april 2011 |
| --- | --- |

b.

manglende gennemsigtighed, juridisk usikkerhed og utilstrækkelig politisk kontrol med forudgående høring, der skyldes et ikke juridisk bindende dokument med titlen »Common Understanding on practical arrangements for the use of delegated acts« (fælles forståelse om praktiske arrangementer vedrørende anvendelsen af delegerede retsakter) af 4. april 2011

| c. | den kendsgerning, at gennemførelsen af artikel 290 i TEUF kun fremgår af en meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 9. december 2009, som ikke er juridisk bindende. |
| --- | --- |

c.

den kendsgerning, at gennemførelsen af artikel 290 i TEUF kun fremgår af en meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 9. december 2009, som ikke er juridisk bindende.

| 4.3. | EØSU har også udtrykt forbehold for og alvorlig tvivl om:






  a. | delegationer med ubegrænset varighed |
| --- | --- | --- |

4.3.

EØSU har også udtrykt forbehold for og alvorlig tvivl om:

a.

delegationer med ubegrænset varighed

| b. | de meget korte frister for Europa-Parlamentets og Rådets kontrol |
| --- | --- |

b.

de meget korte frister for Europa-Parlamentets og Rådets kontrol

| c. | Europa-Parlamentets faktiske deltagelse |
| --- | --- |

c.

Europa-Parlamentets faktiske deltagelse

| d. | manglende rationalisering i forbindelse med procedurerne |
| --- | --- |

d.

manglende rationalisering i forbindelse med procedurerne

| e. | trods Kommissionens udtalelser manglende information både om delegationen og om relevansen af de foranstaltninger, der træffes i alle faser af proceduren |
| --- | --- |

e.

trods Kommissionens udtalelser manglende information både om delegationen og om relevansen af de foranstaltninger, der træffes i alle faser af proceduren

| f. | manglen på fuldstændig adgang til informationer for borgerne og civilsamfundet |
| --- | --- |

f.

manglen på fuldstændig adgang til informationer for borgerne og civilsamfundet

| g. | effektiv gennemførelse af artikel 10 i TEU, der indeholder en bestemmelse om, at beslutningerne træffes så tæt på borgerne som muligt. |
| --- | --- |

g.

effektiv gennemførelse af artikel 10 i TEU, der indeholder en bestemmelse om, at beslutningerne træffes så tæt på borgerne som muligt.

| 4.4. | EØSU's største bekymring er rent faktisk opnåelsen af en rimelig balance mellem følgende principper: for det første »retsstatsprincippet«, demokratisk deltagelse, gennemsigtighed, nærhed til borgerne og retten til oplysninger om lovgivningsprocedurer og for det andet lovgivningsmæssig forenkling samt mere fleksible regler, der er bedre tilpasset de berørte parters interesser, og hvor revision er forenklet. |
| --- | --- |

4.4.

EØSU's største bekymring er rent faktisk opnåelsen af en rimelig balance mellem følgende principper: for det første »retsstatsprincippet«, demokratisk deltagelse, gennemsigtighed, nærhed til borgerne og retten til oplysninger om lovgivningsprocedurer og for det andet lovgivningsmæssig forenkling samt mere fleksible regler, der er bedre tilpasset de berørte parters interesser, og hvor revision er forenklet.

| 4.5. | EØSU har altid ment, at uddelegering af beføjelser er nødvendig i forbindelse med EU's lovgivningsmæssige arbejde, men at der er forskel på, hvordan medlemsstaterne uddelegerer på grund af særlige forhold og mangler, som må afhjælpes uden en egentlig europæisk forfatning. |
| --- | --- |

4.5.

EØSU har altid ment, at uddelegering af beføjelser er nødvendig i forbindelse med EU's lovgivningsmæssige arbejde, men at der er forskel på, hvordan medlemsstaterne uddelegerer på grund af særlige forhold og mangler, som må afhjælpes uden en egentlig europæisk forfatning.

| 4.6. | Udvalget har desuden fastslået, at de grundlæggende værdier for udviklingen af lovgivningen især bygger på følgende artikler:






  a. | artikel 4 og 5 i TEU og artikel 2, 3 og 4 i TEUF, vedrørende tildeling og fordeling af EU's kompetencer samt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet |
| --- | --- | --- |

4.6.

Udvalget har desuden fastslået, at de grundlæggende værdier for udviklingen af lovgivningen især bygger på følgende artikler:

a.

artikel 4 og 5 i TEU og artikel 2, 3 og 4 i TEUF, vedrørende tildeling og fordeling af EU's kompetencer samt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet

| b. | artikel 10 i TEU, om borgernes ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, og i henhold til hvilken beslutningerne træffes »så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt« |
| --- | --- |

b.

artikel 10 i TEU, om borgernes ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, og i henhold til hvilken beslutningerne træffes »så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt«

| c. | artikel 11 i TEU, på baggrund af hvilken EØSU har udarbejdet udtalelser og en »køreplan« for dialog med civilsamfundet, gennemsigtighed og »høringer af de berørte parter« |
| --- | --- |

c.

artikel 11 i TEU, på baggrund af hvilken EØSU har udarbejdet udtalelser og en »køreplan« for dialog med civilsamfundet, gennemsigtighed og »høringer af de berørte parter«

| d. | artikel 15, stk. 1, i TEUF, om principperne for god forvaltningspraksis, civilsamfundets deltagelse og åbenhed |
| --- | --- |

d.

artikel 15, stk. 1, i TEUF, om principperne for god forvaltningspraksis, civilsamfundets deltagelse og åbenhed

| e. | artikel 298 i TEUF, der forpligter EU's institutioner til at gennemføre »en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning«. |
| --- | --- |

e.

artikel 298 i TEUF, der forpligter EU's institutioner til at gennemføre »en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning«.

| 4.7. | EØSU's offentlige høring, som var planlagt længe inden offentliggørelsen af pakken »Bedre lovgivning«, blev afholdt den 26. maj med deltagelse af repræsentanter for Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og en taler fra Europakollegiet med et publikum bestående af medlemsstaternes faste repræsentationer og repræsentanter for henholdsvis den akademiske verden og civilsamfundet (BEUC, EMI, EIM, IGT, GIZ m.fl.). |
| --- | --- |

4.7.

EØSU's offentlige høring, som var planlagt længe inden offentliggørelsen af pakken »Bedre lovgivning«, blev afholdt den 26. maj med deltagelse af repræsentanter for Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og en taler fra Europakollegiet med et publikum bestående af medlemsstaternes faste repræsentationer og repræsentanter for henholdsvis den akademiske verden og civilsamfundet (BEUC, EMI, EIM, IGT, GIZ m.fl.).

5.   Kritisk vurdering af Kommissionens forslag

| 5.1. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fulgt hovedparten af ovennævnte principper. |
| --- | --- |

5.1.

EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fulgt hovedparten af ovennævnte principper.

| 5.1.1. | Først og fremmest bifalder udvalget, at forslagets retsgrundlag er artikel 295 i TEUF, hvilket det gentagne gange har anmodet om. Det glæder sig over henvisningerne til fællesskabsmetoden, principperne om gennemsigtighed, demokratisk legitimitet, nærhed, proportionalitet og retssikkerhed. Udvalget glæder sig desuden over Kommissionens erklæring om, at enkelhed, klarhed og sammenhæng vil være retningsgivende for dens fremtidige affattelse af lovgivning. |
| --- | --- |

5.1.1.

Først og fremmest bifalder udvalget, at forslagets retsgrundlag er artikel 295 i TEUF, hvilket det gentagne gange har anmodet om. Det glæder sig over henvisningerne til fællesskabsmetoden, principperne om gennemsigtighed, demokratisk legitimitet, nærhed, proportionalitet og retssikkerhed. Udvalget glæder sig desuden over Kommissionens erklæring om, at enkelhed, klarhed og sammenhæng vil være retningsgivende for dens fremtidige affattelse af lovgivning.

| 5.1.2. | Påmindelsen om »de nationale parlamenters rolle og ansvar« i henhold til Protokol nr. 2 om »anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet« er ligeledes positiv. EØSU understreger imidlertid, at de nationale parlamenter bør have tilstrækkelig tid til at udtale sig. |
| --- | --- |

5.1.2.

Påmindelsen om »de nationale parlamenters rolle og ansvar« i henhold til Protokol nr. 2 om »anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet« er ligeledes positiv. EØSU understreger imidlertid, at de nationale parlamenter bør have tilstrækkelig tid til at udtale sig.

| 5.1.3. | Udvalget bifalder »høring af de berørte parter, efterfølgende evaluering af eksisterende lovgivning og konsekvensanalyser af nye initiativer«. |
| --- | --- |

5.1.3.

Udvalget bifalder »høring af de berørte parter, efterfølgende evaluering af eksisterende lovgivning og konsekvensanalyser af nye initiativer«.

| 5.1.4. | Endelig tilslutter udvalget sig målsætningerne om forenkling af EU-lovgivningen og en reduktion af de administrative byrder, uden at dette berører opfyldelsen af EU's grundlæggende målsætninger og bevarelsen af det indre markeds integritet. |
| --- | --- |

5.1.4.

Endelig tilslutter udvalget sig målsætningerne om forenkling af EU-lovgivningen og en reduktion af de administrative byrder, uden at dette berører opfyldelsen af EU's grundlæggende målsætninger og bevarelsen af det indre markeds integritet.

| 5.2. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen forpligter sig til at konsultere medlemsstaternes eksperter, inden den vedtager delegerede retsakter, og ekspertgrupper, berørte parter samt offentligheden, når dette er nødvendigt, på et tidligt stadium i udarbejdelsen af udkast til gennemførelsesretsakter. |
| --- | --- |

5.2.

EØSU glæder sig over, at Kommissionen forpligter sig til at konsultere medlemsstaternes eksperter, inden den vedtager delegerede retsakter, og ekspertgrupper, berørte parter samt offentligheden, når dette er nødvendigt, på et tidligt stadium i udarbejdelsen af udkast til gennemførelsesretsakter.

| 5.3. | Mere specifikt angående den fælles forståelse mellem de tre institutioner om delegerede retsakter (bilag 1) er EØSU enig med Kommissionen, navnlig vedrørende:






  a. | definitionen af »almengyldig retsakt«: En retsakt er almengyldig, »hvis den dækker objektivt afgrænsede situationer og har retsvirkning enten for visse kategorier af personer eller generelt« og erklæringen om, at »en retsakt kun kan tillægge Kommissionen beføjelse til at vedtage almengyldige ikkelovgivningsmæssige retsakter ved delegerede retsakter«. |
| --- | --- | --- |

5.3.

Mere specifikt angående den fælles forståelse mellem de tre institutioner om delegerede retsakter (bilag 1) er EØSU enig med Kommissionen, navnlig vedrørende:

a.

definitionen af »almengyldig retsakt«: En retsakt er almengyldig, »hvis den dækker objektivt afgrænsede situationer og har retsvirkning enten for visse kategorier af personer eller generelt« og erklæringen om, at »en retsakt kun kan tillægge Kommissionen beføjelse til at vedtage almengyldige ikkelovgivningsmæssige retsakter ved delegerede retsakter«.

| b. | den kendsgerning, at »retsakter kun kan ændres gennem en anden retsakt eller en delegeret retsakt. Dette gælder også ændring af bilag til retsakter« |
| --- | --- |

b.

den kendsgerning, at »retsakter kun kan ændres gennem en anden retsakt eller en delegeret retsakt. Dette gælder også ændring af bilag til retsakter«

| c. | den kendsgerning, at »de væsentlige elementer i lovgivningen skal fastlægges af lovgiveren og ikke kan gøres til genstand for en delegeret retsakt eller en gennemførelsesretsakt« |
| --- | --- |

c.

den kendsgerning, at »de væsentlige elementer i lovgivningen skal fastlægges af lovgiveren og ikke kan gøres til genstand for en delegeret retsakt eller en gennemførelsesretsakt«

| d. | Kommissionens bestræbelser på at foreslå en ny tilgang til høring af eksperter fra medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og af de berørte parters eksperter. |
| --- | --- |

d.

Kommissionens bestræbelser på at foreslå en ny tilgang til høring af eksperter fra medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og af de berørte parters eksperter.

| 5.4. | EØSU er til gengæld ikke helt enig i den kasuistiske tilgang til sondringen mellem de områder, der bør omfattes af enten delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, da kriterierne stadig er uklare og giver anledning til vilkårlige fortolkninger. Udvalget ønsker, at man tilstræber konceptualisering, og at der i den fælles forståelse fastlægges klare regler, i henhold til hvilke:






  a. | anvendelsen af delegerede retsakter bør være undtagelsen og ikke reglen |
| --- | --- | --- |

5.4.

EØSU er til gengæld ikke helt enig i den kasuistiske tilgang til sondringen mellem de områder, der bør omfattes af enten delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, da kriterierne stadig er uklare og giver anledning til vilkårlige fortolkninger. Udvalget ønsker, at man tilstræber konceptualisering, og at der i den fælles forståelse fastlægges klare regler, i henhold til hvilke:

a.

anvendelsen af delegerede retsakter bør være undtagelsen og ikke reglen

| b. | Kommissionen i tilfælde af tvivl om elementernes væsentlige karakter eller af en »gråzone« bør afstå fra at foreslå delegerede retsakter og anvende basisretsakten i forbindelse med lovgivning |
| --- | --- |

b.

Kommissionen i tilfælde af tvivl om elementernes væsentlige karakter eller af en »gråzone« bør afstå fra at foreslå delegerede retsakter og anvende basisretsakten i forbindelse med lovgivning

| c. | Kommissionen i tilfælde af tvivl om karakteren af den foranstaltning, der skal træffes, bør vedtage gennemførelsesretsakter frem for delegerede retsakter. |
| --- | --- |

c.

Kommissionen i tilfælde af tvivl om karakteren af den foranstaltning, der skal træffes, bør vedtage gennemførelsesretsakter frem for delegerede retsakter.

| 5.5. | EØSU er desuden uenig i Kommissionens forslag med hensyn til:






  a. | manglende forudgående oplysninger om medlemsstaternes eksperter og deres tekniske kompetencer |
| --- | --- | --- |

5.5.

EØSU er desuden uenig i Kommissionens forslag med hensyn til:

a.

manglende forudgående oplysninger om medlemsstaternes eksperter og deres tekniske kompetencer

| b. | manglende minimumsfrist for fremsendelse af dokumenter til eksperter, berørte parter, Europa-Parlamentet og Rådet, undtagen i nødstilfælde |
| --- | --- |

b.

manglende minimumsfrist for fremsendelse af dokumenter til eksperter, berørte parter, Europa-Parlamentet og Rådet, undtagen i nødstilfælde

| c. | den valgfrie karakter af invitationen af Europa-Parlamentets eksperter, af høringen af de berørte parter og af fremsendelsen til Europa-Parlamentets udvalg af kalender over møder med eksperter |
| --- | --- |

c.

den valgfrie karakter af invitationen af Europa-Parlamentets eksperter, af høringen af de berørte parter og af fremsendelsen til Europa-Parlamentets udvalg af kalender over møder med eksperter

| d. | manglende konsekvens og manglende sammenhæng i informationen om planlagte delegerede retsakter. Informationen bør være systematisk, permanent og automatisk (et websted, der automatisk ajourføres, og hvor alle kan få umiddelbar adgang til de forskellige faser af udarbejdelsen af delegerede retsakter og deres indhold) |
| --- | --- |

d.

manglende konsekvens og manglende sammenhæng i informationen om planlagte delegerede retsakter. Informationen bør være systematisk, permanent og automatisk (et websted, der automatisk ajourføres, og hvor alle kan få umiddelbar adgang til de forskellige faser af udarbejdelsen af delegerede retsakter og deres indhold)

| e. | delegationens principielt ubegrænsede varighed: EØSU er af den opfattelse, at princippet bør være en præcis varighed med eventuel mulighed for stiltiende forlængelse i en tilsvarende periode, undtagen i ekstraordinære, begrundede tilfælde. |
| --- | --- |

e.

delegationens principielt ubegrænsede varighed: EØSU er af den opfattelse, at princippet bør være en præcis varighed med eventuel mulighed for stiltiende forlængelse i en tilsvarende periode, undtagen i ekstraordinære, begrundede tilfælde.

| 5.6. | Endelig frygter EØSU, at en uforsigtig anvendelse af midlerne til høringer, forudgående og efterfølgende undersøgelser samt møder med eksperter blot vil forlænge forløbet af udarbejdelsen af retsakterne urimeligt og unødvendigt. |
| --- | --- |

5.6.

Endelig frygter EØSU, at en uforsigtig anvendelse af midlerne til høringer, forudgående og efterfølgende undersøgelser samt møder med eksperter blot vil forlænge forløbet af udarbejdelsen af retsakterne urimeligt og unødvendigt.

| 5.7. | EØSU er enig i den erklæring, der blev fremsat under den offentlige høring den 26. maj 2015, om at formuleringen af artikel 290 og 291 kan forbedres og i tilfælde af en fremtidig revision af traktaterne bør udformes klarere og mindre tvetydigt. Artiklernes gennemførelse bør reguleres bedre i EU-lovgivningen for at undgå, at beslutninger om valg af instrument ender med i højere grad at blive politiske end tekniske. |
| --- | --- |

5.7.

EØSU er enig i den erklæring, der blev fremsat under den offentlige høring den 26. maj 2015, om at formuleringen af artikel 290 og 291 kan forbedres og i tilfælde af en fremtidig revision af traktaterne bør udformes klarere og mindre tvetydigt. Artiklernes gennemførelse bør reguleres bedre i EU-lovgivningen for at undgå, at beslutninger om valg af instrument ender med i højere grad at blive politiske end tekniske.

| 5.8. | EØSU ønsker desuden, at der udarbejdes retningslinjer, der som et minimum udtrykkeligt kræver, at delegationer, der er fastsat i retsakter, skal afgrænses nøje i alle enkeltheder, dvs.:






  a. | nøje definition af målsætningerne |
| --- | --- | --- |

5.8.

EØSU ønsker desuden, at der udarbejdes retningslinjer, der som et minimum udtrykkeligt kræver, at delegationer, der er fastsat i retsakter, skal afgrænses nøje i alle enkeltheder, dvs.:

a.

nøje definition af målsætningerne

| b. | præcis fastsættelse af indholdet |
| --- | --- |

b.

præcis fastsættelse af indholdet

| c. | nøjagtig angivelse af rækkevidden |
| --- | --- |

c.

nøjagtig angivelse af rækkevidden

| d. | nøjagtig fastlæggelse af varigheden. |
| --- | --- |

d.

nøjagtig fastlæggelse af varigheden.

| 5.9. | EØSU mener også, at det bør høres i delegationsproceduren på samme måde som i forbindelse med retsakter, konsekvensanalyser og eventuelle ændringer af disse retsakter som følge af deres konsekvenser i økonomisk og social henseende. |
| --- | --- |

5.9.

EØSU mener også, at det bør høres i delegationsproceduren på samme måde som i forbindelse med retsakter, konsekvensanalyser og eventuelle ændringer af disse retsakter som følge af deres konsekvenser i økonomisk og social henseende.

| 5.10. | Under hensyntagen til konklusionerne fra den offentlige høring mener EØSU, at EU-institutionerne bør sikre borgerne adgang til hver fase af det forberedende arbejde og tilvejebringe de nødvendige midler til hele denne proces. |
| --- | --- |

5.10.

Under hensyntagen til konklusionerne fra den offentlige høring mener EØSU, at EU-institutionerne bør sikre borgerne adgang til hver fase af det forberedende arbejde og tilvejebringe de nødvendige midler til hele denne proces.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  CES 248/2013.

1

(2)  COM(2013) 451 final, 452 final og 751 final.

2

(3)  EUT C 67 af 6.3.2014, s. 104, og EUT C 177 af 11.6.2014, s. 48.

3

(4)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-17336-2013-INIT/da/pdf

4

(5)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15147-2014-INIT/da/pdf

5

(6)  COM(2015) 216 final.

6

(7)  Sag C-355/10, Europa-Parlamentet mod Rådet, 5. september 2012, præmis 26-28, 39, 65-68.

7

(8)  Dommens præmis 64.

8

(9)  Sag C-427/12, Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet, af 18. marts 2014, den såkaldte »biocid-sag«.

9

(10)  Dommens præmis 40.

10

(11)  Punkterne 75 ff. i forslag til afgørelse.

11

(12)  EUT C 135 af 5.5.2014, s. 24. Sag anlagt den 21. februar 2014 — Kommissionen mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union, sag C-88/14.

12

(13)  Punkt 38 i konklusionerne.

13

(14)  Punkt 45 i konklusionerne.

14

(15)  COM(2015) 215 final.

15

(16)  SWD(2015) 111 final.

16

(17)  http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/docs/br_toolbox_en.pdf

17

(18)  SWD(2015) 110 final.

18

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/152 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/152

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder

(sonderende udtalelse)

(2016/C 013/23)

| Ordførere: | Ariane RODERT og Marie ZVOLSKÁ |
| --- | --- |

Ordførere:

Ariane RODERT og Marie ZVOLSKÁ

Ved brev af 28. april 2015 og under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde anmodede Nicolas Schmit, minister for arbejdsmarked, beskæftigelse og social og solidarisk økonomi, på vegne af det kommende luxembourgske formandskab om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs sonderende udtalelse om

»Udvikling af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder«

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 8. september 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 204 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bifalder, at det luxembourgske rådsformandskab prioriterer socialøkonomien og især fokuserer på udvikling af et skræddersyet finansielt økosystem. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU bifalder, at det luxembourgske rådsformandskab prioriterer socialøkonomien og især fokuserer på udvikling af et skræddersyet finansielt økosystem.

| 1.2. | EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke at miste fremdriften i støtten til dagsordenen for socialøkonomien og sikre en kontinuerlig og støttende politisk ramme for dens udvikling. Dette kan ske ved at forny initiativet for socialt iværksætteri, herunder det nødvendige skræddersyede finansielle økosystem. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke at miste fremdriften i støtten til dagsordenen for socialøkonomien og sikre en kontinuerlig og støttende politisk ramme for dens udvikling. Dette kan ske ved at forny initiativet for socialt iværksætteri, herunder det nødvendige skræddersyede finansielle økosystem.

| 1.3. | EØSU understreger nødvendigheden af at betragte adgang til finansiering som et element i det samlede økosystem, der er nødvendigt for at skabe udvikling og vækst i socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU understreger nødvendigheden af at betragte adgang til finansiering som et element i det samlede økosystem, der er nødvendigt for at skabe udvikling og vækst i socialøkonomiske virksomheder.

| 1.4. | Det ideelle finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder omfatter elementer som en tilgang baseret på inddragelse af mange forskellige interessenter samt hybride og tålmodige kapitalløsninger med garantiordninger, der ofte varetages af sociale finansieringsinstitutioner, der deler socialøkonomiens værdier. |
| --- | --- |

1.4.

Det ideelle finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder omfatter elementer som en tilgang baseret på inddragelse af mange forskellige interessenter samt hybride og tålmodige kapitalløsninger med garantiordninger, der ofte varetages af sociale finansieringsinstitutioner, der deler socialøkonomiens værdier.

| 1.5. | Kommissionen bør støtte fremkomsten af nye instrumenter, sikre finansiel regulering, der giver mulighed for udvikling, fremme forskning i den samfundsmæssige merværdi ved investeringer i socialøkonomiske virksomheder og anmode medlemsstaterne om peerevalueringer på området. |
| --- | --- |

1.5.

Kommissionen bør støtte fremkomsten af nye instrumenter, sikre finansiel regulering, der giver mulighed for udvikling, fremme forskning i den samfundsmæssige merværdi ved investeringer i socialøkonomiske virksomheder og anmode medlemsstaterne om peerevalueringer på området.

| 1.6. | EØSU bifalder, at socialøkonomien er en investeringsprioritet i den aktuelle investeringsplan for Europa (1) og opfordrer Kommissionen til fuldt ud at gøre brug af denne bestemmelse. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU bifalder, at socialøkonomien er en investeringsprioritet i den aktuelle investeringsplan for Europa (1) og opfordrer Kommissionen til fuldt ud at gøre brug af denne bestemmelse.

| 1.7. | Kommissionen bør evaluere om/hvordan investeringer med social indvirkning kan være en komponent i det finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder og undersøge om politikkerne bag reelt støtter disse virksomheders udvikling. |
| --- | --- |

1.7.

Kommissionen bør evaluere om/hvordan investeringer med social indvirkning kan være en komponent i det finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder og undersøge om politikkerne bag reelt støtter disse virksomheders udvikling.

| 1.8. | EU skal også anerkende de socialøkonomiske virksomheder ved at inkludere en støttefunktion i CRR-forordningen (2). Bankernes udlån til socialøkonomien vil drage stor fordel af dette uden nogen form for indvirkning på de offentlige finanser. |
| --- | --- |

1.8.

EU skal også anerkende de socialøkonomiske virksomheder ved at inkludere en støttefunktion i CRR-forordningen (2). Bankernes udlån til socialøkonomien vil drage stor fordel af dette uden nogen form for indvirkning på de offentlige finanser.

| 1.9. | Finansiel støtte fra EU skal kombineres med, at Kommissionen tilbyder vejledning, uddannelse og kapacitetsopbygning til regeringer og vigtige interessenter. |
| --- | --- |

1.9.

Finansiel støtte fra EU skal kombineres med, at Kommissionen tilbyder vejledning, uddannelse og kapacitetsopbygning til regeringer og vigtige interessenter.

| 1.10. | Medlemsstaterne bør fungere som medinvestorer for at støtte oprettelsen af etiske fonde, fonde for social innovation og fonde med social venturekapital og lette offentlige garantiordninger. Endvidere bør medlemsstaterne overveje mulighederne for skattenedsættelser på indkomst (privatpersoner og virksomheder) samt andre skattemæssige incitamenter for både sparere og investorer med henblik på at tiltrække investeringer i socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

1.10.

Medlemsstaterne bør fungere som medinvestorer for at støtte oprettelsen af etiske fonde, fonde for social innovation og fonde med social venturekapital og lette offentlige garantiordninger. Endvidere bør medlemsstaterne overveje mulighederne for skattenedsættelser på indkomst (privatpersoner og virksomheder) samt andre skattemæssige incitamenter for både sparere og investorer med henblik på at tiltrække investeringer i socialøkonomiske virksomheder.

| 1.11. | Socialøkonomiske virksomheder skal selv tage initiativ til at udvikle instrumenter såsom autokapitalisering, crowdfunding og deltagelse i sociale finansieringspartnerskaber, så de anvender egne midler og indgår partnerskaber. |
| --- | --- |

1.11.

Socialøkonomiske virksomheder skal selv tage initiativ til at udvikle instrumenter såsom autokapitalisering, crowdfunding og deltagelse i sociale finansieringspartnerskaber, så de anvender egne midler og indgår partnerskaber.

| 1.12. | For at frigøre potentialet i de socialøkonomiske virksomheder må alle medlemsstater imidlertid udvikle og gennemføre nationale handlingsplaner for socialøkonomien med udgangspunkt i en tilgang med inddragelse af mange interessenter, herunder repræsentanter fra civilsamfundet. |
| --- | --- |

1.12.

For at frigøre potentialet i de socialøkonomiske virksomheder må alle medlemsstater imidlertid udvikle og gennemføre nationale handlingsplaner for socialøkonomien med udgangspunkt i en tilgang med inddragelse af mange interessenter, herunder repræsentanter fra civilsamfundet.

2.   Indledning og baggrund

| 2.1. | EØSU bifalder, at Luxembourg prioriterer socialøkonomien under sit EU-formandskab og anerkender socialøkonomiens bidrag til beskæftigelse, social retfærdighed og en bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

2.1.

EØSU bifalder, at Luxembourg prioriterer socialøkonomien under sit EU-formandskab og anerkender socialøkonomiens bidrag til beskæftigelse, social retfærdighed og en bæredygtig udvikling.

| 2.2. | EØSU glæder sig over, at det luxembourgske EU-formandskab anmoder om denne sonderende udtalelse, der har til formål at udforske idéen om et finansielt økosystem set ud fra de socialøkonomiske virksomheders perspektiv samt de vigtigste karakteristika og nødvendige forudsætninger for at etablere en hensigtsmæssig og effektiv europæisk ramme for finansieringen af og investeringer i socialøkonomien. |
| --- | --- |

2.2.

EØSU glæder sig over, at det luxembourgske EU-formandskab anmoder om denne sonderende udtalelse, der har til formål at udforske idéen om et finansielt økosystem set ud fra de socialøkonomiske virksomheders perspektiv samt de vigtigste karakteristika og nødvendige forudsætninger for at etablere en hensigtsmæssig og effektiv europæisk ramme for finansieringen af og investeringer i socialøkonomien.

| 2.3. | EØSU bemærker ligeledes, at det luxembourgske EU-formandskab fremhæver, at begrænset adgang til finansiering (især adgang til skræddersyet finansiering) er en hindring for vækst og udvikling af socialøkonomien, hvilket er i tråd med tidligere udtalelser fra EØSU (3), Kommissionen, initiativet for socialt iværksætteri (4) og OECD’s arbejde (5). |
| --- | --- |

2.3.

EØSU bemærker ligeledes, at det luxembourgske EU-formandskab fremhæver, at begrænset adgang til finansiering (især adgang til skræddersyet finansiering) er en hindring for vækst og udvikling af socialøkonomien, hvilket er i tråd med tidligere udtalelser fra EØSU (3), Kommissionen, initiativet for socialt iværksætteri (4) og OECD’s arbejde (5).

| 2.4. | Der er ved at opstå et nyt socialt landskab i Europa som følge af krisen og nye komplekse udfordringer for samfundet. Der er et presserende behov for social innovation, der mobiliserer alle sektorer i samfundet. Socialøkonomien er en vigtig sektor, der beskæftiger over 14 millioner mennesker (6), og har en afgørende rolle at spille for f.eks. jobskabelse og social inklusion (7), der bidrager til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Men sektoren er stadig underudviklet i mange medlemsstater. For at udnytte sektorens potentiale til fulde er det nødvendigt at udvikle et gunstigt økosystem, hvor adgang til skræddersyet finansiering spiller en central rolle. |
| --- | --- |

2.4.

Der er ved at opstå et nyt socialt landskab i Europa som følge af krisen og nye komplekse udfordringer for samfundet. Der er et presserende behov for social innovation, der mobiliserer alle sektorer i samfundet. Socialøkonomien er en vigtig sektor, der beskæftiger over 14 millioner mennesker (6), og har en afgørende rolle at spille for f.eks. jobskabelse og social inklusion (7), der bidrager til intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Men sektoren er stadig underudviklet i mange medlemsstater. For at udnytte sektorens potentiale til fulde er det nødvendigt at udvikle et gunstigt økosystem, hvor adgang til skræddersyet finansiering spiller en central rolle.

| 2.5. | I betragtning af EØSU’s kontinuerlige engagement i den socialøkonomiske dagsorden tilstræber denne udtalelse at belyse de særlige perspektiver, som gælder for socialøkonomiske virksomheder, der pr. definition anvender overskud som et middel til at opfylde den primære sociale målsætning. |
| --- | --- |

2.5.

I betragtning af EØSU’s kontinuerlige engagement i den socialøkonomiske dagsorden tilstræber denne udtalelse at belyse de særlige perspektiver, som gælder for socialøkonomiske virksomheder, der pr. definition anvender overskud som et middel til at opfylde den primære sociale målsætning.

| 2.6. | Som udgangspunkt for denne udtalelse gentager EØSU derfor definitionen i Rom-strategien
   (8), hvor socialøkonomien er beskrevet som en række forskellige organisatoriske strukturer, som er fremkommet på baggrund af forskellige nationale og sociale sammenhænge, men som har fælles værdier, karakteristika og mål. Socialøkonomiske virksomheder henviser til et univers af organisationer baseret på prioritering af mennesker frem for kapital og omfatter organisatoriske strukturer som kooperativer, gensidige selskaber, fonde og sammenslutninger, samt nyere former for sociale virksomheder. Det skal understreges, at socialøkonomiske virksomheder er virksomheder, der tilhører og/eller er skabt af mennesker og ikke af det finansielle system. |
| --- | --- |

2.6.

Som udgangspunkt for denne udtalelse gentager EØSU derfor definitionen i Rom-strategien
   (8), hvor socialøkonomien er beskrevet som en række forskellige organisatoriske strukturer, som er fremkommet på baggrund af forskellige nationale og sociale sammenhænge, men som har fælles værdier, karakteristika og mål. Socialøkonomiske virksomheder henviser til et univers af organisationer baseret på prioritering af mennesker frem for kapital og omfatter organisatoriske strukturer som kooperativer, gensidige selskaber, fonde og sammenslutninger, samt nyere former for sociale virksomheder. Det skal understreges, at socialøkonomiske virksomheder er virksomheder, der tilhører og/eller er skabt af mennesker og ikke af det finansielle system.

| 2.7. | Det skal ligeledes bemærkes, at denne udtalelse, selvom den vedrører emnet, ikke kommer ind på de nærmere aspekter af »investeringer med social indvirkning« eller EuSEF-forordningen, som er emner, der er behandlet i tidligere EØSU-udtalelser (9). |
| --- | --- |

2.7.

Det skal ligeledes bemærkes, at denne udtalelse, selvom den vedrører emnet, ikke kommer ind på de nærmere aspekter af »investeringer med social indvirkning« eller EuSEF-forordningen, som er emner, der er behandlet i tidligere EØSU-udtalelser (9).

3.   Adgang til finansiering er en udfordring for socialøkonomien

| 3.1. | Som påpeget af OECD (10) er der på nuværende tidspunkt en inkompatibilitet i den eksisterende finansieringsramme, så denne ikke tager hensyn til de reelle forhold for socialøkonomiske virksomheder og deres behov, hvilket betyder, at der er brug for en kulturel tilpasning af den finansielle, juridiske og politiske ramme, således at der kan udformes passende værktøjer. For at social finansiering kan blive bæredygtig, har det afgørende betydning, at der vedtages en integreret strategi, som adskiller sig fra traditionel finansiering. |
| --- | --- |

3.1.

Som påpeget af OECD (10) er der på nuværende tidspunkt en inkompatibilitet i den eksisterende finansieringsramme, så denne ikke tager hensyn til de reelle forhold for socialøkonomiske virksomheder og deres behov, hvilket betyder, at der er brug for en kulturel tilpasning af den finansielle, juridiske og politiske ramme, således at der kan udformes passende værktøjer. For at social finansiering kan blive bæredygtig, har det afgørende betydning, at der vedtages en integreret strategi, som adskiller sig fra traditionel finansiering.

| 3.2. | En vigtig udfordring består i, at socialøkonomiske forretningsmodeller ikke er tilstrækkeligt kendte og forståede. Idet de særlige forhold, der gør sig gældende i disse modeller (f.eks. begrænset eller ingen udbetaling af overskud, et bruger- eller behovsrelateret fokus, fælles beslutningstagning, demokratisk forvaltning eller delt ejerskab), ikke anerkendes fuldt ud, er det vanskeligt for socialøkonomiske virksomheder at få adgang til almindelig finansiering og de instrumenter, der generelt støtter SMV’er. |
| --- | --- |

3.2.

En vigtig udfordring består i, at socialøkonomiske forretningsmodeller ikke er tilstrækkeligt kendte og forståede. Idet de særlige forhold, der gør sig gældende i disse modeller (f.eks. begrænset eller ingen udbetaling af overskud, et bruger- eller behovsrelateret fokus, fælles beslutningstagning, demokratisk forvaltning eller delt ejerskab), ikke anerkendes fuldt ud, er det vanskeligt for socialøkonomiske virksomheder at få adgang til almindelig finansiering og de instrumenter, der generelt støtter SMV’er.

| 3.3. | Socialøkonomiske virksomheder konfronteres i højere grad end andre forretningsmodeller med det problem, at de finansielle markeders logik ikke er møntet på at støtte disse virksomheders udvikling. De finansielle markeder tager ikke højde for og belønner den sociale merværdi, som socialøkonomiske virksomheder leverer eller deres opgaver af almindelig økonomisk interesse. I dag modtager socialøkonomiske virksomheder ofte kun betaling for omkostningerne ved de tjenester, de yder, men ikke for den samfundsmæssige værdi, de skaber. Investeringsafkastet for socialøkonomiske virksomheder består primært i levering af sociale resultater og et beskedent finansielt afkast. Den omstændighed, at det sociale formål har forrang for optimering af fortjeneste kan give det forkerte indtryk, at socialøkonomiske virksomheder er forbundet med højere risiko og en mindre grad af pålidelighed end andre virksomheder. Forskning, fakta og dokumentation viser faktisk det modsatte (11). Investeringer i socialøkonomiske virksomheder er reelt ikke en omkostning, men en investering i fremtiden, der bidrager til en øget beskæftigelsesfrekvens og styrker konkurrenceevnen og en medlemsstats samlede økonomi i det lange løb. |
| --- | --- |

3.3.

Socialøkonomiske virksomheder konfronteres i højere grad end andre forretningsmodeller med det problem, at de finansielle markeders logik ikke er møntet på at støtte disse virksomheders udvikling. De finansielle markeder tager ikke højde for og belønner den sociale merværdi, som socialøkonomiske virksomheder leverer eller deres opgaver af almindelig økonomisk interesse. I dag modtager socialøkonomiske virksomheder ofte kun betaling for omkostningerne ved de tjenester, de yder, men ikke for den samfundsmæssige værdi, de skaber. Investeringsafkastet for socialøkonomiske virksomheder består primært i levering af sociale resultater og et beskedent finansielt afkast. Den omstændighed, at det sociale formål har forrang for optimering af fortjeneste kan give det forkerte indtryk, at socialøkonomiske virksomheder er forbundet med højere risiko og en mindre grad af pålidelighed end andre virksomheder. Forskning, fakta og dokumentation viser faktisk det modsatte (11). Investeringer i socialøkonomiske virksomheder er reelt ikke en omkostning, men en investering i fremtiden, der bidrager til en øget beskæftigelsesfrekvens og styrker konkurrenceevnen og en medlemsstats samlede økonomi i det lange løb.

| 3.4. | Der er gjort en række forsøg på at fremme sociale investeringsinstrumenter på grundlag af arkitekturen for traditionelle finansielle instrumenter. Men da logikken i privat kapital ofte går hånd i hånd med karakteristika som kortsigtede strategier for exit, krav om ejerskab og et ønske om højtforrentede investeringer fungerer disse instrumenter ikke for socialøkonomiske virksomheder, idet sådanne karakteristika ofte er i direkte modstrid med de socialøkonomiske virksomheders forretningsmodeller og aktiviteter. |
| --- | --- |

3.4.

Der er gjort en række forsøg på at fremme sociale investeringsinstrumenter på grundlag af arkitekturen for traditionelle finansielle instrumenter. Men da logikken i privat kapital ofte går hånd i hånd med karakteristika som kortsigtede strategier for exit, krav om ejerskab og et ønske om højtforrentede investeringer fungerer disse instrumenter ikke for socialøkonomiske virksomheder, idet sådanne karakteristika ofte er i direkte modstrid med de socialøkonomiske virksomheders forretningsmodeller og aktiviteter.

| 3.5. | Vanskeligheder set i relation til frasalg (når der arbejdes med mennesker i nød) og ingen eller begrænsede muligheder på et andet marked skaber yderligere komplikationer for almindelige investorer. Selvom disse instrumenter med held kan nå frem til nogle virksomheder (ofte som profitmaksimerende virksomheder med et socialt formål), har socialøkonomiske virksomheder stadig brug for særlige skræddersyede finansielle instrumenter. |
| --- | --- |

3.5.

Vanskeligheder set i relation til frasalg (når der arbejdes med mennesker i nød) og ingen eller begrænsede muligheder på et andet marked skaber yderligere komplikationer for almindelige investorer. Selvom disse instrumenter med held kan nå frem til nogle virksomheder (ofte som profitmaksimerende virksomheder med et socialt formål), har socialøkonomiske virksomheder stadig brug for særlige skræddersyede finansielle instrumenter.

4.   Et støttende og bæredygtigt finansielt økosystem

| 4.1. | Denne udtalelse fokuserer på de karakteristika og betingelser, der er nødvendige for at forbedre adgangen til finansiering for socialøkonomiske virksomheder snarere end at være en omfattende gennemgang af de tilgængelige finansielle instrumenter. Det reelle potentiale i socialøkonomiske virksomheder kan kun realiseres, hvis adgangen til finansiering er integreret i et skræddersyet og fuldt integreret økosystem sammen med komponenter som f.eks. juridiske rammer, udvikling af virksomheder og forskellig støtte, som viser, at sociale investeringer både er finansielle og ikke-finansielle investeringer. |
| --- | --- |

4.1.

Denne udtalelse fokuserer på de karakteristika og betingelser, der er nødvendige for at forbedre adgangen til finansiering for socialøkonomiske virksomheder snarere end at være en omfattende gennemgang af de tilgængelige finansielle instrumenter. Det reelle potentiale i socialøkonomiske virksomheder kan kun realiseres, hvis adgangen til finansiering er integreret i et skræddersyet og fuldt integreret økosystem sammen med komponenter som f.eks. juridiske rammer, udvikling af virksomheder og forskellig støtte, som viser, at sociale investeringer både er finansielle og ikke-finansielle investeringer.

| 4.2. | Selvom det erkendes, at bedre adgang til finansiering for socialøkonomiske virksomheder har afgørende betydning for deres udvikling og bæredygtighed, er det vigtigt at sondre mellem finansiering af socialøkonomiske virksomheders strukturer og aktiviteter. Det er vigtigt at finansiere begge aspekter, men fremgangsmåder og instrumenter kan variere. Det er hævet over enhver tvivl, at udvikling af social finansiering, der er skræddersyet til socialøkonomiske virksomheder, skal være baseret på ønsket om at fremme sociale initiativer og aktiviteter og opfattes som et middel til at realisere sektorens potentiale og ikke et mål i sig selv. |
| --- | --- |

4.2.

Selvom det erkendes, at bedre adgang til finansiering for socialøkonomiske virksomheder har afgørende betydning for deres udvikling og bæredygtighed, er det vigtigt at sondre mellem finansiering af socialøkonomiske virksomheders strukturer og aktiviteter. Det er vigtigt at finansiere begge aspekter, men fremgangsmåder og instrumenter kan variere. Det er hævet over enhver tvivl, at udvikling af social finansiering, der er skræddersyet til socialøkonomiske virksomheder, skal være baseret på ønsket om at fremme sociale initiativer og aktiviteter og opfattes som et middel til at realisere sektorens potentiale og ikke et mål i sig selv.

| 4.3. | Det skal anerkendes, at socialøkonomiske virksomheder sædvanligvis har forskellige indtægtskilder (12), hvor salget af varer og tjenesteydelser ofte forbindes med offentlig finansiering. Socialøkonomiske virksomheder er ofte afhængige af en blanding af finansieringskilder, der spænder fra midler til et specifikt projekt eller program baseret på politiske målsætninger, over offentlige kontrakter til fremskaffelse af kapital til udvidelser eller nye investeringer. |
| --- | --- |

4.3.

Det skal anerkendes, at socialøkonomiske virksomheder sædvanligvis har forskellige indtægtskilder (12), hvor salget af varer og tjenesteydelser ofte forbindes med offentlig finansiering. Socialøkonomiske virksomheder er ofte afhængige af en blanding af finansieringskilder, der spænder fra midler til et specifikt projekt eller program baseret på politiske målsætninger, over offentlige kontrakter til fremskaffelse af kapital til udvidelser eller nye investeringer.

| 4.4. | I nogle medlemsstater er de socialøkonomiske virksomheder afhængige af vedvarende offentlig finansiering og arbejder tæt sammen med de offentlige myndigheder for at realisere en fælles politik eller opfylde mål af almen interesse. Desuden er offentlig finansiering særlig vigtig i innovationsprocessen (ofte i tilknytning til forebyggende arbejde) og de tidlige udviklingsstadier i socialøkonomiske virksomheder. EØSU understreger derfor, at denne form for offentligt samarbejde og finansiel støtte ikke må bringes i fare, når man ser på eksterne finansieringskilder, og at denne form for finansiering er særlig vigtig, når der er tale om støtte til udvikling og opbygning af en socialøkonomi i visse medlemsstater. |
| --- | --- |

4.4.

I nogle medlemsstater er de socialøkonomiske virksomheder afhængige af vedvarende offentlig finansiering og arbejder tæt sammen med de offentlige myndigheder for at realisere en fælles politik eller opfylde mål af almen interesse. Desuden er offentlig finansiering særlig vigtig i innovationsprocessen (ofte i tilknytning til forebyggende arbejde) og de tidlige udviklingsstadier i socialøkonomiske virksomheder. EØSU understreger derfor, at denne form for offentligt samarbejde og finansiel støtte ikke må bringes i fare, når man ser på eksterne finansieringskilder, og at denne form for finansiering er særlig vigtig, når der er tale om støtte til udvikling og opbygning af en socialøkonomi i visse medlemsstater.

4.5.   
  Anvendelse af en bred vifte af finansieringskilder

| 4.5.1. | Offentlig finansiering er fortsat en af de vigtigste finansieringskilder i mange medlemsstater og for mange socialøkonomiske virksomheder. Forbindelsen mellem en socialøkonomisk virksomheds sociale målsætning og mål for offentlige politikker, der er baseret på fælles mål og tillid er kernen i initiativer med offentlig finansiering. I den forbindelse ønsker EØSU at fremhæve forbindelsen og sin støtte til en videreførelse af Kommissionens sociale investeringspakke (13), som sigter mod at fremme socialpolitisk innovation, og hvor socialøkonomiske virksomheder spiller en stor rolle. I mange medlemsstater er offentlige kontrakter en vigtig indtægtskilde for socialøkonomiske virksomheder. Levering af tjenesteydelser af almen interesse er ofte en central aktivitet for socialøkonomiske virksomheder set i forhold til opfyldelsen af deres sociale formål. Disse indtægter bidrager væsentligt til den finansielle bæredygtighed. Hvad angår offentlige kontrakter skal et af kriterierne være overholdelse af sociale standarder og navnlig overholdelse af kollektive overenskomster. |
| --- | --- |

4.5.1.

Offentlig finansiering er fortsat en af de vigtigste finansieringskilder i mange medlemsstater og for mange socialøkonomiske virksomheder. Forbindelsen mellem en socialøkonomisk virksomheds sociale målsætning og mål for offentlige politikker, der er baseret på fælles mål og tillid er kernen i initiativer med offentlig finansiering. I den forbindelse ønsker EØSU at fremhæve forbindelsen og sin støtte til en videreførelse af Kommissionens sociale investeringspakke (13), som sigter mod at fremme socialpolitisk innovation, og hvor socialøkonomiske virksomheder spiller en stor rolle. I mange medlemsstater er offentlige kontrakter en vigtig indtægtskilde for socialøkonomiske virksomheder. Levering af tjenesteydelser af almen interesse er ofte en central aktivitet for socialøkonomiske virksomheder set i forhold til opfyldelsen af deres sociale formål. Disse indtægter bidrager væsentligt til den finansielle bæredygtighed. Hvad angår offentlige kontrakter skal et af kriterierne være overholdelse af sociale standarder og navnlig overholdelse af kollektive overenskomster.

| 4.5.2. | Private finansieringsinstrumenter varierer fra traditionelle instrumenter som f.eks. kapital fra forretningsbanker, business angels og ventureselskaber til donationer, venture-filantropi og investorer med et socialt sigte. Selvom flere af disse instrumenter kan være hensigtsmæssige for socialøkonomiske virksomheder, lader det til, at social finansiering fra specialiserede sociale kapitalindskydere er mere velegnet. |
| --- | --- |

4.5.2.

Private finansieringsinstrumenter varierer fra traditionelle instrumenter som f.eks. kapital fra forretningsbanker, business angels og ventureselskaber til donationer, venture-filantropi og investorer med et socialt sigte. Selvom flere af disse instrumenter kan være hensigtsmæssige for socialøkonomiske virksomheder, lader det til, at social finansiering fra specialiserede sociale kapitalindskydere er mere velegnet.

| 4.5.3. | Der bør også lægges vægt på den enkeltes interesse i at investere i socialøkonomiske initiativer, særlig i lokalsamfundet. Crowdfundingplatforme, donationer og filantropisk virksomhed udgør en vigtig finansiel ressource for socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

4.5.3.

Der bør også lægges vægt på den enkeltes interesse i at investere i socialøkonomiske initiativer, særlig i lokalsamfundet. Crowdfundingplatforme, donationer og filantropisk virksomhed udgør en vigtig finansiel ressource for socialøkonomiske virksomheder.

| 4.5.4. | Den socialøkonomiske sektor genererer selv midler i form af tilbageholdt overskud, der ofte fremmes ved hjælp af skattelettelser. Muligheden for at akkumulere overskud, som ikke udloddes til medlemmerne (udelelige reserver), anvendes af kooperativer som det vigtigste instrument til finansiering af deres egen vækst. Et andet instrument består i, at medlemmerne af kooperativet har mulighed for at deltage i finansieringen af deres eget kooperativ gennem frivillige lån (social långivning), som i nogle medlemsstater er reguleret ved en særlig lovgivning (14). |
| --- | --- |

4.5.4.

Den socialøkonomiske sektor genererer selv midler i form af tilbageholdt overskud, der ofte fremmes ved hjælp af skattelettelser. Muligheden for at akkumulere overskud, som ikke udloddes til medlemmerne (udelelige reserver), anvendes af kooperativer som det vigtigste instrument til finansiering af deres egen vækst. Et andet instrument består i, at medlemmerne af kooperativet har mulighed for at deltage i finansieringen af deres eget kooperativ gennem frivillige lån (social långivning), som i nogle medlemsstater er reguleret ved en særlig lovgivning (14).

| 4.5.5. | Specialiserede finansielle institutioner, sociale, etiske og kooperative banker samt social venture-filantropi tilvejebringer instrumenter, der specifikt er konstrueret til socialøkonomiske virksomheder. F.eks. er den italienske kooperative udviklingsfond (15) oprettet med det specifikke formål at fremme og udvikle kooperativer. Midlerne findes ved hjælp af en afgift på 3 % af det årlige overskud før skat hos kooperativer. Andre eksempler er CoopEst-udviklingsfonden og CGM Finance Consortium, der er interne finansielle systemer, der kun er tilgængelige for medlemmer, og som yder overgangslån og hjælper med at overvinde problemer med at få adgang til det almindelige banksystem gennem en koncerns kontraktuelle kapacitet. |
| --- | --- |

4.5.5.

Specialiserede finansielle institutioner, sociale, etiske og kooperative banker samt social venture-filantropi tilvejebringer instrumenter, der specifikt er konstrueret til socialøkonomiske virksomheder. F.eks. er den italienske kooperative udviklingsfond (15) oprettet med det specifikke formål at fremme og udvikle kooperativer. Midlerne findes ved hjælp af en afgift på 3 % af det årlige overskud før skat hos kooperativer. Andre eksempler er CoopEst-udviklingsfonden og CGM Finance Consortium, der er interne finansielle systemer, der kun er tilgængelige for medlemmer, og som yder overgangslån og hjælper med at overvinde problemer med at få adgang til det almindelige banksystem gennem en koncerns kontraktuelle kapacitet.

| 4.5.6. | Der skal ved etableringen af en markedsplads eller platform for disse instrumenter og incitamenter møntet på at tiltrække kapital tages højde for nødvendigheden af en evaluering. Mens offentlig kapital kan stilles til rådighed af politiske grunde, kan privat kapital tiltrækkes ved hjælp af skattemæssige incitamenter, en deling af risikoen og samarbejde med den socialøkonomiske sektor. Uanset hvilke incitamenter der gives til private kapitalindskydere, bør disse afvejes mod det forventede finansielle og samfundsmæssige afkast, samt måden hvorpå overskuddet anvendes. Dette skal sikre, at den offentlige interesse, den almene interesse og effektiv anvendelse af midlerne (hvis offentlige) stadig udgør kernen i initiativet. |
| --- | --- |

4.5.6.

Der skal ved etableringen af en markedsplads eller platform for disse instrumenter og incitamenter møntet på at tiltrække kapital tages højde for nødvendigheden af en evaluering. Mens offentlig kapital kan stilles til rådighed af politiske grunde, kan privat kapital tiltrækkes ved hjælp af skattemæssige incitamenter, en deling af risikoen og samarbejde med den socialøkonomiske sektor. Uanset hvilke incitamenter der gives til private kapitalindskydere, bør disse afvejes mod det forventede finansielle og samfundsmæssige afkast, samt måden hvorpå overskuddet anvendes. Dette skal sikre, at den offentlige interesse, den almene interesse og effektiv anvendelse af midlerne (hvis offentlige) stadig udgør kernen i initiativet.

4.6.   
  Grundlæggende forhold, der skal tages i betragtning ved udviklingen af et gunstigt finansielt økosystem

| 4.6.1. | Oprettelsen af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder kræver, at der udformes en tilgang med inddragelse af mange forskellige interessenter, der samler ressourcer og instrumenter. Denne form for systemer med mange interessenter eller et socialt og solidarisk finansieringssystem samler både monetære og ikke-monetære ressourcer. Det bygger på tillid og finansiering, der involverer flere aktører (socialøkonomiske virksomheder, sparere, offentlige kilder, pensionsfonde og finansielle institutioner m.m.), som etablerer forbindelser (finansiel formidling, socialisering og støttende partnerskaber) og deler fælles mål og regler. Resultaterne af denne strategi er tydelige i f.eks. Quebec og bør udforskes yderligere i en europæisk sammenhæng (16). |
| --- | --- |

4.6.1.

Oprettelsen af et finansielt økosystem for socialøkonomiske virksomheder kræver, at der udformes en tilgang med inddragelse af mange forskellige interessenter, der samler ressourcer og instrumenter. Denne form for systemer med mange interessenter eller et socialt og solidarisk finansieringssystem samler både monetære og ikke-monetære ressourcer. Det bygger på tillid og finansiering, der involverer flere aktører (socialøkonomiske virksomheder, sparere, offentlige kilder, pensionsfonde og finansielle institutioner m.m.), som etablerer forbindelser (finansiel formidling, socialisering og støttende partnerskaber) og deler fælles mål og regler. Resultaterne af denne strategi er tydelige i f.eks. Quebec og bør udforskes yderligere i en europæisk sammenhæng (16).

| 4.6.2. | Det er afgørende, at den finansielle støtte gives ud fra en livscyklustilgang. Tilskud eller støtte til pilotprojekter ender ofte resultatløse i den efterfølgende fase på grund af manglen på hensigtsmæssige instrumenter, der gør det muligt for socialøkonomiske virksomheder at udvide deres aktiviteter og blive rentable. Der skal udvikles specifikke instrumenter og gunstige politiske rammer for hver enkelt udviklingsfase: forberedelse, opstart/pilotfase, konsolidering og vækst, der imødekommer de specifikke behov i hver fase. |
| --- | --- |

4.6.2.

Det er afgørende, at den finansielle støtte gives ud fra en livscyklustilgang. Tilskud eller støtte til pilotprojekter ender ofte resultatløse i den efterfølgende fase på grund af manglen på hensigtsmæssige instrumenter, der gør det muligt for socialøkonomiske virksomheder at udvide deres aktiviteter og blive rentable. Der skal udvikles specifikke instrumenter og gunstige politiske rammer for hver enkelt udviklingsfase: forberedelse, opstart/pilotfase, konsolidering og vækst, der imødekommer de specifikke behov i hver fase.

| 4.6.3. | Traditionel risikovillig kapital er baseret på en hurtig forrentning af investeringen, der normalt er knyttet til indflydelse gennem ejerskab. Disse aspekter, der er i modstrid med den socialøkonomiske forretningsmodel og sektorens aktiviteter, gør det særligt vanskeligt for socialøkonomien at udnytte denne form for kapital. Derfor har garantiordninger og saminvesteringsmekanismer til deling af ansvar og risiko afgørende betydning i denne forbindelse. Det bør overvejes at tage udgangspunkt i god praksis for allerede eksisterende garantiordninger (ofte baseret på offentlige midler), når der udarbejdes ordninger til afhjælpning af den første »risiko« ved finansieringen. |
| --- | --- |

4.6.3.

Traditionel risikovillig kapital er baseret på en hurtig forrentning af investeringen, der normalt er knyttet til indflydelse gennem ejerskab. Disse aspekter, der er i modstrid med den socialøkonomiske forretningsmodel og sektorens aktiviteter, gør det særligt vanskeligt for socialøkonomien at udnytte denne form for kapital. Derfor har garantiordninger og saminvesteringsmekanismer til deling af ansvar og risiko afgørende betydning i denne forbindelse. Det bør overvejes at tage udgangspunkt i god praksis for allerede eksisterende garantiordninger (ofte baseret på offentlige midler), når der udarbejdes ordninger til afhjælpning af den første »risiko« ved finansieringen.

| 4.6.4. | Socialøkonomiske kapitalindskydere har ofte ideelle forudsætninger for at yde både finansiel og ikke-finansiel støtte såsom programmer for investeringsberedskab og generel vejledning og erhvervsudviklingsstøtte. Denne form for støtte er af afgørende betydning for at reducere risikoen for fejlslagne projekter. Såvel overordnet »finansiel coaching« samt »formidling af finansiel viden« skal tages i betragtning. |
| --- | --- |

4.6.4.

Socialøkonomiske kapitalindskydere har ofte ideelle forudsætninger for at yde både finansiel og ikke-finansiel støtte såsom programmer for investeringsberedskab og generel vejledning og erhvervsudviklingsstøtte. Denne form for støtte er af afgørende betydning for at reducere risikoen for fejlslagne projekter. Såvel overordnet »finansiel coaching« samt »formidling af finansiel viden« skal tages i betragtning.

| 4.6.5. | Det er afgørende, at det centrale element i social finansiering er måling af den sociale indvirkning
   (17), således at den sociale indvirkning påvises sideløbende med det økonomiske afkast. Kun på den måde afspejles den fulde værdi, som de socialøkonomiske virksomheder skaber, og det fulde omfang af investeringsafkastet — både socialt og økonomisk. |
| --- | --- |

4.6.5.

Det er afgørende, at det centrale element i social finansiering er måling af den sociale indvirkning
   (17), således at den sociale indvirkning påvises sideløbende med det økonomiske afkast. Kun på den måde afspejles den fulde værdi, som de socialøkonomiske virksomheder skaber, og det fulde omfang af investeringsafkastet — både socialt og økonomisk.

4.7.   
  Et økosystem baseret på blandet kapital

| 4.7.1. | Der bør især fokuseres på hybride finansieringsformer, som passer bedre til de socialøkonomiske virksomheder, idet de i deres evaluering kombinerer elementer af solidarisk art og finansielle incitamenter. Hybridkapital kombinerer et element af tilskud (offentlige tilskud, filantropiske midler, donationer) med egenkapital og lånefinansiering/risikodelingsinstrumenter. Finansieringsinstrumenter, der bygger på hybridkapital, omfatter tilskud, der skal tilbagebetales, eftergivelseslån, konvertible tilskud og aftaler om udbyttedeling. Hybridkapital indebærer ofte et tæt samspil mellem offentlig og privat kapital og en fælles politisk målsætning, men også en indbyrdes afvejning af de berørte parters interesser. |
| --- | --- |

4.7.1.

Der bør især fokuseres på hybride finansieringsformer, som passer bedre til de socialøkonomiske virksomheder, idet de i deres evaluering kombinerer elementer af solidarisk art og finansielle incitamenter. Hybridkapital kombinerer et element af tilskud (offentlige tilskud, filantropiske midler, donationer) med egenkapital og lånefinansiering/risikodelingsinstrumenter. Finansieringsinstrumenter, der bygger på hybridkapital, omfatter tilskud, der skal tilbagebetales, eftergivelseslån, konvertible tilskud og aftaler om udbyttedeling. Hybridkapital indebærer ofte et tæt samspil mellem offentlig og privat kapital og en fælles politisk målsætning, men også en indbyrdes afvejning af de berørte parters interesser.

| 4.7.2. | Andre finansielle løsninger, som er hensigtsmæssige for socialøkonomiske virksomheder, er forskellige former for tålmodig kapital. I f.eks. Frankrig og provinsen Québec i Canada (18) samler sociale/solidariske garanti- og investeringsfonde kapital fra forskellige kilder og interessenter som f.eks. enkeltpersoner, offentlige fonde og pensionsfonde, der tilvejebringer låne- og aktieinstrumenter, som er baseret på principper om lavere afkast (end for almindelig risikovillig kapital) over en længere periode (plus syv år). Sidstnævnte aspekt er særlig vigtigt, idet socialøkonomiske virksomheder ofte er afhængige af kontinuerlige ydelser. |
| --- | --- |

4.7.2.

Andre finansielle løsninger, som er hensigtsmæssige for socialøkonomiske virksomheder, er forskellige former for tålmodig kapital. I f.eks. Frankrig og provinsen Québec i Canada (18) samler sociale/solidariske garanti- og investeringsfonde kapital fra forskellige kilder og interessenter som f.eks. enkeltpersoner, offentlige fonde og pensionsfonde, der tilvejebringer låne- og aktieinstrumenter, som er baseret på principper om lavere afkast (end for almindelig risikovillig kapital) over en længere periode (plus syv år). Sidstnævnte aspekt er særlig vigtigt, idet socialøkonomiske virksomheder ofte er afhængige af kontinuerlige ydelser.

5.   Politiske anbefalinger

| 5.1. | I betragtning af forskellene i Europa og den brede vifte af behov i den socialøkonomiske sektor, grupperes følgende anbefalinger på grundlag af ansvarsfordelingen hos de forskellige politiske beslutningstagere. |
| --- | --- |

5.1.

I betragtning af forskellene i Europa og den brede vifte af behov i den socialøkonomiske sektor, grupperes følgende anbefalinger på grundlag af ansvarsfordelingen hos de forskellige politiske beslutningstagere.

5.2.   
  EU's institutioner

| 5.2.1. | EU’s institutioner bør spille en støttende, katalytisk, fremmende og mobiliserende rolle for alle interessenter i de socialøkonomiske virksomheders finansielle økosystem. Yderligere skal de fortsat demonstrere deres opbakning til udviklingen af socialøkonomien i Europa ved at sikre gunstige politiske rammer for udvikling af socialøkonomien generelt gennem en fornyelse af dagsordenen for initiativet for socialt iværksætteri. |
| --- | --- |

5.2.1.

EU’s institutioner bør spille en støttende, katalytisk, fremmende og mobiliserende rolle for alle interessenter i de socialøkonomiske virksomheders finansielle økosystem. Yderligere skal de fortsat demonstrere deres opbakning til udviklingen af socialøkonomien i Europa ved at sikre gunstige politiske rammer for udvikling af socialøkonomien generelt gennem en fornyelse af dagsordenen for initiativet for socialt iværksætteri.

| 5.2.2. | Kommissionen bør kanalisere yderligere midler til socialøkonomiske virksomheder gennem formidlere til støtte for fremkomsten, afprøvningen og innovationen af nye instrumenter og sikre, at den finansielle regulering begunstiger og ikke hindrer denne udvikling. |
| --- | --- |

5.2.2.

Kommissionen bør kanalisere yderligere midler til socialøkonomiske virksomheder gennem formidlere til støtte for fremkomsten, afprøvningen og innovationen af nye instrumenter og sikre, at den finansielle regulering begunstiger og ikke hindrer denne udvikling.

| 5.2.3. | Kommissionen bør også overveje at afprøve en mindre restriktiv reguleringsramme med henblik på at skabe incitamenter til investeringer i den socialøkonomiske sektor. |
| --- | --- |

5.2.3.

Kommissionen bør også overveje at afprøve en mindre restriktiv reguleringsramme med henblik på at skabe incitamenter til investeringer i den socialøkonomiske sektor.

| 5.2.4. | Kommissionen bør undersøge, hvordan crowdfunding eller samarbejdsbaserede økonomiske instrumenter kan støtte socialøkonomiske virksomheder. Kommissionen kunne overveje at være vært for et »udstillingsvindue« for crowdfunding og deltagelsesbaserede initiativer rettet mod socialøkonomiske virksomheder. Der findes eksempler på medlemsstatsplan, der potentielt kan anvendes i forbindelse med platformen for social innovation og Horisont 2020-programmerne. |
| --- | --- |

5.2.4.

Kommissionen bør undersøge, hvordan crowdfunding eller samarbejdsbaserede økonomiske instrumenter kan støtte socialøkonomiske virksomheder. Kommissionen kunne overveje at være vært for et »udstillingsvindue« for crowdfunding og deltagelsesbaserede initiativer rettet mod socialøkonomiske virksomheder. Der findes eksempler på medlemsstatsplan, der potentielt kan anvendes i forbindelse med platformen for social innovation og Horisont 2020-programmerne.

| 5.2.5. | Kommissionen bør fremme forskning vedrørende den samfundsmæssige merværdi af investeringer i socialøkonomiske virksomheder. Relevante spørgsmål kunne gå på, hvordan social og økonomisk værdi skabes og fastholdes og effektiviteten af forskellige finansielle instrumenter. |
| --- | --- |

5.2.5.

Kommissionen bør fremme forskning vedrørende den samfundsmæssige merværdi af investeringer i socialøkonomiske virksomheder. Relevante spørgsmål kunne gå på, hvordan social og økonomisk værdi skabes og fastholdes og effektiviteten af forskellige finansielle instrumenter.

| 5.2.6. | EØSU bifalder, at socialøkonomien er en investeringsprioritet i den aktuelle investeringsplan for Europa og opfordrer Kommissionen til fuldt ud at gøre brug af denne bestemmelse. Navnlig kapitalintense investeringer, såsom på områderne sundhed og social omsorg, bør overvejes. Ved alle investeringer er det vigtigt at medtage et kriterium om almen interesse ved vurderingen af udvælgelsen af investeringer for at tage bedre hensyn til den sociale merværdi. |
| --- | --- |

5.2.6.

EØSU bifalder, at socialøkonomien er en investeringsprioritet i den aktuelle investeringsplan for Europa og opfordrer Kommissionen til fuldt ud at gøre brug af denne bestemmelse. Navnlig kapitalintense investeringer, såsom på områderne sundhed og social omsorg, bør overvejes. Ved alle investeringer er det vigtigt at medtage et kriterium om almen interesse ved vurderingen af udvælgelsen af investeringer for at tage bedre hensyn til den sociale merværdi.

| 5.2.7. | I kapitalmarkedsunionen lægges der vægt på fremkomsten af investeringer med relation til miljø, sociale spørgsmål og virksomhedsledelse samt et samspil mellem offentlige og private midler om at forbedre udbudssiden af investeringer. Det er vigtigt, at Kommissionen sikrer, at der i dens lovgivningsmæssige aktiviteter er en sammenhæng mellem fremme af socialøkonomiske virksomheders udvikling og forslagene vedrørende kapitalmarkedsunionen. |
| --- | --- |

5.2.7.

I kapitalmarkedsunionen lægges der vægt på fremkomsten af investeringer med relation til miljø, sociale spørgsmål og virksomhedsledelse samt et samspil mellem offentlige og private midler om at forbedre udbudssiden af investeringer. Det er vigtigt, at Kommissionen sikrer, at der i dens lovgivningsmæssige aktiviteter er en sammenhæng mellem fremme af socialøkonomiske virksomheders udvikling og forslagene vedrørende kapitalmarkedsunionen.

| 5.2.8. | EU-midler spiller en særlig rolle i støtten til socialøkonomiske virksomheder. De europæiske struktur- og investeringsfonde kan anvendes som en katalysator for medlemsstaternes indsats, ved at de stiller garantier eller finansiel gearing til rådighed og dermed stimulerer fremskaffelsen af midler til social velfærd i hele Europa. Kommissionen bør anvende midlerne fra EU-programmet for beskæftigelse og social innovation og Cosme til at styrke investeringskapaciteten hos finansielle formidlere og de socialøkonomiske virksomheders investeringsparathed. Kommissionen bør sikre en afbalanceret deltagelse i Horisont 2020-programmet, der gør det muligt for socialøkonomiske virksomheder at deltage i mainstreaming-projekter. Kommissionen bør nøje overvåge og aflægge rapport om udnyttelsen af disse midler til socialøkonomiske virksomheder set ud fra både et politisk og et teknisk synspunkt. |
| --- | --- |

5.2.8.

EU-midler spiller en særlig rolle i støtten til socialøkonomiske virksomheder. De europæiske struktur- og investeringsfonde kan anvendes som en katalysator for medlemsstaternes indsats, ved at de stiller garantier eller finansiel gearing til rådighed og dermed stimulerer fremskaffelsen af midler til social velfærd i hele Europa. Kommissionen bør anvende midlerne fra EU-programmet for beskæftigelse og social innovation og Cosme til at styrke investeringskapaciteten hos finansielle formidlere og de socialøkonomiske virksomheders investeringsparathed. Kommissionen bør sikre en afbalanceret deltagelse i Horisont 2020-programmet, der gør det muligt for socialøkonomiske virksomheder at deltage i mainstreaming-projekter. Kommissionen bør nøje overvåge og aflægge rapport om udnyttelsen af disse midler til socialøkonomiske virksomheder set ud fra både et politisk og et teknisk synspunkt.

| 5.2.9. | Kommissionen og EIB/EIF bør sikre, at EU’s finansieringsmekanismer, herunder finansieringshandlingsplanen for SMV’er, er tilgængelige for socialøkonomiske virksomheder ved konsekvent at integrere socialøkonomiske virksomheder i SMV-politikken og finansieringsfaciliteter og ved at forenkle procedurerne. Det afgørende er specifikt at nævne »socialøkonomiske virksomheder«, så det sikres at forskellige virksomhedstyper kommer i betragtning og synligheden øges. |
| --- | --- |

5.2.9.

Kommissionen og EIB/EIF bør sikre, at EU’s finansieringsmekanismer, herunder finansieringshandlingsplanen for SMV’er, er tilgængelige for socialøkonomiske virksomheder ved konsekvent at integrere socialøkonomiske virksomheder i SMV-politikken og finansieringsfaciliteter og ved at forenkle procedurerne. Det afgørende er specifikt at nævne »socialøkonomiske virksomheder«, så det sikres at forskellige virksomhedstyper kommer i betragtning og synligheden øges.

| 5.2.10. | Kommissionen bør evaluere, om/hvordan investeringer med social indvirkning kan være en komponent i det finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder og under hvilke omstændigheder. Her vil erfaringer og forsøg med EIF's accelerator for sociale investeringer samt den nylige lancering af Kommissionens garantiordninger (19) give interessant feedback. Derudover giver de nylige rapporter fra OECD (20) og EMES (21) vigtigt input til evalueringen af, hvorvidt instrumentet sociale obligationer og politikken bag reelt støtter de socialøkonomiske virksomheders udvikling. |
| --- | --- |

5.2.10.

Kommissionen bør evaluere, om/hvordan investeringer med social indvirkning kan være en komponent i det finansielle økosystem for socialøkonomiske virksomheder og under hvilke omstændigheder. Her vil erfaringer og forsøg med EIF's accelerator for sociale investeringer samt den nylige lancering af Kommissionens garantiordninger (19) give interessant feedback. Derudover giver de nylige rapporter fra OECD (20) og EMES (21) vigtigt input til evalueringen af, hvorvidt instrumentet sociale obligationer og politikken bag reelt støtter de socialøkonomiske virksomheders udvikling.

| 5.2.11. | Den finansielle regulering under Basel III truer det finansielle økosystem for socialøkonomien. Det er afgørende, at reguleringssystemet bevarer »biodiversiteten« i det finansielle system i stedet for at anvende vilkårlige regler. Et relevant spørgsmål, der skal behandles, er behandlingen af lån til socialøkonomien set i forhold til de gældende forsigtighedsregler (Basel III og CRD IV/CRR). For nærværende findes der ingen balancerelaterede lempelser for lån til socialøkonomiske virksomheder, selvom sektoren ikke anses for at være risikobetonet, og långivning til sektoren fremmes ikke. Derimod fremgår det af den afbalanceringsfaktor for SMV, der indgår i kapitalkravsforordningen (CRR), at EU har anerkendt en lempelse af kapitalkravene for banker, der yder lån til SMV’er og husholdninger. EU må ligeledes anerkende socialøkonomiske virksomheder ved at udforme en faktor til støtte for socialøkonomiske virksomheder, f.eks. gennem en ændring af den nuværende artikel 501, stk. 1, i CRR. Bankernes udlån til socialøkonomien vil drage stor fordel af dette uden nogen form for indvirkning på de offentlige finanser. |
| --- | --- |

5.2.11.

Den finansielle regulering under Basel III truer det finansielle økosystem for socialøkonomien. Det er afgørende, at reguleringssystemet bevarer »biodiversiteten« i det finansielle system i stedet for at anvende vilkårlige regler. Et relevant spørgsmål, der skal behandles, er behandlingen af lån til socialøkonomien set i forhold til de gældende forsigtighedsregler (Basel III og CRD IV/CRR). For nærværende findes der ingen balancerelaterede lempelser for lån til socialøkonomiske virksomheder, selvom sektoren ikke anses for at være risikobetonet, og långivning til sektoren fremmes ikke. Derimod fremgår det af den afbalanceringsfaktor for SMV, der indgår i kapitalkravsforordningen (CRR), at EU har anerkendt en lempelse af kapitalkravene for banker, der yder lån til SMV’er og husholdninger. EU må ligeledes anerkende socialøkonomiske virksomheder ved at udforme en faktor til støtte for socialøkonomiske virksomheder, f.eks. gennem en ændring af den nuværende artikel 501, stk. 1, i CRR. Bankernes udlån til socialøkonomien vil drage stor fordel af dette uden nogen form for indvirkning på de offentlige finanser.

| 5.2.12. | Da den finansielle innovation for socialøkonomien primært sker på lokalt, regionalt og nationalt plan, har Kommissionen ideelle forudsætninger for at indsamle og udveksle innovative instrumenter og løsninger, der kan begrunde politiske beslutninger. I den forbindelse ville en EU-dækkende syntese og overvågning af udveksling af nye finansieringsinitiativer og -instrumenter i medlemsstaterne være nyttig. |
| --- | --- |

5.2.12.

Da den finansielle innovation for socialøkonomien primært sker på lokalt, regionalt og nationalt plan, har Kommissionen ideelle forudsætninger for at indsamle og udveksle innovative instrumenter og løsninger, der kan begrunde politiske beslutninger. I den forbindelse ville en EU-dækkende syntese og overvågning af udveksling af nye finansieringsinitiativer og -instrumenter i medlemsstaterne være nyttig.

| 5.2.13. | Finansiel støtte fra EU skal kombineres med, at Kommissionen tilbyder vejledning, uddannelse og kapacitetsopbygning til regeringer og vigtige interessenter. Derfor efterlyser EØSU en håndbog med retningslinjer for, hvordan man opbygger det finansielle økosystem, og hvordan man udformer og gennemfører finansielle instrumenter for socialøkonomien. Ligeledes bør bedste praksis for overordnet vejledning på medlemsstatsplan, f.eks. programmer for investeringsberedskab, udbredes og videreudvikles. |
| --- | --- |

5.2.13.

Finansiel støtte fra EU skal kombineres med, at Kommissionen tilbyder vejledning, uddannelse og kapacitetsopbygning til regeringer og vigtige interessenter. Derfor efterlyser EØSU en håndbog med retningslinjer for, hvordan man opbygger det finansielle økosystem, og hvordan man udformer og gennemfører finansielle instrumenter for socialøkonomien. Ligeledes bør bedste praksis for overordnet vejledning på medlemsstatsplan, f.eks. programmer for investeringsberedskab, udbredes og videreudvikles.

| 5.2.14. | EØSU bifalder Kommissionens intention om at etablere en arbejdsgruppe for social finansiering i samarbejde med GECES (Kommissionens ekspertgruppe vedrørende socialt iværksætteri), der kan fungere som en base for politikudvikling og overvåge nationale forhold og tiltag. |
| --- | --- |

5.2.14.

EØSU bifalder Kommissionens intention om at etablere en arbejdsgruppe for social finansiering i samarbejde med GECES (Kommissionens ekspertgruppe vedrørende socialt iværksætteri), der kan fungere som en base for politikudvikling og overvåge nationale forhold og tiltag.

| 5.2.15. | Peerevalueringer af finansiering af socialøkonomiske virksomheders aktiviteter og strukturer bør overvejes for at tilskynde til udveksling af instrumenter og bedste praksis blandt medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.2.15.

Peerevalueringer af finansiering af socialøkonomiske virksomheders aktiviteter og strukturer bør overvejes for at tilskynde til udveksling af instrumenter og bedste praksis blandt medlemsstaterne.

| 5.2.16. | Kommissionen bør undersøge de fordele og udfordringer, der er forbundet med at medlemsstaterne giver skattemæssige incitamenter. Dette er relevant for både de socialøkonomiske virksomheder overordnet set, men også som et incitament til at tiltrække kapital fra private sparere og sociale kapitalindskydere. Dette aspekt bør evalueres ud fra den omstændighed, at socialøkonomiske virksomheder i dag er dårligere stillet i forbindelse med adgang til finansiering (offentlig eller privat) sammenlignet med andre virksomheder. |
| --- | --- |

5.2.16.

Kommissionen bør undersøge de fordele og udfordringer, der er forbundet med at medlemsstaterne giver skattemæssige incitamenter. Dette er relevant for både de socialøkonomiske virksomheder overordnet set, men også som et incitament til at tiltrække kapital fra private sparere og sociale kapitalindskydere. Dette aspekt bør evalueres ud fra den omstændighed, at socialøkonomiske virksomheder i dag er dårligere stillet i forbindelse med adgang til finansiering (offentlig eller privat) sammenlignet med andre virksomheder.

| 5.3. | Medlemsstater, lokale og regionale myndigheder |
| --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | På nationalt, regionalt og lokalt plan spiller medlemsstaterne en central rolle for etableringen af de rette politikker møntet på støtte til udvikling og vækst i socialøkonomien. Kun få medlemsstater har et passende støttesystem, og derfor opfordres medlemsstaterne til at udvikle og gennemføre nationale systemer til støtte for socialøkonomien i overensstemmelse med initiativet for socialt iværksætteri. Der bør lægges særlig vægt på adgang til skræddersyet finansiel støtte både på nationalt og lokalt/regionalt niveau. Disse initiativer kunne forelægges i GECES-sammenhæng. |
| --- | --- |

5.3.1.

På nationalt, regionalt og lokalt plan spiller medlemsstaterne en central rolle for etableringen af de rette politikker møntet på støtte til udvikling og vækst i socialøkonomien. Kun få medlemsstater har et passende støttesystem, og derfor opfordres medlemsstaterne til at udvikle og gennemføre nationale systemer til støtte for socialøkonomien i overensstemmelse med initiativet for socialt iværksætteri. Der bør lægges særlig vægt på adgang til skræddersyet finansiel støtte både på nationalt og lokalt/regionalt niveau. Disse initiativer kunne forelægges i GECES-sammenhæng.

| 5.3.2. | Medlemsstaterne kan fungere som medinvestorer for at støtte oprettelsen af etiske fonde, fonde for social innovation og fonde med social venturekapital. Et centralt element består i at udforme offentlige garantiordninger eller, ved hjælp af politiske beslutninger, motivere kapital fra pensionsfonde, kreditforeninger, osv. |
| --- | --- |

5.3.2.

Medlemsstaterne kan fungere som medinvestorer for at støtte oprettelsen af etiske fonde, fonde for social innovation og fonde med social venturekapital. Et centralt element består i at udforme offentlige garantiordninger eller, ved hjælp af politiske beslutninger, motivere kapital fra pensionsfonde, kreditforeninger, osv.

| 5.3.3. | Medlemsstaterne bør undersøge mulighederne for at sikre finansiering gennem statsejede garantifonde for at give socialøkonomien adgang til traditionelle finansieringsmidler. |
| --- | --- |

5.3.3.

Medlemsstaterne bør undersøge mulighederne for at sikre finansiering gennem statsejede garantifonde for at give socialøkonomien adgang til traditionelle finansieringsmidler.

| 5.3.4. | Medlemsstaterne kan overveje mulighederne for at aktivere sociale investeringsfonde ved hjælp af skattenedsættelser på indkomst (privatpersoner og virksomheder) samt andre skattemæssige incitamenter for både sparere og investorer med henblik på at tiltrække investeringer i socialøkonomiske virksomheder. Drivkraften bag disse skattefordele bør imidlertid være den sociale værdi, som socialøkonomiske virksomheder skaber. |
| --- | --- |

5.3.4.

Medlemsstaterne kan overveje mulighederne for at aktivere sociale investeringsfonde ved hjælp af skattenedsættelser på indkomst (privatpersoner og virksomheder) samt andre skattemæssige incitamenter for både sparere og investorer med henblik på at tiltrække investeringer i socialøkonomiske virksomheder. Drivkraften bag disse skattefordele bør imidlertid være den sociale værdi, som socialøkonomiske virksomheder skaber.

| 5.3.5. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle passende lovgivning for socialøkonomien på området mikrofinansiering, som allerede påpeget af Kommissionen (22). |
| --- | --- |

5.3.5.

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvikle passende lovgivning for socialøkonomien på området mikrofinansiering, som allerede påpeget af Kommissionen (22).

| 5.3.6. | Finansielle formidlere spiller en vigtig rolle i socialøkonomiens udvikling. Medlemsstaterne bør støtte fremkomsten af formidlere af social kapital, uanset om der er tale om kooperative og etiske banker eller forretningsbanker med et specifikt datterselskab, der er rettet mod socialøkonomien, og som leverer sociale finansielle midler og instrumenter, ved at skabe et gunstigt reguleringsmiljø. |
| --- | --- |

5.3.6.

Finansielle formidlere spiller en vigtig rolle i socialøkonomiens udvikling. Medlemsstaterne bør støtte fremkomsten af formidlere af social kapital, uanset om der er tale om kooperative og etiske banker eller forretningsbanker med et specifikt datterselskab, der er rettet mod socialøkonomien, og som leverer sociale finansielle midler og instrumenter, ved at skabe et gunstigt reguleringsmiljø.

| 5.3.7. | Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle, idet de stiller lokal infrastruktur til rådighed og gennemfører initiativer. De bør desuden opfordres til at tage initiativ til samarbejde mellem mange interessenter til støtte for den lokale/regionale udvikling. Her yder EFRU et væsentligt bidrag. |
| --- | --- |

5.3.7.

Lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle, idet de stiller lokal infrastruktur til rådighed og gennemfører initiativer. De bør desuden opfordres til at tage initiativ til samarbejde mellem mange interessenter til støtte for den lokale/regionale udvikling. Her yder EFRU et væsentligt bidrag.

| 5.4. | Andre interessenter |
| --- | --- |

5.4.

| 5.4.1. | Socialøkonomiske virksomheder skal selv tage initiativ til at udvikle instrumenter såsom autokapitalisering, crowdfunding og deltagelse i sociale finansieringspartnerskaber, så de anvender egne midler og indgår partnerskaber. |
| --- | --- |

5.4.1.

Socialøkonomiske virksomheder skal selv tage initiativ til at udvikle instrumenter såsom autokapitalisering, crowdfunding og deltagelse i sociale finansieringspartnerskaber, så de anvender egne midler og indgår partnerskaber.

| 5.4.2. | Det er også vigtigt, at de socialøkonomiske virksomheder overvejer en større grad af samarbejde med eksterne partnere, som f.eks. private kommercielle banker og forskellige formidlere. Dette egner sig måske ikke til alle situationer, men kan være værdifuldt på visse udviklingsstadier. Det er vigtigt at skabe interesse for og indsigt i socialøkonomiske virksomheder i finansverdenen under de rette vilkår. |
| --- | --- |

5.4.2.

Det er også vigtigt, at de socialøkonomiske virksomheder overvejer en større grad af samarbejde med eksterne partnere, som f.eks. private kommercielle banker og forskellige formidlere. Dette egner sig måske ikke til alle situationer, men kan være værdifuldt på visse udviklingsstadier. Det er vigtigt at skabe interesse for og indsigt i socialøkonomiske virksomheder i finansverdenen under de rette vilkår.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Betragtning 17 og artikel 9.2.

1

(2)  http://ec.europa.eu/finance/bank/regcapital/legislation-in-force/index_en.htm

2

(3)  EUT C 24 af 28.1.2012, s. 1, EUT C 229 af 31.7.2012, s. 44, EUT C 229 af 31.7.2012, s. 55, EUT C 458 af 19.12.2014, s. 14.

3

(4)  COM(2011) 682 final.

4

(5)  http://browse.oecdbookshop.org/oecd/pdfs/product/8409011e.pdf

5

(6)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=7523

6

(7)  http://www.oecd.org/cfe/leed/130228_Job%20Creation%20throught%20the%20Social%20Economy%20and%20SocialEntrepreneurship_RC_FINALBIS.pdf

7

(8)  http://socialeconomyrome.it/files/Rome%20strategy_EN.pdf

8

(9)  EUT C 458 af 19.12.2014, s. 14.

9

(10)  Se fodnote 5.

10

(11)  http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_emp/---emp_ent/documents/publication/wcms_108416.pdf

11

(12)  Kommissionens kortlægningsundersøgelse: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=2149,

12

OECD Policy Brief: http://www.oecd.org/cfe/leed/Social%20entrepreneurship%20policy%20brief%20EN_FINAL.pdf

(13)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1044

13

(14)  Jf. f.eks. den italienske lov 127/71.

14

(15)  Italiensk lov nr. 59/92.

15

(16)  http://www.reliess.org/centredoc/upload/FinanceQc_va.pdf

16

(17)  EUT C 170 af 5.6.2014, s. 18.

17

(18)  http://capfinance.ca

18

(19)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1084

19

(20)  http://www.oecd.org/cfe/leed/SIBsExpertSeminar-SummaryReport-FINAL.pdf

20

(21)  http://5emesconf.exordo.com/files/papers/101/final_draft/Godina-Maier-Barbetta_-_Paradoxes_and_Potentials_of_Social_Impact_Bonds_-_16_06_2015.pdf

21

(22)  KOM(2007) 708 endelig udg.

22

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/161 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/161

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitaliseringens indvirkning på servicesektorerne og beskæftigelsen i forbindelse med industrielle ændringer

(sonderende udtalelse)

(2016/C 013/24)

| Ordfører: | Wolfgang GREIF |
| --- | --- |
| Medordfører: | Hannes LEO |

Ordfører:

Wolfgang GREIF

Medordfører:

Hannes LEO

I et brev af 29. juni 2015 og under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde anmodede Nicolas Schmit, minister for arbejde, beskæftigelse og social og solidarisk økonomi, på vegne af det kommende luxembourgske formandskab udvalget om at afgive en sonderende udtalelse om:

»Digitaliseringens indvirkning på servicesektorerne og beskæftigelsen i forbindelse med industrielle ændringer«

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin sonderende udtalelse den 15. juli 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende sonderende udtalelse med 139 stemmer for, 1 stemme imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Digitaliseringen forandrer alle dele af samfundet og økonomien og påvirker således logisk nok også arbejde og beskæftigelse. Den digitale teknologi har potentiale til at øge velstanden til hidtil usete niveauer og kan forbedre kvaliteten af arbejde og beskæftigelse i Europa. Disse muligheder er imidlertid forbundet med risici, hvilket tydeligt ses i alle økonomiske sektorer, herunder også de private servicesektorer (1). |
| --- | --- |

1.1.

Digitaliseringen forandrer alle dele af samfundet og økonomien og påvirker således logisk nok også arbejde og beskæftigelse. Den digitale teknologi har potentiale til at øge velstanden til hidtil usete niveauer og kan forbedre kvaliteten af arbejde og beskæftigelse i Europa. Disse muligheder er imidlertid forbundet med risici, hvilket tydeligt ses i alle økonomiske sektorer, herunder også de private servicesektorer (1).

1

| 1.2. | På den ene side giver de innovative tjenester og forretningsmodeller, som digitalisering muliggør, en hidtil uset stigning i produktiviteten i servicesektorerne og øger forbrugernes valgmuligheder (2). På den anden side har disse tjenester og forretningsmodeller betydelige følgevirkninger for arbejdsmarkedet og arbejdets tilrettelæggelse, heriblandt stigende indkomstskævheder og reduceret adgang til sociale sikringsordninger, hvilket kan have negative konsekvenser for visse grupper af arbejdstagere, hvis udfordringerne ikke imødegås. |
| --- | --- |

1.2.

På den ene side giver de innovative tjenester og forretningsmodeller, som digitalisering muliggør, en hidtil uset stigning i produktiviteten i servicesektorerne og øger forbrugernes valgmuligheder (2). På den anden side har disse tjenester og forretningsmodeller betydelige følgevirkninger for arbejdsmarkedet og arbejdets tilrettelæggelse, heriblandt stigende indkomstskævheder og reduceret adgang til sociale sikringsordninger, hvilket kan have negative konsekvenser for visse grupper af arbejdstagere, hvis udfordringerne ikke imødegås.

2

| 1.3. | Derfor kræver de beskæftigelsesmæssige virkninger af digitaliseringen af servicesektorerne politisk opmærksomhed og styring. Proaktive politikker på EU- og nationalt plan kan og skal sikre, at digitaliseringens åbenlyse potentiale kan udnyttes, samtidig med at dens faldgruber undgås. Med den digitale dagsorden for Europa og initiativet vedrørende det digitale indre marked er EU en aktiv aktør inden for digital politik. De fleste af de beskæftigelsesmæssige virkninger af digitaliseringen anerkendes imidlertid stadig ikke, og derfor behandles de kun i ringe omfang i de tilknyttede politikker. |
| --- | --- |

1.3.

Derfor kræver de beskæftigelsesmæssige virkninger af digitaliseringen af servicesektorerne politisk opmærksomhed og styring. Proaktive politikker på EU- og nationalt plan kan og skal sikre, at digitaliseringens åbenlyse potentiale kan udnyttes, samtidig med at dens faldgruber undgås. Med den digitale dagsorden for Europa og initiativet vedrørende det digitale indre marked er EU en aktiv aktør inden for digital politik. De fleste af de beskæftigelsesmæssige virkninger af digitaliseringen anerkendes imidlertid stadig ikke, og derfor behandles de kun i ringe omfang i de tilknyttede politikker.

| 1.4. | Digitaliseringen er uden tvivl en af de mest dynamiske udviklingstendenser i vores tidsalder med muligheder og risici, som hænger uløseligt sammen. Den fremtidige udvikling tegner til at blive sammensat, idet nystartede virksomheder, små virksomheder og fleksible foretagender vil eksistere side om side med traditionelle virksomheder og industrier. Indtil videre har man ikke fuldt overblik over denne udviklings indvirkning på beskæftigelsen, og den kan heller ikke nøjagtigt forudsiges. Derfor øges frygten for faldende beskæftigelsesfrekvens, parallelt med at der fortsat er et misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer på arbejdsmarkederne i EU. I denne situation er det helt afgørende, at der er et konstruktivt samarbejde mellem og øget bevidsthed hos de væsentligste aktører, dvs. regeringer og arbejdsmarkedets parter. Det kan meget vel være, at de mange slags socioøkonomiske strukturer og det forskellige økonomiske udviklingsniveau i EU kræver særlige analyser og tilgange for at styre digitaliseringens indvirkning på arbejdsmarkederne og beskæftigelsen. |
| --- | --- |

1.4.

Digitaliseringen er uden tvivl en af de mest dynamiske udviklingstendenser i vores tidsalder med muligheder og risici, som hænger uløseligt sammen. Den fremtidige udvikling tegner til at blive sammensat, idet nystartede virksomheder, små virksomheder og fleksible foretagender vil eksistere side om side med traditionelle virksomheder og industrier. Indtil videre har man ikke fuldt overblik over denne udviklings indvirkning på beskæftigelsen, og den kan heller ikke nøjagtigt forudsiges. Derfor øges frygten for faldende beskæftigelsesfrekvens, parallelt med at der fortsat er et misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer på arbejdsmarkederne i EU. I denne situation er det helt afgørende, at der er et konstruktivt samarbejde mellem og øget bevidsthed hos de væsentligste aktører, dvs. regeringer og arbejdsmarkedets parter. Det kan meget vel være, at de mange slags socioøkonomiske strukturer og det forskellige økonomiske udviklingsniveau i EU kræver særlige analyser og tilgange for at styre digitaliseringens indvirkning på arbejdsmarkederne og beskæftigelsen.

| 1.5. | EØSU fremhæver indlysende udfordringer for beskæftigelsen i servicesektorerne som følge af digitaliseringen og anbefaler følgende til den politiske håndtering af dem: |
| --- | --- |

1.5.

EØSU fremhæver indlysende udfordringer for beskæftigelsen i servicesektorerne som følge af digitaliseringen og anbefaler følgende til den politiske håndtering af dem:

| 1.5.1. | For at give EU's arbejdsstyrke de kvalifikationer, der er behov for i den digitale tidsalder, må offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelse fremmes, og det må undersøges, om der er behov for europæiske foranstaltninger for at udbrede medlemsstaternes gode erfaringer med uddannelsesorlov i EU. |
| --- | --- |

1.5.1.

For at give EU's arbejdsstyrke de kvalifikationer, der er behov for i den digitale tidsalder, må offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelse fremmes, og det må undersøges, om der er behov for europæiske foranstaltninger for at udbrede medlemsstaternes gode erfaringer med uddannelsesorlov i EU.

| 1.5.2. | I en bred dialog bør det undersøges nærmere, om og i hvilket omfang arbejdstagernes privatliv har behov for yderligere beskyttelse i tider med digital mobilkommunikation overalt, og hvilke foranstaltninger der i givet fald vil være hensigtsmæssige på nationalt og europæisk plan for at begrænse den altomfattende disponibilitet og tilgængelighed. Endvidere bør der overvejes intelligente foranstaltninger for at udstyre det stigende antal selvstændige med flere valgmuligheder i denne henseende. |
| --- | --- |

1.5.2.

I en bred dialog bør det undersøges nærmere, om og i hvilket omfang arbejdstagernes privatliv har behov for yderligere beskyttelse i tider med digital mobilkommunikation overalt, og hvilke foranstaltninger der i givet fald vil være hensigtsmæssige på nationalt og europæisk plan for at begrænse den altomfattende disponibilitet og tilgængelighed. Endvidere bør der overvejes intelligente foranstaltninger for at udstyre det stigende antal selvstændige med flere valgmuligheder i denne henseende.

| 1.5.3. | Bedre statistikker og bedre forskning i serviceøkonomien er nødvendig (på globalt og europæisk niveau) for at kunne udarbejde prognoser for udviklingen på arbejdsmarkedet samt polariseringen af arbejdet, beskæftigelsen og indtægterne. Horisont 2020 bør derfor afsætte tilstrækkelige midler til forskning i beskæftigelsen i serviceøkonomien. Desuden er der presserende behov for detaljerede og hyppigt ajourførte statistikker, der kortlægger udbredelsen og væksten i ikkegængse beskæftigelsesformer, herunder data om praksisser såsom crowdsourcing. |
| --- | --- |

1.5.3.

Bedre statistikker og bedre forskning i serviceøkonomien er nødvendig (på globalt og europæisk niveau) for at kunne udarbejde prognoser for udviklingen på arbejdsmarkedet samt polariseringen af arbejdet, beskæftigelsen og indtægterne. Horisont 2020 bør derfor afsætte tilstrækkelige midler til forskning i beskæftigelsen i serviceøkonomien. Desuden er der presserende behov for detaljerede og hyppigt ajourførte statistikker, der kortlægger udbredelsen og væksten i ikkegængse beskæftigelsesformer, herunder data om praksisser såsom crowdsourcing.

| 1.5.4. | For at imødegå de stigende indkomstskævheder, som til dels skyldes digitaliseringen, bør kollektive forhandlinger fremmes på alle niveauer, navnlig i sektorer og virksomheder, som er berørt af digitaliseringen. Dette kan sikre, at de nye former for tilrettelæggelse af det digitaliserede arbejde forbedrer jobkvaliteten frem for at forringe den. |
| --- | --- |

1.5.4.

For at imødegå de stigende indkomstskævheder, som til dels skyldes digitaliseringen, bør kollektive forhandlinger fremmes på alle niveauer, navnlig i sektorer og virksomheder, som er berørt af digitaliseringen. Dette kan sikre, at de nye former for tilrettelæggelse af det digitaliserede arbejde forbedrer jobkvaliteten frem for at forringe den.

| 1.5.5. | Solide bestemmelser om beskyttelse af ansattes personoplysninger er nødvendige for at beskytte veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen. EU-lovgivningen om databeskyttelse bør fastsætte høje minimumsstandarder og må ikke forhindre medlemsstaterne i at regulere yderligere. EU's forordning om databeskyttelse, der i øjeblikket forhandles, bør derfor indeholde en »åbningsklausul«, der giver medlemsstaterne mulighed for at gå videre end EU's minimumsstandarder. |
| --- | --- |

1.5.5.

Solide bestemmelser om beskyttelse af ansattes personoplysninger er nødvendige for at beskytte veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen. EU-lovgivningen om databeskyttelse bør fastsætte høje minimumsstandarder og må ikke forhindre medlemsstaterne i at regulere yderligere. EU's forordning om databeskyttelse, der i øjeblikket forhandles, bør derfor indeholde en »åbningsklausul«, der giver medlemsstaterne mulighed for at gå videre end EU's minimumsstandarder.

| 1.5.6. | EU og medlemsstaterne bør i dialogen med arbejdsmarkedets parter overveje strategier til udvidelse af anvendelsesområdet for sociale og arbejdsretlige standarder, så de afspejler forholdene i et digitaliseret arbejdsmiljø. |
| --- | --- |

1.5.6.

EU og medlemsstaterne bør i dialogen med arbejdsmarkedets parter overveje strategier til udvidelse af anvendelsesområdet for sociale og arbejdsretlige standarder, så de afspejler forholdene i et digitaliseret arbejdsmiljø.

| 1.5.7. | Industri 4.0's nye industrielle cyklus og digitaliseringen indvirker på hele samfundet. Der er behov for en konstruktiv dialog mellem arbejdsmarkedets parter, medlemsstaterne og EU med henblik på at drøfte mulige og nødvendige tilpasninger af social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Regeringerne og arbejdsmarkedets parter har i den seneste tid iværksat lovende initiativer, f.eks. i Tyskland, Nederlandene og Østrig. I hvert tilfælde er der taget hensyn til de særlige forhold, der kendetegner udviklingen i de enkelte medlemsstater, og perspektiverne heri. God praksis bør udbredes. |
| --- | --- |

1.5.7.

Industri 4.0's nye industrielle cyklus og digitaliseringen indvirker på hele samfundet. Der er behov for en konstruktiv dialog mellem arbejdsmarkedets parter, medlemsstaterne og EU med henblik på at drøfte mulige og nødvendige tilpasninger af social- og arbejdsmarkedslovgivningen. Regeringerne og arbejdsmarkedets parter har i den seneste tid iværksat lovende initiativer, f.eks. i Tyskland, Nederlandene og Østrig. I hvert tilfælde er der taget hensyn til de særlige forhold, der kendetegner udviklingen i de enkelte medlemsstater, og perspektiverne heri. God praksis bør udbredes.

| 1.5.8. | EU, de nationale regeringer og arbejdsmarkedets parter bør indlede drøftelser med henblik på at fastlægge politiske foranstaltninger og lovgivning, der sikrer passende niveauer af obligatorisk social beskyttelse for hele arbejdsstyrken — herunder personer i ikkegængse beskæftigelsesformer. |
| --- | --- |

1.5.8.

EU, de nationale regeringer og arbejdsmarkedets parter bør indlede drøftelser med henblik på at fastlægge politiske foranstaltninger og lovgivning, der sikrer passende niveauer af obligatorisk social beskyttelse for hele arbejdsstyrken — herunder personer i ikkegængse beskæftigelsesformer.

| 1.5.9. | De almindelige makroøkonomiske forhold varierer meget mellem medlemsstaterne. For at fremme beskæftigelsen trods faldende efterspørgsel efter arbejdskraft må man på baggrund af en dialog med alle interessenter identificere mulige problemer og med hensyntagen til behovene i de enkelte medlemsstater udvikle passende løsningsstrategier (f.eks. også på området offentlige investeringer, jobskabende innovation og jobskabelse). |
| --- | --- |

1.5.9.

De almindelige makroøkonomiske forhold varierer meget mellem medlemsstaterne. For at fremme beskæftigelsen trods faldende efterspørgsel efter arbejdskraft må man på baggrund af en dialog med alle interessenter identificere mulige problemer og med hensyntagen til behovene i de enkelte medlemsstater udvikle passende løsningsstrategier (f.eks. også på området offentlige investeringer, jobskabende innovation og jobskabelse).

| 1.5.10. | Reformer af skattesystemerne må undersøges grundigt for at sikre ens beskatningsniveauer for alle indkomstformer, uanset om disse stammer fra traditionelt organiserede sektorer eller deleøkonomien. Det kunne overvejes at anvende en del af digitaliseringsdividenden til også fremover at sikre de sociale systemers bæredygtighed og mindske byrden på arbejdskraften. |
| --- | --- |

1.5.10.

Reformer af skattesystemerne må undersøges grundigt for at sikre ens beskatningsniveauer for alle indkomstformer, uanset om disse stammer fra traditionelt organiserede sektorer eller deleøkonomien. Det kunne overvejes at anvende en del af digitaliseringsdividenden til også fremover at sikre de sociale systemers bæredygtighed og mindske byrden på arbejdskraften.

2.   Indledning: Strukturændring inden for servicesektorerne

Indledning: Strukturændring inden for servicesektorerne

| 2.1. | I de seneste år er der sket store gennembrud i udviklingen af digitale teknologier. Det nye og enorme potentiale i de digitale teknologier muliggør automatisering af stadig flere opgaver og erhverv (f.eks. den selvkørende bil, tingenes internet og industri 4.0). Digitale teknologier fører desuden til drastiske fald i søge- og transaktionsomkostninger og muliggør derved udviklingen af helt nye og højt skalerbare forretningsmodeller inden for tjenesteydelser (f.eks. onlinemarkeder og -platforme, herunder den såkaldte deleøkonomi, Uber og Airbnb). Dette fremmer digitaliseringen af forretningsmodeller og -processer i en lang række økonomiske sektorer. Nogle af dem er allerede taget op i tidligere EØSU-udtalelser (3). |
| --- | --- |

2.1.

I de seneste år er der sket store gennembrud i udviklingen af digitale teknologier. Det nye og enorme potentiale i de digitale teknologier muliggør automatisering af stadig flere opgaver og erhverv (f.eks. den selvkørende bil, tingenes internet og industri 4.0). Digitale teknologier fører desuden til drastiske fald i søge- og transaktionsomkostninger og muliggør derved udviklingen af helt nye og højt skalerbare forretningsmodeller inden for tjenesteydelser (f.eks. onlinemarkeder og -platforme, herunder den såkaldte deleøkonomi, Uber og Airbnb). Dette fremmer digitaliseringen af forretningsmodeller og -processer i en lang række økonomiske sektorer. Nogle af dem er allerede taget op i tidligere EØSU-udtalelser (3).

3

| 2.2. | Digitaliseringen indebærer store forandringsprocesser og omstrukturering i næsten alle servicesektorer (4), som man indtil for nylig mente var modstandsdygtige over for teknologisk rationalisering. Tjenesteydelser blev i lang tid opfattet som en støtte for andre dele af økonomien (f.eks. landbrug, minedrift og fremstillings- og anlægsvirksomhed), husholdninger og forbrugere og som en ofte passiv bruger af ny teknologi. Internettets fremkomst kombineret med liberaliseringen af telekommunikationstjenester har imidlertid ændret tjenesteydelsernes rolle væsentligt. |
| --- | --- |

2.2.

Digitaliseringen indebærer store forandringsprocesser og omstrukturering i næsten alle servicesektorer (4), som man indtil for nylig mente var modstandsdygtige over for teknologisk rationalisering. Tjenesteydelser blev i lang tid opfattet som en støtte for andre dele af økonomien (f.eks. landbrug, minedrift og fremstillings- og anlægsvirksomhed), husholdninger og forbrugere og som en ofte passiv bruger af ny teknologi. Internettets fremkomst kombineret med liberaliseringen af telekommunikationstjenester har imidlertid ændret tjenesteydelsernes rolle væsentligt.

4

| 2.3. | Virkningen af denne udvikling på beskæftigelsen i de berørte sektorer er sket langsomt i løbet af de seneste årtier, men tager nu fart. Nogle af virkningerne af digitaliseringen på beskæftigelsen i servicesektorerne er allerede synlige, herunder:






  — | Nye kvalifikationskrav til arbejdsstyrken i serviceerhvervene. |
| --- | --- | --- |

2.3.

Virkningen af denne udvikling på beskæftigelsen i de berørte sektorer er sket langsomt i løbet af de seneste årtier, men tager nu fart. Nogle af virkningerne af digitaliseringen på beskæftigelsen i servicesektorerne er allerede synlige, herunder:

—

Nye kvalifikationskrav til arbejdsstyrken i serviceerhvervene.

| — | Investeringer, der medfører nedlæggelse af arbejdspladser, efterhånden som teknologien bliver billigere og i højere grad kan overtage opgaver, som tidligere blev varetaget af menneskelig arbejdskraft. På makroplan har dette ført til lavere efterspørgsel efter arbejdskraft i de traditionelle sektorer, og en mindre andel af BNP kan henføres til arbejdskraft (5). |
| --- | --- |

—

Investeringer, der medfører nedlæggelse af arbejdspladser, efterhånden som teknologien bliver billigere og i højere grad kan overtage opgaver, som tidligere blev varetaget af menneskelig arbejdskraft. På makroplan har dette ført til lavere efterspørgsel efter arbejdskraft i de traditionelle sektorer, og en mindre andel af BNP kan henføres til arbejdskraft (5).

5

| — | Fald i efterspørgslen efter mellem- til højtkvalificeret arbejdskraft, som forventes at falde endnu mere i den nærmeste fremtid. Ifølge forskellige skøn risikerer omkring 50 % af de nuværende arbejdspladser at blive erstattet af digital teknologi i løbet af de næste 20 år (6). Erfaringen viser imidlertid, at man ikke altid kan forlade sig på sådanne forudsigelser. |
| --- | --- |

—

Fald i efterspørgslen efter mellem- til højtkvalificeret arbejdskraft, som forventes at falde endnu mere i den nærmeste fremtid. Ifølge forskellige skøn risikerer omkring 50 % af de nuværende arbejdspladser at blive erstattet af digital teknologi i løbet af de næste 20 år (6). Erfaringen viser imidlertid, at man ikke altid kan forlade sig på sådanne forudsigelser.

6

| 2.4. | Digitaliseringen forventes i øjeblikket at bringe produktiviteten op på hidtil usete niveauer og dermed skabe en »digitaliseringsdividende« samt — og dette er bagsiden af medaljen — nedbringe efterspørgslen efter arbejdskraft — især efter arbejdstagere med kvalifikationer på mellemhøjt niveau — betydeligt. Sidstnævnte forekommer sideløbende med stigende arbejdsløshed, »udhuling af middelklassen« og stadig større indkomstskævheder (7). |
| --- | --- |

2.4.

Digitaliseringen forventes i øjeblikket at bringe produktiviteten op på hidtil usete niveauer og dermed skabe en »digitaliseringsdividende« samt — og dette er bagsiden af medaljen — nedbringe efterspørgslen efter arbejdskraft — især efter arbejdstagere med kvalifikationer på mellemhøjt niveau — betydeligt. Sidstnævnte forekommer sideløbende med stigende arbejdsløshed, »udhuling af middelklassen« og stadig større indkomstskævheder (7).

7

| 2.5. | Amerikansk ejede firmaer dominerer for øjeblikket den digitale økonomi, mens Europa næsten er blevet hægtet af udviklingen af digitale teknologier. Europa synes ligeledes at være dårligt forberedt på de grundlæggende ændringer, som digitaliseringen medfører, og som berører Europas økonomi og samfund (dvs. ovennævnte store produktivitetsfremgang og en risiko for at skabe en ubalance, der kan føre til en stærk stigning i arbejdsløsheden for bestemte kategorier af arbejdstagere og en yderligere polarisering af samfundet), hvilket giver anledning til bekymring. |
| --- | --- |

2.5.

Amerikansk ejede firmaer dominerer for øjeblikket den digitale økonomi, mens Europa næsten er blevet hægtet af udviklingen af digitale teknologier. Europa synes ligeledes at være dårligt forberedt på de grundlæggende ændringer, som digitaliseringen medfører, og som berører Europas økonomi og samfund (dvs. ovennævnte store produktivitetsfremgang og en risiko for at skabe en ubalance, der kan føre til en stærk stigning i arbejdsløsheden for bestemte kategorier af arbejdstagere og en yderligere polarisering af samfundet), hvilket giver anledning til bekymring.

| 2.6. | Da det er umuligt at forudse resultatet af teknologibetingede forandringer af et sådant omfang, er det tydeligvis nødvendigt at opfordre EU til at spille en aktiv rolle i udformningen af denne udvikling og i forvaltningen af virkningen heraf på beskæftigelsen og samfundet — især da en sådan aktiv rolle for øjeblikket er langt fra at være en realitet (8). Denne udtalelse har til formål at rette op på dette ved at se nærmere på digitaliseringens indvirkning på beskæftigelsen i servicesektorerne og formulere tilknyttede politikanbefalinger. |
| --- | --- |

2.6.

Da det er umuligt at forudse resultatet af teknologibetingede forandringer af et sådant omfang, er det tydeligvis nødvendigt at opfordre EU til at spille en aktiv rolle i udformningen af denne udvikling og i forvaltningen af virkningen heraf på beskæftigelsen og samfundet — især da en sådan aktiv rolle for øjeblikket er langt fra at være en realitet (8). Denne udtalelse har til formål at rette op på dette ved at se nærmere på digitaliseringens indvirkning på beskæftigelsen i servicesektorerne og formulere tilknyttede politikanbefalinger.

8

3.   Ændring af kvalifikationsbehov

Ændring af kvalifikationsbehov

| 3.1. | Som en logisk følge af digitaliseringen indføres der digitale teknologier på flere og flere arbejdspladser i servicesektorerne. F.eks. oplyser næsten 60 % af de ansatte i banksektoren, at der er indført nye teknologier på deres arbejdsplads i de sidste tre år (9). De ansatte skal have særlige kompetencer, dvs. »e-færdigheder«, for at blive dygtige brugere af en sådan teknologi. Dette betyder, at undervisningsplaner for erhvervsuddannelse skal ajourføres i overensstemmelse hermed, og at der må indføres relevante uddannelsesmæssige foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.1.

Som en logisk følge af digitaliseringen indføres der digitale teknologier på flere og flere arbejdspladser i servicesektorerne. F.eks. oplyser næsten 60 % af de ansatte i banksektoren, at der er indført nye teknologier på deres arbejdsplads i de sidste tre år (9). De ansatte skal have særlige kompetencer, dvs. »e-færdigheder«, for at blive dygtige brugere af en sådan teknologi. Dette betyder, at undervisningsplaner for erhvervsuddannelse skal ajourføres i overensstemmelse hermed, og at der må indføres relevante uddannelsesmæssige foranstaltninger.

9

| 3.2. | Officielle data fra Kommissionen peger imidlertid på store flaskehalse inden for erhvervelse af færdigheder, idet det anslås, at 47 % af EU's arbejdsstyrke mangler tilstrækkelige e-færdigheder — selv om der er markante forskelle mellem landene (10). Dette »kvalifikationsmismatch« kan sammen med spildte muligheder for jobskabelse hindre udviklingen af den digitale økonomi og dermed skade EU's konkurrenceevne, hvis problemet ikke afhjælpes. |
| --- | --- |

3.2.

Officielle data fra Kommissionen peger imidlertid på store flaskehalse inden for erhvervelse af færdigheder, idet det anslås, at 47 % af EU's arbejdsstyrke mangler tilstrækkelige e-færdigheder — selv om der er markante forskelle mellem landene (10). Dette »kvalifikationsmismatch« kan sammen med spildte muligheder for jobskabelse hindre udviklingen af den digitale økonomi og dermed skade EU's konkurrenceevne, hvis problemet ikke afhjælpes.

10

| 3.3. | Der er behov for pålidelig viden om kvalifikationsbehov og -mangler for at afhjælpe dette kvalifikationsmismatch i læseplanerne. EU er dog allerede aktiv på dette område, særlig gennem agenturer såsom Cedefop. Det har allerede vist sig at være en succes at lade arbejdsmarkedets parter stille sig i spidsen for en sådan udvikling af kvalifikationer, f.eks. i form af sektorråd for kvalifikationer. På denne baggrund er det beklageligt, at Kommissionen overvejer at svække deres rolle ved at erstatte arbejdsmarkedsparternes kvalifikationsråd med kvalifikationsalliancer omfattende en række berørte parter. Da der stadig er et problem med kvalifikationsmismatch på trods af de data om kvalifikationer, der findes, synes den manglende strategiske gennemførelse og investeringer at være det største problem. |
| --- | --- |

3.3.

Der er behov for pålidelig viden om kvalifikationsbehov og -mangler for at afhjælpe dette kvalifikationsmismatch i læseplanerne. EU er dog allerede aktiv på dette område, særlig gennem agenturer såsom Cedefop. Det har allerede vist sig at være en succes at lade arbejdsmarkedets parter stille sig i spidsen for en sådan udvikling af kvalifikationer, f.eks. i form af sektorråd for kvalifikationer. På denne baggrund er det beklageligt, at Kommissionen overvejer at svække deres rolle ved at erstatte arbejdsmarkedsparternes kvalifikationsråd med kvalifikationsalliancer omfattende en række berørte parter. Da der stadig er et problem med kvalifikationsmismatch på trods af de data om kvalifikationer, der findes, synes den manglende strategiske gennemførelse og investeringer at være det største problem.

| 3.4. | Fremme af offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelse er af afgørende betydning. I visse medlemsstater er der minimumsrettigheder til betalt uddannelsesorlov. Det bør undersøges, om dette er et nyttigt redskab for arbejdstagere og arbejdsgivere med hensyn til at tilpasse kvalifikationsbehovene, og om der er behov for europæiske foranstaltninger til at udbrede disse erfaringer i EU. |
| --- | --- |

3.4.

Fremme af offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelse er af afgørende betydning. I visse medlemsstater er der minimumsrettigheder til betalt uddannelsesorlov. Det bør undersøges, om dette er et nyttigt redskab for arbejdstagere og arbejdsgivere med hensyn til at tilpasse kvalifikationsbehovene, og om der er behov for europæiske foranstaltninger til at udbrede disse erfaringer i EU.

4.   Polariseringen af arbejdets tilrettelæggelse og indkomst

Polariseringen af arbejdets tilrettelæggelse og indkomst

| 4.1. | Skiftende kvalifikationskrav hænger uløseligt sammen med ændringer af arbejdets tilrettelæggelse, dvs. de opgaver, som arbejdstagerne udfører, og hvordan de udfører dem. For øjeblikket fører digitaliseringen på dette område til en gradvis polarisering af beskæftigelsen i servicesektorerne, hvad angår arbejdsmæssig selvstændighed og lønninger, hvilket betyder, at job i servicesektorerne har større tendens til at være placeret i enten den høje eller lave ende af skalaen for løn og selvstændighed, med et faldende antal job mellem yderpunkterne. Samtidig ses nye tendenser, der opstår som følge af spontane tilpasninger af arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.

Skiftende kvalifikationskrav hænger uløseligt sammen med ændringer af arbejdets tilrettelæggelse, dvs. de opgaver, som arbejdstagerne udfører, og hvordan de udfører dem. For øjeblikket fører digitaliseringen på dette område til en gradvis polarisering af beskæftigelsen i servicesektorerne, hvad angår arbejdsmæssig selvstændighed og lønninger, hvilket betyder, at job i servicesektorerne har større tendens til at være placeret i enten den høje eller lave ende af skalaen for løn og selvstændighed, med et faldende antal job mellem yderpunkterne. Samtidig ses nye tendenser, der opstår som følge af spontane tilpasninger af arbejdsmarkedet.

| 4.2. | Digitaliserede servicesektorer skaber efterspørgsel efter arbejdskraft til udførelse af videnintensive opgaver, særlig inden for faglige og tekniske servicehverv, som f.eks. forvaltning af IT-netværk. De opgaver, der udføres af disse fagfolk, kan typisk udføres som fjernarbejde på et hvilket som helst tidspunkt ved hjælp af mobilt digitalt udstyr. |
| --- | --- |

4.2.

Digitaliserede servicesektorer skaber efterspørgsel efter arbejdskraft til udførelse af videnintensive opgaver, særlig inden for faglige og tekniske servicehverv, som f.eks. forvaltning af IT-netværk. De opgaver, der udføres af disse fagfolk, kan typisk udføres som fjernarbejde på et hvilket som helst tidspunkt ved hjælp af mobilt digitalt udstyr.

| 4.3. | En sådan fleksibel arbejdstilrettelæggelse giver normalt arbejdstagerne en stor arbejdsmæssig selvstændighed og skaber mulighed for at forbedre jobkvaliteten og mulighederne for at forene arbejdsliv og familieliv. Disse fleksible typer arbejdstilrettelæggelse skaber imidlertid også risici, hvis de ansatte hele tiden er eller føler sig forpligtet til at stå til rådighed. Et sådant »arbejde uden grænser« kan forårsage stress og udbrændthed. |
| --- | --- |

4.3.

En sådan fleksibel arbejdstilrettelæggelse giver normalt arbejdstagerne en stor arbejdsmæssig selvstændighed og skaber mulighed for at forbedre jobkvaliteten og mulighederne for at forene arbejdsliv og familieliv. Disse fleksible typer arbejdstilrettelæggelse skaber imidlertid også risici, hvis de ansatte hele tiden er eller føler sig forpligtet til at stå til rådighed. Et sådant »arbejde uden grænser« kan forårsage stress og udbrændthed.

| 4.4. | I en bred dialog bør det undersøges nærmere, om og i hvilket omfang arbejdstagernes privatliv har behov for yderligere beskyttelse i tider med digital mobilkommunikation overalt, og hvilke foranstaltninger der i givet fald vil være hensigtsmæssige på nationalt og europæisk plan for at begrænse den altomfattende disponibilitet og tilgængelighed. Endvidere bør der overvejes intelligente foranstaltninger for at udstyre det stigende antal selvstændige med flere valgmuligheder i denne henseende. |
| --- | --- |

4.4.

I en bred dialog bør det undersøges nærmere, om og i hvilket omfang arbejdstagernes privatliv har behov for yderligere beskyttelse i tider med digital mobilkommunikation overalt, og hvilke foranstaltninger der i givet fald vil være hensigtsmæssige på nationalt og europæisk plan for at begrænse den altomfattende disponibilitet og tilgængelighed. Endvidere bør der overvejes intelligente foranstaltninger for at udstyre det stigende antal selvstændige med flere valgmuligheder i denne henseende.

| 4.5. | I andre sektorer reduceres den arbejdsmæssige selvstændighed på grund af digitaliseringen af tjenesteydelser. Dette sker f.eks. i e-handelslogistikcentre, hvor der skabes meget rutineprægede job. I forbindelse med en sådan arbejdstilrettelæggelse får de ansatte typisk detaljerede instruktioner gennem digitalt udstyr om, hvilke varer der skal pakkes i hvilke kasser. |
| --- | --- |

4.5.

I andre sektorer reduceres den arbejdsmæssige selvstændighed på grund af digitaliseringen af tjenesteydelser. Dette sker f.eks. i e-handelslogistikcentre, hvor der skabes meget rutineprægede job. I forbindelse med en sådan arbejdstilrettelæggelse får de ansatte typisk detaljerede instruktioner gennem digitalt udstyr om, hvilke varer der skal pakkes i hvilke kasser.

| 4.6. | Et sådant rutinearbejde skaber, fordi det er standardiseret og relativt enkelt, jobmuligheder for lavtuddannede og nytilkomne på arbejdsmarkedet. Kvaliteten af sådant arbejde betragtes imidlertid ofte som lav, fordi arbejdstagerne føler, at deres kvalifikationer og færdigheder ikke udnyttes fuldt ud. |
| --- | --- |

4.6.

Et sådant rutinearbejde skaber, fordi det er standardiseret og relativt enkelt, jobmuligheder for lavtuddannede og nytilkomne på arbejdsmarkedet. Kvaliteten af sådant arbejde betragtes imidlertid ofte som lav, fordi arbejdstagerne føler, at deres kvalifikationer og færdigheder ikke udnyttes fuldt ud.

| 4.7. | Digitaliseringen er uden tvivl en af de mest dynamiske udviklingstendenser i vores tidsalder med muligheder og risici, som hænger uløseligt sammen. Den fremtidige udvikling tegner til at blive sammensat, idet nystartede virksomheder, små virksomheder og fleksible foretagender vil eksistere side om side med traditionelle virksomheder og industrier. Indtil videre har man ikke fuldt overblik over denne udviklings indvirkning på beskæftigelsen, og den kan heller ikke nøjagtigt forudsiges. Derfor øges frygten for faldende beskæftigelsesfrekvens, parallelt med at der fortsat er et misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer på arbejdsmarkederne i EU. I denne situation er det helt afgørende, at der er et konstruktivt samarbejde mellem og øget bevidsthed hos de væsentligste aktører, dvs. regeringer og arbejdsmarkedets parter. Det kan meget vel være, at de mange slags socioøkonomiske strukturer og det forskellige økonomiske udviklingsniveau i EU kræver særlige analyser og tilgange for at styre digitaliseringens indvirkning på arbejdsmarkederne og beskæftigelsen. |
| --- | --- |

4.7.

Digitaliseringen er uden tvivl en af de mest dynamiske udviklingstendenser i vores tidsalder med muligheder og risici, som hænger uløseligt sammen. Den fremtidige udvikling tegner til at blive sammensat, idet nystartede virksomheder, små virksomheder og fleksible foretagender vil eksistere side om side med traditionelle virksomheder og industrier. Indtil videre har man ikke fuldt overblik over denne udviklings indvirkning på beskæftigelsen, og den kan heller ikke nøjagtigt forudsiges. Derfor øges frygten for faldende beskæftigelsesfrekvens, parallelt med at der fortsat er et misforhold mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer på arbejdsmarkederne i EU. I denne situation er det helt afgørende, at der er et konstruktivt samarbejde mellem og øget bevidsthed hos de væsentligste aktører, dvs. regeringer og arbejdsmarkedets parter. Det kan meget vel være, at de mange slags socioøkonomiske strukturer og det forskellige økonomiske udviklingsniveau i EU kræver særlige analyser og tilgange for at styre digitaliseringens indvirkning på arbejdsmarkederne og beskæftigelsen.

| 4.8. | Bedre statistikker og bedre forskning i serviceøkonomien er nødvendig (på globalt og europæisk niveau) for at kunne give detaljerede prognoser for udviklingen på arbejdsmarkedet samt polariseringen af arbejdet og beskæftigelsen. Der bør således afsættes tilstrækkelige midler til forskning i beskæftigelsen i servicesektorerne og arbejdets tilrettelæggelse under Horisont 2020. Forskningsresultaterne skal føres ud i livet af aktive beskæftigelsespolitikker, som sikrer, at mulighederne for digitale jobs af høj kvalitet udnyttes, mens risici undgås. Hertil kommer, at indførelse af nye former for arbejdstilrettelæggelse bør gøres til genstand for forhandling mellem arbejdsmarkedets parter for at sikre, at nye former for tilrettelæggelse af det digitaliserede arbejde forbedrer jobkvaliteten frem for at forringe den. |
| --- | --- |

4.8.

Bedre statistikker og bedre forskning i serviceøkonomien er nødvendig (på globalt og europæisk niveau) for at kunne give detaljerede prognoser for udviklingen på arbejdsmarkedet samt polariseringen af arbejdet og beskæftigelsen. Der bør således afsættes tilstrækkelige midler til forskning i beskæftigelsen i servicesektorerne og arbejdets tilrettelæggelse under Horisont 2020. Forskningsresultaterne skal føres ud i livet af aktive beskæftigelsespolitikker, som sikrer, at mulighederne for digitale jobs af høj kvalitet udnyttes, mens risici undgås. Hertil kommer, at indførelse af nye former for arbejdstilrettelæggelse bør gøres til genstand for forhandling mellem arbejdsmarkedets parter for at sikre, at nye former for tilrettelæggelse af det digitaliserede arbejde forbedrer jobkvaliteten frem for at forringe den.

| 4.9. | Med sådanne tendenser til polarisering inden for arbejdstilrettelæggelse følger polariseringen af indtægter, hvilket Europa-Parlamentet også har bemærket (11). Dette fremmes i nogle tilfælde af manglen på eller omgåelse af kollektive overenskomster. Dette er f.eks. tilfældet, når udbydere af digitale tjenester understreger deres forretningsmodellers særlige karakter for at bestride, at de gældende kollektive overenskomster finder anvendelse på deres ansatte. I denne forbindelse hævder nogle e-handelsvirksomheder, at deres arbejdsstyrke ikke kan betragtes som detailarbejdstagere og derfor er udelukket fra kollektivt aftalte sektorspecifikke lønninger. |
| --- | --- |

4.9.

Med sådanne tendenser til polarisering inden for arbejdstilrettelæggelse følger polariseringen af indtægter, hvilket Europa-Parlamentet også har bemærket (11). Dette fremmes i nogle tilfælde af manglen på eller omgåelse af kollektive overenskomster. Dette er f.eks. tilfældet, når udbydere af digitale tjenester understreger deres forretningsmodellers særlige karakter for at bestride, at de gældende kollektive overenskomster finder anvendelse på deres ansatte. I denne forbindelse hævder nogle e-handelsvirksomheder, at deres arbejdsstyrke ikke kan betragtes som detailarbejdstagere og derfor er udelukket fra kollektivt aftalte sektorspecifikke lønninger.

11

| 4.10. | For at imødegå de stigende indkomstskævheder, som til dels skyldes digitaliseringen, bør kollektive forhandlinger på alle niveauer fremmes, først og fremmest i sektorer og virksomheder, der berøres af digitaliseringen. |
| --- | --- |

4.10.

For at imødegå de stigende indkomstskævheder, som til dels skyldes digitaliseringen, bør kollektive forhandlinger på alle niveauer fremmes, først og fremmest i sektorer og virksomheder, der berøres af digitaliseringen.

| 4.11. | Arbejdstagere i digitaliserede former for arbejdstilrettelæggelse producerer store mængder personlige data, som indeholder oplysninger om, hvor de ansatte gør hvad, hvornår og med hvem. Ud over at skabe muligheder for meget effektivt arbejde i uhindrede informationsstrømme giver dette også mulighed for indgribende praksis i form af overvågning af de ansatte, som bringer de veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen i fare. |
| --- | --- |

4.11.

Arbejdstagere i digitaliserede former for arbejdstilrettelæggelse producerer store mængder personlige data, som indeholder oplysninger om, hvor de ansatte gør hvad, hvornår og med hvem. Ud over at skabe muligheder for meget effektivt arbejde i uhindrede informationsstrømme giver dette også mulighed for indgribende praksis i form af overvågning af de ansatte, som bringer de veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen i fare.

| 4.12. | Solide bestemmelser om beskyttelse af ansattes personoplysninger er nødvendige for at beskytte veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen. EU-lovgivningen om databeskyttelse bør fastsætte høje minimumsstandarder og må ikke forhindre medlemsstaterne i at regulere yderligere. EU's forordning om databeskyttelse, der i øjeblikket forhandles, bør derfor indeholde en »åbningsklausul«, der giver medlemsstaterne mulighed for at gå videre end EU's minimumsstandarder. |
| --- | --- |

4.12.

Solide bestemmelser om beskyttelse af ansattes personoplysninger er nødvendige for at beskytte veletablerede standarder for privatlivets fred på arbejdspladsen. EU-lovgivningen om databeskyttelse bør fastsætte høje minimumsstandarder og må ikke forhindre medlemsstaterne i at regulere yderligere. EU's forordning om databeskyttelse, der i øjeblikket forhandles, bør derfor indeholde en »åbningsklausul«, der giver medlemsstaterne mulighed for at gå videre end EU's minimumsstandarder.

5.   Ændring af beskæftigelse og arbejdsmarkedets institutioner

Ændring af beskæftigelse og arbejdsmarkedets institutioner

| 5.1. | Da oplysninger kan udveksles over lange afstande og mellem mange mennesker med meget få omkostninger, muliggør de digitale teknologier meget opsplittede forretningsmodeller. Dette mindsker behovet for stive, funktionelt og geografisk integrerede virksomhedsstrukturer med klart fastlagte ansatte, hierarkier og lokaler. |
| --- | --- |

5.1.

Da oplysninger kan udveksles over lange afstande og mellem mange mennesker med meget få omkostninger, muliggør de digitale teknologier meget opsplittede forretningsmodeller. Dette mindsker behovet for stive, funktionelt og geografisk integrerede virksomhedsstrukturer med klart fastlagte ansatte, hierarkier og lokaler.

| 5.2. | En sådan udvikling øger virksomhedernes mulighed for at anvende arbejdskraft med fleksible kontrakter, f.eks. i form af selvstændige erhvervsdrivende. For nylig har der været en stor vækst i selvstændig virksomhed (12), særlig i servicesektorer såsom IKT, medier og administrative tjenester og støttetjenester. Praksisser såsom crowdsourcing, dvs. onlineplatforme, der giver virksomheder mulighed for at offentliggøre udbud af opgaver, som freelancere konkurrerer om, forventes at føre til yderligere vækst i selvstændig virksomhed. Endvidere er konkurrencen om jobmuligheder på sådanne crowdsourcing-platforme global og indebærer en konkurrencemæssig fordel for tilbudsgivere fra steder med lave leveomkostninger, lav indkomstskat og et lavt socialsikringsniveau. |
| --- | --- |

5.2.

En sådan udvikling øger virksomhedernes mulighed for at anvende arbejdskraft med fleksible kontrakter, f.eks. i form af selvstændige erhvervsdrivende. For nylig har der været en stor vækst i selvstændig virksomhed (12), særlig i servicesektorer såsom IKT, medier og administrative tjenester og støttetjenester. Praksisser såsom crowdsourcing, dvs. onlineplatforme, der giver virksomheder mulighed for at offentliggøre udbud af opgaver, som freelancere konkurrerer om, forventes at føre til yderligere vækst i selvstændig virksomhed. Endvidere er konkurrencen om jobmuligheder på sådanne crowdsourcing-platforme global og indebærer en konkurrencemæssig fordel for tilbudsgivere fra steder med lave leveomkostninger, lav indkomstskat og et lavt socialsikringsniveau.

12

| 5.3. | Nogle arbejdstagere påskønner den fleksibilitet, der er forbundet med sådanne beskæftigelsesaftaler. Den stærke vækst i ikkegængs beskæftigelse bevirker imidlertid, at de veletablerede arbejdsmarkedsinstitutioner (såsom lovgivning om sikkerhed i ansættelsen, ordninger for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, kollektive overenskomster og strukturer for arbejdsmarkedsdialog) risikerer at blive delvist ineffektive. Desuden kommer sådanne arbejdsmarkedsinstitutioner med den stigende grænseoverskridende konkurrence mellem jobsøgere, f.eks. crowdsourcing-portaler, under konkurrencepres. Det er op til de nationale arbejdsmarkedsparter og regeringer at udarbejde passende løsninger med henblik på også i fremtiden at sikre et fair og inklusivt arbejdsmarked for alle beskæftigelsesformer i lyset af de digitale forandringer. |
| --- | --- |

5.3.

Nogle arbejdstagere påskønner den fleksibilitet, der er forbundet med sådanne beskæftigelsesaftaler. Den stærke vækst i ikkegængs beskæftigelse bevirker imidlertid, at de veletablerede arbejdsmarkedsinstitutioner (såsom lovgivning om sikkerhed i ansættelsen, ordninger for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, kollektive overenskomster og strukturer for arbejdsmarkedsdialog) risikerer at blive delvist ineffektive. Desuden kommer sådanne arbejdsmarkedsinstitutioner med den stigende grænseoverskridende konkurrence mellem jobsøgere, f.eks. crowdsourcing-portaler, under konkurrencepres. Det er op til de nationale arbejdsmarkedsparter og regeringer at udarbejde passende løsninger med henblik på også i fremtiden at sikre et fair og inklusivt arbejdsmarked for alle beskæftigelsesformer i lyset af de digitale forandringer.

| 5.4. | Beskæftigelsen i deleøkonomien er særlig skrøbelig i denne forbindelse. I mange tilfælde er ansættelsesforholdet og de berørte parters retlige status stadig uklar. Spørgsmålet om, hvorvidt føreren af et privat køretøj, som kan hyres via en onlineplatform, er selvstændig erhvervsdrivende eller ansat, og i givet fald af hvem — passageren eller operatøren af onlineplatformen — er ofte uklart. Dette gør identifikationen af relevant lovgivning, hvad angår både arbejdsmarkeds- og ansvarslovgivning og kollektivt aftalte bestemmelser, til en juridisk udfordring. Hvis ingen af de fastsatte lovkategorier og kollektive overenskomster finder anvendelse, ville deleøkonomien fungere i retlige gråzoner. Dette kan udøve et konkurrencepres på beskæftigelse og virksomheder, der opererer inden for veletablerede lovkategorier og kollektive overenskomster. |
| --- | --- |

5.4.

Beskæftigelsen i deleøkonomien er særlig skrøbelig i denne forbindelse. I mange tilfælde er ansættelsesforholdet og de berørte parters retlige status stadig uklar. Spørgsmålet om, hvorvidt føreren af et privat køretøj, som kan hyres via en onlineplatform, er selvstændig erhvervsdrivende eller ansat, og i givet fald af hvem — passageren eller operatøren af onlineplatformen — er ofte uklart. Dette gør identifikationen af relevant lovgivning, hvad angår både arbejdsmarkeds- og ansvarslovgivning og kollektivt aftalte bestemmelser, til en juridisk udfordring. Hvis ingen af de fastsatte lovkategorier og kollektive overenskomster finder anvendelse, ville deleøkonomien fungere i retlige gråzoner. Dette kan udøve et konkurrencepres på beskæftigelse og virksomheder, der opererer inden for veletablerede lovkategorier og kollektive overenskomster.

| 5.5. | For øjeblikket mangler der pålidelige og ajourførte oplysninger til at kunne vurdere, hvilke beskæftigelsespolitiske tiltag der er hensigtsmæssige for deleøkonomien. For at afhjælpe dette er der presserende behov for detaljerede og hyppigt ajourførte beskæftigelsesstatistikker for ikkegængse og nye beskæftigelsesformer. |
| --- | --- |

5.5.

For øjeblikket mangler der pålidelige og ajourførte oplysninger til at kunne vurdere, hvilke beskæftigelsespolitiske tiltag der er hensigtsmæssige for deleøkonomien. For at afhjælpe dette er der presserende behov for detaljerede og hyppigt ajourførte beskæftigelsesstatistikker for ikkegængse og nye beskæftigelsesformer.

| 5.6. | EU og medlemsstaterne bør overveje strategier til, hvordan anvendelsesområdet for sociale og arbejdsretlige standarder kan tilpasses således, at de afspejler vilkårene på et digitalt arbejdsmarked. Tilknyttede initiativer bør have form af en struktureret dialog med arbejdsmarkedets parter med henblik på at finde frem til evidensbaserede løsninger, som også tager højde for tjenestebrugernes interesser. Der er allerede lanceret lovende initiativer i Tyskland, Nederlandene og Østrig. |
| --- | --- |

5.6.

EU og medlemsstaterne bør overveje strategier til, hvordan anvendelsesområdet for sociale og arbejdsretlige standarder kan tilpasses således, at de afspejler vilkårene på et digitalt arbejdsmarked. Tilknyttede initiativer bør have form af en struktureret dialog med arbejdsmarkedets parter med henblik på at finde frem til evidensbaserede løsninger, som også tager højde for tjenestebrugernes interesser. Der er allerede lanceret lovende initiativer i Tyskland, Nederlandene og Østrig.

| 5.7. | Da denne udvikling også udfordrer den veletablerede praksis med arbejdsmarkedsdialog og kollektive overenskomster, er der behov for en konstruktiv dialog mellem arbejdsmarkedets parter for at overveje mulige og nødvendige tilpasninger. EU kan medvirke til at tilskynde til en sådan dialog ved at sikre støtte til projekter gennemført af arbejdsmarkedets parter og ved at tilskynde til forskningsprojekter under Horisont 2020-programmet. |
| --- | --- |

5.7.

Da denne udvikling også udfordrer den veletablerede praksis med arbejdsmarkedsdialog og kollektive overenskomster, er der behov for en konstruktiv dialog mellem arbejdsmarkedets parter for at overveje mulige og nødvendige tilpasninger. EU kan medvirke til at tilskynde til en sådan dialog ved at sikre støtte til projekter gennemført af arbejdsmarkedets parter og ved at tilskynde til forskningsprojekter under Horisont 2020-programmet.

| 5.8. | Digitaliseringen gør det muligt for forretningsmodeller i servicesektorerne at blive meget mindre arbejdskraftintensive. Det gælder f.eks. i banksektoren, hvor forretningsprocesserne er blevet delvist automatiseret og overført til det digitale område. Dette gør en del af arbejdsstyrken overflødig. Frey og Osborne (Oxford Universitet) forventer, at mellemindkomstjob og -hverv, herunder nogle liberale erhverv, især bliver berørt af en sådan automatisering (13). Digitaliseringen vil også have en betydelig indvirkning på beskæftigelsen inden for den offentlige forvaltning og i offentlige institutioner og, mere generelt, inden for tjenesteydelser af almen interesse, hvilket indtil nu ikke er taget tilstrækkeligt med i betragtning. EØSU vil derfor behandle dette i en separat initiativudtalelse. |
| --- | --- |

5.8.

Digitaliseringen gør det muligt for forretningsmodeller i servicesektorerne at blive meget mindre arbejdskraftintensive. Det gælder f.eks. i banksektoren, hvor forretningsprocesserne er blevet delvist automatiseret og overført til det digitale område. Dette gør en del af arbejdsstyrken overflødig. Frey og Osborne (Oxford Universitet) forventer, at mellemindkomstjob og -hverv, herunder nogle liberale erhverv, især bliver berørt af en sådan automatisering (13). Digitaliseringen vil også have en betydelig indvirkning på beskæftigelsen inden for den offentlige forvaltning og i offentlige institutioner og, mere generelt, inden for tjenesteydelser af almen interesse, hvilket indtil nu ikke er taget tilstrækkeligt med i betragtning. EØSU vil derfor behandle dette i en separat initiativudtalelse.

13

| 5.9. | Tænketanken Bruegel skønner, at EU-medlemsstaterne risikerer at miste 40-60 % af arbejdspladserne i løbet af de næste 20 år på grund af digitaliseringsbetinget automatisering (14). Det ser desuden ud til, at en overordnet produktivitetsfremgang i økonomien ikke længere som i tidligere faser af den industrielle udvikling giver sig direkte udslag i en stigning i beskæftigelsen (15). Det er derfor stadig tvivlsomt, om en fuldt digitaliseret økonomi skaber tilstrækkelig efterspørgsel efter arbejdskraft til at opveje de anslåede tab af arbejdspladser, der skyldes automatiseringen af tjenesteydelser. På den anden side er der i hele Europa lige som før uoverensstemmelser mellem de udbudte og de efterspurgte kvalifikationer, og det er svært at danne sig et forhåndsbillede af situationen. |
| --- | --- |

5.9.

Tænketanken Bruegel skønner, at EU-medlemsstaterne risikerer at miste 40-60 % af arbejdspladserne i løbet af de næste 20 år på grund af digitaliseringsbetinget automatisering (14). Det ser desuden ud til, at en overordnet produktivitetsfremgang i økonomien ikke længere som i tidligere faser af den industrielle udvikling giver sig direkte udslag i en stigning i beskæftigelsen (15). Det er derfor stadig tvivlsomt, om en fuldt digitaliseret økonomi skaber tilstrækkelig efterspørgsel efter arbejdskraft til at opveje de anslåede tab af arbejdspladser, der skyldes automatiseringen af tjenesteydelser. På den anden side er der i hele Europa lige som før uoverensstemmelser mellem de udbudte og de efterspurgte kvalifikationer, og det er svært at danne sig et forhåndsbillede af situationen.

14

15

| 5.10. | Ændringer i efterspørgslen efter arbejdskraft i den digitaliserede serviceøkonomi målt i arbejdstimer skal overvåges nøje. For at fremme beskæftigelsen trods faldende efterspørgsel efter arbejdskraft og undgå at bringe den sociale samhørighed i fare. er der akut behov for en fælles dialog mellem alle interessenter for at gøre opmærksom på de eventuelle problemer og for i de enkelte medlemsstater at udvikle løsningsstrategier alt efter behovene (f.eks. inden for offentlige investeringer i jobskabende innovation, jobskabelse, fordeling af arbejde og nedsættelse af arbejdstiden). |
| --- | --- |

5.10.

Ændringer i efterspørgslen efter arbejdskraft i den digitaliserede serviceøkonomi målt i arbejdstimer skal overvåges nøje. For at fremme beskæftigelsen trods faldende efterspørgsel efter arbejdskraft og undgå at bringe den sociale samhørighed i fare. er der akut behov for en fælles dialog mellem alle interessenter for at gøre opmærksom på de eventuelle problemer og for i de enkelte medlemsstater at udvikle løsningsstrategier alt efter behovene (f.eks. inden for offentlige investeringer i jobskabende innovation, jobskabelse, fordeling af arbejde og nedsættelse af arbejdstiden).

6.   Virkningen på velfærdsstater og skatteordninger

Virkningen på velfærdsstater og skatteordninger

| 6.1. | Den stærke vækst i ikkegængse beskæftigelsesformer, som skyldes digitaliseringen, medfører, at en stigende del af arbejdsstyrken ikke bidrager til og ikke kan udnytte veletablerede sociale sikringsordninger såsom offentlig arbejdsløsheds-, syge- og pensionsforsikring. I nogle medlemsstater er dette emne allerede genstand for debat mellem arbejdsmarkedets parter og regeringen. En sådan udvikling kan kombineret med faldende overordnede beskæftigelsesfrekvenser udhule indtægterne for og dermed den overordnede effektivitet i de veletablerede skatte-, og velfærdsordninger, der beror på indtægter, som primært stammer fra beskatning af og afgifter på løn samt systemer med arbejdsgiver arbejdsstager samfinansiering og således afhænger af en høj standardbeskæftigelse. |
| --- | --- |

6.1.

Den stærke vækst i ikkegængse beskæftigelsesformer, som skyldes digitaliseringen, medfører, at en stigende del af arbejdsstyrken ikke bidrager til og ikke kan udnytte veletablerede sociale sikringsordninger såsom offentlig arbejdsløsheds-, syge- og pensionsforsikring. I nogle medlemsstater er dette emne allerede genstand for debat mellem arbejdsmarkedets parter og regeringen. En sådan udvikling kan kombineret med faldende overordnede beskæftigelsesfrekvenser udhule indtægterne for og dermed den overordnede effektivitet i de veletablerede skatte-, og velfærdsordninger, der beror på indtægter, som primært stammer fra beskatning af og afgifter på løn samt systemer med arbejdsgiver arbejdsstager samfinansiering og således afhænger af en høj standardbeskæftigelse.

| 6.2. | Dette tab af effektivitet ville være en alvorlig trussel mod strukturen i den europæiske sociale model, som er baseret på stærk offentlig deltagelse i finansieringen og leveringen af tjenesteydelser af almen interesse og effektive sociale sikkerhedsnet. En vellykket beherskelse af digitaliseringsprocessen afhænger dog i høj grad af en effektiv levering af tjenesteydelser af almen interesse såsom moderne uddannelsessystemer og bredbåndsinfrastruktur. |
| --- | --- |

6.2.

Dette tab af effektivitet ville være en alvorlig trussel mod strukturen i den europæiske sociale model, som er baseret på stærk offentlig deltagelse i finansieringen og leveringen af tjenesteydelser af almen interesse og effektive sociale sikkerhedsnet. En vellykket beherskelse af digitaliseringsprocessen afhænger dog i høj grad af en effektiv levering af tjenesteydelser af almen interesse såsom moderne uddannelsessystemer og bredbåndsinfrastruktur.

| 6.3. | EU, de nationale regeringer og arbejdsmarkedets parter bør indlede drøftelser med henblik på at fastlægge politiske foranstaltninger og lovgivning, der sikrer passende niveauer af obligatorisk social beskyttelse for hele arbejdsstyrken — herunder selvstændige erhvervsdrivende, crowd-arbejdstagere og arbejdstagere i deleøkonomien. Der bør tages hensyn til, at der kan være divergerende meninger inden for disse grupper. |
| --- | --- |

6.3.

EU, de nationale regeringer og arbejdsmarkedets parter bør indlede drøftelser med henblik på at fastlægge politiske foranstaltninger og lovgivning, der sikrer passende niveauer af obligatorisk social beskyttelse for hele arbejdsstyrken — herunder selvstændige erhvervsdrivende, crowd-arbejdstagere og arbejdstagere i deleøkonomien. Der bør tages hensyn til, at der kan være divergerende meninger inden for disse grupper.

| 6.4. | Reformer af skattesystemerne må tilsvarende undersøges grundigt for at sikre ens beskatningsniveauer for alle indkomstformer, uanset om disse stammer fra traditionelt organiserede sektorer eller deleøkonomier. EU bør tilskynde til og koordinere sådanne tilsvarende reformer på medlemsstatsplan. |
| --- | --- |

6.4.

Reformer af skattesystemerne må tilsvarende undersøges grundigt for at sikre ens beskatningsniveauer for alle indkomstformer, uanset om disse stammer fra traditionelt organiserede sektorer eller deleøkonomier. EU bør tilskynde til og koordinere sådanne tilsvarende reformer på medlemsstatsplan.

| 6.5. | For at sikre socialsystemernes bæredygtighed også i fremtiden og lette presset på arbejdsfaktoren kan det overvejes at anvende en del af digitaliseringsdividenden til dette formål. |
| --- | --- |

6.5.

For at sikre socialsystemernes bæredygtighed også i fremtiden og lette presset på arbejdsfaktoren kan det overvejes at anvende en del af digitaliseringsdividenden til dette formål.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Denne udtalelse vedrører private servicesektorer som defineret i standardiserede statistiske klassifikationer (f.eks. NACE Rev. 2 F-N; Q-T).

1

(2)  F.eks. det finske ministerium for beskæftigelse (2015): »Service Economy Revolution and Digitalisation«: http://www.tem.fi/files/43374/TEMjul_41_2015_web_22062015.pdf

2

(3)  Heriblandt EUT C 12 af 15.1.2015, s. 23: Betydningen af erhvervstjenester i industrien (ordførere: Joost Van Iersel og Hannes Leo), der beskriver den fjerde industrielle revolutions særlige karakteristika.

3

(4)  Definition af serviceerhverv i henhold til statistiske klassifikationer.

4

(5)  Jf. f.eks. Brynjolffson og McAfee (2014): The Second Machine Age, New York, W.W. Norton & Company, kap. 11.

5

(6)  F.eks. Bowles, J. »The computerisation of European jobs who will win and who will lose from the impact of new technology onto old areas of employment?«, 2014, »The computerisation of European jobs«, Frey, C. M., Osborne, M., »The future of employment: How susceptible are jobs to computerisation?«, 2013, Pajarinen, M., Rouvinen, P., Ekeland, A., »Computerization Threatens One-Third of Finnish and Norwegian Employment«, ETLA, 2015.

6

(7)  Jf. fodnote 10.

7

(8)  Anbefalinger i adskillige EØSU-udtalelser (herunder, EUT C 311 af 12.9.2014, s. 15, EUT C 12 af 15.1.2015, s. 23, EUT C 332 af 8.10,2015, s. 36, EUT C 271 af 19.9.2013, s. 116, og EUT C 67 af 6.3.2014, s. 96).

8

(9)  Eurofound (2014): Working Conditions and Job Quality: Comparing Sectors in Europe.

9

(10)  http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market/docs/dsm-factsheet_da.pdf.

10

(11)  Europa-Parlamentet (2015): Løn- og indkomstforskelle i Den Europæiske Union.

11

(12)  UNI Europa (2015): Towards a Fair Future for European Services: http://uniglobalunion.org/sites/default/files/public_shared/files/towards_a_fair_future_for_european_services.pdf

12

(13)  Frey og Osborne (2013), nævnt i fodnote 6.

13

(14)  Bruegel (2014): »The computerisation of European jobs«.

14

(15)  Bowles (2014), nævnt i fodnote 6.

15

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/169 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/169

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en integreret EU-luftfartspolitik

(sonderende udtalelse)

(2016/C 013/25)

| Ordfører: | Jacek KRAWCZYK |
| --- | --- |

Ordfører:

Jacek KRAWCZYK

Kommissionen besluttede den 2. marts 2015 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»En integreret EU-luftfartspolitik«

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, der vedtog sin udtalelse den 31. august 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september, følgende udtalelse med 97 stemmer for, 3 imod og ingen hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EU's konkurrenceevne inden for luftfart vil være i fare, hvis ikke hele det europæiske luftfartsværdinetværk kan konkurrere i en globaliseret økonomi. Dette forudsætter »mere intermodalitet, bedre forbindelser, bedre anvendelse af sekundære og regionale lufthavne samt optimering af nuværende processer« (1). |
| --- | --- |

1.1.

EU's konkurrenceevne inden for luftfart vil være i fare, hvis ikke hele det europæiske luftfartsværdinetværk kan konkurrere i en globaliseret økonomi. Dette forudsætter »mere intermodalitet, bedre forbindelser, bedre anvendelse af sekundære og regionale lufthavne samt optimering af nuværende processer« (1).

1

| 1.2. | Europa-Kommissionen (Kommissionen) har udarbejdet flere lovgivningsinitiativer for luftfartsværdinetværket i EU. Den har gennemgået retningslinjerne for statsstøtte til luftfartsselskaber og lufthavne samt indført en lufthavnspakke og lovgivning, der skal fremme udviklingen hen imod et fælles europæisk luftrum. Yderligere tiltag er dog nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne gennemfører EU's lovgivning vedrørende luftfart fuldt ud. |
| --- | --- |

1.2.

Europa-Kommissionen (Kommissionen) har udarbejdet flere lovgivningsinitiativer for luftfartsværdinetværket i EU. Den har gennemgået retningslinjerne for statsstøtte til luftfartsselskaber og lufthavne samt indført en lufthavnspakke og lovgivning, der skal fremme udviklingen hen imod et fælles europæisk luftrum. Yderligere tiltag er dog nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne gennemfører EU's lovgivning vedrørende luftfart fuldt ud.

| 1.3. | EU's luftfart befinder sig ved en vigtig skillevej: uden en overbevisende og sammenhængende strategi risikerer den at løbe ind i yderligere vanskeligheder med at sikre sine borgere samt handelen og turismen pålidelige forbindelser og således at miste sin økonomiske dynamik og sit vækstpotentiale. Dette kræver imidlertid ikke altid ny lovgivning. EØSU opfordrer på ny Kommissionen til at gøre mere for at sikre, at den gældende EU-lovgivning gennemføres. |
| --- | --- |

1.3.

EU's luftfart befinder sig ved en vigtig skillevej: uden en overbevisende og sammenhængende strategi risikerer den at løbe ind i yderligere vanskeligheder med at sikre sine borgere samt handelen og turismen pålidelige forbindelser og således at miste sin økonomiske dynamik og sit vækstpotentiale. Dette kræver imidlertid ikke altid ny lovgivning. EØSU opfordrer på ny Kommissionen til at gøre mere for at sikre, at den gældende EU-lovgivning gennemføres.

| 1.4. | I lyset af den fragmenterede luftfartssektor, ikke-EU-baserede lufthavnes stadig stigende konkurrenceevne, de langsomme fremskridt i gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum og den øgede risiko for utilstrækkelige forbindelser til mindre regioner og/eller randområder bør Kommissionens strategi for EU's luftfart være drevet af en overbevisende vision om, hvordan man bedst kan fremme den europæiske konkurrenceevne uden at forvride konkurrencen eller undergrave de sociale og arbejdsretlige forhold. |
| --- | --- |

1.4.

I lyset af den fragmenterede luftfartssektor, ikke-EU-baserede lufthavnes stadig stigende konkurrenceevne, de langsomme fremskridt i gennemførelsen af det fælles europæiske luftrum og den øgede risiko for utilstrækkelige forbindelser til mindre regioner og/eller randområder bør Kommissionens strategi for EU's luftfart være drevet af en overbevisende vision om, hvordan man bedst kan fremme den europæiske konkurrenceevne uden at forvride konkurrencen eller undergrave de sociale og arbejdsretlige forhold.

| 1.5. | Kommissionen bør ifølge udvalget identificere de konkurrencefremmende faktorer og basere sin strategi på de økonomiske fordele, som luftfarten giver Europa, såvel som på de sociale og miljømæssige værdier, som kendetegner EU. |
| --- | --- |

1.5.

Kommissionen bør ifølge udvalget identificere de konkurrencefremmende faktorer og basere sin strategi på de økonomiske fordele, som luftfarten giver Europa, såvel som på de sociale og miljømæssige værdier, som kendetegner EU.

| 1.6. | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at sammenlignelige internationale normer og standarder bliver anvendt på konkurrenter fra både EU og tredjelande. Dette indebærer fremme af anvendelsen af principperne om fair konkurrence og af ILO's grundlæggende konventioner på globalt plan, hvilket igen kan føre til en revision af de nuværende bestemmelser vedrørende aktørers deltagelse i internationale forhandlinger. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at sammenlignelige internationale normer og standarder bliver anvendt på konkurrenter fra både EU og tredjelande. Dette indebærer fremme af anvendelsen af principperne om fair konkurrence og af ILO's grundlæggende konventioner på globalt plan, hvilket igen kan føre til en revision af de nuværende bestemmelser vedrørende aktørers deltagelse i internationale forhandlinger.

| 1.7. | Den luftfartsstrategi, der skal udarbejdes, bør efter EØSU's mening tage udgangspunkt i en konstruktiv social dialog. På EU-plan bør Sektordialogudvalget for Civil Luftfart høres om EU-institutionernes initiativer vedrørende denne sektor. Der findes flere bestemmelser på nationalt plan, som bør gennemføres med henblik på at sikre de sociale og arbejdsretlige forhold og forhindre konkurrenceforvridning gennem anvendelse af bekvemmelighedsflag. Selv om EU har begrænset kompetence på dette område, bør Kommissionen gøre sit yderste for at mobilisere en kraftig opbakning til sine initiativer fra arbejdsmarkedets parter på europæisk og nationalt plan. |
| --- | --- |

1.7.

Den luftfartsstrategi, der skal udarbejdes, bør efter EØSU's mening tage udgangspunkt i en konstruktiv social dialog. På EU-plan bør Sektordialogudvalget for Civil Luftfart høres om EU-institutionernes initiativer vedrørende denne sektor. Der findes flere bestemmelser på nationalt plan, som bør gennemføres med henblik på at sikre de sociale og arbejdsretlige forhold og forhindre konkurrenceforvridning gennem anvendelse af bekvemmelighedsflag. Selv om EU har begrænset kompetence på dette område, bør Kommissionen gøre sit yderste for at mobilisere en kraftig opbakning til sine initiativer fra arbejdsmarkedets parter på europæisk og nationalt plan.

| 1.8. | EØSU anbefaler også, at Kommissionen rådfører sig med udvalget om den igangværende udvikling og gennemførelse af Kommissionens strategi for luftfart. EØSU vil iværksætte et særskilt projekt for at afsætte tilstrækkelige ressourcer og ekspertise. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU anbefaler også, at Kommissionen rådfører sig med udvalget om den igangværende udvikling og gennemførelse af Kommissionens strategi for luftfart. EØSU vil iværksætte et særskilt projekt for at afsætte tilstrækkelige ressourcer og ekspertise.

| 1.9. | Udvalget opfordrer alle luftfartsaktører til at forpligte sig til at gennemføre en ny EU-strategi for luftfart. Kun ved at komme individuelle interesser i det europæiske luftfartsværdinetværk til livs vil der på ny kunne skabes dynamik, og EU's udvikling vil kunne tilføres nyt værdifuldt økonomisk og socialt input. Dette forudsætter et stærkt politisk lederskab i Kommissionen. |
| --- | --- |

1.9.

Udvalget opfordrer alle luftfartsaktører til at forpligte sig til at gennemføre en ny EU-strategi for luftfart. Kun ved at komme individuelle interesser i det europæiske luftfartsværdinetværk til livs vil der på ny kunne skabes dynamik, og EU's udvikling vil kunne tilføres nyt værdifuldt økonomisk og socialt input. Dette forudsætter et stærkt politisk lederskab i Kommissionen.

| 1.10. | For mere detaljerede anbefalinger henvises der til punkt 3 i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.10.

For mere detaljerede anbefalinger henvises der til punkt 3 i denne udtalelse.

2.   Indledning: De økonomiske aspekter af luftfarten er bestemmende for strategien og prioriteringen

Indledning

| 2.1. | Lufttransportsystemet genererer fordele ud over den umiddelbare luftfartsindustri. Ud over at skabe forbindelser og mobilitet for mennesker og virksomheder giver det fordele med hensyn til handel og turisme, sikring af investeringer, formidling af arbejdskraft samt bedre produktivitet og innovation, og det bidrager således til et samfunds velfærd. |
| --- | --- |

2.1.

Lufttransportsystemet genererer fordele ud over den umiddelbare luftfartsindustri. Ud over at skabe forbindelser og mobilitet for mennesker og virksomheder giver det fordele med hensyn til handel og turisme, sikring af investeringer, formidling af arbejdskraft samt bedre produktivitet og innovation, og det bidrager således til et samfunds velfærd.

| 2.2. | Det skønnes, at den europæiske lufttransportindustri direkte genererede 2,6 mio. nye arbejdspladser i 2012. Indtægter fra turister, der ankom til deres destination med fly, skønnes at have genereret yderligere 4,7 mio. arbejdspladser og 279 mia. USD i BNP. |
| --- | --- |

2.2.

Det skønnes, at den europæiske lufttransportindustri direkte genererede 2,6 mio. nye arbejdspladser i 2012. Indtægter fra turister, der ankom til deres destination med fly, skønnes at have genereret yderligere 4,7 mio. arbejdspladser og 279 mia. USD i BNP.

| 2.3. | Fremstillingen af hardware og software til fly i Europa lever op til de højeste innovative standarder i verden. Det samme gør sig i dag gældende for innovation inden for flytrafikstyring og -procedurer samt for virksomhedsudvikling og -ledelse. |
| --- | --- |

2.3.

Fremstillingen af hardware og software til fly i Europa lever op til de højeste innovative standarder i verden. Det samme gør sig i dag gældende for innovation inden for flytrafikstyring og -procedurer samt for virksomhedsudvikling og -ledelse.

| 2.4. | Eftersom lufttrafikken er en drivkraft for økonomisk vækst, forventes SESAR (den teknologiske del af det fælles europæiske luftrum) at skabe en samlet positiv indvirkning på BNP på 419 mia. EUR i perioden frem til 2020 og ca. 42 000 nye arbejdspladser. |
| --- | --- |

2.4.

Eftersom lufttrafikken er en drivkraft for økonomisk vækst, forventes SESAR (den teknologiske del af det fælles europæiske luftrum) at skabe en samlet positiv indvirkning på BNP på 419 mia. EUR i perioden frem til 2020 og ca. 42 000 nye arbejdspladser.

| 2.5. | EU har udviklet en retlig ramme for det europæiske luftfartsmarked: |
| --- | --- |

2.5.

EU har udviklet en retlig ramme for det europæiske luftfartsmarked:

| 2.5.1. | Det fælles europæiske luftrum — et projekt, der indledtes i 2004 og blev opdateret i hhv. juni 2008 med SES II-forordningen og i 2013 med SES II+. Hovedformålet er at reformere lufttrafikstyringen (ATM) i Europa for at kunne håndtere den fortsatte vækst i lufttrafikken og lufttrafikoperationer under de sikreste og samtidig mest omkostnings- og flyvningseffektive og miljøvenlige forhold. (Se EØSU's udtalelser TEN/504 (2) og TEN/354 (3)). |
| --- | --- |

2.5.1.

Det fælles europæiske luftrum — et projekt, der indledtes i 2004 og blev opdateret i hhv. juni 2008 med SES II-forordningen og i 2013 med SES II+. Hovedformålet er at reformere lufttrafikstyringen (ATM) i Europa for at kunne håndtere den fortsatte vækst i lufttrafikken og lufttrafikoperationer under de sikreste og samtidig mest omkostnings- og flyvningseffektive og miljøvenlige forhold. (Se EØSU's udtalelser TEN/504 (2) og TEN/354 (3)).

fælles europæiske luftrum

2

3

| 2.5.2. | Lufthavnspakken — Kommissionen vedtog den 1. december 2011 en omfattende pakke foranstaltninger til håndtering af kapacitetsknapheden i Europas lufthavne og til forbedring af kvaliteten af servicen til passagererne. Europa-Parlamentet godkendte lovforslagene i december 2012. (Se EØSU's udtalelse TEN/475 (4)). |
| --- | --- |

2.5.2.

Lufthavnspakken — Kommissionen vedtog den 1. december 2011 en omfattende pakke foranstaltninger til håndtering af kapacitetsknapheden i Europas lufthavne og til forbedring af kvaliteten af servicen til passagererne. Europa-Parlamentet godkendte lovforslagene i december 2012. (Se EØSU's udtalelse TEN/475 (4)).

Lufthavnspakken —

4

| 2.5.3. | Medtagelse af luftfart i EU's emissionshandelsordning (ETS) i 2012. Kommissionen indførte en ordning baseret på handel med emissionskvoter. Efter et utilfredsstillende resultat på forsamlingen i ICAO (Organisationen for International Civil Luftfart) i 2013 vedtog EU en revideret udgave af ETS, der skulle anvendes midlertidigt for flyvninger inden for EU, og som kun ville være underlagt resultaterne af ICAO's forsamling i 2016. |
| --- | --- |

2.5.3.

Medtagelse af luftfart i EU's emissionshandelsordning (ETS) i 2012. Kommissionen indførte en ordning baseret på handel med emissionskvoter. Efter et utilfredsstillende resultat på forsamlingen i ICAO (Organisationen for International Civil Luftfart) i 2013 vedtog EU en revideret udgave af ETS, der skulle anvendes midlertidigt for flyvninger inden for EU, og som kun ville være underlagt resultaterne af ICAO's forsamling i 2016.

Medtagelse af luftfart i EU's emissionshandelsordning (ETS)

| 2.5.4. | Revisionen af statsstøttereglerne — vedtaget af Kommissionen i februar 2014 med henblik på at opdatere og modernisere tidligere lovgivning fra 1994 og 2005. Et af de vigtigste punkter i de nuværende retningslinjer er fastlæggelsen af nye kriterier for lufthavne, der er berettiget til statsstøtte, samt for statslig startstøtte til luftfartsselskaber, der åbner nye ruter (se EØSU's udtalelse CCMI/125 (5)). |
| --- | --- |

2.5.4.

Revisionen af statsstøttereglerne — vedtaget af Kommissionen i februar 2014 med henblik på at opdatere og modernisere tidligere lovgivning fra 1994 og 2005. Et af de vigtigste punkter i de nuværende retningslinjer er fastlæggelsen af nye kriterier for lufthavne, der er berettiget til statsstøtte, samt for statslig startstøtte til luftfartsselskaber, der åbner nye ruter (se EØSU's udtalelse CCMI/125 (5)).

Revisionen af statsstøttereglerne

5

| 2.5.5. | Lufthavnskapacitet — EU’s observatorium for lufthavnskapacitet blev oprettet for en periode på fem år inden for rammerne af Kommissionens »handlingsplan for kapacitet, effektivitet og sikkerhed i Europas lufthavne« 2007, og det spillede fra 2008 til 2013 en afgørende rolle for handlingsplanens gennemførelse. Observatoriet gjorde det muligt for interessenter at give værdifuldt feedback til Kommissionen, herunder at udveksle bedste praksis og politiske løsninger på problemer (se EØSU's udtalelse TEN/552 (6)). |
| --- | --- |

2.5.5.

Lufthavnskapacitet — EU’s observatorium for lufthavnskapacitet blev oprettet for en periode på fem år inden for rammerne af Kommissionens »handlingsplan for kapacitet, effektivitet og sikkerhed i Europas lufthavne« 2007, og det spillede fra 2008 til 2013 en afgørende rolle for handlingsplanens gennemførelse. Observatoriet gjorde det muligt for interessenter at give værdifuldt feedback til Kommissionen, herunder at udveksle bedste praksis og politiske løsninger på problemer (se EØSU's udtalelse TEN/552 (6)).

Lufthavnskapacitet

6

| 2.5.6. | Forbrugerbeskyttelse — I marts 2013 bebudede Kommissionen en pakke foranstaltninger til opdatering af flypassagerers rettigheder, som fokuserede på fire centrale områder: afklaring af gråzoner, nye rettigheder, håndhævelse, klageprocedurer og sanktioner samt uforholdsmæssigt store økonomiske byrder. |
| --- | --- |

2.5.6.

Forbrugerbeskyttelse — I marts 2013 bebudede Kommissionen en pakke foranstaltninger til opdatering af flypassagerers rettigheder, som fokuserede på fire centrale områder: afklaring af gråzoner, nye rettigheder, håndhævelse, klageprocedurer og sanktioner samt uforholdsmæssigt store økonomiske byrder.

Forbrugerbeskyttelse

| 2.5.7. | Det er blot nogle af de tiltag, politikker og projekter, som EU har gennemført på luftfartsområdet. Kommissionen har også udbygget samarbejdet med agenturer på EU- og europæisk plan som f.eks. EASA og Eurocontrol og iværksat en bred vifte af aktiviteter med tilknytning til den internationale dimension af EU's luftfart. |
| --- | --- |

2.5.7.

Det er blot nogle af de tiltag, politikker og projekter, som EU har gennemført på luftfartsområdet. Kommissionen har også udbygget samarbejdet med agenturer på EU- og europæisk plan som f.eks. EASA og Eurocontrol og iværksat en bred vifte af aktiviteter med tilknytning til den internationale dimension af EU's luftfart.

| 2.6. | EU har efter EØSU's mening brug for en integreret luftfartsstrategi. |
| --- | --- |

2.6.

EU har efter EØSU's mening brug for en integreret luftfartsstrategi.

| 2.6.1. | Politisk set er EU's luftfartsstrategi derfor nødt til at forbedre luftfartssektorens effektivitet i Europa og forhandlingspositionen internationalt. Dette kræver politisk vilje, visioner og mod til at forene suverænitetshensyn med behovet for kompromis. |
| --- | --- |

2.6.1.

Politisk set er EU's luftfartsstrategi derfor nødt til at forbedre luftfartssektorens effektivitet i Europa og forhandlingspositionen internationalt. Dette kræver politisk vilje, visioner og mod til at forene suverænitetshensyn med behovet for kompromis.

| 2.6.2. | Økonomisk set skulle denne strategi kunne forbedre luftfartsværdinetværket til gavn for økonomisk velstand og vækst i hele Europa. |
| --- | --- |

2.6.2.

Økonomisk set skulle denne strategi kunne forbedre luftfartsværdinetværket til gavn for økonomisk velstand og vækst i hele Europa.

| 2.6.3. | Lovgivningsmæssigt set bør strategien munde ud i en solid lovgivningsramme på makroniveau, planlægningsstabilitet på mikroniveau, og proceduremæssigt bør alle interessenter tilskyndes til at bidrage til strategiens udvikling og gennemførelse. |
| --- | --- |

2.6.3.

Lovgivningsmæssigt set bør strategien munde ud i en solid lovgivningsramme på makroniveau, planlægningsstabilitet på mikroniveau, og proceduremæssigt bør alle interessenter tilskyndes til at bidrage til strategiens udvikling og gennemførelse.

| 2.7. | Efter EØSU's mening har EU's luftfartssektor hårdt brug for en sådan strategi, eftersom det europæiske værdinetværk er ineffektivt. Luftfarten tilfører ikke den økonomiske vækst den mulige stimulans. Mange regeringer i lande uden for EU tilpasser imidlertid deres luftfartssystemer til den geopolitiske ændring i væksten og til den globaliserede økonomis krav. Denne tendens kan kun standses, såfremt der gennemføres en robust, markedsorienteret strategi, der bygger på europæiske værdier. |
| --- | --- |

2.7.

Efter EØSU's mening har EU's luftfartssektor hårdt brug for en sådan strategi, eftersom det europæiske værdinetværk er ineffektivt. Luftfarten tilfører ikke den økonomiske vækst den mulige stimulans. Mange regeringer i lande uden for EU tilpasser imidlertid deres luftfartssystemer til den geopolitiske ændring i væksten og til den globaliserede økonomis krav. Denne tendens kan kun standses, såfremt der gennemføres en robust, markedsorienteret strategi, der bygger på europæiske værdier.

| 2.7.1. | Europæiske lufthavne og luftfartsselskaber deltager ikke i den voksende trafik i lige så høj grad, som hvis de havde nydt godt af gunstige lovgivningsmæssige rammer. Den manglende effektivitet i koordineringen af luftrum har resulteret i omveje og unødvendigt store mængder af CO2. |
| --- | --- |

2.7.1.

Europæiske lufthavne og luftfartsselskaber deltager ikke i den voksende trafik i lige så høj grad, som hvis de havde nydt godt af gunstige lovgivningsmæssige rammer. Den manglende effektivitet i koordineringen af luftrum har resulteret i omveje og unødvendigt store mængder af CO2.

2

| 2.7.2. | Den lange række forskellige certificeringsprocedurer med potentielt forskellige resultater forhindrer innovation i at blomstre og afskrækker investering i europæiske produkter eller anvendelse af sådanne nye produkter i Europa. |
| --- | --- |

2.7.2.

Den lange række forskellige certificeringsprocedurer med potentielt forskellige resultater forhindrer innovation i at blomstre og afskrækker investering i europæiske produkter eller anvendelse af sådanne nye produkter i Europa.

| 2.7.3. | I mangel af en fælles strategi forspildes muligheder for at sikre europæiske luftfartsselskaber vækst uden for EU, og EU's medlemsstater vil fortsat være tilbøjelige til at forfølge deres egne nationale interesser, selv om den samlede fordel, som kunne opnås gennem EU's mandat, ville være større end summen af dets enkelte dele. |
| --- | --- |

2.7.3.

I mangel af en fælles strategi forspildes muligheder for at sikre europæiske luftfartsselskaber vækst uden for EU, og EU's medlemsstater vil fortsat være tilbøjelige til at forfølge deres egne nationale interesser, selv om den samlede fordel, som kunne opnås gennem EU's mandat, ville være større end summen af dets enkelte dele.

| 2.7.4. | I en globaliseret økonomi og med en geopolitisk flytning af trafiktilvæksten til Asien vil et fragmenteret EU fortsat miste gennemslagskraft og international betydning. Europæiske standarder, borgernes fælles værdier, virksomhederne og medlemsstaterne ville miste deres tiltrækningskraft som internationale normer. |
| --- | --- |

2.7.4.

I en globaliseret økonomi og med en geopolitisk flytning af trafiktilvæksten til Asien vil et fragmenteret EU fortsat miste gennemslagskraft og international betydning. Europæiske standarder, borgernes fælles værdier, virksomhederne og medlemsstaterne ville miste deres tiltrækningskraft som internationale normer.

| 2.7.5. | EØSU roser Kommissionen for at have indledt en
  offentlig høring
  om »luftfartspakken, der skal forbedre konkurrenceevnen i EU's luftfartssektor«. Den brede vifte af bidrag vil øge troværdigheden og gennemslagskraften af de i meddelelsen om luftfartspakken indeholdte forslag. |
| --- | --- |

2.7.5.

EØSU roser Kommissionen for at have indledt en
  offentlig høring
  om »luftfartspakken, der skal forbedre konkurrenceevnen i EU's luftfartssektor«. Den brede vifte af bidrag vil øge troværdigheden og gennemslagskraften af de i meddelelsen om luftfartspakken indeholdte forslag.

offentlig høring

3.   Vejen frem: en luftfartsstrategi til styrkelse af de konkurrenceevnefremmende faktorer

Vejen frem: en luftfartsstrategi til styrkelse af de konkurrenceevnefremmende faktorer

EØSU har identificeret seks faktorer, som er bestemmende for den europæiske konkurrenceevnes styrke. En EU-strategi bør fremme disse faktorer for at sikre en vellykket gennemførelse.

3.1.   
  Sikkerhed

Sikkerhed

| 3.1.1. | Grundpillen for en bæredygtig EU-luftfartsstrategi er sikkerhed. Selv om luftfarten i almindelighed og den europæiske luftfart i særdeleshed er langt den sikreste transportform, er der ikke plads til efterladenhed. |
| --- | --- |

3.1.1.

Grundpillen for en bæredygtig EU-luftfartsstrategi er sikkerhed. Selv om luftfarten i almindelighed og den europæiske luftfart i særdeleshed er langt den sikreste transportform, er der ikke plads til efterladenhed.

| 3.1.2. | Det er yderst vigtigt at styrke EASA's rolle og ressourcer yderligere som det centrale agentur for sikkerhedsstyring, certificering af luftfartsprodukter og tilsyn med relevante organisationer på nationalt niveau. I den forbindelse bør EASA's evne til at koordinere med alle interessenter — og ikke kun i forbindelse med luftfartsrelaterede hændelser — styrkes for at forbedre sikkerhedsstandarderne, f.eks. ved at revidere sikkerhedsreglerne, lægge større vægt på uddannelse, undgå unødvendig overregulering og fremme en »åben rapporteringskultur«. |
| --- | --- |

3.1.2.

Det er yderst vigtigt at styrke EASA's rolle og ressourcer yderligere som det centrale agentur for sikkerhedsstyring, certificering af luftfartsprodukter og tilsyn med relevante organisationer på nationalt niveau. I den forbindelse bør EASA's evne til at koordinere med alle interessenter — og ikke kun i forbindelse med luftfartsrelaterede hændelser — styrkes for at forbedre sikkerhedsstandarderne, f.eks. ved at revidere sikkerhedsreglerne, lægge større vægt på uddannelse, undgå unødvendig overregulering og fremme en »åben rapporteringskultur«.

| 3.1.3. | EASA's professionalisme og ekspertise er internationalt anerkendt, og det har så godt som etableret sig som en modpart til USA’s FAA (= Federal Aviation Administration). Etableringen af de såkaldte sorte lister over luftfartsselskaber og/eller regeringer uden for EU, der ikke opfylder kravene, har afgørende betydning ikke blot for det europæiske luftrums og de europæiske passagerers sikkerhed, men også som en forudsætning for, at de højeste internationale sikkerhedsstandarder overholdes. Luftfartsstrategien bør bygge på disse landvindinger. Kommissionen bør desuden revurdere arbejdsvilkårene og den potentielle risiko for social dumping (se EØSU’s udtalelse TEN/565 (7)). |
| --- | --- |

3.1.3.

EASA's professionalisme og ekspertise er internationalt anerkendt, og det har så godt som etableret sig som en modpart til USA’s FAA (= Federal Aviation Administration). Etableringen af de såkaldte sorte lister over luftfartsselskaber og/eller regeringer uden for EU, der ikke opfylder kravene, har afgørende betydning ikke blot for det europæiske luftrums og de europæiske passagerers sikkerhed, men også som en forudsætning for, at de højeste internationale sikkerhedsstandarder overholdes. Luftfartsstrategien bør bygge på disse landvindinger. Kommissionen bør desuden revurdere arbejdsvilkårene og den potentielle risiko for social dumping (se EØSU’s udtalelse TEN/565 (7)).

7

3.2.   
  Bæredygtighed

Bæredygtighed

| 3.2.1. | Endnu en faktor, der er afgørende for EU’s luftfartsstrategis sundhed, er strategiens evne til at sikre, at luftfarten kan levere bæredygtighed. |
| --- | --- |

3.2.1.

Endnu en faktor, der er afgørende for EU’s luftfartsstrategis sundhed, er strategiens evne til at sikre, at luftfarten kan levere bæredygtighed.

| 3.2.2. | Arbejdsmarkedets parter, interessenter og internationale partnere i den offentlige og private sektor er nødt til at kunne regne med en troværdig og pålidelig EU-luftfartspolitik baseret på en sammenhængende og solid strategi. Bæredygtighed omfatter således økonomiske faktorer samt de enkelte konkurrenters evne til at få succes på deres respektive markeder. Men selv økonomisk og kommerciel succes vil være af kort varighed, hvis luftfartsstrategien ikke også er miljømæssigt og socialt bæredygtig. |
| --- | --- |

3.2.2.

Arbejdsmarkedets parter, interessenter og internationale partnere i den offentlige og private sektor er nødt til at kunne regne med en troværdig og pålidelig EU-luftfartspolitik baseret på en sammenhængende og solid strategi. Bæredygtighed omfatter således økonomiske faktorer samt de enkelte konkurrenters evne til at få succes på deres respektive markeder. Men selv økonomisk og kommerciel succes vil være af kort varighed, hvis luftfartsstrategien ikke også er miljømæssigt og socialt bæredygtig.

| 3.2.3. | Det er kun muligt at tage udfordringerne i forbindelse med bæredygtighed i en global kontekst op og samtidig anerkende behovet for at opfylde EU's specifikke krav, bestemmelser og strukturer, hvis der anlægges en helhedsorienteret tilgang, og EU's interessenter koordinerer deres aktiviteter i fælles forståelse af de strategiske mål. |
| --- | --- |

3.2.3.

Det er kun muligt at tage udfordringerne i forbindelse med bæredygtighed i en global kontekst op og samtidig anerkende behovet for at opfylde EU's specifikke krav, bestemmelser og strukturer, hvis der anlægges en helhedsorienteret tilgang, og EU's interessenter koordinerer deres aktiviteter i fælles forståelse af de strategiske mål.

| 3.2.4. | Oprettelsen af det fælles europæiske luftfartsmarked har skabt en dynamik, der hurtigt afføder strukturelle markedsændringer, såsom grænseoverskridende erhvervelser, kvasifusioner af luftfartsselskaber, oprettelse af holdingselskaber og strategiske investeringer i lufthavne og luftfartsselskaber af selskaber uden for EU. Dette påvirker ligeledes EU-institutionernes rolle. Kommissionen bør derfor revidere sine nuværende
  styringsmodeller
  og udarbejde forslag til, hvordan disse kan tilpasses til de institutionelle og markedets realiteter. |
| --- | --- |

3.2.4.

Oprettelsen af det fælles europæiske luftfartsmarked har skabt en dynamik, der hurtigt afføder strukturelle markedsændringer, såsom grænseoverskridende erhvervelser, kvasifusioner af luftfartsselskaber, oprettelse af holdingselskaber og strategiske investeringer i lufthavne og luftfartsselskaber af selskaber uden for EU. Dette påvirker ligeledes EU-institutionernes rolle. Kommissionen bør derfor revidere sine nuværende
  styringsmodeller
  og udarbejde forslag til, hvordan disse kan tilpasses til de institutionelle og markedets realiteter.

styringsmodeller

| 3.2.5. | For så vidt angår lufttrafikstyringen, bør forholdet mellem implementeringsforvalteren og netadministratoren revideres. Præstationsvurderingsorganet bør operere under klar ledelse af Kommissionen. |
| --- | --- |

3.2.5.

For så vidt angår lufttrafikstyringen, bør forholdet mellem implementeringsforvalteren og netadministratoren revideres. Præstationsvurderingsorganet bør operere under klar ledelse af Kommissionen.

3.3.   
  Konkurrenceevne gennem innovation og digitalisering

Konkurrenceevne gennem innovation og digitalisering

| 3.3.1. | Digitalisering er en primær drivkraft for innovation, ændringer i passagerernes forventninger, øget anvendelse af droner samt produkttilpasning og -innovation. Det er meget vigtigt, at Kommissionen gør digitaliseringens positive virkninger til en vigtig prioritet i luftfartsstrategien for at fremme og gennemføre en omfattende og integreret transportpolitik. |
| --- | --- |

3.3.1.

Digitalisering er en primær drivkraft for innovation, ændringer i passagerernes forventninger, øget anvendelse af droner samt produkttilpasning og -innovation. Det er meget vigtigt, at Kommissionen gør digitaliseringens positive virkninger til en vigtig prioritet i luftfartsstrategien for at fremme og gennemføre en omfattende og integreret transportpolitik.

| 3.3.2. | Luftfartsselskaberne og lufthavnene har udviklet innovative erhvervsstrategier for at få adgang til nye indtægtskilder, øge den operationelle effektivitet samt opsplitte og samle deres tjenester på en ny måde for at begrænse kommercialiseringen af deres produkter og tilbyde tjenester, der er skræddersyede til forbrugerne. |
| --- | --- |

3.3.2.

Luftfartsselskaberne og lufthavnene har udviklet innovative erhvervsstrategier for at få adgang til nye indtægtskilder, øge den operationelle effektivitet samt opsplitte og samle deres tjenester på en ny måde for at begrænse kommercialiseringen af deres produkter og tilbyde tjenester, der er skræddersyede til forbrugerne.

| 3.3.3. | EU's luftfartsstrategi bør bygge på denne udvikling med det formål at sikre en førende rolle for EU inden for en således bredere defineret innovation. Anvendelsen af SESAR som et teknologisk redskab bør styrkes yderligere for at øge konkurrenceevnen og fremme væksten. |
| --- | --- |

3.3.3.

EU's luftfartsstrategi bør bygge på denne udvikling med det formål at sikre en førende rolle for EU inden for en således bredere defineret innovation. Anvendelsen af SESAR som et teknologisk redskab bør styrkes yderligere for at øge konkurrenceevnen og fremme væksten.

| 3.3.4. | Droner udgør i øjeblikket den mest udfordrende dimension af behovet for og begrænsningerne af innovation. Spredningen af droner til militær, kommerciel og privat brug stiller en række krav, navnlig med hensyn til lufttrafikkens sikkerhed, tryghed, privatlivets fred og lovgivningen om certificering og autorisering af deres anvendelse, for blot at nævne nogle få. Hvis udviklingen og anvendelsen af droner fremmes på passende vis, kan Europa komme til at spille en ledende rolle (se EØSU's udtalelse TEN/553). |
| --- | --- |

3.3.4.

Droner udgør i øjeblikket den mest udfordrende dimension af behovet for og begrænsningerne af innovation. Spredningen af droner til militær, kommerciel og privat brug stiller en række krav, navnlig med hensyn til lufttrafikkens sikkerhed, tryghed, privatlivets fred og lovgivningen om certificering og autorisering af deres anvendelse, for blot at nævne nogle få. Hvis udviklingen og anvendelsen af droner fremmes på passende vis, kan Europa komme til at spille en ledende rolle (se EØSU's udtalelse TEN/553).

| 3.3.5. | Europa bør i særdeleshed lanceres som verdens knudepunkt for jetfly, der flyver på biobrændsel, og FoU bør støtte stordriftsproduktion af biobrændsel til jetfly i EU. |
| --- | --- |

3.3.5.

Europa bør i særdeleshed lanceres som verdens knudepunkt for jetfly, der flyver på biobrændsel, og FoU bør støtte stordriftsproduktion af biobrændsel til jetfly i EU.

3.4.   
  Den sociale dimension

Den sociale dimension

| — | I overensstemmelse med Kommissionens arbejdsprogram 2015 bør der gives prioritet til skabelsen af arbejdspladser i EU's økonomi, herunder inden for luftfartssektoren. Både eksisterende og nye arbejdspladser bør baseres på de højeste europæiske standarder. |
| --- | --- |

—

I overensstemmelse med Kommissionens arbejdsprogram 2015 bør der gives prioritet til skabelsen af arbejdspladser i EU's økonomi, herunder inden for luftfartssektoren. Både eksisterende og nye arbejdspladser bør baseres på de højeste europæiske standarder.

| — | Den europæiske luftfarts succes afhænger af dens ansattes færdigheder og kvalifikationer. Der bør derfor vedtages foranstaltninger for at øge interessen for denne sektor og forhindre, at kvalificeret arbejdskraft forlader sektoren eller søger arbejde under andre himmelstrøg (»hjerneflugt«). |
| --- | --- |

—

Den europæiske luftfarts succes afhænger af dens ansattes færdigheder og kvalifikationer. Der bør derfor vedtages foranstaltninger for at øge interessen for denne sektor og forhindre, at kvalificeret arbejdskraft forlader sektoren eller søger arbejde under andre himmelstrøg (»hjerneflugt«).

| — | Som et fælles forum for arbejdsgivere og arbejdstagere i denne sektor bør EU's Sektordialogudvalg for Civil Luftfart høres om EU-institutionernes initiativer vedrørende sektoren. Dette sikrer, at arbejdsmarkedets parter bliver hørt, og øger sandsynligheden for deres støtte. |
| --- | --- |

—

Som et fælles forum for arbejdsgivere og arbejdstagere i denne sektor bør EU's Sektordialogudvalg for Civil Luftfart høres om EU-institutionernes initiativer vedrørende sektoren. Dette sikrer, at arbejdsmarkedets parter bliver hørt, og øger sandsynligheden for deres støtte.

| — | Eventuelle aftaler inden for rammerne af EU's eksterne luftfartspolitik bør sikre, at ILO's principper sættes på dagsordenen, og at man stræber efter gensidigt tilfredsstillende foranstaltninger, der kan sikre overholdelsen af disse (se EØSU's udtalelse TEN/500). |
| --- | --- |

—

Eventuelle aftaler inden for rammerne af EU's eksterne luftfartspolitik bør sikre, at ILO's principper sættes på dagsordenen, og at man stræber efter gensidigt tilfredsstillende foranstaltninger, der kan sikre overholdelsen af disse (se EØSU's udtalelse TEN/500).

3.5.   
  Operationel kvalitet

Operationel kvalitet

| 3.5.1. | EU's luftfartsstrategis succes kan måles på, i hvor høj grad de enkelte interessenter fra den offentlige og private sektor tilskyndes til at yde deres bedste. Jo mere status quo afviger fra den optimale operationelle kvalitet, desto mindre konkurrencedygtig vil den europæiske luftfart være internationalt. Dette princip gælder for luftrumsforvaltningen, lufthavnes og flyselskabers effektivitet og et gnidningsfrit interinstitutionelt samarbejde i Europa. |
| --- | --- |

3.5.1.

EU's luftfartsstrategis succes kan måles på, i hvor høj grad de enkelte interessenter fra den offentlige og private sektor tilskyndes til at yde deres bedste. Jo mere status quo afviger fra den optimale operationelle kvalitet, desto mindre konkurrencedygtig vil den europæiske luftfart være internationalt. Dette princip gælder for luftrumsforvaltningen, lufthavnes og flyselskabers effektivitet og et gnidningsfrit interinstitutionelt samarbejde i Europa.

| 3.5.2. | Nøgleresultatindikatorer viser tal, der ikke er optimale som følge af forskelle i de nationale tilgange, der igen bidrager til en fragmentering af det europæiske indre marked for luftfart. Det er nødvendigt at foretage en afvejning af legitime lovgivningsmæssige og politiske nationale interesser over for interessenternes evne til at opnå optimal operationel kvalitet. |
| --- | --- |

3.5.2.

Nøgleresultatindikatorer viser tal, der ikke er optimale som følge af forskelle i de nationale tilgange, der igen bidrager til en fragmentering af det europæiske indre marked for luftfart. Det er nødvendigt at foretage en afvejning af legitime lovgivningsmæssige og politiske nationale interesser over for interessenternes evne til at opnå optimal operationel kvalitet.

| 3.5.3. | »Vi skal gøre vores hjemmearbejde«. Et funktionelt og effektivt fælles europæisk luftrum er en ufravigelig betingelse for bæredygtig konkurrenceevne i den europæiske luftfartssektor. En løsning af lufthavnenes kapacitetsproblemer bør være en integreret del af denne proces. |
| --- | --- |

3.5.3.

»Vi skal gøre vores hjemmearbejde«. Et funktionelt og effektivt fælles europæisk luftrum er en ufravigelig betingelse for bæredygtig konkurrenceevne i den europæiske luftfartssektor. En løsning af lufthavnenes kapacitetsproblemer bør være en integreret del af denne proces.

| 3.5.4. | EU's luftfartspolitik kan ikke begrænses til EU's luftrum, da luftfarten i EU i sagens natur påvirker
  hele den geografiske region Europa
  . Europæiske regeringer og interessenter i lande uden for EU bør derfor betragtes som naturlige partnere for EU, der under ledelse af Kommissionen vil blive hørt og inddraget i EU's samlede luftfartspolitik. Den fortsatte udvikling af Eurocontrols database og erfaringerne med central lufttrafikstyring er et fremragende eksempel på at bygge bro mellem EU-medlemsstaternes og andre europæiske landes redskaber til styring af lufttrafikken. |
| --- | --- |

3.5.4.

EU's luftfartspolitik kan ikke begrænses til EU's luftrum, da luftfarten i EU i sagens natur påvirker
  hele den geografiske region Europa
  . Europæiske regeringer og interessenter i lande uden for EU bør derfor betragtes som naturlige partnere for EU, der under ledelse af Kommissionen vil blive hørt og inddraget i EU's samlede luftfartspolitik. Den fortsatte udvikling af Eurocontrols database og erfaringerne med central lufttrafikstyring er et fremragende eksempel på at bygge bro mellem EU-medlemsstaternes og andre europæiske landes redskaber til styring af lufttrafikken.

hele den geografiske region Europa

| 3.5.5. | Princippet om »One-Stop Security«, som skal indføres i hele EU, bør også overvejes for andre lande. Gensidig anerkendelse af standarder bør også være mulig med »ligesindede« lande, hvilket vil bidrage til et afbalanceret globalt sikkerhedssystem, hvor hele indsatsen er rettet mod den reelle trussel (8). |
| --- | --- |

3.5.5.

Princippet om »One-Stop Security«, som skal indføres i hele EU, bør også overvejes for andre lande. Gensidig anerkendelse af standarder bør også være mulig med »ligesindede« lande, hvilket vil bidrage til et afbalanceret globalt sikkerhedssystem, hvor hele indsatsen er rettet mod den reelle trussel (8).

8

3.6.   
  Tilslutningsforbindelser

Tilslutningsforbindelser

| 3.6.1. | Luftfartssektoren har udviklet sig til et luftfartsværdinetværk, dvs. indbyrdes forbundne virksomheder, der i fællesskab skaber værdi. Det indre marked for luftfart har fremmet væksten i meget effektive europæiske luftfartsselskaber og luftfartskoncerner, og nicheluftfartsselskaber er tilsvarende under udvikling. Disse »næste generation«-luftfartsselskaber og andre luftfartsselskaber baseret på forskellige forretningsmodeller afhænger alle af et netværk af effektive og markedsorienterede leverandører, hvis de vil opnå bæredygtig succes. |
| --- | --- |

3.6.1.

Luftfartssektoren har udviklet sig til et luftfartsværdinetværk, dvs. indbyrdes forbundne virksomheder, der i fællesskab skaber værdi. Det indre marked for luftfart har fremmet væksten i meget effektive europæiske luftfartsselskaber og luftfartskoncerner, og nicheluftfartsselskaber er tilsvarende under udvikling. Disse »næste generation«-luftfartsselskaber og andre luftfartsselskaber baseret på forskellige forretningsmodeller afhænger alle af et netværk af effektive og markedsorienterede leverandører, hvis de vil opnå bæredygtig succes.

| 3.6.2. | Et sådant netværk af indbyrdes forbundne luftfartsselskaber, lufthavne, ground handling-selskaber, lufttrafikstyringsorganisationer m.v. skaber som sektor ikke alene beskæftigelse, men også forbindelser for regioner og samfund. Jo flere forbindelser der findes, desto større betydning får disse forbindelser for en region eller et samfund takket være deres tiltrækningskraft for turisme og handel, og desto større bliver forbindelsesmulighederne for økonomien. |
| --- | --- |

3.6.2.

Et sådant netværk af indbyrdes forbundne luftfartsselskaber, lufthavne, ground handling-selskaber, lufttrafikstyringsorganisationer m.v. skaber som sektor ikke alene beskæftigelse, men også forbindelser for regioner og samfund. Jo flere forbindelser der findes, desto større betydning får disse forbindelser for en region eller et samfund takket være deres tiltrækningskraft for turisme og handel, og desto større bliver forbindelsesmulighederne for økonomien.

| 3.6.3. | En effektiv luftfart fremmer således den økonomiske vækst. En vellykket EU-luftfartsstrategi bør derfor søge at forbedre den økonomiske vækst ved at reducere de eksterne omkostninger, der påvirker sektorens aktiviteter i EU, og ved at skabe vækstmuligheder for luftfarten internationalt. |
| --- | --- |

3.6.3.

En effektiv luftfart fremmer således den økonomiske vækst. En vellykket EU-luftfartsstrategi bør derfor søge at forbedre den økonomiske vækst ved at reducere de eksterne omkostninger, der påvirker sektorens aktiviteter i EU, og ved at skabe vækstmuligheder for luftfarten internationalt.

3.7.   
  International luftfart

International luftfart

| 3.7.1. | Luftfarten er en af de få servicesektorer, der konkurrerer ikke på lokalt, men på globalt plan. Derfor har produktionsomkostninger, den forhåndenværende politiske opbakning og den støtte, der bevilges til luftfartsselskaber uden for EU (men ikke til luftfartsselskaber inden for EU), en indvirkning på Europas konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.7.1.

Luftfarten er en af de få servicesektorer, der konkurrerer ikke på lokalt, men på globalt plan. Derfor har produktionsomkostninger, den forhåndenværende politiske opbakning og den støtte, der bevilges til luftfartsselskaber uden for EU (men ikke til luftfartsselskaber inden for EU), en indvirkning på Europas konkurrenceevne.

| 3.7.2. | EU har globalt en enestående styrke. På trods af og takket være sin interne mangfoldighed har Unionen etableret konfliktløsningsmekanismer, godkendelsesordninger for statsstøtte og en social dialog, og sikkerhedsstandarder udgør sammen med andre standarder et værdisæt, der er fælles for de over 500 mio. borgere og selskaber i en af de mest betydningsfulde, stabile og indflydelsesrige økonomiske regioner i verden. At få adgang til dette marked er en meget attraktiv mulighed for selskaber uden for EU. |
| --- | --- |

3.7.2.

EU har globalt en enestående styrke. På trods af og takket være sin interne mangfoldighed har Unionen etableret konfliktløsningsmekanismer, godkendelsesordninger for statsstøtte og en social dialog, og sikkerhedsstandarder udgør sammen med andre standarder et værdisæt, der er fælles for de over 500 mio. borgere og selskaber i en af de mest betydningsfulde, stabile og indflydelsesrige økonomiske regioner i verden. At få adgang til dette marked er en meget attraktiv mulighed for selskaber uden for EU.

| 3.7.3. | EU's luftfartsstrategi bør baseres på disse standarder, og man bør inden for rammerne af samordnede og koordinerede forhandlinger stræbe efter at få tredjelande til at godkende dem. EU har allerede indgået en velfungerende luftfartsaftale mellem EU og USA, som indeholder bestemmelser, der gør det muligt for begge parter at videreudvikle konsensus om at forbedre, i fællesskab at gennemføre og sågar at udstrække disse standarder til tredjelande. En omfattende og integreret luftfartspolitik bør derfor forsøge at anvende eksisterende instrumenter, f.eks. Det Fælles Udvalg EU-USA, som et middel til at skabe en fælles forståelse med andre ligesindede lande verden over af, at en bæredygtig luftfart er afhængig af, at de grundlæggende værdier respekteres. EU og USA kunne indtage en førende rolle i forbindelse med fastsættelsen af globale standarder (herunder SESAR/NextGen). |
| --- | --- |

3.7.3.

EU's luftfartsstrategi bør baseres på disse standarder, og man bør inden for rammerne af samordnede og koordinerede forhandlinger stræbe efter at få tredjelande til at godkende dem. EU har allerede indgået en velfungerende luftfartsaftale mellem EU og USA, som indeholder bestemmelser, der gør det muligt for begge parter at videreudvikle konsensus om at forbedre, i fællesskab at gennemføre og sågar at udstrække disse standarder til tredjelande. En omfattende og integreret luftfartspolitik bør derfor forsøge at anvende eksisterende instrumenter, f.eks. Det Fælles Udvalg EU-USA, som et middel til at skabe en fælles forståelse med andre ligesindede lande verden over af, at en bæredygtig luftfart er afhængig af, at de grundlæggende værdier respekteres. EU og USA kunne indtage en førende rolle i forbindelse med fastsættelsen af globale standarder (herunder SESAR/NextGen).

| 3.7.4. | Navnlig når det gælder de eksterne forbindelser, er det ikke nok at sikre, at alle medlemsstater og alle interessenter fra den private sektor kan blive inddraget i alle faser af alle forhandlinger. Det er yderst vigtigt at sørge for, at især interessenter med specifikke interesser på et givent marked regionalt, globalt eller sektormæssigt høres og inddrages for herigennem at sikre fortsat opbakning til en integreret og omfattende luftfartspolitik. Luftfarten kan kun skabe økonomisk vækst, hvis GD MOVE støttes fuldt ud af andre direktorater som f.eks. REGIO, TRADE og COMP. |
| --- | --- |

3.7.4.

Navnlig når det gælder de eksterne forbindelser, er det ikke nok at sikre, at alle medlemsstater og alle interessenter fra den private sektor kan blive inddraget i alle faser af alle forhandlinger. Det er yderst vigtigt at sørge for, at især interessenter med specifikke interesser på et givent marked regionalt, globalt eller sektormæssigt høres og inddrages for herigennem at sikre fortsat opbakning til en integreret og omfattende luftfartspolitik. Luftfarten kan kun skabe økonomisk vækst, hvis GD MOVE støttes fuldt ud af andre direktorater som f.eks. REGIO, TRADE og COMP.

| 3.7.5. | I en globaliseret økonomi bør bestemmelserne om ejendomsret og kontrol naturligvis underkastes en omhyggelig gennemgang og revision. I en fremtidsorienteret EU-luftfartsstrategi bør man overveje at kodificere EU's principper om fair konkurrence for at fremme accepten af sådanne standarder blandt luftfartsselskaber uden for EU som et middel til at sikre fair konkurrence på liberaliserede markeder. For at få en bedre forståelse anbefaler EØSU Kommissionen at overveje de forskellige muligheder for eventuelle ændringer af de nuværende bestemmelser om ejendomsret og kontrol særskilt. Forslagene bør baseres på yderligere forskning og analyse. |
| --- | --- |

3.7.5.

I en globaliseret økonomi bør bestemmelserne om ejendomsret og kontrol naturligvis underkastes en omhyggelig gennemgang og revision. I en fremtidsorienteret EU-luftfartsstrategi bør man overveje at kodificere EU's principper om fair konkurrence for at fremme accepten af sådanne standarder blandt luftfartsselskaber uden for EU som et middel til at sikre fair konkurrence på liberaliserede markeder. For at få en bedre forståelse anbefaler EØSU Kommissionen at overveje de forskellige muligheder for eventuelle ændringer af de nuværende bestemmelser om ejendomsret og kontrol særskilt. Forslagene bør baseres på yderligere forskning og analyse.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 230 af 14.7.2015, s. 17.

1

(2)  EUT C 198 af 10.7.2013, s. 9.

2

(3)  EUT C 376 af 22.12.2011, s. 38.

3

(4)  EUT C 181 af 21.6.2012, s. 173.

4

(5)  EUT C 451 af 16.12.2014, s. 123.

5

(6)  EUT C 230 af 14.7.2015, s. 17.

6

(7)  EØSU's udtalelse TEN/565 — Social dumping inden for civil luftfart (se side 110 i denne EUT).

7

(8)  EUT C 100 af 30.4.2009, s. 39.

8

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/176 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/176

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage

(sonderende udtalelse efter anmodning fra det luxembourgske rådsformandskab)

(2016/C 013/26)

| Ordførere: | Stefan BACK og Raymond HENCKS |
| --- | --- |

Ordførere:

Stefan BACK og Raymond HENCKS

Det luxembourgske formandskab for Rådet besluttede den 6. juli 2015 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

»Det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage«

(sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 31. august 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 17. september, følgende udtalelse med 170 stemmer for, 3 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusion og anbefalinger

| 1.1. | EØSU gentager sin støtte til Juncker-Kommissionens målsætning om at bekæmpe social dumping, som er udtrykt i udvalgets udtalelse fra 2015 om en køreplan for et fælles europæisk transportområde, og opfordrer endnu en gang Kommissionen til at foreslå forebyggende foranstaltninger (1). |
| --- | --- |

1.1.

EØSU gentager sin støtte til Juncker-Kommissionens målsætning om at bekæmpe social dumping, som er udtrykt i udvalgets udtalelse fra 2015 om en køreplan for et fælles europæisk transportområde, og opfordrer endnu en gang Kommissionen til at foreslå forebyggende foranstaltninger (1).

| 1.2. | EØSU bemærker med tilfredshed, at det luxembourgske rådsformandskab støtter Kommissionens initiativer til bekæmpelse af alle former for social dumping, f.eks. i relation til sort arbejde (2). |
| --- | --- |

1.2.

EØSU bemærker med tilfredshed, at det luxembourgske rådsformandskab støtter Kommissionens initiativer til bekæmpelse af alle former for social dumping, f.eks. i relation til sort arbejde (2).

| 1.3. | EØSU finder det beklageligt, at begrebet social dumping, selv om det anvendes i vidt omfang, ikke er blevet defineret. Med henblik på denne udtalelse anser EØSU social dumping som værende praksis, der har til formål at omgå eller bryde sociale regulativer eller reglerne om markedsadgang (skuffeselskaber) med henblik på at opnå konkurrencefordele. Denne udtalelse vil koncentrere sig om måder, hvorpå man kan håndtere en sådan praksis. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU finder det beklageligt, at begrebet social dumping, selv om det anvendes i vidt omfang, ikke er blevet defineret. Med henblik på denne udtalelse anser EØSU social dumping som værende praksis, der har til formål at omgå eller bryde sociale regulativer eller reglerne om markedsadgang (skuffeselskaber) med henblik på at opnå konkurrencefordele. Denne udtalelse vil koncentrere sig om måder, hvorpå man kan håndtere en sådan praksis.

| 1.4. | EØSU glæder sig over Kommissionens planer om at






  — | forenkle og afklare EU's forordninger om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om adgang til markedet for international godskørsel, navnlig reglerne om cabotage, med henblik på at forenkle gennemførelsen |
| --- | --- | --- |

1.4.

EØSU glæder sig over Kommissionens planer om at

—

forenkle og afklare EU's forordninger om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om adgang til markedet for international godskørsel, navnlig reglerne om cabotage, med henblik på at forenkle gennemførelsen

| — | styrke kriterierne for etablering for at forebygge misbrug af »skuffeselskaber« |
| --- | --- |

—

styrke kriterierne for etablering for at forebygge misbrug af »skuffeselskaber«

| — | udarbejde en pakke om arbejdskraftens mobilitet, der skal fremme arbejdstagernes frie bevægelighed og forbedre medlemsstaternes evne til at bekæmpe social dumping, svig og misbrug i forbindelse med udstationering af arbejdstagere og adgangen til sociale ydelser. |
| --- | --- |

—

udarbejde en pakke om arbejdskraftens mobilitet, der skal fremme arbejdstagernes frie bevægelighed og forbedre medlemsstaternes evne til at bekæmpe social dumping, svig og misbrug i forbindelse med udstationering af arbejdstagere og adgangen til sociale ydelser.

| 1.5. | EØSU gentager sin støtte til Kommissionens forslag til en europæisk platform for at fremme samarbejdet vedrørende forebyggelse og afskrækkelse i forbindelse med sort arbejde og anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at vedtage dette forslag hurtigt (3). |
| --- | --- |

1.5.

EØSU gentager sin støtte til Kommissionens forslag til en europæisk platform for at fremme samarbejdet vedrørende forebyggelse og afskrækkelse i forbindelse med sort arbejde og anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at vedtage dette forslag hurtigt (3).

| 1.6. | EØSU mener, at der er et presserende behov for tiltag på EU-plan, så man ikke risikerer opsplitning af det indre marked for vejtransport på grund af ensidige nationale foranstaltninger til bekæmpelse af social dumping. Vellykkede tiltag på EU-plan kan skabe gunstige betingelser for en yderligere markedsåbning (4). |
| --- | --- |

1.6.

EØSU mener, at der er et presserende behov for tiltag på EU-plan, så man ikke risikerer opsplitning af det indre marked for vejtransport på grund af ensidige nationale foranstaltninger til bekæmpelse af social dumping. Vellykkede tiltag på EU-plan kan skabe gunstige betingelser for en yderligere markedsåbning (4).

| 1.7. | EØSU anmoder Kommissionen og medlemsstaterne, der har hovedansvaret for håndhævelsen af både vejtransportlovgivningen og sociallovgivningen, om at prioritere følgende:






  — | sikring af et fuldt samarbejde mellem arbejds- og vejtransporttilsynsmyndigheder i EU’s medlemsstater |
| --- | --- | --- |

1.7.

EØSU anmoder Kommissionen og medlemsstaterne, der har hovedansvaret for håndhævelsen af både vejtransportlovgivningen og sociallovgivningen, om at prioritere følgende:

—

sikring af et fuldt samarbejde mellem arbejds- og vejtransporttilsynsmyndigheder i EU’s medlemsstater

| — | konsolidering af dataene i de nationale elektroniske registre over vejtransportvirksomheder (se Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (5), artikel 16) med sociale og beskæftigelsesmæssige data om erhvervschauffører med henblik på at forbedre grænseoverskridende håndhævelse og bekæmpe misbrug og svig |
| --- | --- |

—

konsolidering af dataene i de nationale elektroniske registre over vejtransportvirksomheder (se Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (5), artikel 16) med sociale og beskæftigelsesmæssige data om erhvervschauffører med henblik på at forbedre grænseoverskridende håndhævelse og bekæmpe misbrug og svig

| — | omgående fuldførelse af sammenkoblingen af de nationale registre gennem det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), der skulle have været på plads i december 2012, med henblik på at forbedre grænseoverskridende håndhævelse og samarbejde mellem medlemsstaterne. I denne forbindelse kan det overvejes at anvende informationssystemet for det indre marked (IMI) (6) |
| --- | --- |

—

omgående fuldførelse af sammenkoblingen af de nationale registre gennem det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), der skulle have været på plads i december 2012, med henblik på at forbedre grænseoverskridende håndhævelse og samarbejde mellem medlemsstaterne. I denne forbindelse kan det overvejes at anvende informationssystemet for det indre marked (IMI) (6)

| — | fuld håndhævelse i vejtransportsektoren af de obligatoriske mindstekrav i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 (7) (Rom I-forordningen) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (8) om udstationering af arbejdstagere og direktiv 2014/67/EU om håndhævelse af førnævnte direktiv. EØSU henleder opmærksomheden på Kommissionens hensigt om at tage direktiv 96/71/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU (9) op til overvejelse for at finde ud af, om der er behov for vejledning eller andre foranstaltninger med henblik på at fremme en effektiv og juridisk sikker gennemførelse i vejtransportsektoren. |
| --- | --- |

—

fuld håndhævelse i vejtransportsektoren af de obligatoriske mindstekrav i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 (7) (Rom I-forordningen) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (8) om udstationering af arbejdstagere og direktiv 2014/67/EU om håndhævelse af førnævnte direktiv. EØSU henleder opmærksomheden på Kommissionens hensigt om at tage direktiv 96/71/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU (9) op til overvejelse for at finde ud af, om der er behov for vejledning eller andre foranstaltninger med henblik på at fremme en effektiv og juridisk sikker gennemførelse i vejtransportsektoren.

| 1.8. | EØSU understreger, at øget kontrol med, at reglerne overholdes, ikke må medføre uforholdsmæssige krav, som forhindrer normal konkurrence mellem europæiske transportvirksomheder eller hindrer, at det indre marked bliver gennemført i vejtransportsektoren. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU understreger, at øget kontrol med, at reglerne overholdes, ikke må medføre uforholdsmæssige krav, som forhindrer normal konkurrence mellem europæiske transportvirksomheder eller hindrer, at det indre marked bliver gennemført i vejtransportsektoren.

| 1.9. | EØSU påpeger endvidere, at Kommissionen, når den foreslår en forenkling af reglerne om markedsadgang, herunder cabotage, måske kunne overveje muligheden af at rette reglerne om vejgodstransport ind efter de regler, som gælder for midlertidig levering af tjenesteydelser generelt, dog under hensyntagen til transportsektorens særlige karakter. En forenkling af reglerne om markedsadgang vil skabe grundlag for en mere sammenhængende håndhævelse og øge graden af overholdelse af reglerne, hvilket vil begrænse mulighederne for social dumping. Forenklingen ville skulle knyttes tæt sammen med en konsekvent håndhævelse af de vedtagne tiltag rettet mod at undgå social dumping. |
| --- | --- |

1.9.

EØSU påpeger endvidere, at Kommissionen, når den foreslår en forenkling af reglerne om markedsadgang, herunder cabotage, måske kunne overveje muligheden af at rette reglerne om vejgodstransport ind efter de regler, som gælder for midlertidig levering af tjenesteydelser generelt, dog under hensyntagen til transportsektorens særlige karakter. En forenkling af reglerne om markedsadgang vil skabe grundlag for en mere sammenhængende håndhævelse og øge graden af overholdelse af reglerne, hvilket vil begrænse mulighederne for social dumping. Forenklingen ville skulle knyttes tæt sammen med en konsekvent håndhævelse af de vedtagne tiltag rettet mod at undgå social dumping.

| 1.10. | EØSU anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at fremme udvekslingen af oplysninger og bedste praksis vedrørende effektiv håndhævelse med henblik på at bekæmpe misbrug og social dumping. I dette øjemed vil der blive afholdt en EU-konference på højt plan for at fremlægge og udveksle bedste praksis. |
| --- | --- |

1.10.

EØSU anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at fremme udvekslingen af oplysninger og bedste praksis vedrørende effektiv håndhævelse med henblik på at bekæmpe misbrug og social dumping. I dette øjemed vil der blive afholdt en EU-konference på højt plan for at fremlægge og udveksle bedste praksis.

| 1.11. | EØSU anmoder Kommissionen om at opfordre medlemsstaterne til at deltage i projekter for at fremme og stimulere virksomheder, der følger reglerne, gennem effektive og operationelle risikoklassificeringssystemer. |
| --- | --- |

1.11.

EØSU anmoder Kommissionen om at opfordre medlemsstaterne til at deltage i projekter for at fremme og stimulere virksomheder, der følger reglerne, gennem effektive og operationelle risikoklassificeringssystemer.

2.   Den aktuelle situation i sektoren og på markedet

| 2.1. | Det er vejgodstransporten, der driver den europæiske økonomi. Den tegner sig for 73 % af indlandsgodstransporten. Godstransport udgør næsten 2 % af det europæiske BNP. Andelen af internationale transporter steg moderat mellem 2004 og 2012 fra 30 % til 33 %. Antallet af cabotagekørsler steg med 50 %, men deres markedsandel er stadig lav (kun 5 %). Fra 2005 til 2012 faldt andelen af nationale transporter med 9,1 %, mens tredjelandstrafikken med en stigning på mere end 80 % mellem 2004 og 2012 var det hurtigst voksende segment på markedet for godskørsel (10). |
| --- | --- |

2.1.

Det er vejgodstransporten, der driver den europæiske økonomi. Den tegner sig for 73 % af indlandsgodstransporten. Godstransport udgør næsten 2 % af det europæiske BNP. Andelen af internationale transporter steg moderat mellem 2004 og 2012 fra 30 % til 33 %. Antallet af cabotagekørsler steg med 50 %, men deres markedsandel er stadig lav (kun 5 %). Fra 2005 til 2012 faldt andelen af nationale transporter med 9,1 %, mens tredjelandstrafikken med en stigning på mere end 80 % mellem 2004 og 2012 var det hurtigst voksende segment på markedet for godskørsel (10).

| 2.2. | Alene i 2013 steg andelen af cabotagekørsler med 20 %. Det vestlige Europa lægger jord til den største procentdel af cabotagekørsler. Således foregår 86 % af det samlede antal cabotagekørsler i Tyskland, Frankrig, Italien, Det Forenede Kongerige, Belgien og Sverige (11). Ifølge en undersøgelse (12) foretaget for Kommissionen, foretages størstedelen af de nationale transporter af indenlandske transportvirksomheder, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

2.2.

Alene i 2013 steg andelen af cabotagekørsler med 20 %. Det vestlige Europa lægger jord til den største procentdel af cabotagekørsler. Således foregår 86 % af det samlede antal cabotagekørsler i Tyskland, Frankrig, Italien, Det Forenede Kongerige, Belgien og Sverige (11). Ifølge en undersøgelse (12) foretaget for Kommissionen, foretages størstedelen af de nationale transporter af indenlandske transportvirksomheder, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat.

| 2.3. | I en rapport fra Kommissionen om situationen på markedet, som blev offentliggjort i 2014, blev det fremført, at lønningerne, de absolutte lønomkostningsniveauer og andre lønelementer alt i alt konvergerer på tværs af EU (13). Det bemærkes, at fortsatte afvigelser svarer til den generelle forskel mellem lønniveauerne i EU-12 (EU-13) og EU-15 (med EU-15 menes medlemsstater, som var med i EU inden 2004, og med EU-12 og EU-13 stater, som blev medlem af EU i 2004 eller senere). |
| --- | --- |

2.3.

I en rapport fra Kommissionen om situationen på markedet, som blev offentliggjort i 2014, blev det fremført, at lønningerne, de absolutte lønomkostningsniveauer og andre lønelementer alt i alt konvergerer på tværs af EU (13). Det bemærkes, at fortsatte afvigelser svarer til den generelle forskel mellem lønniveauerne i EU-12 (EU-13) og EU-15 (med EU-15 menes medlemsstater, som var med i EU inden 2004, og med EU-12 og EU-13 stater, som blev medlem af EU i 2004 eller senere).

| 2.4. | Disse forskelle skal ses i forhold til, at vejtransportsektoren er kendetegnet ved en arbejdskraft med betydelig mobilitet og ved en høj grad af grænseoverskridende aktiviteter. Medens disse lønforskelle er uundgåelige for det indre marked som helhed, kan de, hvis de udnyttes på en måde, som omgår eller er i strid med loven, få en indvirkning på konkurrencevilkårene i sektoren og på chaufførernes situation, hvilket påvises i det følgende afsnit (14). |
| --- | --- |

2.4.

Disse forskelle skal ses i forhold til, at vejtransportsektoren er kendetegnet ved en arbejdskraft med betydelig mobilitet og ved en høj grad af grænseoverskridende aktiviteter. Medens disse lønforskelle er uundgåelige for det indre marked som helhed, kan de, hvis de udnyttes på en måde, som omgår eller er i strid med loven, få en indvirkning på konkurrencevilkårene i sektoren og på chaufførernes situation, hvilket påvises i det følgende afsnit (14).

| 2.5. | Det anerkendes, at vejgodstransportsektoren står over for en række andre udfordringer. Ikke alene lider sektoren under knaphed på kvalificerede chauffører, men den er tillige uattraktiv for unge og kvinder, hovedsageligt på grund af dårlige arbejdsvilkår, lav løn, manglende karrieremuligheder og dårlig balance mellem arbejde og privatliv (15). Selv om denne udtalelse fokuserer på behovet for at håndtere social dumping i sektoren, erkendes det, at fremskridt i retning af at håndtere ovennævnte udfordringer også kan bidrage positivt til at mindske den sociale dumping. |
| --- | --- |

2.5.

Det anerkendes, at vejgodstransportsektoren står over for en række andre udfordringer. Ikke alene lider sektoren under knaphed på kvalificerede chauffører, men den er tillige uattraktiv for unge og kvinder, hovedsageligt på grund af dårlige arbejdsvilkår, lav løn, manglende karrieremuligheder og dårlig balance mellem arbejde og privatliv (15). Selv om denne udtalelse fokuserer på behovet for at håndtere social dumping i sektoren, erkendes det, at fremskridt i retning af at håndtere ovennævnte udfordringer også kan bidrage positivt til at mindske den sociale dumping.

3.   EU's regler for vejtransportsektoren

| 3.1. | Følgende EU-lovgivning og retspraksis er særlig relevant for denne udtalelse.






  a) | Adgang til erhvervet og markedsadgang:






  — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (16), der fastsætter fælles regler om adgangen til udøvelse af vejtransporterhvervet |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.

Følgende EU-lovgivning og retspraksis er særlig relevant for denne udtalelse.

a)

Adgang til erhvervet og markedsadgang:

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (16), der fastsætter fælles regler om adgangen til udøvelse af vejtransporterhvervet

| — | forordning (EF) nr. 1072/2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel. |
| --- | --- |

—

forordning (EF) nr. 1072/2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel.

| b) | Særlige sociale og arbejdsmarkedsmæssige regler for vejtransport:






  — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (17) om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter |
| --- | --- | --- |

b)

Særlige sociale og arbejdsmarkedsmæssige regler for vejtransport:

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (17) om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (18) om køretid, pauser og hvileperioder i vejtransportsektoren. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (18) om køretid, pauser og hvileperioder i vejtransportsektoren.

| c) | Anden relevant EU-lovgivning (social, arbejdsmarkedsmæssig osv.), der gælder alle industrisektorer:






  — | forordning (EF) nr. 593/2008 (Rom I-forordningen) om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser |
| --- | --- | --- |

c)

Anden relevant EU-lovgivning (social, arbejdsmarkedsmæssig osv.), der gælder alle industrisektorer:

—

forordning (EF) nr. 593/2008 (Rom I-forordningen) om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser

| — | Domstolens afgørelser i sagen om Koelzsch (15. marts 2011) og i sagen om Voogsgeerd (15. december 2011), der klarlægger anvendelsen af Rom I-forordningen i forbindelse med de særlige forhold, der gør sig gældende i vejtransportsektoren |
| --- | --- |

—

Domstolens afgørelser i sagen om Koelzsch (15. marts 2011) og i sagen om Voogsgeerd (15. december 2011), der klarlægger anvendelsen af Rom I-forordningen i forbindelse med de særlige forhold, der gør sig gældende i vejtransportsektoren

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (19) og den ledsagende gennemførelsesforordning (EF) nr. 987/2009 om koordinering af de sociale sikringsordninger |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (19) og den ledsagende gennemførelsesforordning (EF) nr. 987/2009 om koordinering af de sociale sikringsordninger

| — | direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser |
| --- | --- |

—

direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser

| — | direktiv 2014/67/EU om håndhævelse af udstationeringsdirektivet som led i udveksling af tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

direktiv 2014/67/EU om håndhævelse af udstationeringsdirektivet som led i udveksling af tjenesteydelser.

| 3.2. | Udstationeringsdirektivet og dets gennemførelsesdirektiv finder anvendelse, når alle betingelserne i udstationeringsdirektivet er opfyldt. Direktiverne finder således kun anvendelse, når det gælder midlertidige udstationeringer uden for det land, hvor chaufføren sædvanligvis udfører sit arbejde. I givet fald giver udstationeringsdirektivet ret til mindstelønnen og visse andre sociale ydelser i den medlemsstat, hvor arbejdet udføres. Ellers beror lovvalget på kontrakten og Rom I-forordningen om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (forordning (EF) nr. 593/2008). Rom I-forordningen vil give forrang til ufravigelige regler om ansættelse, der finder anvendelse i det land, hvor eller hvorfra arbejdet almindeligvis udføres. Dette gælder uanset den ansattes hjemmebase og lovvalget i ansættelseskontrakten. Der henvises til Domstolens afgørelser, citeret ovenfor i punkt 3.1. |
| --- | --- |

3.2.

Udstationeringsdirektivet og dets gennemførelsesdirektiv finder anvendelse, når alle betingelserne i udstationeringsdirektivet er opfyldt. Direktiverne finder således kun anvendelse, når det gælder midlertidige udstationeringer uden for det land, hvor chaufføren sædvanligvis udfører sit arbejde. I givet fald giver udstationeringsdirektivet ret til mindstelønnen og visse andre sociale ydelser i den medlemsstat, hvor arbejdet udføres. Ellers beror lovvalget på kontrakten og Rom I-forordningen om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (forordning (EF) nr. 593/2008). Rom I-forordningen vil give forrang til ufravigelige regler om ansættelse, der finder anvendelse i det land, hvor eller hvorfra arbejdet almindeligvis udføres. Dette gælder uanset den ansattes hjemmebase og lovvalget i ansættelseskontrakten. Der henvises til Domstolens afgørelser, citeret ovenfor i punkt 3.1.

| 3.3. | I en række situationer vil det være vanskeligt at påvise, at Rom I-forordningen eller udstationeringsdirektivet vil lade andre bestemmelser gå forud for hjemmebasens lovgivning eller den ved kontrakten aftalte lovgivning. Når der træffes afgørelse om, hvilken lov der skal finde anvendelse, vil håndhævelsesorganerne tage alle relevante elementer i betragtning, herunder kravet om en reel forbindelse til hjemmebasen, hvis den pågældende lovgivning skal finde anvendelse. |
| --- | --- |

3.3.

I en række situationer vil det være vanskeligt at påvise, at Rom I-forordningen eller udstationeringsdirektivet vil lade andre bestemmelser gå forud for hjemmebasens lovgivning eller den ved kontrakten aftalte lovgivning. Når der træffes afgørelse om, hvilken lov der skal finde anvendelse, vil håndhævelsesorganerne tage alle relevante elementer i betragtning, herunder kravet om en reel forbindelse til hjemmebasen, hvis den pågældende lovgivning skal finde anvendelse.

| 3.4. | EØSU påpeger, at udstationeringsdirektivet 96/71/EF er blevet anvendt forskelligt, når det gælder vejtransportsektoren. Det er derfor vigtigt at kontrollere gennemførelsen af dette direktiv og af håndhævelsesdirektivet 2014/67/EU i forbindelse med den planlagte pakke om arbejdskraftens mobilitet for at sikre en sammenhængende og effektiv håndhævelse. |
| --- | --- |

3.4.

EØSU påpeger, at udstationeringsdirektivet 96/71/EF er blevet anvendt forskelligt, når det gælder vejtransportsektoren. Det er derfor vigtigt at kontrollere gennemførelsen af dette direktiv og af håndhævelsesdirektivet 2014/67/EU i forbindelse med den planlagte pakke om arbejdskraftens mobilitet for at sikre en sammenhængende og effektiv håndhævelse.

| 3.5. | Som allerede påpeget er navnlig reglerne om markedsadgang i vejtransportsektoren, herunder cabotagekørsel, uklare og komplekse, og de fortolkes og gennemføres forskelligt i forskellige medlemsstater. Dette skaber retsusikkerhed for alle involverede parter og gør det vanskeligt at kontrollere, om reglerne bliver overholdt. |
| --- | --- |

3.5.

Som allerede påpeget er navnlig reglerne om markedsadgang i vejtransportsektoren, herunder cabotagekørsel, uklare og komplekse, og de fortolkes og gennemføres forskelligt i forskellige medlemsstater. Dette skaber retsusikkerhed for alle involverede parter og gør det vanskeligt at kontrollere, om reglerne bliver overholdt.

| 3.6. | De ovennævnte problemer med gennemførelsen har sammen med ønsket om snarest at få gjort noget ved problemet med social dumping ført til en situation, hvor en række medlemsstater har vedtaget national lovgivning med henblik på at gribe ind over for problemet med lønninger og sociale standarder. Sådanne foranstaltninger skaber allerede nu hindringer for et velfungerende indre marked, for eksempel med hensyn til nationale regler for minimumslønninger og køre- og hviletid (20). |
| --- | --- |

3.6.

De ovennævnte problemer med gennemførelsen har sammen med ønsket om snarest at få gjort noget ved problemet med social dumping ført til en situation, hvor en række medlemsstater har vedtaget national lovgivning med henblik på at gribe ind over for problemet med lønninger og sociale standarder. Sådanne foranstaltninger skaber allerede nu hindringer for et velfungerende indre marked, for eksempel med hensyn til nationale regler for minimumslønninger og køre- og hviletid (20).

4.   Problemet og de berørte parter

| 4.1. | Denne sonderende udtalelse omhandler social dumping og cabotage inden for vejgodstransport. Arbejdskraft udgør langt størstedelen af de vesteuropæiske transportvirksomheders driftsomkostninger. Til gengæld er brændstof generelt den største omkostning for erhvervsdrivende med hjemsted i Central- og Østeuropa. En anderledes omkostningsstruktur kan også give mulighed for flere investeringer. På den baggrund oplever nogle af transportvirksomhederne i EU-15, at de bliver stillet ringere i konkurrencen, og forsøger at anvende billig arbejdskraft. Dette foregår sommetider i såvel EU-15- som EU-13-transportvirksomheder gennem ordninger, der omgår eller er i strid med EU-lovgivningen eller de nationale lovgivninger (dvs. forordning (EF) nr. 1071/2009, direktiv 96/71/EF, skuffeselskaber osv.). Smuthuller i lovgivningen og transportaktiviteternes mobile karakter kan gøre det vanskeligt at opdage de ulovlige ordninger. Som det bemærkes i punkt 4.6 nedenfor, kan arbejdskraftsomkostningerne også nedbringes på helt legal vis. Dette vil dog under alle omstændigheder ofte skabe spændinger. |
| --- | --- |

4.1.

Denne sonderende udtalelse omhandler social dumping og cabotage inden for vejgodstransport. Arbejdskraft udgør langt størstedelen af de vesteuropæiske transportvirksomheders driftsomkostninger. Til gengæld er brændstof generelt den største omkostning for erhvervsdrivende med hjemsted i Central- og Østeuropa. En anderledes omkostningsstruktur kan også give mulighed for flere investeringer. På den baggrund oplever nogle af transportvirksomhederne i EU-15, at de bliver stillet ringere i konkurrencen, og forsøger at anvende billig arbejdskraft. Dette foregår sommetider i såvel EU-15- som EU-13-transportvirksomheder gennem ordninger, der omgår eller er i strid med EU-lovgivningen eller de nationale lovgivninger (dvs. forordning (EF) nr. 1071/2009, direktiv 96/71/EF, skuffeselskaber osv.). Smuthuller i lovgivningen og transportaktiviteternes mobile karakter kan gøre det vanskeligt at opdage de ulovlige ordninger. Som det bemærkes i punkt 4.6 nedenfor, kan arbejdskraftsomkostningerne også nedbringes på helt legal vis. Dette vil dog under alle omstændigheder ofte skabe spændinger.

| 4.2. | De parter, der påvirkes negativt af social dumpingpraksis, er navnlig transportvirksomheder, som ikke benytter sig af sådan praksis, og erhvervschauffører, i det mindste i EU-15. Også seriøse aktører lider skade på deres image og udsættes for negative følger af sådanne ensidige foranstaltninger som beskrevet ovenfor i punkt 3.6. Derfor agter Kommissionen at fremsætte forslag i 2016 med henblik på at tage fat på problemet med social dumping inden for vejtransport. Uden en solid og grundig analyse af markedet for godskørsel kan man dog næppe forvente et relevant forslag. Der findes allerede data på nationalt plan i de nationale elektroniske registre over vejtransportvirksomheder. På EU-plan burde data i princippet have været tilgængelige i det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), der skulle have forbundet de nationale elektroniske registre og fremmet udvekslingen af data om virksomheders vandel senest i december 2012, jf. forordning (EF) nr. 1071/2009. Men ERRU er endnu ikke blevet gennemført. EØSU beklager dette og mener, at denne mangel har negative konsekvenser for kontrollen med, om reglerne overholdes. |
| --- | --- |

4.2.

De parter, der påvirkes negativt af social dumpingpraksis, er navnlig transportvirksomheder, som ikke benytter sig af sådan praksis, og erhvervschauffører, i det mindste i EU-15. Også seriøse aktører lider skade på deres image og udsættes for negative følger af sådanne ensidige foranstaltninger som beskrevet ovenfor i punkt 3.6. Derfor agter Kommissionen at fremsætte forslag i 2016 med henblik på at tage fat på problemet med social dumping inden for vejtransport. Uden en solid og grundig analyse af markedet for godskørsel kan man dog næppe forvente et relevant forslag. Der findes allerede data på nationalt plan i de nationale elektroniske registre over vejtransportvirksomheder. På EU-plan burde data i princippet have været tilgængelige i det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), der skulle have forbundet de nationale elektroniske registre og fremmet udvekslingen af data om virksomheders vandel senest i december 2012, jf. forordning (EF) nr. 1071/2009. Men ERRU er endnu ikke blevet gennemført. EØSU beklager dette og mener, at denne mangel har negative konsekvenser for kontrollen med, om reglerne overholdes.

| 4.3. | Når det gælder erhvervschauffører, vedrører ulovlig praksis hovedsageligt:






  — | Løn: hvor aflønning i henhold til det land, som er chaufførens hjemmebase (»oprindelseslandsprincippet«) er fuldstændig normal og acceptabel, når de juridiske betingelser er opfyldt, findes der tilfælde, navnlig inden for cabotage, hvor dette princip anvendes i modstrid med de ufravigelige regler i udstationeringsdirektivet eller Rom I-forordningen. |
| --- | --- | --- |

4.3.

Når det gælder erhvervschauffører, vedrører ulovlig praksis hovedsageligt:

—

Løn: hvor aflønning i henhold til det land, som er chaufførens hjemmebase (»oprindelseslandsprincippet«) er fuldstændig normal og acceptabel, når de juridiske betingelser er opfyldt, findes der tilfælde, navnlig inden for cabotage, hvor dette princip anvendes i modstrid med de ufravigelige regler i udstationeringsdirektivet eller Rom I-forordningen.

| — | Arbejdsvilkår: uhensigtsmæssig planlægning af chaufførens ture, hvilket fører til en overdreven lang køretid, samt aflønning udelukkende for køretiden, men ikke for arbejdstidsaktiviteter som f.eks. pålæsning og aflæsning. |
| --- | --- |

—

Arbejdsvilkår: uhensigtsmæssig planlægning af chaufførens ture, hvilket fører til en overdreven lang køretid, samt aflønning udelukkende for køretiden, men ikke for arbejdstidsaktiviteter som f.eks. pålæsning og aflæsning.

| — | Social sikring: manglende betaling af bidrag til sociale sikringsordninger fra arbejdsgiveren, hvilket har en alvorlig indvirkning på rettigheder og fordele for chaufførerne og deres familier. |
| --- | --- |

—

Social sikring: manglende betaling af bidrag til sociale sikringsordninger fra arbejdsgiveren, hvilket har en alvorlig indvirkning på rettigheder og fordele for chaufførerne og deres familier.

| — | Sundhedsydelser: virksomheden kræver betaling fra chaufføren for sygesikring og/eller lægebehandling osv. |
| --- | --- |

—

Sundhedsydelser: virksomheden kræver betaling fra chaufføren for sygesikring og/eller lægebehandling osv.

| 4.4. | En række virksomheder har udviklet komplekse og tvetydige beskæftigelsesordninger, hvor sektorens grænseoverskridende natur og høje grad af mobilitet udnyttes, idet der tyes til anvendelse af agenturer, rekrutteringsbureauer eller fiktive selskaber (»skuffeselskabssystemet«) med hjemsted i medlemsstater, der har en ringe grad af beskyttelse og lave arbejdsmæssige og sociale standarder. Alt afhængigt af omstændighederne kan sådanne arrangementer være på grænsen til det tilladelige eller direkte ulovlige, navnlig når ansættelseskontraktens forbindelser til et land med lave lønninger og lave sociale standarder er fiktive. |
| --- | --- |

4.4.

En række virksomheder har udviklet komplekse og tvetydige beskæftigelsesordninger, hvor sektorens grænseoverskridende natur og høje grad af mobilitet udnyttes, idet der tyes til anvendelse af agenturer, rekrutteringsbureauer eller fiktive selskaber (»skuffeselskabssystemet«) med hjemsted i medlemsstater, der har en ringe grad af beskyttelse og lave arbejdsmæssige og sociale standarder. Alt afhængigt af omstændighederne kan sådanne arrangementer være på grænsen til det tilladelige eller direkte ulovlige, navnlig når ansættelseskontraktens forbindelser til et land med lave lønninger og lave sociale standarder er fiktive.

| 4.5. | De komplekse ansættelsesordninger inden for vejtransport gør det sværere at opspore virksomheden og drage den til ansvar, f.eks. i tilfælde af krav i forbindelse med ubetalte lønninger eller social sikring. Omvendt kan denne tvivlsomme ansættelsespraksis gøre det betydeligt vanskeligere for ikke-hjemmehørende chauffører, for slet ikke at tale om chauffører, der kommer fra tredjelande, at forstå, forvalte og få adgang til deres rettigheder og fordele. |
| --- | --- |

4.5.

De komplekse ansættelsesordninger inden for vejtransport gør det sværere at opspore virksomheden og drage den til ansvar, f.eks. i tilfælde af krav i forbindelse med ubetalte lønninger eller social sikring. Omvendt kan denne tvivlsomme ansættelsespraksis gøre det betydeligt vanskeligere for ikke-hjemmehørende chauffører, for slet ikke at tale om chauffører, der kommer fra tredjelande, at forstå, forvalte og få adgang til deres rettigheder og fordele.

| 4.6. | Eksempler på praksis, som kan være i strid med loven, er:






  — | Der drives virksomhed via et skuffeselskab — dette har været forbudt siden 2011 efter vedtagelsen og ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1071/2009, hvori det fastslås, at retten til at etablere en virksomhed i en medlemsstat kun tildeles og bevares, hvis virksomheden har »et faktisk etableret og varigt forretningssted«. |
| --- | --- | --- |

4.6.

Eksempler på praksis, som kan være i strid med loven, er:

—

Der drives virksomhed via et skuffeselskab — dette har været forbudt siden 2011 efter vedtagelsen og ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1071/2009, hvori det fastslås, at retten til at etablere en virksomhed i en medlemsstat kun tildeles og bevares, hvis virksomheden har »et faktisk etableret og varigt forretningssted«.

| — | Der anvendes de lønninger og vilkår, der er gældende i det land, som er chaufførens hjemmebase, og ikke de ufravigelige regler i det land, som chaufføren sædvanligvis udfører aktiviteten i eller fra — når dette er i strid med udstationeringsdirektivet og Rom I-forordningen (med Domstolens afgørelse i sagen om Koelzsch) som forklaret i afsnit 3 ovenfor. |
| --- | --- |

—

Der anvendes de lønninger og vilkår, der er gældende i det land, som er chaufførens hjemmebase, og ikke de ufravigelige regler i det land, som chaufføren sædvanligvis udfører aktiviteten i eller fra — når dette er i strid med udstationeringsdirektivet og Rom I-forordningen (med Domstolens afgørelse i sagen om Koelzsch) som forklaret i afsnit 3 ovenfor.

| — | Der aflønnes pr. kørt kilometer. Dette er i strid med forordning (EF) nr. 561/2006, hvori denne form for betaling forbydes, for så vidt som den udgør en risiko for færdselssikkerheden. |
| --- | --- |

—

Der aflønnes pr. kørt kilometer. Dette er i strid med forordning (EF) nr. 561/2006, hvori denne form for betaling forbydes, for så vidt som den udgør en risiko for færdselssikkerheden.

| — | Chaufføren bor i månedsvis i og omkring lastbilen med begrænset eller ingen adgang til sanitære faciliteter, varm mad osv. Dette er i strid med artikel 31 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, ifølge hvilken »Enhver arbejdstager har ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold«. |
| --- | --- |

—

Chaufføren bor i månedsvis i og omkring lastbilen med begrænset eller ingen adgang til sanitære faciliteter, varm mad osv. Dette er i strid med artikel 31 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, ifølge hvilken »Enhver arbejdstager har ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold«.

Der vil uden tvivl også være situationer, hvor omkostningerne kan reduceres på fuldstændig lovlig vis, f.eks. ved etablering af et datterselskab eller ved anvendelse af et uafhængigt rekrutteringsbureau.

| 4.7. | Cabotage defineres som national godskørsel, som en ikke-hjemmehørende transportvirksomhed midlertidigt udfører i en værtsmedlemsstat. »Midlertidigt« defineres i forordning (EF) nr. 1072/2009 som tre cabotagekørsler inden for højst syv dage efter en international kørsel til værtslandet. Håndhævelse og kontrol af cabotagekørsel er vanskelig, da forordningen om adgang til markedet ikke letter håndhævelsen. Den forhindrer de håndhævende myndigheder i at anmode om supplerende dokumenter med henblik på at kontrollere overholdelsen af cabotagereglerne. Endvidere er disse regler i sig selv uklare på en række punkter og forstås forskelligt i de enkelte medlemsstater. Det gælder f.eks. med hensyn til definitionen på en strækning (journey). Dette har ført til en lav kontrolrate, både ved vejen og i virksomhedernes lokaler. |
| --- | --- |

4.7.

Cabotage defineres som national godskørsel, som en ikke-hjemmehørende transportvirksomhed midlertidigt udfører i en værtsmedlemsstat. »Midlertidigt« defineres i forordning (EF) nr. 1072/2009 som tre cabotagekørsler inden for højst syv dage efter en international kørsel til værtslandet. Håndhævelse og kontrol af cabotagekørsel er vanskelig, da forordningen om adgang til markedet ikke letter håndhævelsen. Den forhindrer de håndhævende myndigheder i at anmode om supplerende dokumenter med henblik på at kontrollere overholdelsen af cabotagereglerne. Endvidere er disse regler i sig selv uklare på en række punkter og forstås forskelligt i de enkelte medlemsstater. Det gælder f.eks. med hensyn til definitionen på en strækning (journey). Dette har ført til en lav kontrolrate, både ved vejen og i virksomhedernes lokaler.

| 4.8. | EØSU tror, at en anderledes omkostningsstruktur i EU-13 vil tiltrække virksomheder. Dette er ikke som sådan et problem, når man tænker på det indre marked. Det skal imidlertid bemærkes, at i det omfang aktiviteter, der angiveligt udføres i EU-13, faktisk tager form af skuffeselskaber uden nogen reelle aktiviteter i EU-13, kan der være tale om social dumping. I 2013, da de europæiske arbejdsmarkedsparter fra vejtransportsektoren, ETF og IRU, skulle forholde sig til Kommissionens planer om at liberalisere cabotagereglerne, påpegede de, at markedet ikke var parat til, at den indenlandske godstransport blev åbnet fuldstændig op for konkurrence, netop på grund af de sociale og skattemæssige skævheder i EU (21). IRU og ETF opfordrede til, at reglerne ikke blev ændret, men i stedet blev håndhævet mere effektivt. |
| --- | --- |

4.8.

EØSU tror, at en anderledes omkostningsstruktur i EU-13 vil tiltrække virksomheder. Dette er ikke som sådan et problem, når man tænker på det indre marked. Det skal imidlertid bemærkes, at i det omfang aktiviteter, der angiveligt udføres i EU-13, faktisk tager form af skuffeselskaber uden nogen reelle aktiviteter i EU-13, kan der være tale om social dumping. I 2013, da de europæiske arbejdsmarkedsparter fra vejtransportsektoren, ETF og IRU, skulle forholde sig til Kommissionens planer om at liberalisere cabotagereglerne, påpegede de, at markedet ikke var parat til, at den indenlandske godstransport blev åbnet fuldstændig op for konkurrence, netop på grund af de sociale og skattemæssige skævheder i EU (21). IRU og ETF opfordrede til, at reglerne ikke blev ændret, men i stedet blev håndhævet mere effektivt.

| 4.9. | EØSU henleder også opmærksomheden på behovet for at sikre, at tredjelandes chauffører, der er ansat af virksomheder i EU, ansættes med fuld respekt for de gældende regler om indvandring, arbejder under forhold, der lever op til ufravigelige lovbestemmelser, og er udstyret med et førerbevis i henhold til EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.9.

EØSU henleder også opmærksomheden på behovet for at sikre, at tredjelandes chauffører, der er ansat af virksomheder i EU, ansættes med fuld respekt for de gældende regler om indvandring, arbejder under forhold, der lever op til ufravigelige lovbestemmelser, og er udstyret med et førerbevis i henhold til EU-lovgivningen.

| 4.10. | Det er i denne sammenhæng, man bør se Kommissionens nuværende fokus på social dumping, som angivet i Jean-Claude Junckers politiske prioriteringer og arbejdsprogrammet for 2015, og som udtrykt af Rådet i bl.a. det luxembourgske rådsformandskabs program. |
| --- | --- |

4.10.

Det er i denne sammenhæng, man bør se Kommissionens nuværende fokus på social dumping, som angivet i Jean-Claude Junckers politiske prioriteringer og arbejdsprogrammet for 2015, og som udtrykt af Rådet i bl.a. det luxembourgske rådsformandskabs program.

Ud over det foreliggende forslag om en platform til bekæmpelse af sort arbejde og social dumping har Kommissionen annonceret to vigtige initiativer:

| — | en revision af lovgivningen om vejtransport med henblik på at præcisere reglerne om etablering og cabotagekørsel og lette kontrollen |
| --- | --- |

—

en revision af lovgivningen om vejtransport med henblik på at præcisere reglerne om etablering og cabotagekørsel og lette kontrollen

| — | en pakke om arbejdskraftens mobilitet med henblik på at forebygge omgåelse og misbrug. |
| --- | --- |

—

en pakke om arbejdskraftens mobilitet med henblik på at forebygge omgåelse og misbrug.

Det er afgørende at opnå succes på disse områder med henblik på at undgå opsplitning af det indre marked for vejtransport som følge af nationale gennemførelsesforanstaltninger samt skabe betingelser for en yderligere markedsåbning i denne sektor.

| 4.11. | EØSU nævner muligheden af, at reglerne for adgang til markedet for cabotagekørsel forenkles, ved at der indføres en regel, som svarer til den regel, der gælder grænseoverskridende levering af tjenesteydelser generelt. Det vil sige, at retten til at foretage cabotagekørsel tydeligt knyttes sammen med kørslens midlertidige karakter. Dette vil forhindre den endeløse og systematiske akkumulering af cabotageperioder på syv dage, som i øjeblikket synes mulig, og gøre det mere tydeligt, fra hvilket tidspunkt der er pligt til at etablere sig i værtslandet. Det vil også forhindre de nuværende forskelle i fortolkningen af de forholdsvis detaljerede, men uklare bestemmelser i de nuværende regler. |
| --- | --- |

4.11.

EØSU nævner muligheden af, at reglerne for adgang til markedet for cabotagekørsel forenkles, ved at der indføres en regel, som svarer til den regel, der gælder grænseoverskridende levering af tjenesteydelser generelt. Det vil sige, at retten til at foretage cabotagekørsel tydeligt knyttes sammen med kørslens midlertidige karakter. Dette vil forhindre den endeløse og systematiske akkumulering af cabotageperioder på syv dage, som i øjeblikket synes mulig, og gøre det mere tydeligt, fra hvilket tidspunkt der er pligt til at etablere sig i værtslandet. Det vil også forhindre de nuværende forskelle i fortolkningen af de forholdsvis detaljerede, men uklare bestemmelser i de nuværende regler.

Bruxelles, den 17. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 291 af 4.9.2015, s. 14.

1

(2)  Det luxembourgske formandskabs arbejdsprogram, s. 12.

2

(3)  EUT C 458 af 19.12.2014, s. 43.

3

(4)  I den forbindelse henviser EØSU til den vurdering, som Kommissionen foretog i sin rapport fra 2014 om »Status for EU’s marked for godskørsel« (COM(2014) 222 final).

4

(5)  EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51.

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1).

6

(7)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 6.

7

(8)  EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1.

8

(9)  EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11.

9

(10)  »Employment Conditions in the International Road Haulage Sector« (ansættelsesvilkår i den internationale vejtransportsektor), Undersøgelse foretaget for Europa-Parlamentets EMPL-udvalg i 2015.

10

(11)  Idem.

11

(12)  »Collection and Analysis of Data on the Structure of the Road Haulage Sector in the European Union«(Indsamling og analyse af data om vejtransportsektoren i EU), AECOM, 2014.

12

(13)  Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om »Status for EU's marked for godskørsel«, COM(2014) 222 final.

13

(14)  Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om »Status for EU’s marked for godskørsel«, COM(2014) 222 final.

14

(15)  Se fodnote 12.

15

(16)  EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72.

16

(17)  EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35.

17

(18)  EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1.

18

(19)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

19

(20)  Pressemeddelelse fra Kommissionen af 19. maj 2015 og artikel i Financial Times af 19. maj »Protests from Road haulage industry forces Brussels to act«. Se endvidere GD MOVE Newsletter (nr. 183 af 12/9/2014), og Kommissionens svar til Europa-Parlamentets forespørgsler E–006597–14 og E–007161–14.

20

(21)  De sektorielle arbejdsmarkedsparters forslag om en politisk pakke vedrørende den næste revision af forordning (EF) nr. 1071/2009 om adgang til erhvervet og forordning (EF) nr. 1072/2009 om adgang til markedet for godskørsel, 2013.

21

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/183 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/183

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale og om den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning

(2016/C 013/27)

| Ordfører: | Luca JAHIER |
| --- | --- |
| Medordfører: | José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO |

Ordfører:

Luca JAHIER

Medordfører:

José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Europa-Parlamentet besluttede den 19. maj 2015 under henvisning til artikel 304, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale«

og om

»Den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning«.

»Den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning«.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 185 stemmer for, 4 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Indledning

Indledning

| 1.1. | Denne udtalelse er udarbejdet efter anmodning fra Europa-Parlamentet i forbindelse med to betænkninger fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender: Forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale (ordførere: Mercedes BRESSO og Elmar BROK) og Den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning (ordfører: Guy VERHOFSTADT). |
| --- | --- |

1.1.

Denne udtalelse er udarbejdet efter anmodning fra Europa-Parlamentet i forbindelse med to betænkninger fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender: Forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale (ordførere: Mercedes BRESSO og Elmar BROK) og Den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning (ordfører: Guy VERHOFSTADT).

Forbedring af Den Europæiske Unions funktionsmåde med udgangspunkt i Lissabontraktatens potentiale

Den mulige udvikling og tilpasning af Den Europæiske Unions nuværende institutionelle opbygning

| 1.2. | EØSU hilser Europa-Parlamentets initiativ velkommen. Det er forventningen, at det i høj grad vil bidrage til at relancere debatten om Den Europæiske Unions fremtid. EØSU har allerede vedtaget flere udtalelser om emnet og er fast besluttet på at bidrage yderligere til Europa-Parlamentets arbejde. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU hilser Europa-Parlamentets initiativ velkommen. Det er forventningen, at det i høj grad vil bidrage til at relancere debatten om Den Europæiske Unions fremtid. EØSU har allerede vedtaget flere udtalelser om emnet og er fast besluttet på at bidrage yderligere til Europa-Parlamentets arbejde.

| 1.3. | EØSU er det organiserede civilsamfunds (1) institutionelle repræsentant på EU-niveau og dets medlemmer »udfører deres hverv i fuldkommen uafhængighed og i Unionens almindelige interesser« (2). Siden oprettelsen har EØSU i sin egenskab af rådgivende organ for EU-institutionerne været garant for effektiv, bred og konsekvent deltagelse af det organiserede repræsentative europæiske civilsamfund i EU's politikudformning og beslutningstagning. Det bidrager således til at sikre, at beslutninger træffes så åbent og så tæt på borgerne som muligt (3), og dermed til gennemførelsen af nærheds- og proportionalitetsprincipperne, som er bestemmende for anvendelsen af EU's kompetencer (4). |
| --- | --- |

1.3.

EØSU er det organiserede civilsamfunds (1) institutionelle repræsentant på EU-niveau og dets medlemmer »udfører deres hverv i fuldkommen uafhængighed og i Unionens almindelige interesser« (2). Siden oprettelsen har EØSU i sin egenskab af rådgivende organ for EU-institutionerne været garant for effektiv, bred og konsekvent deltagelse af det organiserede repræsentative europæiske civilsamfund i EU's politikudformning og beslutningstagning. Det bidrager således til at sikre, at beslutninger træffes så åbent og så tæt på borgerne som muligt (3), og dermed til gennemførelsen af nærheds- og proportionalitetsprincipperne, som er bestemmende for anvendelsen af EU's kompetencer (4).

1

2

3

4

2.   Europa ved et vendepunkt: Chancen bør gribes

Europa ved et vendepunkt: Chancen bør gribes

| 2.1. | Her næsten seks år efter Lissabontraktatens ikrafttræden har Europa-Parlamentet rejst spørgsmålet, om Den Europæiske Union kan overvinde sine udfordringer ved at udnytte Lissabontraktatens gældende bestemmelser fuldt ud, og/eller om det er nødvendigt at tage visse politikområder og EU's nuværende institutionelle struktur op til revision. |
| --- | --- |

2.1.

Her næsten seks år efter Lissabontraktatens ikrafttræden har Europa-Parlamentet rejst spørgsmålet, om Den Europæiske Union kan overvinde sine udfordringer ved at udnytte Lissabontraktatens gældende bestemmelser fuldt ud, og/eller om det er nødvendigt at tage visse politikområder og EU's nuværende institutionelle struktur op til revision.

| 2.2. | Krisen, som udløstes i 2008, afslørede alvorlige mangler i euroområdets opbygning og EU's institutionelle struktur, hvilket fremtvang hasteforanstaltninger med henblik på tilpasning og innovation. EU-institutionerne har med disse ændringer vist, at de er robuste og evner at fjerne truslen om en generel opløsning af euroområdet. Resultatet er desuden, at der er blevet indført solidaritets- og støttemekanismer, der er uden fortilfælde i EU's historie. Ikke desto mindre er EU nødt til igen at nå et vækstniveau, der er tilstrækkeligt til at forbedre vilkårene for virksomheder og fastholde arbejdspladser, nedbringe arbejdsløsheden og de sociale uligheder og den asymmetriske udvikling mellem medlemsstater og regioner. Indtil nu har de vækstfremmende foranstaltninger ikke været gode nok til at nå disse mål. |
| --- | --- |

2.2.

Krisen, som udløstes i 2008, afslørede alvorlige mangler i euroområdets opbygning og EU's institutionelle struktur, hvilket fremtvang hasteforanstaltninger med henblik på tilpasning og innovation. EU-institutionerne har med disse ændringer vist, at de er robuste og evner at fjerne truslen om en generel opløsning af euroområdet. Resultatet er desuden, at der er blevet indført solidaritets- og støttemekanismer, der er uden fortilfælde i EU's historie. Ikke desto mindre er EU nødt til igen at nå et vækstniveau, der er tilstrækkeligt til at forbedre vilkårene for virksomheder og fastholde arbejdspladser, nedbringe arbejdsløsheden og de sociale uligheder og den asymmetriske udvikling mellem medlemsstater og regioner. Indtil nu har de vækstfremmende foranstaltninger ikke været gode nok til at nå disse mål.

| 2.3. | De økonomiske problemer har imidlertid betydet, at indsatsen har været koncentreret om økonomiske og finanspolitiske hasteinitiativer for at tackle den dybe finansielle og økonomiske krise. Disse foranstaltninger har givet anledning til alvorlige betænkeligheder vedrørende den demokratiske ansvarlighed og de sociale konsekvenser, som ikke i tilstrækkeligt omfang er blevet taget i betragtning. Af afgørende betydning er det, at håndteringen af krisen har gjort det klart, at der er grund til bekymring vedrørende gennemsigtigheden, ansvarligheden og bæredygtigheden af beslutningsprocessen i EU, bl.a. fordi man gentagne gange har tyet til mellemstatsligt samarbejde. |
| --- | --- |

2.3.

De økonomiske problemer har imidlertid betydet, at indsatsen har været koncentreret om økonomiske og finanspolitiske hasteinitiativer for at tackle den dybe finansielle og økonomiske krise. Disse foranstaltninger har givet anledning til alvorlige betænkeligheder vedrørende den demokratiske ansvarlighed og de sociale konsekvenser, som ikke i tilstrækkeligt omfang er blevet taget i betragtning. Af afgørende betydning er det, at håndteringen af krisen har gjort det klart, at der er grund til bekymring vedrørende gennemsigtigheden, ansvarligheden og bæredygtigheden af beslutningsprocessen i EU, bl.a. fordi man gentagne gange har tyet til mellemstatsligt samarbejde.

| 2.4. | Under krisen indgik et stort flertal af EU's medlemsstater mellemstatslige traktater, der er retlige instrumenter, som indgås uden om procedurerne i EU-traktaterne. Det drejer sig om traktaten om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union og traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme. Disse traktater er blevet vedtaget uden en gennemsigtig eller offentlig debat af betydning. En sådan mellemstatslig fremgangsmåde, repræsenteret af Det Europæiske Råd, kan forklares med den økonomiske dimension af krisen og med det store pres for hurtigt at få indført instrumenter, der kunne afhjælpe krisen. Dette rejser spørgsmålet om eventuelle konflikter mellem disse traktaters mellemstatslige karakter og EU's egne »retsnormer«. |
| --- | --- |

2.4.

Under krisen indgik et stort flertal af EU's medlemsstater mellemstatslige traktater, der er retlige instrumenter, som indgås uden om procedurerne i EU-traktaterne. Det drejer sig om traktaten om stabilitet, samordning og styring i Den Økonomiske og Monetære Union og traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme. Disse traktater er blevet vedtaget uden en gennemsigtig eller offentlig debat af betydning. En sådan mellemstatslig fremgangsmåde, repræsenteret af Det Europæiske Råd, kan forklares med den økonomiske dimension af krisen og med det store pres for hurtigt at få indført instrumenter, der kunne afhjælpe krisen. Dette rejser spørgsmålet om eventuelle konflikter mellem disse traktaters mellemstatslige karakter og EU's egne »retsnormer«.

| 2.5. | EU er i dag i en situation, hvor Unionen skal overvinde den tiltagende fragmentering og den stærkt splittende økonomiske, sociale og politiske krise, som i kombination med stadig hyppigere civile protester bidrager til at øge forskellene. Dagens Europa er præget af genoplivede fordomme, nationale stereotyper og øget splittelse mellem befolkninger og lande med opblomstringen af populistiske og antieuropæiske bevægelser. Der er derfor et akut behov for at fremme de aspekter, der forener Europas folk frem for dem, der adskiller dem. Dette bliver en lang proces, som straks bør gå i gang. |
| --- | --- |

2.5.

EU er i dag i en situation, hvor Unionen skal overvinde den tiltagende fragmentering og den stærkt splittende økonomiske, sociale og politiske krise, som i kombination med stadig hyppigere civile protester bidrager til at øge forskellene. Dagens Europa er præget af genoplivede fordomme, nationale stereotyper og øget splittelse mellem befolkninger og lande med opblomstringen af populistiske og antieuropæiske bevægelser. Der er derfor et akut behov for at fremme de aspekter, der forener Europas folk frem for dem, der adskiller dem. Dette bliver en lang proces, som straks bør gå i gang.

| 2.6. | Det er også et Europa, hvor borgerne har begrænset tillid til EU-institutionerne, og hvor der ses med yderst kritiske øjne på de traditionelle demokratiske politikker. Denne situation afspejles hovedsageligt på nationalt niveau, som resultaterne af de seneste valg har vist. Virkningen mærkes imidlertid i høj grad på EU-niveau. Ved valget til Europa-Parlamentet i 2014 gik ca. en fjerdedel af pladserne til kandidater fra partier, som enten er skeptiske over for det europæiske projekt eller over for bestemte EU-politikker. På trods af det nationale ansvar for krisen opfatter borgerne det sådan, at »Europa« enten er ansvarlig for de socioøkonomiske problemer, eller at EU-institutionerne ikke gør nok for at gøre deres dagligdag lettere. Alligevel støtter et stort flertal af vælgerne stadig yderligere europæisk integration. |
| --- | --- |

2.6.

Det er også et Europa, hvor borgerne har begrænset tillid til EU-institutionerne, og hvor der ses med yderst kritiske øjne på de traditionelle demokratiske politikker. Denne situation afspejles hovedsageligt på nationalt niveau, som resultaterne af de seneste valg har vist. Virkningen mærkes imidlertid i høj grad på EU-niveau. Ved valget til Europa-Parlamentet i 2014 gik ca. en fjerdedel af pladserne til kandidater fra partier, som enten er skeptiske over for det europæiske projekt eller over for bestemte EU-politikker. På trods af det nationale ansvar for krisen opfatter borgerne det sådan, at »Europa« enten er ansvarlig for de socioøkonomiske problemer, eller at EU-institutionerne ikke gør nok for at gøre deres dagligdag lettere. Alligevel støtter et stort flertal af vælgerne stadig yderligere europæisk integration.

nationalt

EU-

| 2.7. | Risikoen for, at Det Forenede Kongerige forlader EU efter en folkeafstemning i eller før 2017, og den fortsatte mangel på stabilitet i Grækenland understreger yderligere, at EU står ved et politisk vendepunkt. Det kan således hævdes, at Europa har mistet sin retningssans, når det gælder en uddybning af den europæiske integration, og at der i høj grad kan sættes spørgsmålstegn ved Europas nuværende og fremtidige udvikling og identitet. Mens den europæiske integration førhen blev drevet af en vision (fred, forsoning, velstand osv.), ser vi i dag et EU, som »reagerer« på trusler og udfordringer i stedet for at være drivkraften bag udviklingen. |
| --- | --- |

2.7.

Risikoen for, at Det Forenede Kongerige forlader EU efter en folkeafstemning i eller før 2017, og den fortsatte mangel på stabilitet i Grækenland understreger yderligere, at EU står ved et politisk vendepunkt. Det kan således hævdes, at Europa har mistet sin retningssans, når det gælder en uddybning af den europæiske integration, og at der i høj grad kan sættes spørgsmålstegn ved Europas nuværende og fremtidige udvikling og identitet. Mens den europæiske integration førhen blev drevet af en vision (fred, forsoning, velstand osv.), ser vi i dag et EU, som »reagerer« på trusler og udfordringer i stedet for at være drivkraften bag udviklingen.

| 2.8. | I stedet er EU som sagt af den tidligere formand for Det Europæiske Råd Herman VAN ROMPUY i dag nødt til at søge at finde den rette balance mellem et »mulighedsskabende« Europa, der evner at åbne op for nye muligheder, og et »omsorgsfuldt« Europa, der kan hjælpe sine borgere (5). Det er netop denne synergi, som forstærket af en ny deltagelsesbaseret dimension vil få de europæiske borgere og dermed også politikerne til igen at tro på det europæiske projekt i overensstemmelse med ånden i præamblen til traktaten om Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2.8.

I stedet er EU som sagt af den tidligere formand for Det Europæiske Råd Herman VAN ROMPUY i dag nødt til at søge at finde den rette balance mellem et »mulighedsskabende« Europa, der evner at åbne op for nye muligheder, og et »omsorgsfuldt« Europa, der kan hjælpe sine borgere (5). Det er netop denne synergi, som forstærket af en ny deltagelsesbaseret dimension vil få de europæiske borgere og dermed også politikerne til igen at tro på det europæiske projekt i overensstemmelse med ånden i præamblen til traktaten om Den Europæiske Union.

5

| 2.9. | Til de interne vanskeligheder, som EU står over for, skal også tilføjes de stadig flere store eksterne udfordringer, herunder stigende frygt og usikkerhed i forbindelse med terrorisme, migrationspres, energisikkerhed og territorial samhørighed, hvortil kommer den stadig større ustabilitet langs EU's østlige og sydlige grænser. |
| --- | --- |

2.9.

Til de interne vanskeligheder, som EU står over for, skal også tilføjes de stadig flere store eksterne udfordringer, herunder stigende frygt og usikkerhed i forbindelse med terrorisme, migrationspres, energisikkerhed og territorial samhørighed, hvortil kommer den stadig større ustabilitet langs EU's østlige og sydlige grænser.

| 2.10. | På denne yderst vanskelige baggrund er der et presserende behov for at få pustet nyt liv i debatten om et velfungerende EU og om traktaternes rolle i denne proces. Tidspunktet er det rette til at se nærmere på, hvordan resultaterne for Europas borgere kan blive bedre, og til at tilpasse og styrke den nuværende institutionelle struktur. |
| --- | --- |

2.10.

På denne yderst vanskelige baggrund er der et presserende behov for at få pustet nyt liv i debatten om et velfungerende EU og om traktaternes rolle i denne proces. Tidspunktet er det rette til at se nærmere på, hvordan resultaterne for Europas borgere kan blive bedre, og til at tilpasse og styrke den nuværende institutionelle struktur.

| 2.11. | Lige så vigtigt er det at genskabe tilliden ved at gøre en større indsats for at forklare fordelene ved EU for borgerne og ved at lytte til dem og til de repræsentative civilsamfundsorganisationer. Det er den udbredte opfattelse, at EU ikke er lykkedes med hverken at formulere eller gennemføre bæredygtige, inklusive og afbalancerede strategier med fokus på investeringer og vækst og reduktion af uligheder. Dertil kommer, at EU ikke har leveret konkrete resultater til borgerne, hvilket medlemsstaterne er delvist ansvarlige for. Slutresultatet er, at borgerne i stadig højere grad mister tilliden til EU, en følelse af, at EU-institutionerne griber ind i lokale anliggender, som de ikke bør blande sig i, og en stadig mere omfattende misinformation. Det er altafgørende at genskabe tilliden til og troen på EU. EU står ved et vendepunkt, og for at komme videre er tilslutning fra borgerne af afgørende betydning. |
| --- | --- |

2.11.

Lige så vigtigt er det at genskabe tilliden ved at gøre en større indsats for at forklare fordelene ved EU for borgerne og ved at lytte til dem og til de repræsentative civilsamfundsorganisationer. Det er den udbredte opfattelse, at EU ikke er lykkedes med hverken at formulere eller gennemføre bæredygtige, inklusive og afbalancerede strategier med fokus på investeringer og vækst og reduktion af uligheder. Dertil kommer, at EU ikke har leveret konkrete resultater til borgerne, hvilket medlemsstaterne er delvist ansvarlige for. Slutresultatet er, at borgerne i stadig højere grad mister tilliden til EU, en følelse af, at EU-institutionerne griber ind i lokale anliggender, som de ikke bør blande sig i, og en stadig mere omfattende misinformation. Det er altafgørende at genskabe tilliden til og troen på EU. EU står ved et vendepunkt, og for at komme videre er tilslutning fra borgerne af afgørende betydning.

3.   Bedre udnyttelse af de eksisterende EU-traktater

Bedre udnyttelse af de eksisterende EU-traktater

| 3.1. | De eksisterende EU-traktater rummer uden tvivl uudnyttede muligheder, der kan anvendes til at forbedre politikkerne og dermed styrke EU internt og eksternt. Hvad enten det handler om at undersøge mulighederne for mere dybtgående politiktiltag eller for at forbedre gennemførelsen, er der en bred vifte af politikområder og tekniske instrumenter, der kan udnyttes. Dette bør være Den Europæiske Unions og dens institutioners aktuelle prioritet. |
| --- | --- |

3.1.

De eksisterende EU-traktater rummer uden tvivl uudnyttede muligheder, der kan anvendes til at forbedre politikkerne og dermed styrke EU internt og eksternt. Hvad enten det handler om at undersøge mulighederne for mere dybtgående politiktiltag eller for at forbedre gennemførelsen, er der en bred vifte af politikområder og tekniske instrumenter, der kan udnyttes. Dette bør være Den Europæiske Unions og dens institutioners aktuelle prioritet.

| 3.2. | Trods behovet for at revidere visse aspekter af Den Europæiske Unions eksisterende institutionelle rammer ved hjælp af specifikke traktatændringer må det konstateres, at betingelserne herfor ikke er opfyldt på nuværende tidspunkt. EØSU vil derfor først tage stilling til spørgsmålet om traktatændringer og -tilpasninger, hvis og når betingelserne er de rette. |
| --- | --- |

3.2.

Trods behovet for at revidere visse aspekter af Den Europæiske Unions eksisterende institutionelle rammer ved hjælp af specifikke traktatændringer må det konstateres, at betingelserne herfor ikke er opfyldt på nuværende tidspunkt. EØSU vil derfor først tage stilling til spørgsmålet om traktatændringer og -tilpasninger, hvis og når betingelserne er de rette.

| 3.3. | Af afgørende betydning for at genskabe borgernes tro på EU er behovet for at sikre sammenhæng og overensstemmelse mellem alle EU's politikker og aktiviteter som fastsat i artikel 7 i TEUF og dermed forbedre gennemførelsen af de eksisterende traktater. Det betyder, at der skal være balance mellem traktaternes territoriale, økonomiske og sociale dimensioner. Især vil det kræve fuld anvendelse af artikel 3 i TEU, der bl.a. fastsætter, at EU skal baseres på »... en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, og et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten ... (der) fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

3.3.

Af afgørende betydning for at genskabe borgernes tro på EU er behovet for at sikre sammenhæng og overensstemmelse mellem alle EU's politikker og aktiviteter som fastsat i artikel 7 i TEUF og dermed forbedre gennemførelsen af de eksisterende traktater. Det betyder, at der skal være balance mellem traktaternes territoriale, økonomiske og sociale dimensioner. Især vil det kræve fuld anvendelse af artikel 3 i TEU, der bl.a. fastsætter, at EU skal baseres på »... en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, og et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten ... (der) fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne«.

... en social markedsøkonomi med høj konkurrenceevne, hvor der tilstræbes fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, og et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten ... (der) fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem medlemsstaterne

| 3.4. | Andre eksempler på underudnyttede eksisterende bestemmelser i traktaterne er de fem horisontale bestemmelser i TEUF, der navnlig vedrører ligestilling mellem mænd og kvinder (artikel 8), fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse og bekæmpelse af social udstødelse (artikel 9), bekæmpelse af forskelsbehandling (artikel 10), miljøbeskyttelse (artikel 11) og forbrugerbeskyttelse (artikel 12). Fremover bør disse bestemmelser anvendes til at fremme større sammenhæng mellem EU-politikkerne og større ansvarlighed over for EU-borgerne. |
| --- | --- |

3.4.

Andre eksempler på underudnyttede eksisterende bestemmelser i traktaterne er de fem horisontale bestemmelser i TEUF, der navnlig vedrører ligestilling mellem mænd og kvinder (artikel 8), fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse og bekæmpelse af social udstødelse (artikel 9), bekæmpelse af forskelsbehandling (artikel 10), miljøbeskyttelse (artikel 11) og forbrugerbeskyttelse (artikel 12). Fremover bør disse bestemmelser anvendes til at fremme større sammenhæng mellem EU-politikkerne og større ansvarlighed over for EU-borgerne.

| 3.5. | Derudover er en lang række politikområder ikke blevet udnyttet godt nok. Det vigtigste instrument til integrationen af de 28 medlemsstater har været det indre marked
   (6). Dette bør suppleres med yderligere integration med henblik på at øge væksten, konkurrenceevnen, beskæftigelsen og fordelene for alle EU's borgere og regioner. For at realisere dette er der behov for omfattende EU-initiativer, først og fremmest på produktmarkederne, energi-, transport-, tjenesteydelses- og arbejdsmarkederne, inden for offentlige indkøb og intellektuel ejendomsret og i den digitale økonomi. Endvidere bør de nationale skatte- og afgiftsreformer være mere gennemsigtige, gribe ind over for urimelig skattekonkurrence og suppleres af en bredere vifte af EU-politiktiltag (7). |
| --- | --- |

3.5.

Derudover er en lang række politikområder ikke blevet udnyttet godt nok. Det vigtigste instrument til integrationen af de 28 medlemsstater har været det indre marked
   (6). Dette bør suppleres med yderligere integration med henblik på at øge væksten, konkurrenceevnen, beskæftigelsen og fordelene for alle EU's borgere og regioner. For at realisere dette er der behov for omfattende EU-initiativer, først og fremmest på produktmarkederne, energi-, transport-, tjenesteydelses- og arbejdsmarkederne, inden for offentlige indkøb og intellektuel ejendomsret og i den digitale økonomi. Endvidere bør de nationale skatte- og afgiftsreformer være mere gennemsigtige, gribe ind over for urimelig skattekonkurrence og suppleres af en bredere vifte af EU-politiktiltag (7).

indre marked

6

7

| 3.6. | Energiunionen og det digitale indre marked er de to sektorklynger, hvor der primært bør iværksættes styrkede EU-politikker. Det digitale indre marked er emnet for en særskilt EØSU-udtalelse, der er under udarbejdelse, og behandles derfor ikke nærmere i denne udtalelse. |
| --- | --- |

3.6.

Energiunionen og det digitale indre marked er de to sektorklynger, hvor der primært bør iværksættes styrkede EU-politikker. Det digitale indre marked er emnet for en særskilt EØSU-udtalelse, der er under udarbejdelse, og behandles derfor ikke nærmere i denne udtalelse.

Energiunionen

det digitale indre marked

| 3.7. | For at afhjælpe den eksterne trussel fra energiusikkerhed kan EU anvende de eksisterende bestemmelser i artikel 194 i TEUF og arbejde hen imod en energiunion. EØSU har til stadighed argumenteret for »mere Europa« på det energipolitiske område og har opfordret til, at solidaritet bliver drivkraften bag udviklingen af den europæiske energipolitik. I medfør af artikel 194 vil det være muligt at etablere et effektivt og gennemsigtigt forvaltningssystem for energiunionen, som vil gøre EU's energipolitik mere effektiv, reducere omkostningerne, medføre fordele for borgerne og skærpe EU's profil i forhold til de internationale partnere. Fremme af vedvarende energi og støtte til virksomhederne i deres energiomstilling er væsentlige elementer i denne proces. |
| --- | --- |

3.7.

For at afhjælpe den eksterne trussel fra energiusikkerhed kan EU anvende de eksisterende bestemmelser i artikel 194 i TEUF og arbejde hen imod en energiunion. EØSU har til stadighed argumenteret for »mere Europa« på det energipolitiske område og har opfordret til, at solidaritet bliver drivkraften bag udviklingen af den europæiske energipolitik. I medfør af artikel 194 vil det være muligt at etablere et effektivt og gennemsigtigt forvaltningssystem for energiunionen, som vil gøre EU's energipolitik mere effektiv, reducere omkostningerne, medføre fordele for borgerne og skærpe EU's profil i forhold til de internationale partnere. Fremme af vedvarende energi og støtte til virksomhederne i deres energiomstilling er væsentlige elementer i denne proces.

| 3.8. | Derudover vil den kommende midtvejsevaluering af Europa 2020-strategien kunne bruges til at skabe reelle fremskridt, der kan fremme den inklusive vækst, konkurrenceevnen og beskæftigelsen samt skabe fordele for alle EU-borgere og -regioner. Det kræver, at reformerne får fokus på EU-investeringer for at give en saltvandsindsprøjtning til konkurrenceevne og innovation, beskæftigelse, ressourceeffektivitet, bæredygtig genindustrialisering, flere og ordentlige jobs, ligestilling på arbejdsmarkedet, social og regional samhørighed, inklusion og et velfungerende indre marked. EØSU understreger, at det ikke er en helt ny strategi, EU har brug for, men en langt mere effektiv Europa 2020-strategi (8), herunder en stadig mere effektiv, velafbalanceret og demokratisk tilrettelæggelse af det europæiske semester. |
| --- | --- |

3.8.

Derudover vil den kommende midtvejsevaluering af Europa 2020-strategien kunne bruges til at skabe reelle fremskridt, der kan fremme den inklusive vækst, konkurrenceevnen og beskæftigelsen samt skabe fordele for alle EU-borgere og -regioner. Det kræver, at reformerne får fokus på EU-investeringer for at give en saltvandsindsprøjtning til konkurrenceevne og innovation, beskæftigelse, ressourceeffektivitet, bæredygtig genindustrialisering, flere og ordentlige jobs, ligestilling på arbejdsmarkedet, social og regional samhørighed, inklusion og et velfungerende indre marked. EØSU understreger, at det ikke er en helt ny strategi, EU har brug for, men en langt mere effektiv Europa 2020-strategi (8), herunder en stadig mere effektiv, velafbalanceret og demokratisk tilrettelæggelse af det europæiske semester.

Europa 2020-strategien

8

| 3.9. | Et skridt i retning af at opnå stordriftsfordele og opfylde EU's politiske mål kunne opnås ved at reformere EU's ordning for egne indtægter og således forenkle den nuværende ordning for medlemsstaternes bidrag og betalinger, indføre en ny ordning for egne indtægter og reformere korrektionsmekanismerne. En omlægning af de egne indtægter vil betyde, at Romtraktatens oprindelige artikel 201, som nu er artikel 311 i TEUF, for første gang vil finde korrekt og fuld anvendelse. For EØSU er det af afgørende betydning, at ordningen for egne indtægter opfylder en række kriterier, såsom rimelighed, effektivitet, stabilitet, gennemsigtighed, enkelhed, ansvarlighed, budgetdisciplin, fokus på europæisk merværdi, subsidiaritet og finanspolitisk suverænitet. For at opfylde disse målsætninger foreslås det at udnytte den kommende midtvejsrevision af EU-budgettet som en mulighed for at vedtage de relevante forslag fra Montigruppen på højt plan. Den vigtigste målsætning må være at styrke EU-budgettets autonomi, således at det kan fungere som løftestang for og i højere grad komplementere de nationale budgetter. Dette vil bidrage direkte til at opnå stordriftsfordele og realisere EU's politiske mål (9). |
| --- | --- |

3.9.

Et skridt i retning af at opnå stordriftsfordele og opfylde EU's politiske mål kunne opnås ved at reformere EU's ordning for egne indtægter og således forenkle den nuværende ordning for medlemsstaternes bidrag og betalinger, indføre en ny ordning for egne indtægter og reformere korrektionsmekanismerne. En omlægning af de egne indtægter vil betyde, at Romtraktatens oprindelige artikel 201, som nu er artikel 311 i TEUF, for første gang vil finde korrekt og fuld anvendelse. For EØSU er det af afgørende betydning, at ordningen for egne indtægter opfylder en række kriterier, såsom rimelighed, effektivitet, stabilitet, gennemsigtighed, enkelhed, ansvarlighed, budgetdisciplin, fokus på europæisk merværdi, subsidiaritet og finanspolitisk suverænitet. For at opfylde disse målsætninger foreslås det at udnytte den kommende midtvejsrevision af EU-budgettet som en mulighed for at vedtage de relevante forslag fra Montigruppen på højt plan. Den vigtigste målsætning må være at styrke EU-budgettets autonomi, således at det kan fungere som løftestang for og i højere grad komplementere de nationale budgetter. Dette vil bidrage direkte til at opnå stordriftsfordele og realisere EU's politiske mål (9).

egne indtægter

9

| 3.10. | EU har endvidere behov for reformer, der styrker fornemmelsen af fælles borgerskab på europæisk plan. Men denne fornemmelse af et fælles europæisk borgerskab vil ikke blive skabt, hvis ikke borgerne inddrages i beslutningstagningen på EU-niveau. De skal således have en følelse af, at de deltager i en fælles proces, der har samme mål i alle medlemsstater i hele Europa. En måde at opnå dette på er at give borgerne mulighed for at vælge medlemmerne af Europa-Parlamentet fra tværnationale lister, dvs. europæiske partier opstillet i flere medlemsstater, i stedet for kun at stemme på nationale partier. Dette kræver dog muligvis en traktatændring af artikel 223 i TEUF. |
| --- | --- |

3.10.

EU har endvidere behov for reformer, der styrker fornemmelsen af fælles borgerskab på europæisk plan. Men denne fornemmelse af et fælles europæisk borgerskab vil ikke blive skabt, hvis ikke borgerne inddrages i beslutningstagningen på EU-niveau. De skal således have en følelse af, at de deltager i en fælles proces, der har samme mål i alle medlemsstater i hele Europa. En måde at opnå dette på er at give borgerne mulighed for at vælge medlemmerne af Europa-Parlamentet fra tværnationale lister, dvs. europæiske partier opstillet i flere medlemsstater, i stedet for kun at stemme på nationale partier. Dette kræver dog muligvis en traktatændring af artikel 223 i TEUF.

fælles borgerskab

| 3.11. | I den forbindelse har EØSU fremhævet behovet for en effektiv gennemførelse af EU's charter om grundlæggende rettigheder ved hjælp af nye, målrettede initiativer (10). Udvalget fremhæver behovet for at sikre lighed for alle med særligt fokus på udsatte grupper. Det understreger, at forpligtelserne i chartret gælder for alle institutioner, agenturer og organer på EU-niveau. EØSU henstiller til medlemsstaterne, at de på alle myndighedsniveauer og inden for alle politik- og lovgivningsområder skaber en kultur med fokus på beskyttelse og fremme af grundlæggende rettigheder. Hvordan de grundlæggende rettigheder specifikt påvirkes i løbet af gennemførelsesprocessen bør endvidere undersøges og kortlægges. EØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til at forvalte sin rolle som traktaternes vogter effektivt og til at anvende traktatbrudsproceduren uden skelen til politiske overvejelser. Endvidere har EØSU opfordret alle EU's institutioner, agenturer, organer og medlemsstater, der beskæftiger sig med håndhævelse af grundlæggende rettigheder, til at fremme disse rettigheder med civilsamfundets deltagelse. Enhver regulering af den økonomiske styring og det indre markeds funktion skal tage hensyn til bestemmelserne i EU's charter, ved at der foretages en særskilt vurdering af dette aspekt (11). |
| --- | --- |

3.11.

I den forbindelse har EØSU fremhævet behovet for en effektiv gennemførelse af EU's charter om grundlæggende rettigheder ved hjælp af nye, målrettede initiativer (10). Udvalget fremhæver behovet for at sikre lighed for alle med særligt fokus på udsatte grupper. Det understreger, at forpligtelserne i chartret gælder for alle institutioner, agenturer og organer på EU-niveau. EØSU henstiller til medlemsstaterne, at de på alle myndighedsniveauer og inden for alle politik- og lovgivningsområder skaber en kultur med fokus på beskyttelse og fremme af grundlæggende rettigheder. Hvordan de grundlæggende rettigheder specifikt påvirkes i løbet af gennemførelsesprocessen bør endvidere undersøges og kortlægges. EØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til at forvalte sin rolle som traktaternes vogter effektivt og til at anvende traktatbrudsproceduren uden skelen til politiske overvejelser. Endvidere har EØSU opfordret alle EU's institutioner, agenturer, organer og medlemsstater, der beskæftiger sig med håndhævelse af grundlæggende rettigheder, til at fremme disse rettigheder med civilsamfundets deltagelse. Enhver regulering af den økonomiske styring og det indre markeds funktion skal tage hensyn til bestemmelserne i EU's charter, ved at der foretages en særskilt vurdering af dette aspekt (11).

EU's charter om grundlæggende rettigheder

10

11

| 3.12. | EU's 28 medlemsstater har i løbet af de sidste 10 år skullet tackle store udfordringer og socialt splittende problemstillinger, som den enkelte medlemsstat ikke kan løse på egen hånd. Kun gennem koordinerede politikker og fælles handling på EU-niveau kan der opnås positive resultater. Dette gælder især inden for migrations- og asylpolitikkerne og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). På disse politikområder giver de eksisterende EU-traktater store manøvremuligheder, og der er mange bestemmelser, der ikke er blevet udnyttet som følge af manglende fælles og konvergerende politisk vilje (12). I denne forbindelse bør artikel 21-46 i TEU og artikel 76-81 i TEUF udnyttes yderligere. |
| --- | --- |

3.12.

EU's 28 medlemsstater har i løbet af de sidste 10 år skullet tackle store udfordringer og socialt splittende problemstillinger, som den enkelte medlemsstat ikke kan løse på egen hånd. Kun gennem koordinerede politikker og fælles handling på EU-niveau kan der opnås positive resultater. Dette gælder især inden for migrations- og asylpolitikkerne og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). På disse politikområder giver de eksisterende EU-traktater store manøvremuligheder, og der er mange bestemmelser, der ikke er blevet udnyttet som følge af manglende fælles og konvergerende politisk vilje (12). I denne forbindelse bør artikel 21-46 i TEU og artikel 76-81 i TEUF udnyttes yderligere.

migrations- og asylpolitikkerne

den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP)

12

| 3.13. | En kombination af ambition, pragmatisme og innovation er nødvendig for at gøre fremskridt. EØSU er af den opfattelse, at man i dag kan bruge EU's udfordringer som løftestang og arbejde hen imod en ny fase i EU's udvikling. Det er en chance for at udarbejde en ny pagt mellem medlemsstaterne og mellem EU og borgerne for et Europa med øget samarbejde, konkurrenceevne, vækst, integration og solidaritet. |
| --- | --- |

3.13.

En kombination af ambition, pragmatisme og innovation er nødvendig for at gøre fremskridt. EØSU er af den opfattelse, at man i dag kan bruge EU's udfordringer som løftestang og arbejde hen imod en ny fase i EU's udvikling. Det er en chance for at udarbejde en ny pagt mellem medlemsstaterne og mellem EU og borgerne for et Europa med øget samarbejde, konkurrenceevne, vækst, integration og solidaritet.

| 3.14. | Et ikke tilstrækkeligt udnyttet redskab er uden tvivl »det forstærkede samarbejde« (defineret i artikel 20 i TEU). Denne procedure blev første gang anvendt på området skilsmisse og separation og efterfølgende til etablering af enhedspatentbeskyttelse i EU samt til den foreslåede indførelse af en afgift på finansielle transaktioner. Derudover er der også mulighed for at anvende »passerellebestemmelsen« (jf. artikel 48, stk. 7, i TEU). Sådanne ændringer kræver imidlertid enstemmighed blandt medlemsstaternes regeringer i Det Europæiske Råd eller Ministerrådet, hvilket kan blive svært at opnå. I princippet vil begge disse instrumenter kunne forenkle og fremskynde beslutningsprocessen i EU. |
| --- | --- |

3.14.

Et ikke tilstrækkeligt udnyttet redskab er uden tvivl »det forstærkede samarbejde« (defineret i artikel 20 i TEU). Denne procedure blev første gang anvendt på området skilsmisse og separation og efterfølgende til etablering af enhedspatentbeskyttelse i EU samt til den foreslåede indførelse af en afgift på finansielle transaktioner. Derudover er der også mulighed for at anvende »passerellebestemmelsen« (jf. artikel 48, stk. 7, i TEU). Sådanne ændringer kræver imidlertid enstemmighed blandt medlemsstaternes regeringer i Det Europæiske Råd eller Ministerrådet, hvilket kan blive svært at opnå. I princippet vil begge disse instrumenter kunne forenkle og fremskynde beslutningsprocessen i EU.

| 3.15. | Det er således yderst vigtigt at bygge på konklusionerne fra Det Europæiske Råd, der på sit møde den 26. og 27. juni 2014 enedes om, at: »... begrebet om en stadig snævrere sammenslutning giver mulighed for forskellige integrationsforløb for forskellige lande, hvilket gør det muligt for dem, der ønsker at uddybe integrationen, at gøre fremskridt, samtidig med at de, der ikke ønsker en yderligere uddybning, respekteres.« (13) Dette udsagn skaber grundlaget for en differentieret europæisk union, hvor alle 28 medlemsstater deltager, men om nødvendigt i forskelligt omfang, og åbner således mulighed for et forstærket samarbejde på strategiske områder, som det står alle medlemsstater frit for at deltage fuldt ud i. |
| --- | --- |

3.15.

Det er således yderst vigtigt at bygge på konklusionerne fra Det Europæiske Råd, der på sit møde den 26. og 27. juni 2014 enedes om, at: »... begrebet om en stadig snævrere sammenslutning giver mulighed for forskellige integrationsforløb for forskellige lande, hvilket gør det muligt for dem, der ønsker at uddybe integrationen, at gøre fremskridt, samtidig med at de, der ikke ønsker en yderligere uddybning, respekteres.« (13) Dette udsagn skaber grundlaget for en differentieret europæisk union, hvor alle 28 medlemsstater deltager, men om nødvendigt i forskelligt omfang, og åbner således mulighed for et forstærket samarbejde på strategiske områder, som det står alle medlemsstater frit for at deltage fuldt ud i.

begrebet om en stadig snævrere sammenslutning giver mulighed for forskellige integrationsforløb for forskellige lande, hvilket gør det muligt for dem, der ønsker at uddybe integrationen, at gøre fremskridt, samtidig med at de, der ikke ønsker en yderligere uddybning, respekteres

13

| 3.16. | Derudover mener EØSU, at de makroregionale strategier får stadig større betydning for EU's fremtid. En styrkelse og udvidelse af disse strategier kan medvirke til at udvikle et europæisk mellemniveau, der kan skabe EU-konvergens og sikre systematisk inddragelse af det organiserede civilsamfund, herunder de økonomiske og sociale partnere. |
| --- | --- |

3.16.

Derudover mener EØSU, at de makroregionale strategier får stadig større betydning for EU's fremtid. En styrkelse og udvidelse af disse strategier kan medvirke til at udvikle et europæisk mellemniveau, der kan skabe EU-konvergens og sikre systematisk inddragelse af det organiserede civilsamfund, herunder de økonomiske og sociale partnere.

4.   Styrkelse af euroområdet og fuldførelse af ØMU'en

Styrkelse af euroområdet og fuldførelse af ØMU'en

| 4.1. | En styrkelse af ØMU'ens svage struktur og den økonomiske styring har været omdrejningspunktet for EU's krisestrategi i de seneste år. Hasteforanstaltningerne for at holde ØMU'en oven vande har medført en række nyskabelser, der dog er resultatet af en mellemstatslig beslutningsproces. Det er nu vigtigt at sikre, at disse mellemstatslige løsninger ikke bliver til en permanent regelramme ved siden af EU-traktaterne. |
| --- | --- |

4.1.

En styrkelse af ØMU'ens svage struktur og den økonomiske styring har været omdrejningspunktet for EU's krisestrategi i de seneste år. Hasteforanstaltningerne for at holde ØMU'en oven vande har medført en række nyskabelser, der dog er resultatet af en mellemstatslig beslutningsproces. Det er nu vigtigt at sikre, at disse mellemstatslige løsninger ikke bliver til en permanent regelramme ved siden af EU-traktaterne.

| 4.2. | På den baggrund er det bydende nødvendigt hurtigt at overgå fra det nuværende system, der er baseret på regler, som skal sikre budgetdisciplin, til en proces med øget konvergens mellem eurolandene. |
| --- | --- |

4.2.

På den baggrund er det bydende nødvendigt hurtigt at overgå fra det nuværende system, der er baseret på regler, som skal sikre budgetdisciplin, til en proces med øget konvergens mellem eurolandene.

| 4.3. | Eftersom euroen er EU's valuta, er det i første omgang nødvendigt, at landene i euroområdet fremskynder og uddyber integrationen ved at fuldføre ØMU'en, hvilket er en proces, som skal forblive åben for alle EU's medlemsstater. Dette vil kunne lade sig gøre gennem håndfast styring og styrkelse af euroområdets institutionelle rammer, som skal være baseret på:






  — | en monetær og finansiel søjle, der stort set er på plads, og som bør omfatte gennemførelsen af en fuldt udviklet, EU-styret bankunion med henblik på at etablere et paneuropæisk kapitalmarked og samtidig beskytte skatteyderne mod overdreven risikotagning og ukontrollerede misligholdelser |
| --- | --- | --- |

4.3.

Eftersom euroen er EU's valuta, er det i første omgang nødvendigt, at landene i euroområdet fremskynder og uddyber integrationen ved at fuldføre ØMU'en, hvilket er en proces, som skal forblive åben for alle EU's medlemsstater. Dette vil kunne lade sig gøre gennem håndfast styring og styrkelse af euroområdets institutionelle rammer, som skal være baseret på:

hvilket er en proces, som skal forblive åben for alle EU's medlemsstater

—

en monetær og finansiel søjle, der stort set er på plads, og som bør omfatte gennemførelsen af en fuldt udviklet, EU-styret bankunion med henblik på at etablere et paneuropæisk kapitalmarked og samtidig beskytte skatteyderne mod overdreven risikotagning og ukontrollerede misligholdelser

monetær og finansiel søjle

| — | en økonomisk søjle for at styrke beslutningstagningen inden for økonomipolitikken og dermed fremme vækst, beskæftigelse, konkurrenceevne, konvergens og solidaritet inden for EU |
| --- | --- |

—

en økonomisk søjle for at styrke beslutningstagningen inden for økonomipolitikken og dermed fremme vækst, beskæftigelse, konkurrenceevne, konvergens og solidaritet inden for EU

økonomisk søjle

| — | en social søjle, som er uadskillelig fra økonomisk fremgang og effektivitet med henblik på at sikre fuld gennemførelse af EU-traktaterne under hensyntagen til artikel 3 i TEU og forbedre den sociale og territoriale samhørighed |
| --- | --- |

—

en social søjle, som er uadskillelig fra økonomisk fremgang og effektivitet med henblik på at sikre fuld gennemførelse af EU-traktaterne under hensyntagen til artikel 3 i TEU og forbedre den sociale og territoriale samhørighed

social søjle

| — | en politisk søjle, herunder større ansvarlighed og demokratisk legitimitet, for at fremme troværdighed og tillid. |
| --- | --- |

—

en politisk søjle, herunder større ansvarlighed og demokratisk legitimitet, for at fremme troværdighed og tillid.

politisk søjle

| 4.4. | Der bør endvidere tages skridt hen imod indførelsen af et budget for euroområdet, der kan bidrage til at absorbere eventuelle fremtidige chok, forudsat at denne eventuelle finanspolitiske kapacitet udformes som en betinget hjælp til reformbestræbelser. Som anført i EØSU's initiativudtalelse om endelig gennemførelse af ØMU'en (14) vil et sådant budget for euroområdet kunne finansieres gennem beskatning af finansielle transaktioner i hele euroområdet, en CO2-afgift, en midlertidig afgift eller gennem udstedelse af fælles obligationer. Man skal dog stadig nå til enighed om disse løsningsmodeller. |
| --- | --- |

4.4.

Der bør endvidere tages skridt hen imod indførelsen af et budget for euroområdet, der kan bidrage til at absorbere eventuelle fremtidige chok, forudsat at denne eventuelle finanspolitiske kapacitet udformes som en betinget hjælp til reformbestræbelser. Som anført i EØSU's initiativudtalelse om endelig gennemførelse af ØMU'en (14) vil et sådant budget for euroområdet kunne finansieres gennem beskatning af finansielle transaktioner i hele euroområdet, en CO2-afgift, en midlertidig afgift eller gennem udstedelse af fælles obligationer. Man skal dog stadig nå til enighed om disse løsningsmodeller.

14

2

| 4.5. | Der vil kunne opnås fremskridt inden for den økonomiske styring i EU ved at udbygge EU's sociale dimension. Grundlaget herfor bør være en mere afbalanceret anvendelse af artikel 3 i TEU, der fastsætter, at EU skal finde en ligevægt mellem økonomisk effektivitet og social og territorial samhørighed. Endvidere har artikel 151 og 153 i TEUF til formål at fremme harmoniseringen af medlemsstaternes sociale systemer; et spørgsmål, som EØSU behandlede i en udtalelse fra 2013 (15). |
| --- | --- |

4.5.

Der vil kunne opnås fremskridt inden for den økonomiske styring i EU ved at udbygge EU's sociale dimension. Grundlaget herfor bør være en mere afbalanceret anvendelse af artikel 3 i TEU, der fastsætter, at EU skal finde en ligevægt mellem økonomisk effektivitet og social og territorial samhørighed. Endvidere har artikel 151 og 153 i TEUF til formål at fremme harmoniseringen af medlemsstaternes sociale systemer; et spørgsmål, som EØSU behandlede i en udtalelse fra 2013 (15).

15

| 4.6. | Parallelt hermed er der behov for at forbedre EU's demokratiske legitimitet for at styrke de politiske rammer og især Europa-Parlamentets rolle. Med henblik derpå kan der tages konkrete skridt inden for rammerne af den nuværende traktat og de nuværende regler. På mellemlang og lang sigt bør en eventuel revision af traktaten kunne bringe de institutionelle bestemmelser i overensstemmelse med de krav, der er nødvendige for en ægte politisk union. EØSU har allerede godkendt en meget detaljeret køreplan for realiseringen af ØMU'ens politiske søjle, der opridser en lang række mulige tiltag (16). |
| --- | --- |

4.6.

Parallelt hermed er der behov for at forbedre EU's demokratiske legitimitet for at styrke de politiske rammer og især Europa-Parlamentets rolle. Med henblik derpå kan der tages konkrete skridt inden for rammerne af den nuværende traktat og de nuværende regler. På mellemlang og lang sigt bør en eventuel revision af traktaten kunne bringe de institutionelle bestemmelser i overensstemmelse med de krav, der er nødvendige for en ægte politisk union. EØSU har allerede godkendt en meget detaljeret køreplan for realiseringen af ØMU'ens politiske søjle, der opridser en lang række mulige tiltag (16).

16

| 4.7. | EØSU noterer sig de fem formænds rapport til Det Europæiske Råd af 22. juni 2015 om Fuldførelse af EU's Økonomiske og Monetære Union, og det forventer, at rapporten vil komme til at udgøre grundlaget for en mere resolut indsats som anført ovenfor (17). |
| --- | --- |

4.7.

EØSU noterer sig de fem formænds rapport til Det Europæiske Råd af 22. juni 2015 om Fuldførelse af EU's Økonomiske og Monetære Union, og det forventer, at rapporten vil komme til at udgøre grundlaget for en mere resolut indsats som anført ovenfor (17).

Fuldførelse af EU's Økonomiske og Monetære Union,

17

5.   Konsolidering af borgernes deltagelse, demokrati og ansvarlighed: vejen frem

Konsolidering af borgernes deltagelse, demokrati og ansvarlighed: vejen frem

| 5.1. | Borgerne bør være i centrum for hele debatten om EU's fremtid. Demokrati og ansvarlighed er grundbegreber for unionsborgerskabet. En udmøntning af disse principper kræver, at Kommissionen, der er traktaternes vogter, spiller en afgørende rolle. Desuden spiller Kommissionen som den eneste institution med initiativret en central rolle i at sikre en balance mellem de forskellige kræfter og interesser, der udgør EU. Parallelt med denne balancegang skal nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet gennemføres mere effektivt med henblik på en mere demokratisk og deltagelsesorienteret styring i EU. |
| --- | --- |

5.1.

Borgerne bør være i centrum for hele debatten om EU's fremtid. Demokrati og ansvarlighed er grundbegreber for unionsborgerskabet. En udmøntning af disse principper kræver, at Kommissionen, der er traktaternes vogter, spiller en afgørende rolle. Desuden spiller Kommissionen som den eneste institution med initiativret en central rolle i at sikre en balance mellem de forskellige kræfter og interesser, der udgør EU. Parallelt med denne balancegang skal nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet gennemføres mere effektivt med henblik på en mere demokratisk og deltagelsesorienteret styring i EU.

| 5.2. | Lissabontraktaten giver Europa-Parlamentet en mere fremtrædende rolle og medlemsstaterne en mere proaktiv funktion, idet Rådet er blevet styrket. I fremtiden vil det imidlertid blive nødvendigt at udvide Europa-Parlamentets kompetencer yderligere, og f.eks. tildele det en større rolle i den europæiske økonomiske styring og i det europæiske semester, og sikre en bedre balance i ansvarsfordelingen og det interinstitutionelle samarbejde mellem de tre institutioner, hvilket vil være garanti for en mere solid EU-metode. I den forbindelse er det især et problem, at der meget hyppigt gøres brug af »triloger« til vedtagelse af retsakter i forbindelse med første- og andenbehandlingen i den almindelige lovgivningsprocedure (18). »Triloger« er i vidt omfang blevet normen, hvilket strider imod de demokratiske principper om gennemsigtighed og ansvarlighed og den balance, der nødvendigvis skal opretholdes mellem de tre institutioner inden for rammerne af den almindelige lovgivningsprocedure. EØSU henstiller derfor, at det igen bliver ånden, hvis ikke bogstavet, i den almindelige lovgivningsprocedure, der bliver gældende, således at »triloger« kun anvendes undtagelsesvist. |
| --- | --- |

5.2.

Lissabontraktaten giver Europa-Parlamentet en mere fremtrædende rolle og medlemsstaterne en mere proaktiv funktion, idet Rådet er blevet styrket. I fremtiden vil det imidlertid blive nødvendigt at udvide Europa-Parlamentets kompetencer yderligere, og f.eks. tildele det en større rolle i den europæiske økonomiske styring og i det europæiske semester, og sikre en bedre balance i ansvarsfordelingen og det interinstitutionelle samarbejde mellem de tre institutioner, hvilket vil være garanti for en mere solid EU-metode. I den forbindelse er det især et problem, at der meget hyppigt gøres brug af »triloger« til vedtagelse af retsakter i forbindelse med første- og andenbehandlingen i den almindelige lovgivningsprocedure (18). »Triloger« er i vidt omfang blevet normen, hvilket strider imod de demokratiske principper om gennemsigtighed og ansvarlighed og den balance, der nødvendigvis skal opretholdes mellem de tre institutioner inden for rammerne af den almindelige lovgivningsprocedure. EØSU henstiller derfor, at det igen bliver ånden, hvis ikke bogstavet, i den almindelige lovgivningsprocedure, der bliver gældende, således at »triloger« kun anvendes undtagelsesvist.

18

| 5.3. | Derudover vil også EU-metoden blive anvendt mere effektivt gennem horisontal subsidiaritet. Selv om begrebet horisontal subsidiaritet — ligesom begrebet vertikal subsidiaritet — ikke er udtrykkeligt defineret i traktaterne, sikrer det anerkendelse af den offentlige rolle for private aktører, såsom borgerne og de repræsentative civilsamfundsorganisationer, og deres deltagelse i politikudformnings- og beslutningsprocesser i kraft af disse aktørers særlige høringsfunktion samt af arbejdsmarkedets parters selvstændige lovgivningsmæssige rolle i den europæiske sociale dialog. |
| --- | --- |

5.3.

Derudover vil også EU-metoden blive anvendt mere effektivt gennem horisontal subsidiaritet. Selv om begrebet horisontal subsidiaritet — ligesom begrebet vertikal subsidiaritet — ikke er udtrykkeligt defineret i traktaterne, sikrer det anerkendelse af den offentlige rolle for private aktører, såsom borgerne og de repræsentative civilsamfundsorganisationer, og deres deltagelse i politikudformnings- og beslutningsprocesser i kraft af disse aktørers særlige høringsfunktion samt af arbejdsmarkedets parters selvstændige lovgivningsmæssige rolle i den europæiske sociale dialog.

| 5.4. | I realiteten er der allerede en underforstået anerkendelse af begrebet horisontal subsidiaritet, som undertiden tillige benævnes funktionel subsidiaritet, i traktaterne i artikel 152, 154 og 155 i TEUF, som omhandler den sociale dialog og arbejdsmarkedets parters rolle. |
| --- | --- |

5.4.

I realiteten er der allerede en underforstået anerkendelse af begrebet horisontal subsidiaritet, som undertiden tillige benævnes funktionel subsidiaritet, i traktaterne i artikel 152, 154 og 155 i TEUF, som omhandler den sociale dialog og arbejdsmarkedets parters rolle.

| 5.5. | Også artikel 11 i TEU indeholder princippet om deltagelsesdemokrati som et væsentligt supplement til det repræsentative demokrati, således som det er beskrevet i artikel 10 og 12 i TEU (19), og som udgør grundlaget for demokratiet. Som understreget af EØSU ved flere lejligheder giver artikel 11, stk. 1 og 2, i TEU (20) store muligheder for at udvikle det europæiske demokrati, idet de fastlægger grundlaget for langsigtet etablering af en struktureret civil dialog på EU-niveau til at ledsage den politiske dialog mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.5.

Også artikel 11 i TEU indeholder princippet om deltagelsesdemokrati som et væsentligt supplement til det repræsentative demokrati, således som det er beskrevet i artikel 10 og 12 i TEU (19), og som udgør grundlaget for demokratiet. Som understreget af EØSU ved flere lejligheder giver artikel 11, stk. 1 og 2, i TEU (20) store muligheder for at udvikle det europæiske demokrati, idet de fastlægger grundlaget for langsigtet etablering af en struktureret civil dialog på EU-niveau til at ledsage den politiske dialog mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne.

19

20

| 5.6. | Denne EU-metode bør desuden ledsages af øget »vertikal« subsidiaritet med en styrket rolle for de nationale parlamenter i politikudformningen i EU og et udbygget samarbejde mellem disse og Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

5.6.

Denne EU-metode bør desuden ledsages af øget »vertikal« subsidiaritet med en styrket rolle for de nationale parlamenter i politikudformningen i EU og et udbygget samarbejde mellem disse og Europa-Parlamentet.

| 5.7. | Et vigtigt aspekt er, at ovennævnte allerede er muligt inden for rammerne af de eksisterende traktater. Navnlig hvad angår civil deltagelse, demokrati og ansvarlighed vil der kunne opnås betydelige resultater ved at udvikle EU-politikkerne yderligere og forbedre procedurerne og gennemførelsen. Men som allerede anført i to EØSU-udtalelser (21)
   (22) er det gået trægt med den effektive gennemførelse af bestemmelserne i artikel 11 og med at konkretisere begrebet deltagelsesdemokrati. |
| --- | --- |

5.7.

Et vigtigt aspekt er, at ovennævnte allerede er muligt inden for rammerne af de eksisterende traktater. Navnlig hvad angår civil deltagelse, demokrati og ansvarlighed vil der kunne opnås betydelige resultater ved at udvikle EU-politikkerne yderligere og forbedre procedurerne og gennemførelsen. Men som allerede anført i to EØSU-udtalelser (21)
   (22) er det gået trægt med den effektive gennemførelse af bestemmelserne i artikel 11 og med at konkretisere begrebet deltagelsesdemokrati.

21

22

| 5.8. | Det samme gælder det europæiske borgerinitiativ som beskrevet i artikel 11, stk. 4. Borgerinitiativet burde være et centralt instrument for deltagelsesdemokrati og aktivt borgerskab, men i sin nuværende form er det i det store og hele ineffektivt, og det er nødvendigt med en større revision af dets gennemførelsesbestemmelser. |
| --- | --- |

5.8.

Det samme gælder det europæiske borgerinitiativ som beskrevet i artikel 11, stk. 4. Borgerinitiativet burde være et centralt instrument for deltagelsesdemokrati og aktivt borgerskab, men i sin nuværende form er det i det store og hele ineffektivt, og det er nødvendigt med en større revision af dets gennemførelsesbestemmelser.

| 5.9. | Begrebet »horisontal« subsidiaritet må styrkes og fremover håndhæves på flere politikområder gennem en struktureret civil dialog, f.eks. på områderne miljø og forbrugerbeskyttelse. De repræsentative civilsamfundsorganisationers rolle i de europæiske processer vil således blive udbygget, da de vil få mulighed for at bidrage fuldt ud til de politikområder, som vedrører dem, og dermed give konkret indhold til princippet om deltagelsesdemokrati. For at nå denne målsætning har EØSU — bl.a. som den EU-institution, der repræsenterer det organiserede civilsamfund — en vigtig rolle at spille i at realisere det fulde potentiale i deltagelsesdemokratiet og i at udvikle og styrke den civile dialog i partnerskab med EU-institutionerne. |
| --- | --- |

5.9.

Begrebet »horisontal« subsidiaritet må styrkes og fremover håndhæves på flere politikområder gennem en struktureret civil dialog, f.eks. på områderne miljø og forbrugerbeskyttelse. De repræsentative civilsamfundsorganisationers rolle i de europæiske processer vil således blive udbygget, da de vil få mulighed for at bidrage fuldt ud til de politikområder, som vedrører dem, og dermed give konkret indhold til princippet om deltagelsesdemokrati. For at nå denne målsætning har EØSU — bl.a. som den EU-institution, der repræsenterer det organiserede civilsamfund — en vigtig rolle at spille i at realisere det fulde potentiale i deltagelsesdemokratiet og i at udvikle og styrke den civile dialog i partnerskab med EU-institutionerne.

| 5.10. | Som det organiserede civilsamfunds repræsentant i EU-institutionerne spiller EØSU en trefoldig rolle. Det skal: i) fremme og støtte dialogen mellem de repræsentative civilsamfundsorganisationer og med EU-institutionerne, ii) sikre varig inddragelse af det organiserede civilsamfund i EU's politiske processer og iii) overvåge gennemførelsen af artikel 11 i TEU. |
| --- | --- |

5.10.

Som det organiserede civilsamfunds repræsentant i EU-institutionerne spiller EØSU en trefoldig rolle. Det skal: i) fremme og støtte dialogen mellem de repræsentative civilsamfundsorganisationer og med EU-institutionerne, ii) sikre varig inddragelse af det organiserede civilsamfund i EU's politiske processer og iii) overvåge gennemførelsen af artikel 11 i TEU.

| 5.11. | EØSU har derfor og i kraft af sin rådgivende funktion over for EU-institutionerne (23) mulighed for at fungere fuldt ud som i) katalysator og koordinator for dialog mellem og med civilsamfundsorganisationer, ii) vigtigt forbindelsesled mellem civilsamfundsorganisationer og de beslutningstagende EU-organer og iii) en effektiv bro mellem det nationale niveau og EU-niveauet. Hvis det ender med en revision af traktaterne, vil EØSU bede om, at denne rolle udtrykkeligt anerkendes (24). |
| --- | --- |

5.11.

EØSU har derfor og i kraft af sin rådgivende funktion over for EU-institutionerne (23) mulighed for at fungere fuldt ud som i) katalysator og koordinator for dialog mellem og med civilsamfundsorganisationer, ii) vigtigt forbindelsesled mellem civilsamfundsorganisationer og de beslutningstagende EU-organer og iii) en effektiv bro mellem det nationale niveau og EU-niveauet. Hvis det ender med en revision af traktaterne, vil EØSU bede om, at denne rolle udtrykkeligt anerkendes (24).

23

24

| 5.12. | Relanceringen af dagsordenen for »bedre regulering« afspejler den nye Kommissions ønske om, at der skal lægges stor vægt på evalueringsarbejde med inddragelse af andre institutioner, nationale myndigheder og civilsamfundet i bred forstand i processen. Som et rådgivende organ er EØSU's deltagelse i politikevalueringer fundamental, da den udspringer af udvalgets legitime rolle i EU's institutionelle struktur gående ud på: i) at beskytte de resultater, EU har opnået, for at imødekomme de europæiske borgeres behov og ii) at advare om hindringer for gennemførelsen af EU-politikker og -lovgivning eller eventuelle mangler. |
| --- | --- |

5.12.

Relanceringen af dagsordenen for »bedre regulering« afspejler den nye Kommissions ønske om, at der skal lægges stor vægt på evalueringsarbejde med inddragelse af andre institutioner, nationale myndigheder og civilsamfundet i bred forstand i processen. Som et rådgivende organ er EØSU's deltagelse i politikevalueringer fundamental, da den udspringer af udvalgets legitime rolle i EU's institutionelle struktur gående ud på: i) at beskytte de resultater, EU har opnået, for at imødekomme de europæiske borgeres behov og ii) at advare om hindringer for gennemførelsen af EU-politikker og -lovgivning eller eventuelle mangler.

| 5.13. | Som følge af den rolle, EØSU er tillagt i medfør af artikel 13, stk. 4, i TEU, anerkendes i såvel EØSU's samarbejdsprotokol med Kommissionen af 22. februar 2012 som EØSU's samarbejdsaftale med Europa-Parlamentet af 5. februar 2014 den betydelige merværdi, EØSU kan bidrage med til »bedre regulering« i form af input fra civilsamfundet på alle stadier af den politiske cyklus i EU (25). EØSU beder derfor om en klar anerkendelse af dets institutionelle rolle i en eventuel fremtidig revision af den interinstitutionelle aftale om bedre regulering (26). |
| --- | --- |

5.13.

Som følge af den rolle, EØSU er tillagt i medfør af artikel 13, stk. 4, i TEU, anerkendes i såvel EØSU's samarbejdsprotokol med Kommissionen af 22. februar 2012 som EØSU's samarbejdsaftale med Europa-Parlamentet af 5. februar 2014 den betydelige merværdi, EØSU kan bidrage med til »bedre regulering« i form af input fra civilsamfundet på alle stadier af den politiske cyklus i EU (25). EØSU beder derfor om en klar anerkendelse af dets institutionelle rolle i en eventuel fremtidig revision af den interinstitutionelle aftale om bedre regulering (26).

25

26

| 5.14. | For at kunne yde et effektivt bidrag i ovennævnte henseende bør EØSU udnytte sit fulde potentiale og styrke sin egen rolle, drifts- og arbejdsmetoder samt de operationelle forbindelser til de største europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk. EØSU er desuden i gang med at øge relevansen af sit arbejde ved at fokusere mere på klynger af EU's prioriterede politikker med udgangspunkt i den rådgivende funktion, det er tildelt i medfør af traktaterne. |
| --- | --- |

5.14.

For at kunne yde et effektivt bidrag i ovennævnte henseende bør EØSU udnytte sit fulde potentiale og styrke sin egen rolle, drifts- og arbejdsmetoder samt de operationelle forbindelser til de største europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk. EØSU er desuden i gang med at øge relevansen af sit arbejde ved at fokusere mere på klynger af EU's prioriterede politikker med udgangspunkt i den rådgivende funktion, det er tildelt i medfør af traktaterne.

| 5.15. | Det vil sætte EØSU i stand til at yde et væsentligt bidrag til videreudvikling af potentialet i Lissabontraktaten inden for politikområder, der direkte berører borgerne, og til at identificere eventuelle mangler, som kræver, at de pågældende politikker ændres eller justeres, så de bedre imødekommer borgernes behov. |
| --- | --- |

5.15.

Det vil sætte EØSU i stand til at yde et væsentligt bidrag til videreudvikling af potentialet i Lissabontraktaten inden for politikområder, der direkte berører borgerne, og til at identificere eventuelle mangler, som kræver, at de pågældende politikker ændres eller justeres, så de bedre imødekommer borgernes behov.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Civilsamfundsorganisationer kan defineres som alle organisatoriske strukturer, hvis medlemmer har målsætninger og ansvar af almen interesse, og som fungerer som mæglere mellem de offentlige myndigheder og befolkningen.

1

Se udtalelserne Det organiserede civilsamfunds opgaver og bidrag i det europæiske samarbejde af 22. september 1999 (EFT C 329 af 17.11.1999, s. 30) og Det organiserede civilsamfund og nye styreformer i EU — ØSU's bidrag til udarbejdelse af hvidbogen af 25. april 2001 (EUT C 193 af 10.7.2001, s. 117).

Det organiserede civilsamfunds opgaver og bidrag i det europæiske samarbejde

Det organiserede civilsamfund og nye styreformer i EU — ØSU's bidrag til udarbejdelse af hvidbogen

(2)  Se artikel 300, stk. 4, i TEUF.

2

(3)  Se artikel 1 i EU-traktaten.

3

(4)  Se artikel 5, stk. 1, i EU-traktaten.

4

(5)  Tale af Herman Van Rompuy under overskriften »Er der behov for en ny pagt for Europa?«, Bruxelles, 17. juni 2015.

5

http://www.newpactforeurope.eu/documents/eventsdocs/speech.vanrompuy.17june2015.pdf

(6)  Afsnit I-IV i TEUF.

6

(7)  Udtalelse om Endelig gennemførelse af ØMU en — skattepolitikkens rolle af 10. december 2014 (EUT C 230 af 14.7.2015, s. 24).

7

Endelig gennemførelse af ØMU en — skattepolitikkens rolle

(8)  Udtalelse om Fremskridt i gennemførelsen af Europa 2020-strategien og realiseringen af målsætningerne deri inden 2020 af 19. februar 2015 (EUT C 251 af 31.7.2015, s. 19).

8

Fremskridt i gennemførelsen af Europa 2020-strategien og realiseringen af målsætningerne deri inden 2020

(9)  Udtalelse om Ændret forslag til Rådets afgørelse om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (COM(2011) 739 final — 2011/0183 (CNS)) og Ændret forslag til Rådets forordning om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (COM(2011) 740 final — 2011/0184 (APP)) af 29. marts 2012 (EUT C 181 af 21.6.2012, s. 45).

9

Ændret forslag til Rådets afgørelse om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (COM(2011) 739 final — 2011/0183 (CNS))

Ændret forslag til Rådets forordning om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter (COM(2011) 740 final — 2011/0184 (APP))

(10)  Udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen — Strategi for Den Europæiske Unions effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder af 21. september 2011 (EUT C 376 af 22.12.2011, s. 74).

10

Meddelelse fra Kommissionen — Strategi for Den Europæiske Unions effektive gennemførelse af chartret om grundlæggende rettigheder

(11)  I tilfælde af en revision af traktaterne har EØSU allerede foreslået en protokol om sociale fremskridt.

11

Udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen — Akten for det indre marked II — Sammen om fornyet vækst af 17. januar 2013 (EUT C 76 af 14.3.2013, s. 24).

Meddelelse fra Kommissionen — Akten for det indre marked II — Sammen om fornyet vækst

(12)  Udtalelser om EU's indvandringspolitik af 11. september 2014 (EUT C 458 af 19.12.2014, s. 7), om EU's indvandringspolitik og forholdet til tredjelande af 9. juli 2014 (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 1) og om EU's nye udenrigs- og sikkerhedspolitik og civilsamfundets rolle af 27. oktober 2011 (EUT C 24 af 28.1.2012, s. 56).

12

EU's indvandringspolitik

EU's indvandringspolitik og forholdet til tredjelande

EU's nye udenrigs- og sikkerhedspolitik og civilsamfundets rolle

(13)  Punkt 27 i konklusionerne.

13

(14)  Udtalelse om Endelig gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs forslag til EU's næste lovgivningsperiode af 9. juli 2014 (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 10).

14

Endelig gennemførelse af Den Økonomiske og Monetære Union — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs forslag til EU's næste lovgivningsperiode

(15)  Udtalelser om Den sociale dimension af Den Europæiske Økonomiske og Monetære Union af 22. maj 2013 (EUT C 271 af 19.9.2013, s. 1) og om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Styrkelse af Den Økonomiske og Monetære Unions sociale dimension af 17. oktober 2013 (EUT C 67 af 6.3.2014, s. 122).

15

Den sociale dimension af Den Europæiske Økonomiske og Monetære Union

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Styrkelse af Den Økonomiske og Monetære Unions sociale dimension

(16)  Udtalelse om Fuldførelse af ØMU'en: den politiske søjle af 27. maj 2015 (ECO/376) (EUT C 332 af 8.10.2015, s. 8).

16

Fuldførelse af ØMU'en: den politiske søjle

(17)  http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/5-presidents-report_da.pdf

17

(18)  Bestemmelsen om »triloger« findes i den fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 13. juni 2007 om den praktiske gennemførelse af den fælles beslutningsprocedure (Artikel 251 i EF-traktaten) (EUT C 145 af 30.6.2007, s. 5).

18

den praktiske gennemførelse af den fælles beslutningsprocedure (Artikel 251 i EF-traktaten)

(19)  Om de nationale parlamenters, henholdsvis Europa-Parlamentets rolle.

19

(20)  Af artikel 11, stk. 1 og 2, fremgår det, at:

20

»Institutionerne giver på passende måder borgere og repræsentative sammenslutninger mulighed for at give udtryk for deres opfattelser angående alle Unionens arbejdsområder og for at diskutere dem offentligt.«

»Institutionerne fører en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med de repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet.«

(21)  Udtalelse om Principper, procedurer og foranstaltninger for gennemførelsen af Lissabontraktatens artikel 11, stk. 1 og 2, af 14. november 2012 (EUT C 11 af 15.1.2013, s. 8).

21

Principper, procedurer og foranstaltninger for gennemførelsen af Lissabontraktatens artikel 11, stk. 1 og 2

(22)  Udtalelse om Evaluering af Kommissionens høring af interessenter af 2. juli 2015 (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 57).

22

Evaluering af Kommissionens høring af interessenter

(23)  I EU-traktatens artikel 13, stk. 4, om EU's institutioner anføres det, at »Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen bistås af et økonomisk og socialt udvalg og et regionsudvalg med rådgivende funktioner«.

23

(24)  Et forslag, som udvalget allerede fremlagde for Det Europæiske Råd i en udtalelse fra 2006 under tænkepausen, der fulgte i kølvandet på den fejlslagne ratificering af forfatningstraktaten.

24

Se udtalelsen om Bidrag til Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. juni 2006 — Tænkepausen af 17. maj 2006 (EUT C 195 af 18.8.2006, s. 64).

Bidrag til Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. juni 2006 — Tænkepausen

(25)  Af artikel 18 i samarbejdsprotokollen mellem Kommission og EØSU fremgår det, at »Udvalget bidrager til evalueringen af gennemførelsen af EU-lovgivning, navnlig i relation til de horisontale bestemmelser i EUF-traktatens artikel 8-12«.

25

I henhold til samarbejdsaftalen med Europa-Parlamentet skal EØSU systematisk forelægge Parlamentet »evalueringer af EU-lovgivningens virkning« og »information og relevant materiale fra civilsamfundet om, hvordan den eksisterende lovgivning og de eksisterende udgiftsprogrammer rent faktisk virker, og hvilke problemer der skal tages op, når EU-lovgivning og -politik udformes og ændres«.

(26)  Udtalelse om Delegerede retsakter af 16. september 2015 (se side 145 i denne EUT).

26

Delegerede retsakter

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

EØSU's 510. plenarforsamling den 16. og 17. september 2015

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/192 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/192

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Bedre regulering for bedre resultater — En EU-dagsorden

(COM(2015) 215 final)

(2016/C 013/28)

| Ordfører: | Bernd DITTMANN |
| --- | --- |

Ordfører:

Bernd DITTMANN

Kommissionen besluttede den 1. juni 2015 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Bedre regulering for bedre resultater — En EU-dagsorden«

[COM(2015) 215 final].

Det forberedende arbejde henvistes til underudvalget »Bedre regulering«, der blev indsat i henhold til forretningsordenens artikel 19, og som vedtog sin udtalelse den 2. september 2015 med enstemmighed.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 174 stemmer for, 3 imod og 9 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Bedre, mere intelligent regulering er en fælles opgave for alle EU-institutioner og medlemsstaterne, hvor styrkelsen af EU-reguleringens kvalitet til gavn for borgere, virksomheder, forbrugere og arbejdstagere udgør det prioriterede mål. Bedre regulering står dog ikke i stedet for politiske beslutninger. Bedre regulering er en proces, der løbende arbejdes videre på. Der er allerede opnået en del i den kontekst, men der er stadig et forbedringspotentiale. |
| --- | --- |

1.1.

Bedre, mere intelligent regulering er en fælles opgave for alle EU-institutioner og medlemsstaterne, hvor styrkelsen af EU-reguleringens kvalitet til gavn for borgere, virksomheder, forbrugere og arbejdstagere udgør det prioriterede mål. Bedre regulering står dog ikke i stedet for politiske beslutninger. Bedre regulering er en proces, der løbende arbejdes videre på. Der er allerede opnået en del i den kontekst, men der er stadig et forbedringspotentiale.

| 1.2. | EØSU har i lang tid beskæftiget sig med emnet bedre regulering, hvilket kan ses i oversigten over de vigtigste udtalelser om bedre regulering (1). Udvalget påtager sig således et særligt ansvar for understøttelsen og accepten af EU-lovgivning og bedre regulering i civilsamfundet. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU har i lang tid beskæftiget sig med emnet bedre regulering, hvilket kan ses i oversigten over de vigtigste udtalelser om bedre regulering (1). Udvalget påtager sig således et særligt ansvar for understøttelsen og accepten af EU-lovgivning og bedre regulering i civilsamfundet.

| 1.3. | EØSU fastslår, at der ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til udvalget i forbindelse med dagsordenen for bedre regulering set i lyset af den rolle og funktion, der er tildelt udvalget i EU-traktaterne og samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet. Udvalget opfordrer til, at EU’s rådgivende organer inddrages i den interinstitutionelle aftale (IIA). |
| --- | --- |

1.3.

EØSU fastslår, at der ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til udvalget i forbindelse med dagsordenen for bedre regulering set i lyset af den rolle og funktion, der er tildelt udvalget i EU-traktaterne og samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet. Udvalget opfordrer til, at EU’s rådgivende organer inddrages i den interinstitutionelle aftale (IIA).

| 1.4. | EØSU går ind for en vidtgående inddragelse af interessenter via høringer i hele livscyklussen for en politisk foranstaltning og henviser i den forbindelse til EØSU's udtalelse om evaluering af høringsretningslinjerne. Udvalget ønsker at understrege, at det anser det rigtige valg af målgruppe og hensyntagen til interessenternes repræsentativitet for at være væsentlige aspekter ved bedre regulering, der kan forbedres. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU går ind for en vidtgående inddragelse af interessenter via høringer i hele livscyklussen for en politisk foranstaltning og henviser i den forbindelse til EØSU's udtalelse om evaluering af høringsretningslinjerne. Udvalget ønsker at understrege, at det anser det rigtige valg af målgruppe og hensyntagen til interessenternes repræsentativitet for at være væsentlige aspekter ved bedre regulering, der kan forbedres.

| 1.5. | Ved udvælgelsen af eksperter til Udvalget for Forskriftskontrol, REFIT-platformen og alle øvrige organer, til høringer, workshops og andre situationer skal der efter EØSU's opfattelse sikres den størst mulige uafhængighed, upartiskhed og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

1.5.

Ved udvælgelsen af eksperter til Udvalget for Forskriftskontrol, REFIT-platformen og alle øvrige organer, til høringer, workshops og andre situationer skal der efter EØSU's opfattelse sikres den størst mulige uafhængighed, upartiskhed og gennemsigtighed.

| 1.6. | EØSU opfordrer til, at selv- og samregulering inddrages i den interinstitutionelle aftale og overvejes på lige fod med lovgivningsmæssige foranstaltninger ved løsningen af politiske problemstillinger. |
| --- | --- |

1.6.

EØSU opfordrer til, at selv- og samregulering inddrages i den interinstitutionelle aftale og overvejes på lige fod med lovgivningsmæssige foranstaltninger ved løsningen af politiske problemstillinger.

| 1.7. | EØSU opfordrer til kun at anvende uformelle trepartsmøder i tilfælde af særlige nødsituationer og vedtage størstedelen af lovgivningen i henhold til den normale lovgivningsprocedure. |
| --- | --- |

1.7.

EØSU opfordrer til kun at anvende uformelle trepartsmøder i tilfælde af særlige nødsituationer og vedtage størstedelen af lovgivningen i henhold til den normale lovgivningsprocedure.

| 1.8. | EØSU opfordrer til, at Kommissionen øger sit fokus på manglerne ved medlemsstaternes implementering og gennemførelse af EU-lovgivning og opfordrer til, at der anvendes forordninger frem for direktiver. |
| --- | --- |

1.8.

EØSU opfordrer til, at Kommissionen øger sit fokus på manglerne ved medlemsstaternes implementering og gennemførelse af EU-lovgivning og opfordrer til, at der anvendes forordninger frem for direktiver.

2.   Dagsordenen for bedre regulering — en generel vurdering

| 2.1. | EØSU er overbevist om, at foranstaltninger og instrumenter inden for bedre regulering bør bidrage til en styrkelse af EU-retsakternes kvalitet og effektivitet og skabelsen af enkle, forståelige og konsistente regler. Resultatet heraf bliver en bedre gennemførelse af målene i EU-traktaterne og især et stærkere og mere gennemført indre marked i EU samt en merværdi for borgerne, virksomhederne, forbrugerne og arbejdstagerne i Europa. |
| --- | --- |

2.1.

EØSU er overbevist om, at foranstaltninger og instrumenter inden for bedre regulering bør bidrage til en styrkelse af EU-retsakternes kvalitet og effektivitet og skabelsen af enkle, forståelige og konsistente regler. Resultatet heraf bliver en bedre gennemførelse af målene i EU-traktaterne og især et stærkere og mere gennemført indre marked i EU samt en merværdi for borgerne, virksomhederne, forbrugerne og arbejdstagerne i Europa.

| 2.2. | Europa udgør et fælles retligt område, der skal sikre gode, pålidelige juridiske rammer, der kan gennemføres. Konceptet for bedre regulering, hvis fokus både skal være rettet mod ex ante-foranstaltninger på EU-niveau og en konsekvent implementering og gennemførelse af EU-lovgivning i medlemsstaterne, og som inddrager foranstaltninger til bedre regulering i hele en retsakts samlede livscyklus (2), bliver et værdifuldt bidrag til den europæiske integration og for borgerne, hvis der ikke alene indføres nye teknokratiske procedurer og instrumenter, men alle EU-institutioner og -medlemsstater også yder en indsats for at skabe en kultur for bedre regulering. |
| --- | --- |

2.2.

Europa udgør et fælles retligt område, der skal sikre gode, pålidelige juridiske rammer, der kan gennemføres. Konceptet for bedre regulering, hvis fokus både skal være rettet mod ex ante-foranstaltninger på EU-niveau og en konsekvent implementering og gennemførelse af EU-lovgivning i medlemsstaterne, og som inddrager foranstaltninger til bedre regulering i hele en retsakts samlede livscyklus (2), bliver et værdifuldt bidrag til den europæiske integration og for borgerne, hvis der ikke alene indføres nye teknokratiske procedurer og instrumenter, men alle EU-institutioner og -medlemsstater også yder en indsats for at skabe en kultur for bedre regulering.

| 2.3. | Kommissionen præsenterer sin meddelelse og de tilhørende dokumenter som en ny start. Forslagene må uden tvivl betegnes som ambitiøse. Udvalget bemærker dog også, at bedre regulering ikke er et nyt område. Det har været diskuteret i mange år og undergår en videreudvikling. De forbedringer, der er sket på området, har bidraget til, at EU-lovgivningen grundlæggende har en høj kvalitet, hvilket er til gavn for borgerne, virksomhederne, forbrugerne og arbejdstagerne i Europa. EØSU mener, at mekanismerne og de etablerede procedurer på EU-niveau fungerer godt sammenlignet med de nationale lovgivere eller set i et internationalt perspektiv, hvilket sikrer en regulering af høj kvalitet (3). Der er dog stadig et forbedringspotentiale, hvilket vil fremgå af denne udtalelse. EØSU anerkender dog, at der allerede er sket meget og opnået en del ved hjælp af bedre regulering. |
| --- | --- |

2.3.

Kommissionen præsenterer sin meddelelse og de tilhørende dokumenter som en ny start. Forslagene må uden tvivl betegnes som ambitiøse. Udvalget bemærker dog også, at bedre regulering ikke er et nyt område. Det har været diskuteret i mange år og undergår en videreudvikling. De forbedringer, der er sket på området, har bidraget til, at EU-lovgivningen grundlæggende har en høj kvalitet, hvilket er til gavn for borgerne, virksomhederne, forbrugerne og arbejdstagerne i Europa. EØSU mener, at mekanismerne og de etablerede procedurer på EU-niveau fungerer godt sammenlignet med de nationale lovgivere eller set i et internationalt perspektiv, hvilket sikrer en regulering af høj kvalitet (3). Der er dog stadig et forbedringspotentiale, hvilket vil fremgå af denne udtalelse. EØSU anerkender dog, at der allerede er sket meget og opnået en del ved hjælp af bedre regulering.

| 2.4. | EØSU understreger på baggrund af den tiltagende kritik af konceptet for bedre regulering, at spørgsmålet efter udvalgets opfattelse ikke går på »mere« eller »mindre« regulering i EU eller en deregulering af specifikke politiske områder eller en underminering af andre prioriterede områder og dermed en anfægtelse af de værdier, EU står for, nemlig social sikring, miljøbeskyttelse og grundlæggende rettigheder (4). Bedre regulering fungerer helt overordnet som hjælpemiddel til sikring af en effektiv gennemførelse af politiske mål med udgangspunkt i et evidensbaseret grundlag i lyset af førnævnte værdier uden at begrænse miljørettigheder, forbrugerrettigheder og sociale standarder eller forårsage en kompetenceforskydning institutionerne imellem som følge af oprettelsen af organer. Bedre regulering kan og må ikke stå i stedet for politiske beslutninger. |
| --- | --- |

2.4.

EØSU understreger på baggrund af den tiltagende kritik af konceptet for bedre regulering, at spørgsmålet efter udvalgets opfattelse ikke går på »mere« eller »mindre« regulering i EU eller en deregulering af specifikke politiske områder eller en underminering af andre prioriterede områder og dermed en anfægtelse af de værdier, EU står for, nemlig social sikring, miljøbeskyttelse og grundlæggende rettigheder (4). Bedre regulering fungerer helt overordnet som hjælpemiddel til sikring af en effektiv gennemførelse af politiske mål med udgangspunkt i et evidensbaseret grundlag i lyset af førnævnte værdier uden at begrænse miljørettigheder, forbrugerrettigheder og sociale standarder eller forårsage en kompetenceforskydning institutionerne imellem som følge af oprettelsen af organer. Bedre regulering kan og må ikke stå i stedet for politiske beslutninger.

| 2.5. | EØSU spiller en aktiv rolle i forbindelse med den demokratiske udformning og gennemførelse af EU-lovgivningen. EØSU har i årevis beskæftiget sig indgående med emnet bedre regulering, og udvalget har udarbejdet en række udtalelser med konkrete anbefalinger til konceptets videreudvikling. Der findes en oversigt over disse anbefalinger (5). Denne oversigt skal bruges som incitament til og idégrundlag for den fortsatte styrkelse af dagsordenen for bedre regulering. Det viser, at EØSU har et særligt ansvar i forbindelse med understøttelsen og accepten af målene for bedre regulering i civilsamfundet. Udvalget er i dag fortsat indstillet på at bidrage til en gennemsigtig, demokratisk og konsistent bedre regulering. |
| --- | --- |

2.5.

EØSU spiller en aktiv rolle i forbindelse med den demokratiske udformning og gennemførelse af EU-lovgivningen. EØSU har i årevis beskæftiget sig indgående med emnet bedre regulering, og udvalget har udarbejdet en række udtalelser med konkrete anbefalinger til konceptets videreudvikling. Der findes en oversigt over disse anbefalinger (5). Denne oversigt skal bruges som incitament til og idégrundlag for den fortsatte styrkelse af dagsordenen for bedre regulering. Det viser, at EØSU har et særligt ansvar i forbindelse med understøttelsen og accepten af målene for bedre regulering i civilsamfundet. Udvalget er i dag fortsat indstillet på at bidrage til en gennemsigtig, demokratisk og konsistent bedre regulering.

| 2.6. | EØSU beklager, at Kommissionens meddelelse og den samlede pakke for bedre regulering ikke tager behørigt højde for den rolle, funktion og repræsentativitet, EØSU har fået tildelt i traktaterne, og at der dermed ligger et uudnyttet potentiale gemt i medlemmernes ekspertise og sagkundskab og i forhold til EØSU's opgaver. EØSU er udelukkende blevet inddraget i den aktuelle dagsorden for bedre regulering inden for rammerne af REFIT-platformen (ex post-område). Denne inddragelse afspejler ikke i tilstrækkelig grad udvalgets opgaver og ansvar inden for styrkelse af institutionernes demokratiske legitimitet og effektivitet. |
| --- | --- |

2.6.

EØSU beklager, at Kommissionens meddelelse og den samlede pakke for bedre regulering ikke tager behørigt højde for den rolle, funktion og repræsentativitet, EØSU har fået tildelt i traktaterne, og at der dermed ligger et uudnyttet potentiale gemt i medlemmernes ekspertise og sagkundskab og i forhold til EØSU's opgaver. EØSU er udelukkende blevet inddraget i den aktuelle dagsorden for bedre regulering inden for rammerne af REFIT-platformen (ex post-område). Denne inddragelse afspejler ikke i tilstrækkelig grad udvalgets opgaver og ansvar inden for styrkelse af institutionernes demokratiske legitimitet og effektivitet.

| 2.7. | EØSU anmoder derfor om at blive inddraget i dagsordenen for bedre regulering på passende vis. Denne udtalelse indeholder forslag til, hvordan og hvor EØSU bør inddrages. |
| --- | --- |

2.7.

EØSU anmoder derfor om at blive inddraget i dagsordenen for bedre regulering på passende vis. Denne udtalelse indeholder forslag til, hvordan og hvor EØSU bør inddrages.

3.   Interinstitutionel aftale — På vej mod en fælles kultur for bedre regulering

| 3.1. | Kommissionens meddelelse drejer sig bl.a. om de planlagte foranstaltninger inden for rammerne af IIA. EØSU mener, at forslaget om en IIA udgør et af kerneelementerne i dagsordenen for bedre regulering. Kommissionen skal støttes i den vedvarende videreudvikling af målene for bedre regulering under inddragelse af hele civilsamfundet. Dette kræver dog især støtte fra de lovgivende organer, nemlig Rådet og Europa-Parlamentet. Forslaget om en IIA er ambitiøst, og det vil kun kunne gennemføres, hvis alle institutioner entydigt tilslutter sig målene for og indholdet i bedre regulering, og forslagene i IIA finder anvendelse på en konsekvent måde i henhold til EU-traktaterne. Det ville være et stort tilbageskridt, hvis forhandlingerne mislykkes — også set i lyset af IIA-forpligtelserne fra 2003. |
| --- | --- |

3.1.

Kommissionens meddelelse drejer sig bl.a. om de planlagte foranstaltninger inden for rammerne af IIA. EØSU mener, at forslaget om en IIA udgør et af kerneelementerne i dagsordenen for bedre regulering. Kommissionen skal støttes i den vedvarende videreudvikling af målene for bedre regulering under inddragelse af hele civilsamfundet. Dette kræver dog især støtte fra de lovgivende organer, nemlig Rådet og Europa-Parlamentet. Forslaget om en IIA er ambitiøst, og det vil kun kunne gennemføres, hvis alle institutioner entydigt tilslutter sig målene for og indholdet i bedre regulering, og forslagene i IIA finder anvendelse på en konsekvent måde i henhold til EU-traktaterne. Det ville være et stort tilbageskridt, hvis forhandlingerne mislykkes — også set i lyset af IIA-forpligtelserne fra 2003.

| 3.2. | Selv om Europa-Parlamentet har anerkendt EØSU's rolle og betydning (6), bliver EØSU og Regionsudvalget, eller den rolle og funktion i aftalen de har fået tildelt i henhold til traktaterne, ikke nævnt noget sted i IIA. Dette kan ikke accepteres. |
| --- | --- |

3.2.

Selv om Europa-Parlamentet har anerkendt EØSU's rolle og betydning (6), bliver EØSU og Regionsudvalget, eller den rolle og funktion i aftalen de har fået tildelt i henhold til traktaterne, ikke nævnt noget sted i IIA. Dette kan ikke accepteres.

| 3.3. | Under forudsætning af at EØSU høres rettidigt af Kommissionen, er udvalget rede til at støtte EU-institutionernes foranstaltninger til bedre regulering, udvikle nye idéer, tage udførligt stilling til planlagte tiltag inden for rammerne af sine kompetencer, sikre tiltagenes høje kvalitet, og i givet fald følge op på EU-initiativer eller fungere som testorgan for planlagte initiativer. |
| --- | --- |

3.3.

Under forudsætning af at EØSU høres rettidigt af Kommissionen, er udvalget rede til at støtte EU-institutionernes foranstaltninger til bedre regulering, udvikle nye idéer, tage udførligt stilling til planlagte tiltag inden for rammerne af sine kompetencer, sikre tiltagenes høje kvalitet, og i givet fald følge op på EU-initiativer eller fungere som testorgan for planlagte initiativer.

| 3.4. | EØSU opfordrer derfor til, at de to rådgivende EU-institutioner inddrages i IIA i forbindelse med de foranstaltninger til bedre regulering, de har fået betroet i EU-traktaterne og samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

3.4.

EØSU opfordrer derfor til, at de to rådgivende EU-institutioner inddrages i IIA i forbindelse med de foranstaltninger til bedre regulering, de har fået betroet i EU-traktaterne og samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet.

| 3.5. | Det konkrete materielle indhold i IIA vil blive vurderet i en initiativudtalelse efter Rådets og Europa-Parlamentets godkendelse. |
| --- | --- |

3.5.

Det konkrete materielle indhold i IIA vil blive vurderet i en initiativudtalelse efter Rådets og Europa-Parlamentets godkendelse.

4.   Vurdering af meddelelsen om dagsordenen for en bedre regulering

4.1.   
  Ændring af arbejdsmåden på europæisk plan

| 4.1.1. | Kommissionens mål med den nye interne struktur og udformningen af foranstaltninger forbundet med de politiske retningslinjer, oprettelsen af et konsistent arbejdsprogram på EU-niveau og den styrkede interaktion med institutionerne er bedre regulering og bedre resultater. |
| --- | --- |

4.1.1.

Kommissionens mål med den nye interne struktur og udformningen af foranstaltninger forbundet med de politiske retningslinjer, oprettelsen af et konsistent arbejdsprogram på EU-niveau og den styrkede interaktion med institutionerne er bedre regulering og bedre resultater.

| 4.1.2. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen indgår i en struktureret udveksling om det årlige arbejdsprogram og den flerårige programmering med Rådet og Europa-Parlamentet og hører EØSU inden offentliggørelsen af det årlige arbejdsprogram, hvilket er i overensstemmelse med samarbejdsaftalen. Udvekslingen bør finde sted fordelt over hele programmeringscyklussen og sikre synergieffekter gennem en regelmæssig dialog mellem EØSU, Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet ved at kunne overvåge arbejdsprogrammets foranstaltninger på målrettet vis — også efter godkendelsen heraf — og forbedre det generelle samarbejde. EØSU opfordrer til en planlægning af nye initiativer og prioriteter, der skal ses i lyset af, og som tager højde for eksisterende strategier og integrationsplaner (herunder Europa 2020-strategien, det årlige vækstprogram og det europæiske semester/landespecifikke anbefalinger) og indeholder detaljeret information om, hvordan de planlagte foranstaltninger indlejres i de eksisterende strategier og afspejler målene heri. Herved undgår man, at bestemte politiske områder og mål vægtes enten højere eller lavere end eksisterende strategier. |
| --- | --- |

4.1.2.

EØSU glæder sig over, at Kommissionen indgår i en struktureret udveksling om det årlige arbejdsprogram og den flerårige programmering med Rådet og Europa-Parlamentet og hører EØSU inden offentliggørelsen af det årlige arbejdsprogram, hvilket er i overensstemmelse med samarbejdsaftalen. Udvekslingen bør finde sted fordelt over hele programmeringscyklussen og sikre synergieffekter gennem en regelmæssig dialog mellem EØSU, Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet ved at kunne overvåge arbejdsprogrammets foranstaltninger på målrettet vis — også efter godkendelsen heraf — og forbedre det generelle samarbejde. EØSU opfordrer til en planlægning af nye initiativer og prioriteter, der skal ses i lyset af, og som tager højde for eksisterende strategier og integrationsplaner (herunder Europa 2020-strategien, det årlige vækstprogram og det europæiske semester/landespecifikke anbefalinger) og indeholder detaljeret information om, hvordan de planlagte foranstaltninger indlejres i de eksisterende strategier og afspejler målene heri. Herved undgår man, at bestemte politiske områder og mål vægtes enten højere eller lavere end eksisterende strategier.

4.2.   
  Bedre høring, mere åbenhed og gennemsigtighed

| 4.2.1. | Kommissionen har planer om at inddrage interesserede parter under hele en politisk foranstaltnings livscyklus gennem høringer. Der skal finde en høring sted af de interesserede parter i forbindelse med køreplaner, konsekvensvurderinger i den indledende fase, retsakter som vedtaget af kommissærkollegiet, ex post-evalueringer og kvalitetskontroller samt udkast til delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Derudover skal begrundelserne for retsakterne styrkes. |
| --- | --- |

4.2.1.

Kommissionen har planer om at inddrage interesserede parter under hele en politisk foranstaltnings livscyklus gennem høringer. Der skal finde en høring sted af de interesserede parter i forbindelse med køreplaner, konsekvensvurderinger i den indledende fase, retsakter som vedtaget af kommissærkollegiet, ex post-evalueringer og kvalitetskontroller samt udkast til delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Derudover skal begrundelserne for retsakterne styrkes.

| 4.2.2. | EØSU glæder sig generelt over målet om en større gennemsigtighed og en øget inddragelse af interesserede parter i forbindelse med hele en retsakts livscyklus. EØSU har hele vejen igennem fremhævet, hvor vigtig en intens høring af alle berørte kredse er (7), idet en omfattende høring af interesserede parter kan bidrage til reguleringens kvalitet og egnethed, således at der kan sikres en balance mellem opnåelsen af de politiske mål på den ene side og en administrativ forenkling på den anden side. En bedre høring vil øge bevidstheden og på den måde forbedre anvendelsen (8). |
| --- | --- |

4.2.2.

EØSU glæder sig generelt over målet om en større gennemsigtighed og en øget inddragelse af interesserede parter i forbindelse med hele en retsakts livscyklus. EØSU har hele vejen igennem fremhævet, hvor vigtig en intens høring af alle berørte kredse er (7), idet en omfattende høring af interesserede parter kan bidrage til reguleringens kvalitet og egnethed, således at der kan sikres en balance mellem opnåelsen af de politiske mål på den ene side og en administrativ forenkling på den anden side. En bedre høring vil øge bevidstheden og på den måde forbedre anvendelsen (8).

| 4.2.3. | EØSU fremlagde først i juli 2015 i en udtalelse om evalueringen af høringerne af interesserede parter (9) forslag til forbedrede muligheder for høring af interesserede parter. Inden for rammerne af nærværende udtalelse henvises der til hele denne udtalelse. EØSU anerkender for så vidt, at retningslinjerne samlet set indeholder en række gode målsætninger for gennemførelse af høringer af høj kvalitet. Førnævnte udtalelse viser dog tydeligt, at der stadigvæk findes en del (også aktuelle) tilfælde, hvor de nye retningslinjer ikke finder konsekvent anvendelse hos Kommissionens kompetente tjenestegrene. EØSU kræver derfor, at det i Kommissionen skal være obligatorisk at anvende retningslinjerne som kvalitetsstandarder for høringer af interesserede parter. |
| --- | --- |

4.2.3.

EØSU fremlagde først i juli 2015 i en udtalelse om evalueringen af høringerne af interesserede parter (9) forslag til forbedrede muligheder for høring af interesserede parter. Inden for rammerne af nærværende udtalelse henvises der til hele denne udtalelse. EØSU anerkender for så vidt, at retningslinjerne samlet set indeholder en række gode målsætninger for gennemførelse af høringer af høj kvalitet. Førnævnte udtalelse viser dog tydeligt, at der stadigvæk findes en del (også aktuelle) tilfælde, hvor de nye retningslinjer ikke finder konsekvent anvendelse hos Kommissionens kompetente tjenestegrene. EØSU kræver derfor, at det i Kommissionen skal være obligatorisk at anvende retningslinjerne som kvalitetsstandarder for høringer af interesserede parter.

| 4.2.4. | En hensigtsmæssig fastlæggelse af målgruppen for høringen er afgørende for at indhente de nødvendige oplysninger. EØSU kunne, inden for rammerne af sine kompetencer og i konstruktivt samarbejde med de berørte organisationer og Kommissionen, hjælpe med identifikationen af repræsentative organisationer i de fastlagte målgrupper (10). De styrkede høringsmekanismer for interesserede parter betyder, at EØSU finder det nødvendigt at sikre gennemsigtighed ved udvælgelsen af eksperter i organer, ved konferencer, workshopper osv. På samme måde skal der tages større hensyn til de interesserede parters repræsentativitet, og der skal finde en kvalitativ og kvantitativ vægtning sted i forbindelse med resultatevalueringen — alt efter hvorvidt en reaktion stammer fra en enkeltperson eller en repræsentativ organisation i civilsamfundet. Tilbagemeldinger fra en organisation bør således vægtes forholdsmæssigt højere. |
| --- | --- |

4.2.4.

En hensigtsmæssig fastlæggelse af målgruppen for høringen er afgørende for at indhente de nødvendige oplysninger. EØSU kunne, inden for rammerne af sine kompetencer og i konstruktivt samarbejde med de berørte organisationer og Kommissionen, hjælpe med identifikationen af repræsentative organisationer i de fastlagte målgrupper (10). De styrkede høringsmekanismer for interesserede parter betyder, at EØSU finder det nødvendigt at sikre gennemsigtighed ved udvælgelsen af eksperter i organer, ved konferencer, workshopper osv. På samme måde skal der tages større hensyn til de interesserede parters repræsentativitet, og der skal finde en kvalitativ og kvantitativ vægtning sted i forbindelse med resultatevalueringen — alt efter hvorvidt en reaktion stammer fra en enkeltperson eller en repræsentativ organisation i civilsamfundet. Tilbagemeldinger fra en organisation bør således vægtes forholdsmæssigt højere.

| 4.2.5. | Der er ofte problemer med spørgsmålenes kvalitet (ofte suggestive), udvælgelsen heraf og Kommissionens feedbackmekanismer (11). EØSU har fremlagt en række omfattende forslag på området til afhjælpning af disse problemer (12). I forbindelse med udarbejdelsen af spørgeskemaer til høringer kunne EØSU således påvirke spørgsmålene ved at byde ind med spørgsmål eller jævnligt inddrages som »testorgan« for at kontrollere spørgsmålenes relevans. Kontrol og overvågning af høringer og oprettelsen af et tilsynsorgan ved EØSU (13) ville i passende omfang kunne bidrage til en styrkelse af høringernes kvalitet. |
| --- | --- |

4.2.5.

Der er ofte problemer med spørgsmålenes kvalitet (ofte suggestive), udvælgelsen heraf og Kommissionens feedbackmekanismer (11). EØSU har fremlagt en række omfattende forslag på området til afhjælpning af disse problemer (12). I forbindelse med udarbejdelsen af spørgeskemaer til høringer kunne EØSU således påvirke spørgsmålene ved at byde ind med spørgsmål eller jævnligt inddrages som »testorgan« for at kontrollere spørgsmålenes relevans. Kontrol og overvågning af høringer og oprettelsen af et tilsynsorgan ved EØSU (13) ville i passende omfang kunne bidrage til en styrkelse af høringernes kvalitet.

| 4.2.6. | Det er også vigtigt, at høringsfristerne er passende. Fristerne skal på den ene side forhindre en unødig forlængelse af reguleringsprocessen. På den anden side kan høringsfrister på fire, otte eller 12 uger være for korte til at kunne indsamle hensigtsmæssige tilbagemeldinger i tilfælde af til dels komplekse eller meget tekniske initiativer. En struktureret og løbende opdateret høringsplanlægning (i Kommissionens køreplaner) og bekendtgørelsen af målene heri, herunder en pålidelig tidsangivelse, kan hjælpe interesserede parter med at forberede deres deltagelse. |
| --- | --- |

4.2.6.

Det er også vigtigt, at høringsfristerne er passende. Fristerne skal på den ene side forhindre en unødig forlængelse af reguleringsprocessen. På den anden side kan høringsfrister på fire, otte eller 12 uger være for korte til at kunne indsamle hensigtsmæssige tilbagemeldinger i tilfælde af til dels komplekse eller meget tekniske initiativer. En struktureret og løbende opdateret høringsplanlægning (i Kommissionens køreplaner) og bekendtgørelsen af målene heri, herunder en pålidelig tidsangivelse, kan hjælpe interesserede parter med at forberede deres deltagelse.

| 4.2.7. | EØSU opfordrer i forbindelse med den øgede gennemsigtighed og klarhed for de interesserede parter til, at det sikres, at Kommissionens centrale websted for høringer (14) omfatter alle EU-institutionernes samt europæiske agenturers og underliggende organers igangværende høringer (15) samt alle høringer vedrørende delegerede og gennemførelsesretsakter på en ensartet og overskuelig måde, og at kendskabet til disse høringer udbygges i hele Europa gennem en omfattende kommunikationsstrategi. |
| --- | --- |

4.2.7.

EØSU opfordrer i forbindelse med den øgede gennemsigtighed og klarhed for de interesserede parter til, at det sikres, at Kommissionens centrale websted for høringer (14) omfatter alle EU-institutionernes samt europæiske agenturers og underliggende organers igangværende høringer (15) samt alle høringer vedrørende delegerede og gennemførelsesretsakter på en ensartet og overskuelig måde, og at kendskabet til disse høringer udbygges i hele Europa gennem en omfattende kommunikationsstrategi.

| 4.2.8. | Udvalget glæder sig navnlig over høringen vedrørende delegerede retsakter (artikel 290 i TEUF) og gennemførelsesretsakter (artikel 291 i TEUF). Der har ofte lydt en begrundet kritik af den manglende gennemsigtighed, åbenbare juridiske usikkerhed og utilstrækkelige politiske kontrol forbundet med systemet for den forrige høring vedrørende administrative retsakter (16). EØSU opfordrer endvidere til, at der indføres et selvstændigt register for delegerede retsakter svarende til komitologiregistret. Anvendelsen af delegerede og gennemførelsesretsakter skal begrænses kraftigt og være genstand for en særlig begrundelse. Basisretsakten skal konsekvent fungere som udgangspunkt for foranstaltningerne på det underliggende niveau. Der må ikke finde en underminering af de politiske beslutninger sted i forbindelse med de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne. |
| --- | --- |

4.2.8.

Udvalget glæder sig navnlig over høringen vedrørende delegerede retsakter (artikel 290 i TEUF) og gennemførelsesretsakter (artikel 291 i TEUF). Der har ofte lydt en begrundet kritik af den manglende gennemsigtighed, åbenbare juridiske usikkerhed og utilstrækkelige politiske kontrol forbundet med systemet for den forrige høring vedrørende administrative retsakter (16). EØSU opfordrer endvidere til, at der indføres et selvstændigt register for delegerede retsakter svarende til komitologiregistret. Anvendelsen af delegerede og gennemførelsesretsakter skal begrænses kraftigt og være genstand for en særlig begrundelse. Basisretsakten skal konsekvent fungere som udgangspunkt for foranstaltningerne på det underliggende niveau. Der må ikke finde en underminering af de politiske beslutninger sted i forbindelse med de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne.

| 4.2.9. | Derudover skal det sikres, at høringerne eller indholdet i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne ikke overlapper med høringerne vedrørende EU-agenturernes retningslinjer eller indholdet heri. |
| --- | --- |

4.2.9.

Derudover skal det sikres, at høringerne eller indholdet i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne ikke overlapper med høringerne vedrørende EU-agenturernes retningslinjer eller indholdet heri.

| 4.2.10. | Principielt skal der skelnes mellem høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med EU-traktaternes (artikel 154 og 155 i TEUF) procedure for den sociale dialog, og offentlige høringer af alle interessenter fra civilsamfundet som omhandlet i EU-traktatens artikel 11, stk. 3. Disse høringer har hver især en specifik funktion og forskellig legitimitet. |
| --- | --- |

4.2.10.

Principielt skal der skelnes mellem høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med EU-traktaternes (artikel 154 og 155 i TEUF) procedure for den sociale dialog, og offentlige høringer af alle interessenter fra civilsamfundet som omhandlet i EU-traktatens artikel 11, stk. 3. Disse høringer har hver især en specifik funktion og forskellig legitimitet.

| 4.2.11. | Beskrivelserne i værktøjskassen for bedre regulering henviser godt nok til, at høringerne af arbejdsmarkedets parter ikke er underlagt minimumsstandarderne for høringer og dermed retningslinjerne for offentlige høringer. EØSU fremhæver dog udtrykkeligt, at nærværende meddelelse under ingen omstændigheder må bruges som påskud for at underlægge høringerne af de europæiske arbejdsmarkedsparter eller forhandlingsresultaterne heraf en ex ante- eller ex post-kontrol gennem offentlige høringer. Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (17) anfører den sociale dialog som en planlagt og specifik proces, der skal respekteres. I den forbindelse kan offentlige høringer ikke stå i stedet for høringer af arbejdsmarkedets parter (18). Gennemførelsen af resultaterne af aftaler mellem arbejdsmarkedets parter skal sikres i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 155 i TEUF (19). |
| --- | --- |

4.2.11.

Beskrivelserne i værktøjskassen for bedre regulering henviser godt nok til, at høringerne af arbejdsmarkedets parter ikke er underlagt minimumsstandarderne for høringer og dermed retningslinjerne for offentlige høringer. EØSU fremhæver dog udtrykkeligt, at nærværende meddelelse under ingen omstændigheder må bruges som påskud for at underlægge høringerne af de europæiske arbejdsmarkedsparter eller forhandlingsresultaterne heraf en ex ante- eller ex post-kontrol gennem offentlige høringer. Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (17) anfører den sociale dialog som en planlagt og specifik proces, der skal respekteres. I den forbindelse kan offentlige høringer ikke stå i stedet for høringer af arbejdsmarkedets parter (18). Gennemførelsen af resultaterne af aftaler mellem arbejdsmarkedets parter skal sikres i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 155 i TEUF (19).

4.3.   
  Bedre værktøjer, bedre løsninger

| 4.3.1. | Kommissionen vil fremover anvende de nye integrerede retningslinjer for bedre regulering (20) i forbindelse med nye foranstaltninger, forpligter sig til også at overveje lovgivningsuafhængige muligheder, herunder sam- og selvregulering, lægger særligt fokus på princippet »tænk småt først«, SMV-testen og mikrovirksomheders eventuelle fritagelse fra specifikke EU-mål. |
| --- | --- |

4.3.1.

Kommissionen vil fremover anvende de nye integrerede retningslinjer for bedre regulering (20) i forbindelse med nye foranstaltninger, forpligter sig til også at overveje lovgivningsuafhængige muligheder, herunder sam- og selvregulering, lægger særligt fokus på princippet »tænk småt først«, SMV-testen og mikrovirksomheders eventuelle fritagelse fra specifikke EU-mål.

| 4.3.2. | EØSU glæder sig over, at retningslinjerne for bedre regulering er blevet præciseret, revideret og i en konsolideret version er blevet suppleret med en mere omfattende værktøjskasse. EØSU mener, at disse instrumenter i høj grad kan bidrage til en bedre regulering og støtte Kommissionens medarbejdere. Deres konsekvente anvendelse kan sikres gennem den ensartede fremstilling i et dokument. Generalsekretariatet bør sikre, at alle Kommissionens tjenestegrene anvender disse instrumenter. |
| --- | --- |

4.3.2.

EØSU glæder sig over, at retningslinjerne for bedre regulering er blevet præciseret, revideret og i en konsolideret version er blevet suppleret med en mere omfattende værktøjskasse. EØSU mener, at disse instrumenter i høj grad kan bidrage til en bedre regulering og støtte Kommissionens medarbejdere. Deres konsekvente anvendelse kan sikres gennem den ensartede fremstilling i et dokument. Generalsekretariatet bør sikre, at alle Kommissionens tjenestegrene anvender disse instrumenter.

| 4.3.3. | Kommissionen understreger, at retningslinjerne for bedre regulering vedrørende konkurrenceevne og bæredygtig udvikling i EU, fortsat skal prioriteres i forbindelse med alle Kommissionens arbejdsområder (21). EU-aktiviteterne skal således gennemføres i et afbalanceret forhold mellem EU's overordnede mål og styrkelse af konkurrenceevnen. EØSU kræver på sin side, at alle lovgivnings- og ikkelovgivningsmæssige forslag undergår en effektiv og konsekvent kontrol i henhold til målene i EU-traktatens artikel 3, og at der regelmæssigt bliver gennemført et »konkurrenceevnetjek«. |
| --- | --- |

4.3.3.

Kommissionen understreger, at retningslinjerne for bedre regulering vedrørende konkurrenceevne og bæredygtig udvikling i EU, fortsat skal prioriteres i forbindelse med alle Kommissionens arbejdsområder (21). EU-aktiviteterne skal således gennemføres i et afbalanceret forhold mellem EU's overordnede mål og styrkelse af konkurrenceevnen. EØSU kræver på sin side, at alle lovgivnings- og ikkelovgivningsmæssige forslag undergår en effektiv og konsekvent kontrol i henhold til målene i EU-traktatens artikel 3, og at der regelmæssigt bliver gennemført et »konkurrenceevnetjek«.

| 4.3.4. | EØSU har hele vejen igennem opfordret til mere gennemsigtige procedurer og en afbalanceret, omfattende og konsekvent hensyntagen til økonomiske, sociale, økologiske og forbrugerrelaterede aspekter (22). Målet er, at der ved hver konsekvensvurdering konsekvent ses på disse. EØSU ville i lyset af sine kompetencer kunne bidrage til en afbalanceret vurdering af disse instrumenter og procedurer. |
| --- | --- |

4.3.4.

EØSU har hele vejen igennem opfordret til mere gennemsigtige procedurer og en afbalanceret, omfattende og konsekvent hensyntagen til økonomiske, sociale, økologiske og forbrugerrelaterede aspekter (22). Målet er, at der ved hver konsekvensvurdering konsekvent ses på disse. EØSU ville i lyset af sine kompetencer kunne bidrage til en afbalanceret vurdering af disse instrumenter og procedurer.

| 4.3.5. | Som udgangspunkt bør lovgivningen være udformet, således at den kan finde anvendelse på alle virksomheder på en ligestillet måde. EØSU glæder sig over Kommissionens nye tilsagn, navnlig hvad angår princippet »tænk småt først« og inddragelsen af SMV-interesser (herunder mikrovirksomheders interesser). |
| --- | --- |

4.3.5.

Som udgangspunkt bør lovgivningen være udformet, således at den kan finde anvendelse på alle virksomheder på en ligestillet måde. EØSU glæder sig over Kommissionens nye tilsagn, navnlig hvad angår princippet »tænk småt først« og inddragelsen af SMV-interesser (herunder mikrovirksomheders interesser).

| 4.3.6. | Der hersker enighed om, at der er brug for en regulering gennem love for virksomheder i alle størrelsesordener, men at disse love ofte skaber problemer for små virksomheder, især mikrovirksomheder i forbindelse med etableringen og virksomhedsledelsen. EØSU henviser til, at der ikke bør gælde en generel fritagelse for mikrovirksomheder. Derimod bør lovforslagene i højere grad tage hensyn til det enkelte tilfælde som opstillet i en grundig konsekvensvurdering (23). I den henseende skal mikrovirksomhedernes interesser respekteres, og arbejdstageres og forbrugeres rettigheder må ikke begrænses. |
| --- | --- |

4.3.6.

Der hersker enighed om, at der er brug for en regulering gennem love for virksomheder i alle størrelsesordener, men at disse love ofte skaber problemer for små virksomheder, især mikrovirksomheder i forbindelse med etableringen og virksomhedsledelsen. EØSU henviser til, at der ikke bør gælde en generel fritagelse for mikrovirksomheder. Derimod bør lovforslagene i højere grad tage hensyn til det enkelte tilfælde som opstillet i en grundig konsekvensvurdering (23). I den henseende skal mikrovirksomhedernes interesser respekteres, og arbejdstageres og forbrugeres rettigheder må ikke begrænses.

| 4.3.7. | EØSU glæder sig over, at udvalget for konsekvensanalyse er blevet erstattet af et udvalg for forskriftskontrol, og opfordrer i den forbindelse til sikring af en så høj gennemsigtighed, upartiskhed og uafhængighed som muligt blandt eksperterne. Det er et skridt i den rigtige retning at inddrage eksterne eksperter. Dette kan på den ene side sikre, at organet i højere grad agerer upartisk, og på den anden side betyder opgaveområdets udvidelse til evalueringer og kvalitetskontroller sandsynligvis en højere sammenhæng og synergi mellem konsekvensanalyserne. Målet skal dog fortsat være at oprette et fælles uafhængigt konsekvensvurderingsorgan, der arbejder for alle EU-organer og hører de etablerede rådgivende institutioner, EØSU og Regionsudvalget. Dette uafhængige organ bør gøre brug af eksterne eksperter, have en ekstern formand og kontrollere Kommissionens forslag (24). Kommissionen bør præcisere, at den har et mål om et uafhængigt, eksternt organ, og at den nuværende sammensætning blot skal ses som endnu et skridt på vejen. Dette kan sikre gennemsigtigheden og den faglige ekspertise og forhindre en interessestyret EU-regulering. |
| --- | --- |

4.3.7.

EØSU glæder sig over, at udvalget for konsekvensanalyse er blevet erstattet af et udvalg for forskriftskontrol, og opfordrer i den forbindelse til sikring af en så høj gennemsigtighed, upartiskhed og uafhængighed som muligt blandt eksperterne. Det er et skridt i den rigtige retning at inddrage eksterne eksperter. Dette kan på den ene side sikre, at organet i højere grad agerer upartisk, og på den anden side betyder opgaveområdets udvidelse til evalueringer og kvalitetskontroller sandsynligvis en højere sammenhæng og synergi mellem konsekvensanalyserne. Målet skal dog fortsat være at oprette et fælles uafhængigt konsekvensvurderingsorgan, der arbejder for alle EU-organer og hører de etablerede rådgivende institutioner, EØSU og Regionsudvalget. Dette uafhængige organ bør gøre brug af eksterne eksperter, have en ekstern formand og kontrollere Kommissionens forslag (24). Kommissionen bør præcisere, at den har et mål om et uafhængigt, eksternt organ, og at den nuværende sammensætning blot skal ses som endnu et skridt på vejen. Dette kan sikre gennemsigtigheden og den faglige ekspertise og forhindre en interessestyret EU-regulering.

| 4.3.8. | EØSU har i undersøgelser (25) og udtalelser (26) henvist til betydningen af selv- og samregulering og det særegne herved som »horisontal subsidiaritet« (27). IIA for bedre regulering fra 2003 indeholdt et selvstændigt kapitel på området. EØSU mener, at selvregulering og/eller samregulering i visse tilfælde kan være en effektiv eller supplerende forebyggende fremgangsmåde, som er nyttig i lovgivningsarbejdet, hvis denne er passende udformet som led i en samlet lovramme, som er tydelig, godt udformet og forankret i principperne om gennemsigtighed, uafhængighed, effektivitet og ansvarlighed m.fl. (28). |
| --- | --- |

4.3.8.

EØSU har i undersøgelser (25) og udtalelser (26) henvist til betydningen af selv- og samregulering og det særegne herved som »horisontal subsidiaritet« (27). IIA for bedre regulering fra 2003 indeholdt et selvstændigt kapitel på området. EØSU mener, at selvregulering og/eller samregulering i visse tilfælde kan være en effektiv eller supplerende forebyggende fremgangsmåde, som er nyttig i lovgivningsarbejdet, hvis denne er passende udformet som led i en samlet lovramme, som er tydelig, godt udformet og forankret i principperne om gennemsigtighed, uafhængighed, effektivitet og ansvarlighed m.fl. (28).

| 4.3.9. | Der skal opbygges større gennemsigtighed gennem anvendelsen af foranstaltninger til bedre regulering, navnlig i forhold til den voldsomt stigende brug af uformelle trepartsmøder (29). Dette kan opnås ved at offentliggøre resultaterne fra de enkelte trepartsmøder og trepartsmøderesultaterne inden Rådets og Europa-Parlamentets godkendelse. Det erkendes, at lovgivningsprocessen samlet set skal accelereres gennem brugen af trepartsmøder. Dette fører dog til selve kerneproblemet ved den aktuelle reguleringspraksis, nemlig at medlemsstaterne i Rådet ofte opretter de såkaldte forhandlingspakker mellem forskellige retsakter for at organisere flertal til de enkelte direktiver. Dette sker alt for ofte på en ugennemsigtig måde og under tidspres, uden at der i tilstrækkelig grad bliver inddraget eksperter fra medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og Kommissionen, og uden at konsekvenserne af de centrale komponenter i disse forhandlingspakker bliver tilstrækkeligt vurderet. Dette har konsekvenser for reguleringens kvalitet og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

4.3.9.

Der skal opbygges større gennemsigtighed gennem anvendelsen af foranstaltninger til bedre regulering, navnlig i forhold til den voldsomt stigende brug af uformelle trepartsmøder (29). Dette kan opnås ved at offentliggøre resultaterne fra de enkelte trepartsmøder og trepartsmøderesultaterne inden Rådets og Europa-Parlamentets godkendelse. Det erkendes, at lovgivningsprocessen samlet set skal accelereres gennem brugen af trepartsmøder. Dette fører dog til selve kerneproblemet ved den aktuelle reguleringspraksis, nemlig at medlemsstaterne i Rådet ofte opretter de såkaldte forhandlingspakker mellem forskellige retsakter for at organisere flertal til de enkelte direktiver. Dette sker alt for ofte på en ugennemsigtig måde og under tidspres, uden at der i tilstrækkelig grad bliver inddraget eksperter fra medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og Kommissionen, og uden at konsekvenserne af de centrale komponenter i disse forhandlingspakker bliver tilstrækkeligt vurderet. Dette har konsekvenser for reguleringens kvalitet og gennemsigtighed.

| 4.3.10. | Det skal derfor inden for rammerne af proceduren for bedre regulering sikres, at de uformelle trepartsmøder begrænses til særlige nødstilfælde, og at den absolutte størstedel af reguleringen finder sted inden for normale lovgivningsprocesser. En fuld demokratisk legitimitet og deltagelse kræver netop dette. |
| --- | --- |

4.3.10.

Det skal derfor inden for rammerne af proceduren for bedre regulering sikres, at de uformelle trepartsmøder begrænses til særlige nødstilfælde, og at den absolutte størstedel af reguleringen finder sted inden for normale lovgivningsprocesser. En fuld demokratisk legitimitet og deltagelse kræver netop dette.

4.4.   
  Styrkelse af ex post-evalueringen, REFIT-programmet og REFIT-platformen

| 4.4.1. | Kommissionen foreslår endvidere i højere grad at fokusere på evaluering, at gennemføre vurderinger af retsakter i hele »livscyklussen«, at udarbejde et mere målrettet REFIT-program, at indlejre dette i arbejdsprogrammet og gennemføre kvalitetskontroller. Gennemførelsen af retsakter skal forbedres, og der skal oprettes en REFIT-platform, som også EØSU bliver medlem af. |
| --- | --- |

4.4.1.

Kommissionen foreslår endvidere i højere grad at fokusere på evaluering, at gennemføre vurderinger af retsakter i hele »livscyklussen«, at udarbejde et mere målrettet REFIT-program, at indlejre dette i arbejdsprogrammet og gennemføre kvalitetskontroller. Gennemførelsen af retsakter skal forbedres, og der skal oprettes en REFIT-platform, som også EØSU bliver medlem af.

| 4.4.2. | EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om at fokusere på evalueringer og inddrage andre EU-organer og civilsamfundet i processen. Ex post-evalueringer, som sammenholder de erklærede mål med de konstaterede resultater, udgør vigtige analyseinstrumenter, navnlig i lyset af det faktum, at konklusionerne ifølge princippet om en retsakts livscyklus direkte vil kunne udnyttes i en mulig konsekvensvurdering til revision af en retsakt. EØSU glæder sig over inddragelsen af repræsentanter fra det organiserede civilsamfund, virksomheds- og arbejdstagerrepræsentanter samt forbrugere, som retsakterne netop ofte henvender sig til, i denne proces gennem målrettede og offentlige høringer. EØSU henviser dog til, at evalueringsprocessen først bør påbegyndes efter et passende tidsrum efter retsaktens gennemførelse for at kunne indsamle og vurdere relevante data og oplysninger om retsaktens konsekvenser (30). |
| --- | --- |

4.4.2.

EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om at fokusere på evalueringer og inddrage andre EU-organer og civilsamfundet i processen. Ex post-evalueringer, som sammenholder de erklærede mål med de konstaterede resultater, udgør vigtige analyseinstrumenter, navnlig i lyset af det faktum, at konklusionerne ifølge princippet om en retsakts livscyklus direkte vil kunne udnyttes i en mulig konsekvensvurdering til revision af en retsakt. EØSU glæder sig over inddragelsen af repræsentanter fra det organiserede civilsamfund, virksomheds- og arbejdstagerrepræsentanter samt forbrugere, som retsakterne netop ofte henvender sig til, i denne proces gennem målrettede og offentlige høringer. EØSU henviser dog til, at evalueringsprocessen først bør påbegyndes efter et passende tidsrum efter retsaktens gennemførelse for at kunne indsamle og vurdere relevante data og oplysninger om retsaktens konsekvenser (30).

| 4.4.3. | Det er af afgørende betydning, at EØSU inddrages i processen. I henhold til samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet skal EØSU for så vidt inddrages. Dette vil endvidere kunne sikre synergieffekter i samarbejdet med Europa-Parlamentet. Den præsenterede livscyklusmodel for en retsakt ville sikre, at EØSU's input bliver taget i betragtning tidligt i processen. EØSU kunne om nødvendigt gennemføre egne vurderinger, præsentere resultaterne i REFIT-platformen på linje med andre interesserede parter, medlemsstaterne og Kommissionen og derved styrke sit samarbejde med institutionerne og komme med inspiration til REFIT-programmet. EØSU kunne yde endnu et bidrag til programlægningen, hvis REFIT-programmet inddrages i Kommissionens kommende årlige arbejdsprogrammer. |
| --- | --- |

4.4.3.

Det er af afgørende betydning, at EØSU inddrages i processen. I henhold til samarbejdsaftalerne med Kommissionen og Europa-Parlamentet skal EØSU for så vidt inddrages. Dette vil endvidere kunne sikre synergieffekter i samarbejdet med Europa-Parlamentet. Den præsenterede livscyklusmodel for en retsakt ville sikre, at EØSU's input bliver taget i betragtning tidligt i processen. EØSU kunne om nødvendigt gennemføre egne vurderinger, præsentere resultaterne i REFIT-platformen på linje med andre interesserede parter, medlemsstaterne og Kommissionen og derved styrke sit samarbejde med institutionerne og komme med inspiration til REFIT-programmet. EØSU kunne yde endnu et bidrag til programlægningen, hvis REFIT-programmet inddrages i Kommissionens kommende årlige arbejdsprogrammer.

| 4.4.4. | EØSU glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at forbedre REFIT-programmets procedurer og instrumenter. I den henseende henviser EØSU til tidligere udtalelser (31). |
| --- | --- |

4.4.4.

EØSU glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at forbedre REFIT-programmets procedurer og instrumenter. I den henseende henviser EØSU til tidligere udtalelser (31).

| 4.4.5. | Det er praksis, at Kommissionen ophæver bestemte forældede retsakter. Dette bør fortsætte. EØSU støtter generelt gennemførelsen af kvalitetskontroller (32). Kommissionen bør præsentere og offentliggøre alle gennemførte, igangværende og planlagte kvalitetskontroller på en gennemsigtig måde på et websted. |
| --- | --- |

4.4.5.

Det er praksis, at Kommissionen ophæver bestemte forældede retsakter. Dette bør fortsætte. EØSU støtter generelt gennemførelsen af kvalitetskontroller (32). Kommissionen bør præsentere og offentliggøre alle gennemførte, igangværende og planlagte kvalitetskontroller på en gennemsigtig måde på et websted.

| 4.4.6. | EØSU glæder sig udtrykkeligt over oprettelsen af en REFIT-platform med EØSU's deltagelse. Platformen skal indsamle og analysere forslag til administrativ forenkling, der er forbundet med EU-lovgivningen og gennemførelsen og anvendelsen heraf i medlemsstaterne. EØSU opfordrer til en afbalanceret sammensætning af gruppen af interesserede parter, idet platformens succes afhænger heraf. EØSU er repræsenteret i gruppen af interesserede parter ved en højtstående ekspert. Kommissionen bør dog præcisere, hvordan EØSU's og Regionsudvalgets repræsentative mandat står i forhold til REFIT-platformen. Der skal tages højde for EØSU's og Regionsudvalgets særlige institutionelle rolle sammenlignet med andre interesserede parter. EØSU glæder sig generelt over medlemsstaternes deltagelse i organet, idet dette giver mulighed for en løbende udveksling med medlemsstaternes repræsentanter. Europa-Parlamentet skal jævnligt underrettes om REFIT-platformens arbejde og have mulighed for at deltage i platformens årlige møde. |
| --- | --- |

4.4.6.

EØSU glæder sig udtrykkeligt over oprettelsen af en REFIT-platform med EØSU's deltagelse. Platformen skal indsamle og analysere forslag til administrativ forenkling, der er forbundet med EU-lovgivningen og gennemførelsen og anvendelsen heraf i medlemsstaterne. EØSU opfordrer til en afbalanceret sammensætning af gruppen af interesserede parter, idet platformens succes afhænger heraf. EØSU er repræsenteret i gruppen af interesserede parter ved en højtstående ekspert. Kommissionen bør dog præcisere, hvordan EØSU's og Regionsudvalgets repræsentative mandat står i forhold til REFIT-platformen. Der skal tages højde for EØSU's og Regionsudvalgets særlige institutionelle rolle sammenlignet med andre interesserede parter. EØSU glæder sig generelt over medlemsstaternes deltagelse i organet, idet dette giver mulighed for en løbende udveksling med medlemsstaternes repræsentanter. Europa-Parlamentet skal jævnligt underrettes om REFIT-platformens arbejde og have mulighed for at deltage i platformens årlige møde.

| 4.4.7. | EØSU mener, at en af de største svagheder ved den europæiske dagsorden for bedre regulering er den utilstrækkelige inddragelse af medlemsstaterne. Dette medfører ikke alene problemer for medlemsstaterne, men også for EU. Derfor er det ikke så mærkeligt, at medlemsstaterne gennemfører EU-lovgivningen på en tøvende, forsinket eller forkert måde — hvis overhovedet — som følge af manglende omhyggelige og evidensbaserede gennemførelsesforanstaltninger og -planer og foranstaltninger til effektiv gennemførelse. |
| --- | --- |

4.4.7.

EØSU mener, at en af de største svagheder ved den europæiske dagsorden for bedre regulering er den utilstrækkelige inddragelse af medlemsstaterne. Dette medfører ikke alene problemer for medlemsstaterne, men også for EU. Derfor er det ikke så mærkeligt, at medlemsstaterne gennemfører EU-lovgivningen på en tøvende, forsinket eller forkert måde — hvis overhovedet — som følge af manglende omhyggelige og evidensbaserede gennemførelsesforanstaltninger og -planer og foranstaltninger til effektiv gennemførelse.

| 4.4.8. | EØSU finder det beklageligt, at Kommissionens meddelelse ikke tager hensyn hertil og ikke kommer med forslag til, hvordan dette kan afhjælpes. Dette har medført, at der i 2013 stadig måtte indledes 1 300 sager mod medlemsstater, der havde overtrådt traktaten. I den forbindelse bliver der i øjeblikket indledt færre sager om overtrædelse af traktaten som følge af forsinket gennemførelse (ultimo 2013 var der 390 sager under behandling). Størstedelen af traktatovertrædelserne (62 % af sagerne) vedrørte — som også i 2012 — den manglende overholdelse af EU-lovgivningen inden for miljø, afgifter, trafik og indre marked samt tjenesteydelser (33). |
| --- | --- |

4.4.8.

EØSU finder det beklageligt, at Kommissionens meddelelse ikke tager hensyn hertil og ikke kommer med forslag til, hvordan dette kan afhjælpes. Dette har medført, at der i 2013 stadig måtte indledes 1 300 sager mod medlemsstater, der havde overtrådt traktaten. I den forbindelse bliver der i øjeblikket indledt færre sager om overtrædelse af traktaten som følge af forsinket gennemførelse (ultimo 2013 var der 390 sager under behandling). Størstedelen af traktatovertrædelserne (62 % af sagerne) vedrørte — som også i 2012 — den manglende overholdelse af EU-lovgivningen inden for miljø, afgifter, trafik og indre marked samt tjenesteydelser (33).

| 4.4.9. | En mulighed ville være Kommissionens øgede fokus på offentlig information på området, for i sidste ende var det medlemsstaternes regeringer, der ikke sikrede gennemførelsen — eller gjorde dette forkert eller for sent — selvom de havde godkendt loven i Rådet. Medlemsstaterne bærer ansvaret for den generelt mangelfulde gennemførelse af EU-lovgivningen, som hvert år bliver konstateret i rapporterne om EU-rettens anvendelse. Kommissionen bør endvidere sikre en systematisk kontrol af, hvilke foranstaltninger der kræves for helt grundlæggende at kunne ændre på den nuværende situation, og tage højde for EØSU's tidligere forslag (34). |
| --- | --- |

4.4.9.

En mulighed ville være Kommissionens øgede fokus på offentlig information på området, for i sidste ende var det medlemsstaternes regeringer, der ikke sikrede gennemførelsen — eller gjorde dette forkert eller for sent — selvom de havde godkendt loven i Rådet. Medlemsstaterne bærer ansvaret for den generelt mangelfulde gennemførelse af EU-lovgivningen, som hvert år bliver konstateret i rapporterne om EU-rettens anvendelse. Kommissionen bør endvidere sikre en systematisk kontrol af, hvilke foranstaltninger der kræves for helt grundlæggende at kunne ændre på den nuværende situation, og tage højde for EØSU's tidligere forslag (34).

| 4.4.10. | I de tilfælde, hvor der er brug for regulering, bør det fra sag til sag og alt afhængigt af indhold og baggrund afgøres, hvorvidt det er mest hensigtsmæssigt med direktiver eller forordninger. Der skal navnlig i højere grad anvendes forordninger i stedet for direktiver (35) for eksempelvis at undgå differentierede gennemførelsesforanstaltninger eller overregulering (36). Dette ville sikre en større juridisk klarhed og sikkerhed. |
| --- | --- |

4.4.10.

I de tilfælde, hvor der er brug for regulering, bør det fra sag til sag og alt afhængigt af indhold og baggrund afgøres, hvorvidt det er mest hensigtsmæssigt med direktiver eller forordninger. Der skal navnlig i højere grad anvendes forordninger i stedet for direktiver (35) for eksempelvis at undgå differentierede gennemførelsesforanstaltninger eller overregulering (36). Dette ville sikre en større juridisk klarhed og sikkerhed.

| 4.4.11. | Implementeringen og gennemførelsen af EU-lovgivningen udgør vigtige indikatorer for den senere evaluering, der bør udføres af de pågældende regeringer. Kommissionens forpligtelse til at udarbejde »gennemførelsesplaner« for vigtige direktiver (37), der skal lette gennemførelsen i medlemsstaterne gennem Kommissionens støtteforanstaltninger, er velkomne komponenter i den nye pakke for bedre regulering. Dette omfatter muligheden for, at Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at fremlægge forklarende dokumenter vedrørende den nationale gennemførelsesstrategi og gennemføre en overensstemmelseskontrol i to trin. EØSU mener, at dette absolut er et skridt i den rigtige retning. Praksis skal vise, hvor godt disse foranstaltninger kommer til at fungere. |
| --- | --- |

4.4.11.

Implementeringen og gennemførelsen af EU-lovgivningen udgør vigtige indikatorer for den senere evaluering, der bør udføres af de pågældende regeringer. Kommissionens forpligtelse til at udarbejde »gennemførelsesplaner« for vigtige direktiver (37), der skal lette gennemførelsen i medlemsstaterne gennem Kommissionens støtteforanstaltninger, er velkomne komponenter i den nye pakke for bedre regulering. Dette omfatter muligheden for, at Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at fremlægge forklarende dokumenter vedrørende den nationale gennemførelsesstrategi og gennemføre en overensstemmelseskontrol i to trin. EØSU mener, at dette absolut er et skridt i den rigtige retning. Praksis skal vise, hvor godt disse foranstaltninger kommer til at fungere.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions&itemCode=36193

1

(2)  Livscyklussen omfatter i den henseende iværksættelsen af et initiativ hos Kommissionen lige fra forberedelses- over udkastfasen, Kommissionens godkendelse af projektet, lovgivningsproceduren, retsaktens ikrafttrædelse, medlemsstaternes gennemførelse og anvendelse, Kommissionens evaluering, kontrol inden for rammerne af REFIT-programmet og i givet fald opdateringen, revisionen, ophævelsen og en ny version af et tiltag.

2

(3)  European Court of Auditors Report 2010: Commission's system represents EU and international best practice in terms of its transparency and its comprehensiveness.

3

European Court of Auditors Report 2010: Commission's system represents EU and international best practice in terms of its transparency and its comprehensiveness

(4)  COM(2015) 215 final.

4

(5)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions&itemCode=36193

5

(6)  Betænkning om programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT): Status og udsigter for fremtiden (2014/2150 (INI); ordfører: Sylvia Yvonne Kaufmann i nr. 19.

6

(7)  EUT C 48 af 15.2.2011, s. 48.

7

(8)  EØSU's udtalelse om Evaluering af Kommissionens høring af interessenter (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 57).

8

(9)  Se fodnote 8.

9

(10)  Se fodnote 8.

10

(11)  Se fodnote 8.

11

(12)  Se fodnote 8.

12

(13)  Se fodnote 8.

13

(14)  http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/index_da.htm

14

(15)  Navnlig f.eks. de europæiske tilsynsmyndigheder EIOPA, ESMA, EBA.

15

(16)  EØSU's udtalelse om Delegerede retsakter (se side 145 i denne EUT).

16

(17)  Artikel 154, stk. 2 og 3, i TEUF.

17

(18)  Betænkningen fra Europa-Parlamentets Retsudvalg om programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT): Status og udsigter for fremtiden (2014/2150 (INI)), nr. 10, indeholder samme målsætning.

18

(19)  Negativt eksempel: Hairdressing agreement.

19

(20)  SWD(2015) 111.

20

(21)  COM(2015) 215 final, nr. 3.1.

21

(22)  EUT C 230 af 14.7.2015, s. 66.

22

(23)  EUT C 327 af 12.11.2013, s. 33.

23

(24)  Se fodnote 23.

24

(25)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions.32948

25

(26)  EUT C 291 af 4.9.2015, s. 29.

26

(27)  Se fodnote 23.

27

(28)  EUT C 230 af 14.7.2015, s. 66, punkt 5.10.

28

(29)  Dette vedrørte 80 % af reguleringen i løbet af Europa-Parlamentets seneste valgperiode.

29

(30)  Se fodnote 22.

30

(31)  Se fodnote 22.

31

(32)  Se fodnote 23.

32

(33)  31. årsberetning om kontrol med gennemførelsen af EU-retten (COM(2014) 612).

33

(34)  Se fodnote 22.

34

(35)  Sammenlignet med valgperioden 2000-2004, hvor der stadig var flere direktiver end forordninger (155 forordninger mod 191 direktiver), er tendensen for brugen af forordninger i den seneste valgperiode (2010-2014) gået betydeligt i retning af forordninger (383) i stedet for direktiver (136).

35

(36)  EØSU er ved at lægge sidste hånd på en undersøgelse, der behandler dette emne indgående.

36

(37)  Better Regulation Guidelines (SWD(2015) 111 final), kapitel IV (kun på engelsk): http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/docs/swd_br_guidelines_en.pdf

37

---

BILAG

Følgende tekst fra EØSU's udtalelse blev forkastet til fordel for et ændringsforslag vedtaget af forsamlingen:

Punkt 4.3.10

EØSU anerkender derfor initiativet møntet på at gennemføre en konsekvensvurdering af Rådets og Europa-Parlamentets relevante ændringsforslag (hvilket allerede indgik som et element i IIA fra 2003), fordi dette kan være med til at styrke reguleringskvaliteten i betydelig grad. EØSU beklager på samme tid, at Kommissionens meddelelse ikke tager tilstrækkeligt højde for denne problematik. Det skal derfor inden for rammerne af proceduren for bedre regulering sikres, at de uformelle trepartsmøder begrænses til særlige nødstilfælde, og at den absolutte størstedel af reguleringen finder sted inden for normale lovgivningsprocesser. En fuld demokratisk legitimitet og deltagelse kræver netop dette.

Afstemningsresultat: 106 stemmer for, 59 imod og 19 hverken for eller imod.

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/201 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/201

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (omarbejdning)

(COM(2015) 294 final — 2015/0133 (COD))

(2016/C 013/29)

| Ordfører uden studiegruppe: | Brian CURTIS |
| --- | --- |

Ordfører uden studiegruppe:

Brian CURTIS

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 2. juli 2015 og den 6. juli 2015 under henvisning til artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (omarbejdning)«

(COM(2015) 294 final — 2015/0133 (COD)).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 2. september 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september, følgende udtalelse med 141 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU støtter generelt Kommissionens hensigt om at bygge videre på de elementer, der fungerer godt, og dermed sikre en høj grad af kontinuitet og samtidig opfylde nye krav. Det er endvidere EØSU's opfattelse, at de foreslåede ændringer ikke går videre end, hvad der er nødvendigt og hensigtsmæssigt for at nå det grundlæggende mål om at forbedre datakvalitet, -adgang og -tilgængelighed i fiskerisektoren. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU støtter generelt Kommissionens hensigt om at bygge videre på de elementer, der fungerer godt, og dermed sikre en høj grad af kontinuitet og samtidig opfylde nye krav. Det er endvidere EØSU's opfattelse, at de foreslåede ændringer ikke går videre end, hvad der er nødvendigt og hensigtsmæssigt for at nå det grundlæggende mål om at forbedre datakvalitet, -adgang og -tilgængelighed i fiskerisektoren.

| 1.2. | Datatilgængelighed er det område, hvor der bør sættes mest ind på at gøre fremskridt. Den procedure, som slutbrugerne skal anvende ved anmodning om data fra medlemsstaterne, er for besværlig og ressourcekrævende. Adgangen til data om fiskeriaktiviteter varierer fra medlemsstat til medlemsstat som følge af forskellige adgangsregler, der i et vist omfang skyldes de begrænsninger, der er forbundet med disse datas mange anvendelsesmuligheder, og data fra dataindsamlingsrammen udnyttes ikke tilstrækkeligt, fordi det er vanskeligt at få adgang til dem, hvilket betyder, at potentielle anvendelsesmuligheder går tabt, og der investeres unødigt i indsamling af de samme data til andre formål (f.eks. inden for rammerne af maritim fysisk planlægning). Revisionen af er en mulighed for på den ene side at sikre, at der står fiskeridata til rådighed for en bredere kreds af interesserede parter, og på den anden side at lette medlemsstaternes arbejde med dataanmodninger ved at gøre brug af den nyeste teknologi. |
| --- | --- |

1.2.

Datatilgængelighed er det område, hvor der bør sættes mest ind på at gøre fremskridt. Den procedure, som slutbrugerne skal anvende ved anmodning om data fra medlemsstaterne, er for besværlig og ressourcekrævende. Adgangen til data om fiskeriaktiviteter varierer fra medlemsstat til medlemsstat som følge af forskellige adgangsregler, der i et vist omfang skyldes de begrænsninger, der er forbundet med disse datas mange anvendelsesmuligheder, og data fra dataindsamlingsrammen udnyttes ikke tilstrækkeligt, fordi det er vanskeligt at få adgang til dem, hvilket betyder, at potentielle anvendelsesmuligheder går tabt, og der investeres unødigt i indsamling af de samme data til andre formål (f.eks. inden for rammerne af maritim fysisk planlægning). Revisionen af er en mulighed for på den ene side at sikre, at der står fiskeridata til rådighed for en bredere kreds af interesserede parter, og på den anden side at lette medlemsstaternes arbejde med dataanmodninger ved at gøre brug af den nyeste teknologi.

| 1.3. | Der bør dog arbejdes på at opnå bedre og mere pålidelige data. Der kan sikres høj datakvalitet ved bl.a. at anvende adfærdskodeksen for europæiske statistikker og kvalitetssikringsreglerne for det europæiske statistiske system. |
| --- | --- |

1.3.

Der bør dog arbejdes på at opnå bedre og mere pålidelige data. Der kan sikres høj datakvalitet ved bl.a. at anvende adfærdskodeksen for europæiske statistikker og kvalitetssikringsreglerne for det europæiske statistiske system.

2.   Baggrund

| 2.1. | Der blev i 2000 fastlagt en EU-ramme for indsamling og forvaltning af data i fiskerisektoren (1), som blev revideret i 2008 (EU-rammen for dataindsamling) (2). Denne ramme for dataindsamling var et stort skridt hen imod målet om at fastlægge et harmoniseret sæt EU-regler for indsamling af biologiske, miljømæssige, tekniske og socioøkonomiske data om fiskeri-, akvakultur- og forarbejdningssektoren. |
| --- | --- |

2.1.

Der blev i 2000 fastlagt en EU-ramme for indsamling og forvaltning af data i fiskerisektoren (1), som blev revideret i 2008 (EU-rammen for dataindsamling) (2). Denne ramme for dataindsamling var et stort skridt hen imod målet om at fastlægge et harmoniseret sæt EU-regler for indsamling af biologiske, miljømæssige, tekniske og socioøkonomiske data om fiskeri-, akvakultur- og forarbejdningssektoren.

| 2.2. | I forbindelse med vedtagelsen af reformen af den fælles fiskeripolitik (3) i 2013 bad Rådet og Europa-Parlamentet Kommissionen om at fremskynde vedtagelsen af et forslag til ændring af dataindsamlingsrammen, således at de principper og målsætninger for dataindsamling, der er vigtige som støtte for den fælles fiskeripolitik efter reformen, kan få praktisk virkning så hurtigt som muligt. Det er hensigten med nærværende forslag at realisere dette mål gennem en styrkelse af det regionale samarbejde og tilpasning til nye databehov. |
| --- | --- |

2.2.

I forbindelse med vedtagelsen af reformen af den fælles fiskeripolitik (3) i 2013 bad Rådet og Europa-Parlamentet Kommissionen om at fremskynde vedtagelsen af et forslag til ændring af dataindsamlingsrammen, således at de principper og målsætninger for dataindsamling, der er vigtige som støtte for den fælles fiskeripolitik efter reformen, kan få praktisk virkning så hurtigt som muligt. Det er hensigten med nærværende forslag at realisere dette mål gennem en styrkelse af det regionale samarbejde og tilpasning til nye databehov.

| 2.2.1. | Dataindsamlingsrammen skal tilpasses til de behov, der følger af den nye FFP-forordning: den gradvise overgang til maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY), fiskeriets indvirkning på økosystemerne (f.eks. beskyttede arter og habitater på havbunden), miljømæssige og andre konsekvenser af akvakultur (illustreres ved hjælp af oplysninger om mortalitet/tab, anvendelse af medicin) og virkningen af landingsforpligtelsen. |
| --- | --- |

2.2.1.

Dataindsamlingsrammen skal tilpasses til de behov, der følger af den nye FFP-forordning: den gradvise overgang til maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY), fiskeriets indvirkning på økosystemerne (f.eks. beskyttede arter og habitater på havbunden), miljømæssige og andre konsekvenser af akvakultur (illustreres ved hjælp af oplysninger om mortalitet/tab, anvendelse af medicin) og virkningen af landingsforpligtelsen.

| 2.2.2. | Ved revisionen af dataindsamlingsrammen bør det også sikres, at dataene indsamles på grundlag af en cost-benefit- eller en omkostningsnytteanalyse af det præcisionsniveau, der opnås med de videnskabelige modeller og det dertil knyttede risikoniveau (i stedet for at foretage undersøgelser hvert år kunne man f.eks. foretage dem hvert tredje år). En sådan analyse bør bygge på drøftelser mellem fiskeriforvaltere, dataindsamlere og de organer, der forelægger videnskabelig rådgivning. |
| --- | --- |

2.2.2.

Ved revisionen af dataindsamlingsrammen bør det også sikres, at dataene indsamles på grundlag af en cost-benefit- eller en omkostningsnytteanalyse af det præcisionsniveau, der opnås med de videnskabelige modeller og det dertil knyttede risikoniveau (i stedet for at foretage undersøgelser hvert år kunne man f.eks. foretage dem hvert tredje år). En sådan analyse bør bygge på drøftelser mellem fiskeriforvaltere, dataindsamlere og de organer, der forelægger videnskabelig rådgivning.

| 2.3. | Kommissionens forslag tager sigte på at bringe dataindsamlingsrammen i overensstemmelse med andre relevante EU-retsforskrifter vedrørende indsamling af fiskeridata med det formål at fjerne overlapning og således reducere de omkostninger, der opstår som følge af indsamling af havdata i henhold til flere regelsæt. Det blev ikke fundet nødvendigt med en særskilt konsekvensanalyse, eftersom dataindsamlingsrammen indgik i den konsekvensanalyse, der blev foretaget af den fælles fiskeripolitik, og da det klart var hensigten, at dataindsamlingsrammen skulle være et led i fiskeripolitikken. |
| --- | --- |

2.3.

Kommissionens forslag tager sigte på at bringe dataindsamlingsrammen i overensstemmelse med andre relevante EU-retsforskrifter vedrørende indsamling af fiskeridata med det formål at fjerne overlapning og således reducere de omkostninger, der opstår som følge af indsamling af havdata i henhold til flere regelsæt. Det blev ikke fundet nødvendigt med en særskilt konsekvensanalyse, eftersom dataindsamlingsrammen indgik i den konsekvensanalyse, der blev foretaget af den fælles fiskeripolitik, og da det klart var hensigten, at dataindsamlingsrammen skulle være et led i fiskeripolitikken.

3.   Bemærkninger

| 3.1. | Dataindsamlingsrammen er for kompleks, både når det gælder de retlige rammer og gennemførelsesordningerne. Et af de elementer, der giver anledning til kompleksitet og ineffektivitet er overlapningen af krav om dataindsamling i henhold til dataindsamlingsrammen og andre EU-retsakter som f.eks. kontrolforordningen (4) og de specifikke statistikforordninger (5). Den kendsgerning, at de samme rådata skal sendes i forskellige aggregerede formater til forskellige slutbrugere, er endnu en kilde til kompleksitet og ineffektivitet. |
| --- | --- |

3.1.

Dataindsamlingsrammen er for kompleks, både når det gælder de retlige rammer og gennemførelsesordningerne. Et af de elementer, der giver anledning til kompleksitet og ineffektivitet er overlapningen af krav om dataindsamling i henhold til dataindsamlingsrammen og andre EU-retsakter som f.eks. kontrolforordningen (4) og de specifikke statistikforordninger (5). Den kendsgerning, at de samme rådata skal sendes i forskellige aggregerede formater til forskellige slutbrugere, er endnu en kilde til kompleksitet og ineffektivitet.

| 3.2. | Dataindsamlingsrammens juridiske udformning er unødigt præskriptiv og detaljeret, hvilket giver sig udslag i et omstændeligt system, der ikke på tilfredsstillende vis kan imødekomme udviklingen i brugernes behov. Man bør derfor inddrage slutbrugerne i fastsættelsen af datakravene for at sikre, at de imødekommer brugernes behov. |
| --- | --- |

3.2.

Dataindsamlingsrammens juridiske udformning er unødigt præskriptiv og detaljeret, hvilket giver sig udslag i et omstændeligt system, der ikke på tilfredsstillende vis kan imødekomme udviklingen i brugernes behov. Man bør derfor inddrage slutbrugerne i fastsættelsen af datakravene for at sikre, at de imødekommer brugernes behov.

| 3.3. | Det er endvidere nødvendigt at skabe større synergi med de mål, der er opstillet i andre EU-politikker. Det gælder navnlig havstrategirammedirektivet. |
| --- | --- |

3.3.

Det er endvidere nødvendigt at skabe større synergi med de mål, der er opstillet i andre EU-politikker. Det gælder navnlig havstrategirammedirektivet.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EFT L 176 af 15.7.2000, s. 1.

1

(2)  EUT L 60 af 5.3.2008, s. 1.

2

(3)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22.

3

(4)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.

4

(5)  EUT L 218 af 13.8.2008, s. 1

5

EUT L 403 af 30.12.2006, s. 1

EUT L 87 af 31.3.2009, s. 1

EUT L 87 af 31.3.2009, s. 42

EUT L 87 af 31.3.2009, s. 70

EUT L 97 af 9.4.2008, s. 13.

---

| 15.1.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 13/203 |
| --- | --- | --- | --- |

15.1.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 13/203

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område

(rullende program)

(COM(2015) 177 final — 2015/0093 (COD))

(2016/C 013/30)

| Ordfører: | José María ESPUNY MOYANO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Martin SIECKER |

Ordfører:

José María ESPUNY MOYANO

Medordfører:

Martin SIECKER

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 30. april og den 17. juni 2015 under henvisning til artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for at begrænse eller forbyde anvendelse af genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer på deres område« (rullende program)

(COM(2015) 177 final — 2015/0093 (COD)).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 2. september 2015.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 510. plenarforsamling den 16.—17. september 2015, mødet den 16. september 2015, følgende udtalelse med 138 stemmer for, 6 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bifalder Kommissionens hensigt om at behandle et spørgsmål, der er af stor interesse for producenter og offentligheden i almindelighed. |
| --- | --- |

1.1.

EØSU bifalder Kommissionens hensigt om at behandle et spørgsmål, der er af stor interesse for producenter og offentligheden i almindelighed.

| 1.2. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen i henhold til sit mandat søger at finde løsninger på problemet med en ordning for godkendelse af GMO-afgrøder, som i praksis har vist sig at være utilstrækkelig. |
| --- | --- |

1.2.

EØSU glæder sig over, at Kommissionen i henhold til sit mandat søger at finde løsninger på problemet med en ordning for godkendelse af GMO-afgrøder, som i praksis har vist sig at være utilstrækkelig.

| 1.3. | EØSU mener dog, at forslaget glider for let hen over nøgleaspekter som sporbarhed og lovgivningsmæssig sammenhæng mellem fødevare- og fodersektoren, og savner en oversigt over de socioøkonomiske virkninger af forslagene. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU mener dog, at forslaget glider for let hen over nøgleaspekter som sporbarhed og lovgivningsmæssig sammenhæng mellem fødevare- og fodersektoren, og savner en oversigt over de socioøkonomiske virkninger af forslagene.

| 1.4. | EØSU har ligeledes betænkeligheder med hensyn til den reelle mulighed for at gennemføre denne lovgivning på det indre marked og med hensyn til visse juridiske aspekter. Desuden er der ud over disse juridiske spørgsmål også problemer med opfattelsen i offentligheden og på politisk plan. |
| --- | --- |

1.4.

EØSU har ligeledes betænkeligheder med hensyn til den reelle mulighed for at gennemføre denne lovgivning på det indre marked og med hensyn til visse juridiske aspekter. Desuden er der ud over disse juridiske spørgsmål også problemer med opfattelsen i offentligheden og på politisk plan.

| 1.5. | Derfor anbefaler EØSU, at Kommissionen trækker forslaget i dets nuværende form tilbage og udarbejder et nyt og forbedret forslag, som forholder sig til de mangler, der påpeges i nærværende udtalelse og i tilsvarende dokumenter fra Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

1.5.

Derfor anbefaler EØSU, at Kommissionen trækker forslaget i dets nuværende form tilbage og udarbejder et nyt og forbedret forslag, som forholder sig til de mangler, der påpeges i nærværende udtalelse og i tilsvarende dokumenter fra Europa-Parlamentet.

2.   Baggrund for forslaget

Baggrund for forslaget

| 2.1. | Bioteknologiske afgrøder (genetisk modificerede organismer eller GMO'er) blev introduceret på verdensmarkedet i 1996. Siden da har omfanget heraf været støt stigende med 3-4 % om året. Fra 2013 til 2014 steg arealet anvendt til bioteknologiske afgrøder således med 6,3 mio. ha til et samlet areal på 181 mio. ha, der dyrkes af mere end 18 mio. landbrugere i 28 lande. De største arealudvidelser er sket i USA, Brasilien og Argentina, og der er ligeledes store områder i udviklingslande som Burkina Faso, Sudan og Bangladesh. De vigtigste afgrøder er majs, soja og bomuld, selv om der også produceres andre afgrøder som auberginer, tomater og peberfrugter. |
| --- | --- |

2.1.

Bioteknologiske afgrøder (genetisk modificerede organismer eller GMO'er) blev introduceret på verdensmarkedet i 1996. Siden da har omfanget heraf været støt stigende med 3-4 % om året. Fra 2013 til 2014 steg arealet anvendt til bioteknologiske afgrøder således med 6,3 mio. ha til et samlet areal på 181 mio. ha, der dyrkes af mere end 18 mio. landbrugere i 28 lande. De største arealudvidelser er sket i USA, Brasilien og Argentina, og der er ligeledes store områder i udviklingslande som Burkina Faso, Sudan og Bangladesh. De vigtigste afgrøder er majs, soja og bomuld, selv om der også produceres andre afgrøder som auberginer, tomater og peberfrugter.

| 2.2. | I EU dyrkes der GMO-afgrøder i fem lande (Portugal, Tjekkiet, Rumænien, Slovakiet og Spanien) på et samlet areal svarende til ca. 148 000 hektar (herunder 137 000 ha i Spanien, 8 000 ha i Portugal, 2 500 ha i Tjekkiet, 800 ha i Rumænien og 100 ha i Slovakiet (data fra 2013 (1)). |
| --- | --- |

2.2.

I EU dyrkes der GMO-afgrøder i fem lande (Portugal, Tjekkiet, Rumænien, Slovakiet og Spanien) på et samlet areal svarende til ca. 148 000 hektar (herunder 137 000 ha i Spanien, 8 000 ha i Portugal, 2 500 ha i Tjekkiet, 800 ha i Rumænien og 100 ha i Slovakiet (data fra 2013 (1)).

1

| 2.3. | Det har nu i mere end ti år været lovpligtigt at oplyse om tilstedeværelsen af GMO'er på mærkningen af fødevarer og foderstoffer. I øjeblikket er mellem 85 og 90 % af alt industrifoder, der produceres i EU, mærket som GMO'er eller som indeholdende GMO'er. Dette skyldes den store andel af GMO-råvarer, både importerede råvarer og råvarer produceret i EU, i sammensætningen af denne type foder, hvor GMO-råvarer i gennemsnit udgør mellem 20 og 25 % af den samlede sammensætning af industrifoder. Hvis dette forslag træder i kraft, kan det påvirke efterspørgslen efter og udbuddet af fødevarer og foder i EU alvorligt. Den indvirkning, som dette kan få på europæisk landbrug og dermed på den fælles landbrugspolitik, skal vurderes omhyggeligt. Denne EU-lovgivning, der skal sikre korrekt sporbarhed af tilstedeværelsen af GMO'er i fødevarer og dyrefoder, bør udvides til også at mærke disse produkter som GMO-fri, når de reelt ikke indeholder GMO'er. |
| --- | --- |

2.3.

Det har nu i mere end ti år været lovpligtigt at oplyse om tilstedeværelsen af GMO'er på mærkningen af fødevarer og foderstoffer. I øjeblikket er mellem 85 og 90 % af alt industrifoder, der produceres i EU, mærket som GMO'er eller som indeholdende GMO'er. Dette skyldes den store andel af GMO-råvarer, både importerede råvarer og råvarer produceret i EU, i sammensætningen af denne type foder, hvor GMO-råvarer i gennemsnit udgør mellem 20 og 25 % af den samlede sammensætning af industrifoder. Hvis dette forslag træder i kraft, kan det påvirke efterspørgslen efter og udbuddet af fødevarer og foder i EU alvorligt. Den indvirkning, som dette kan få på europæisk landbrug og dermed på den fælles landbrugspolitik, skal vurderes omhyggeligt. Denne EU-lovgivning, der skal sikre korrekt sporbarhed af tilstedeværelsen af GMO'er i fødevarer og dyrefoder, bør udvides til også at mærke disse produkter som GMO-fri, når de reelt ikke indeholder GMO'er.

| 2.4. | Dog påpeger og beklager EØSU, at der i EU-lovgivningen om fødevarer til mennesker ikke har været samme fokus på sporbarhed. |
| --- | --- |

2.4.

Dog påpeger og beklager EØSU, at der i EU-lovgivningen om fødevarer til mennesker ikke har været samme fokus på sporbarhed.

3.   Den nuværende lovramme

Den nuværende lovramme

| 3.1. | Siden Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (2) trådte i kraft, har der endnu ikke været et kvalificeret flertal i Rådet for eller imod Kommissionens forslag til beslutning vedrørende tilladelse til GMO'er eller til fødevarer eller foder, der indeholder GMO'er. Resultatet har altid været »der er ikke afgivet nogen udtalelse« i alle behandlingens administrative faser. Som følge heraf har Kommissionen vedtaget alle beslutninger om tilladelse i henhold til gældende lovgivning, men uden støtte fra medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.1.

Siden Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (2) trådte i kraft, har der endnu ikke været et kvalificeret flertal i Rådet for eller imod Kommissionens forslag til beslutning vedrørende tilladelse til GMO'er eller til fødevarer eller foder, der indeholder GMO'er. Resultatet har altid været »der er ikke afgivet nogen udtalelse« i alle behandlingens administrative faser. Som følge heraf har Kommissionen vedtaget alle beslutninger om tilladelse i henhold til gældende lovgivning, men uden støtte fra medlemsstaterne.

2

| 3.2. | Tilbagesendelse af sagsakterne til Kommissionen med henblik på vedtagelsen af en endelig beslutning er blevet reglen, selv om det snarere burde være undtagelsen. |
| --- | --- |

3.2.

Tilbagesendelse af sagsakterne til Kommissionen med henblik på vedtagelsen af en endelig beslutning er blevet reglen, selv om det snarere burde være undtagelsen.

| 3.3. | Kommissionen skal ud over at foretage en risikovurdering vedtage en beslutning (om at give eller afslå tilladelse) inden for en rimelig tidsfrist, i tilfælde af at der ikke findes et kvalificeret flertal blandt medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.3.

Kommissionen skal ud over at foretage en risikovurdering vedtage en beslutning (om at give eller afslå tilladelse) inden for en rimelig tidsfrist, i tilfælde af at der ikke findes et kvalificeret flertal blandt medlemsstaterne.

4.   Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

| 4.1. | Kommissionens forslag består i en tilføjelse af en ny artikel 34a til forordning (EF) nr. 1829/2003. I henhold til denne artikel skal medlemsstaterne kunne træffe foranstaltninger til at begrænse eller forbyde anvendelse af GMO'er, forudsat at de pågældende foranstaltninger:






  — | er velbegrundede, er baseret på tvingende almene hensyn i henhold til fællesskabsretten og under ingen omstændigheder er i strid med den gennemførte risikovurdering, og forudsat at |
| --- | --- | --- |

4.1.

Kommissionens forslag består i en tilføjelse af en ny artikel 34a til forordning (EF) nr. 1829/2003. I henhold til denne artikel skal medlemsstaterne kunne træffe foranstaltninger til at begrænse eller forbyde anvendelse af GMO'er, forudsat at de pågældende foranstaltninger:

—

er velbegrundede, er baseret på tvingende almene hensyn i henhold til fællesskabsretten og under ingen omstændigheder er i strid med den gennemførte risikovurdering, og forudsat at

| — | de pågældende foranstaltninger er forholdsmæssige og ikke-diskriminerende. |
| --- | --- |

—

de pågældende foranstaltninger er forholdsmæssige og ikke-diskriminerende.

| 4.2. | Hvis en medlemsstat har til hensigt at træffe foranstaltninger i henhold til den nye lovgivning, skal den indsende et udkast til disse foranstaltninger til Kommissionen samt en begrundelse herfor. |
| --- | --- |

4.2.

Hvis en medlemsstat har til hensigt at træffe foranstaltninger i henhold til den nye lovgivning, skal den indsende et udkast til disse foranstaltninger til Kommissionen samt en begrundelse herfor.

| 4.3. | De vedtagne foranstaltninger har ikke indvirkning på anvendelsen af fødevarer og foder, der indeholder en utilsigtet og teknisk uundgåelig forekomst af GMO'er. |
| --- | --- |

4.3.

De vedtagne foranstaltninger har ikke indvirkning på anvendelsen af fødevarer og foder, der indeholder en utilsigtet og teknisk uundgåelig forekomst af GMO'er.

| 4.4. | Disse foranstaltninger gælder ikke for GMO'er til dyrkning. |
| --- | --- |

4.4.

Disse foranstaltninger gælder ikke for GMO'er til dyrkning.

| 4.4.1. | En tilsvarende procedure er imidlertid allerede blevet vedtaget for nylig med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/412 (3), således at medlemsstaterne har en større grad af frihed til at beslutte at begrænse eller forbyde dyrkning af GMO'er på deres område. Det foreliggende forslag fra Kommissionen søger nu at skabe en tilsvarende procedure for genmodificerede fødevarer og foder i overensstemmelse med den løsning, der for nylig blev fundet vedrørende dyrkning af GMO'er. |
| --- | --- |

4.4.1.

En tilsvarende procedure er imidlertid allerede blevet vedtaget for nylig med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/412 (3), således at medlemsstaterne har en større grad af frihed til at beslutte at begrænse eller forbyde dyrkning af GMO'er på deres område. Det foreliggende forslag fra Kommissionen søger nu at skabe en tilsvarende procedure for genmodificerede fødevarer og foder i overensstemmelse med den løsning, der for nylig blev fundet vedrørende dyrkning af GMO'er.

3

5.   Indledende bemærkninger

Indledende bemærkninger

| 5.1. | GMO'er er ofte et meget ømtåleligt emne, der kan få sindene i kog hos både fortalere for og modstandere af GMO'er. Denne udtalelse fra EØSU vil derfor nøje begrænse sig til at behandle argumenterne »for« og »imod« forslaget uden at gå ind i en mere generel vurdering af »godt« og »skidt« ved GMO'er, da disse faktorer allerede er behandlet af udvalget ved tidligere lejligheder (4). |
| --- | --- |

5.1.

GMO'er er ofte et meget ømtåleligt emne, der kan få sindene i kog hos både fortalere for og modstandere af GMO'er. Denne udtalelse fra EØSU vil derfor nøje begrænse sig til at behandle argumenterne »for« og »imod« forslaget uden at gå ind i en mere generel vurdering af »godt« og »skidt« ved GMO'er, da disse faktorer allerede er behandlet af udvalget ved tidligere lejligheder (4).

4

6.   Argumenter for Kommissionens forslag

Argumenter for Kommissionens forslag

6.1.   
  Genskabelse af en balance mellem de enkelte medlemsstaters og EU's kompetencer

Genskabelse af en balance mellem de enkelte medlemsstaters og EU's kompetencer

| 6.1.1. | Den nuværende fælles landbrugspolitiks operationelle og budgetmæssige begrænsninger har medført, at mange lande sætter spørgsmålstegn ved de kompetencer, der er givet i traktaterne på dette område, hvilket slider på EU- institutionernes politiske omdømme. |
| --- | --- |

6.1.1.

Den nuværende fælles landbrugspolitiks operationelle og budgetmæssige begrænsninger har medført, at mange lande sætter spørgsmålstegn ved de kompetencer, der er givet i traktaterne på dette område, hvilket slider på EU- institutionernes politiske omdømme.

| 6.1.2. | Endvidere kritiserer visse medlemsstater, der ikke er »naturlige« modtagere af støtte fra landbrugspolitikken, med jævne mellemrum den budgetmæssige vægt af denne fælles politik og andre fælles politikker i den tredje søjle. Denne politiske opposition får stadig mere tilslutning i visse medlemsstater, hvilket ikke må ignoreres af hverken lovgiverne eller EØSU. |
| --- | --- |

6.1.2.

Endvidere kritiserer visse medlemsstater, der ikke er »naturlige« modtagere af støtte fra landbrugspolitikken, med jævne mellemrum den budgetmæssige vægt af denne fælles politik og andre fælles politikker i den tredje søjle. Denne politiske opposition får stadig mere tilslutning i visse medlemsstater, hvilket ikke må ignoreres af hverken lovgiverne eller EØSU.

| 6.1.3. | Kommissionens forslag vil i praksis returnere beføjelser og dermed imødekomme visse medlemsstaters (og deres respektive offentlige opinions) krav om genskabelse af en balance mellem medlemsstaternes og EU's kompetencer, især på et område, hvor det stadig er tilladt at udøve nationale kompetencer (vedrørende dyrkning af GMO'er). |
| --- | --- |

6.1.3.

Kommissionens forslag vil i praksis returnere beføjelser og dermed imødekomme visse medlemsstaters (og deres respektive offentlige opinions) krav om genskabelse af en balance mellem medlemsstaternes og EU's kompetencer, især på et område, hvor det stadig er tilladt at udøve nationale kompetencer (vedrørende dyrkning af GMO'er).

| 6.2. | Forslagets retlige garantier og beskyttelsesklausuler, der skal forhindre misbrug fra medlemsstaternes side. |
| --- | --- |

6.2.

Forslagets retlige garantier og beskyttelsesklausuler, der skal forhindre misbrug fra medlemsstaternes side.

| 6.2.1. | Kravet om, at de foranstaltninger, der vedtages af medlemsstaterne, skal begrundes fra sag til sag, betyder, at der ikke kan træffes vilkårlige foranstaltninger, og at disse skal være i overensstemmelse med gældende traktater, og navnligt og udtrykkeligt at de skal være i overensstemmelse med principperne for det indre marked og EU's internationale forpligtelser. |
| --- | --- |

6.2.1.

Kravet om, at de foranstaltninger, der vedtages af medlemsstaterne, skal begrundes fra sag til sag, betyder, at der ikke kan træffes vilkårlige foranstaltninger, og at disse skal være i overensstemmelse med gældende traktater, og navnligt og udtrykkeligt at de skal være i overensstemmelse med principperne for det indre marked og EU's internationale forpligtelser.

| 6.2.2. | Disse retlige garantier vil sammen med princippet om ansvarlighed i forbindelse med offentlig forvaltning hos moderne nationale myndigheder sikre, at valget af opt-out-muligheden træffes forholdsmæssigt og kun undtagelsesvist. |
| --- | --- |

6.2.2.

Disse retlige garantier vil sammen med princippet om ansvarlighed i forbindelse med offentlig forvaltning hos moderne nationale myndigheder sikre, at valget af opt-out-muligheden træffes forholdsmæssigt og kun undtagelsesvist.

6.3.   
  Afhjælpning af en anomali i EU's retspraksis

Afhjælpning af en anomali i EU's retspraksis

| 6.3.1. | Som Kommissionen fastslår i bemærkningerne til baggrunden for forslaget, er forordning (EF) nr. 1829/2003 aldrig blevet fuldt ud gennemført, hvilket både skyldes de nationale holdninger, der ikke er videnskabeligt begrundede, og den juridiske anomali i beslutningstagningen, der udøves direkte af Kommissionen (udvalgsprocedure). |
| --- | --- |

6.3.1.

Som Kommissionen fastslår i bemærkningerne til baggrunden for forslaget, er forordning (EF) nr. 1829/2003 aldrig blevet fuldt ud gennemført, hvilket både skyldes de nationale holdninger, der ikke er videnskabeligt begrundede, og den juridiske anomali i beslutningstagningen, der udøves direkte af Kommissionen (udvalgsprocedure).

| 6.3.2. | Denne situation — som er helt enestående i EU-lovgivningen — vil der blive dæmmet op for, hvis Kommissionens forslag vedtages i den forelagte form. Dermed vil de medlemsstater, der indtil nu har valgt ikke at træffe afgørelser eller systematisk at forhindre dannelsen af et tilstrækkeligt flertal, måske ikke længere finde det nødvendigt at modsætte sig politisk i Rådet, hvis de på nationalt plan har andre værktøjer og muligheder for at modvirke eller vælge ikke at gennemføre Rådets beslutninger på deres område. |
| --- | --- |

6.3.2.

Denne situation — som er helt enestående i EU-lovgivningen — vil der blive dæmmet op for, hvis Kommissionens forslag vedtages i den forelagte form. Dermed vil de medlemsstater, der indtil nu har valgt ikke at træffe afgørelser eller systematisk at forhindre dannelsen af et tilstrækkeligt flertal, måske ikke længere finde det nødvendigt at modsætte sig politisk i Rådet, hvis de på nationalt plan har andre værktøjer og muligheder for at modvirke eller vælge ikke at gennemføre Rådets beslutninger på deres område.

6.4.   
  Opfyldelse af et mandat

Opfyldelse af et mandat

| 6.4.1. | Ved at udarbejde forslaget om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 handler Kommissionen på effektiv vis i henhold til det mandat, den har fået til at fremlægge et forslag, der overvinder begrænsningerne i de gældende lovrammer for tilladelse af foder og fødevarer med GMO'er. I den henseende er Kommissionens forslag nødvendigt og relevant. |
| --- | --- |

6.4.1.

Ved at udarbejde forslaget om ændring af forordning (EF) nr. 1829/2003 handler Kommissionen på effektiv vis i henhold til det mandat, den har fået til at fremlægge et forslag, der overvinder begrænsningerne i de gældende lovrammer for tilladelse af foder og fødevarer med GMO'er. I den henseende er Kommissionens forslag nødvendigt og relevant.

7.   Argumenter imod Kommissionens forslag

Argumenter imod Kommissionens forslag

7.1.   
  Generel modstand i alle berørte sektorer

Generel modstand i alle berørte sektorer

| 7.1.1. | Kommissionens forslag har udløst en generel modstand — som også er blevet gentaget i medierne — både i de kredse, der går ind for brugen af GMO'er i fødevarer og foder, og i alle de kredse, der som regel er imod brugen af GMO'er. Det er i denne forbindelse vigtigt at fremhæve den offentligt fremsatte kritik af forslaget fra Europa-Parlamentets Udvalg om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, som anbefaler, at forslaget trækkes tilbage, hvilket vil blive afgjort ved en formel afstemning i oktober (5). |
| --- | --- |

7.1.1.

Kommissionens forslag har udløst en generel modstand — som også er blevet gentaget i medierne — både i de kredse, der går ind for brugen af GMO'er i fødevarer og foder, og i alle de kredse, der som regel er imod brugen af GMO'er. Det er i denne forbindelse vigtigt at fremhæve den offentligt fremsatte kritik af forslaget fra Europa-Parlamentets Udvalg om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, som anbefaler, at forslaget trækkes tilbage, hvilket vil blive afgjort ved en formel afstemning i oktober (5).

5

| 7.1.2. | De stærke betænkeligheder, der gives udtryk for fra disse kredse — omend ud fra forskellige og endda modstridende synspunkter — vil uden tvivl munde ud i en vanskelig parlamentarisk debat med usikre resultater, som det vil være klogt at undgå ved at sende forslaget tilbage til en mere velovervejet genbehandling. |
| --- | --- |

7.1.2.

De stærke betænkeligheder, der gives udtryk for fra disse kredse — omend ud fra forskellige og endda modstridende synspunkter — vil uden tvivl munde ud i en vanskelig parlamentarisk debat med usikre resultater, som det vil være klogt at undgå ved at sende forslaget tilbage til en mere velovervejet genbehandling.

7.2.   
  Risiko for manglende gennemsigtighed i den nationale beslutningstagning

Risiko for manglende gennemsigtighed i den nationale beslutningstagning

| 7.2.1. | Kommissionen anvender et fælles system til evaluering af risici i forbindelse med GMO'er, der er omfattet af direktiv (EU) 2015/412. Medlemsstaternes mulighed for af nationale årsager at gøre indskrænket brug af EU's risikovurderinger og godkendelser (uden at der findes et lovpligtigt og gennemsigtigt system med offentligt tilgængelige oplysninger om årsager til og begrundelser for, at medlemsstater vælger at gøre brug af undtagelsesbestemmelser) kan imidlertid være i alvorlig strid med gennemsigtighedskravet i den offentlige beslutningstagning, som er et hovedkrav i de politiske retningslinjer, som Kommissionen under ledelse af Jean-Claude Juncker har offentliggjort. Det er derfor afgørende, at der i lovgivningen indføres nationale systemer med offentligt tilgængelige oplysninger, og at det sikres, at sådanne systemer er gennemsigtige og frit tilgængelige for alle. |
| --- | --- |

7.2.1.

Kommissionen anvender et fælles system til evaluering af risici i forbindelse med GMO'er, der er omfattet af direktiv (EU) 2015/412. Medlemsstaternes mulighed for af nationale årsager at gøre indskrænket brug af EU's risikovurderinger og godkendelser (uden at der findes et lovpligtigt og gennemsigtigt system med offentligt tilgængelige oplysninger om årsager til og begrundelser for, at medlemsstater vælger at gøre brug af undtagelsesbestemmelser) kan imidlertid være i alvorlig strid med gennemsigtighedskravet i den offentlige beslutningstagning, som er et hovedkrav i de politiske retningslinjer, som Kommissionen under ledelse af Jean-Claude Juncker har offentliggjort. Det er derfor afgørende, at der i lovgivningen indføres nationale systemer med offentligt tilgængelige oplysninger, og at det sikres, at sådanne systemer er gennemsigtige og frit tilgængelige for alle.

7.3.   
  Risiko for manglende forudsigelighed

Risiko for manglende forudsigelighed

| 7.3.1. | Hvis Kommissionens forslag vedtages i den nuværende form, kan det medføre en usædvanlig situation, hvor offentlige beslutninger, der træffes ud fra videnskabelige kriterier i EU, kan have forskellige retlige og økonomiske virkninger i de forskellige medlemsstater. Det kan være med til at mindske forudsigeligheden og pålideligheden af EU's beslutninger. |
| --- | --- |

7.3.1.

Hvis Kommissionens forslag vedtages i den nuværende form, kan det medføre en usædvanlig situation, hvor offentlige beslutninger, der træffes ud fra videnskabelige kriterier i EU, kan have forskellige retlige og økonomiske virkninger i de forskellige medlemsstater. Det kan være med til at mindske forudsigeligheden og pålideligheden af EU's beslutninger.

| 7.3.2. | Der bør foretages en vurdering af de socioøkonomiske konsekvenser af forslaget med en detaljeret beskrivelse af forslagets omkostningsmæssige følger for fødevarekæden, afgrødedyrkningen, råvareforsyningen og eventuelle markedsforvridninger. |
| --- | --- |

7.3.2.

Der bør foretages en vurdering af de socioøkonomiske konsekvenser af forslaget med en detaljeret beskrivelse af forslagets omkostningsmæssige følger for fødevarekæden, afgrødedyrkningen, råvareforsyningen og eventuelle markedsforvridninger.

| 7.3.3. | Forslaget omfatter ikke værktøjer til at sikre sporbarheden af GMO'er på mærkningen af fødevarer til mennesker. |
| --- | --- |

7.3.3.

Forslaget omfatter ikke værktøjer til at sikre sporbarheden af GMO'er på mærkningen af fødevarer til mennesker.

7.4.   
  Risiko for international konkurrenceforvridning

Risiko for international konkurrenceforvridning

| 7.4.1. | Selv om Kommissionens forslag indeholder krav om, at EU's internationale forpligtelser overholdes, omfatter forslaget ikke bestemmelser, som sætter specifikke begrænsninger for de af medlemsstaternes handlinger (»opt-out«), der kan være i strid med disse forpligtelser, og der opstilles ikke mekanismer, som sætter EU-institutionerne i stand til at omstøde nationale beslutninger, hvis de er i strid med princippet om overholdelse af internationale forpligtelser. Det skal bemærkes, at EU's handelspartnere, og navnlig USA, offentligt har udtrykt deres forbehold over for lovforslaget og gjort afslutningen af handelsforhandlingerne på højt plan (TTIP) betinget af, at disse forbehold bliver afklaret. |
| --- | --- |

7.4.1.

Selv om Kommissionens forslag indeholder krav om, at EU's internationale forpligtelser overholdes, omfatter forslaget ikke bestemmelser, som sætter specifikke begrænsninger for de af medlemsstaternes handlinger (»opt-out«), der kan være i strid med disse forpligtelser, og der opstilles ikke mekanismer, som sætter EU-institutionerne i stand til at omstøde nationale beslutninger, hvis de er i strid med princippet om overholdelse af internationale forpligtelser. Det skal bemærkes, at EU's handelspartnere, og navnlig USA, offentligt har udtrykt deres forbehold over for lovforslaget og gjort afslutningen af handelsforhandlingerne på højt plan (TTIP) betinget af, at disse forbehold bliver afklaret.

| 7.4.2. | De internationale aftaler, der kan blive berørt eller begrænset af en eventuel gennemførelse af forslaget, for så vidt som det kan skabe konkurrenceforvridninger svarende til internationale handelshindringer, omfatter WTO's generelle forpligtelser og visse bestemmelser såsom den generelle præferenceordning (GSP) for udviklingslande samt initiativet »Alt undtagen våben«. |
| --- | --- |

7.4.2.

De internationale aftaler, der kan blive berørt eller begrænset af en eventuel gennemførelse af forslaget, for så vidt som det kan skabe konkurrenceforvridninger svarende til internationale handelshindringer, omfatter WTO's generelle forpligtelser og visse bestemmelser såsom den generelle præferenceordning (GSP) for udviklingslande samt initiativet »Alt undtagen våben«.

7.5.   
  Tvivl om overensstemmelse med principperne om fri bevægelighed

Tvivl om overensstemmelse med principperne om fri bevægelighed

| 7.5.1. | Kommissionens forslag henviser til behovet for overholdelse af principperne for det indre marked, der ikke bør ændres som følge af de nationale foranstaltninger, der træffes i henhold til nærværende forslag, navnlig når det i praksis må forventes, at der i forskellige dele af EU vil blive anvendt forskellige bestemmelser vedrørende dyrkning, markedsføring og transport internt i EU. |
| --- | --- |

7.5.1.

Kommissionens forslag henviser til behovet for overholdelse af principperne for det indre marked, der ikke bør ændres som følge af de nationale foranstaltninger, der træffes i henhold til nærværende forslag, navnlig når det i praksis må forventes, at der i forskellige dele af EU vil blive anvendt forskellige bestemmelser vedrørende dyrkning, markedsføring og transport internt i EU.

| 7.5.2. | Ikke desto mindre indebærer den ikke-udtømmende liste over årsager, der kan begrunde vedtagelsen af undtagelsesbestemmelser (manglende positiv- eller negativliste), samt den manglende fastsættelse af juridiske mekanismer til ophævelse af de nationale foranstaltninger, der kan anses for urimelige, diskriminerende eller ikke tilstrækkeligt velbegrundede, en klar risiko for retlig usikkerhed. |
| --- | --- |

7.5.2.

Ikke desto mindre indebærer den ikke-udtømmende liste over årsager, der kan begrunde vedtagelsen af undtagelsesbestemmelser (manglende positiv- eller negativliste), samt den manglende fastsættelse af juridiske mekanismer til ophævelse af de nationale foranstaltninger, der kan anses for urimelige, diskriminerende eller ikke tilstrækkeligt velbegrundede, en klar risiko for retlig usikkerhed.

| 7.5.3. | Denne retlige usikkerhed kan kun løses ved Den Europæiske Unions Domstol, hvilket vil betyde, at juristeri kommer til at tynge medlemsstaternes administrative arbejde unødigt og medføre potentielle forsinkelser og meromkostninger. |
| --- | --- |

7.5.3.

Denne retlige usikkerhed kan kun løses ved Den Europæiske Unions Domstol, hvilket vil betyde, at juristeri kommer til at tynge medlemsstaternes administrative arbejde unødigt og medføre potentielle forsinkelser og meromkostninger.

| 7.5.4. | Dette sidste argument er det, der sår størst tvivl om, hvorvidt Kommissionens forslag i sin nuværende form er hensigtsmæssigt og velegnet. |
| --- | --- |

7.5.4.

Dette sidste argument er det, der sår størst tvivl om, hvorvidt Kommissionens forslag i sin nuværende form er hensigtsmæssigt og velegnet.

Bruxelles, den 16. september 2015.

Henri MALOSSE

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  http://ec.europa.eu/food/plant/docs/plant_gmo_report_studies_report_2013_mon_810_en.pdf.

1

(2)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1.

2

(3)  EUT L 68 af 13.3.2015, s. 1.

3

(4)  EUT C 68 af 6.3.2012, s. 56.

4

(5)  http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/documents/envi/pr/1065/1065989/1065989da.pdf.

5

---