# Úřední věstník C 206/2019

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 206 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6217. června 2019 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 206

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6217. června 2019

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2019/C 206/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2019/C 206/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | CDJ |
| 2019/C 206/02 | Spojené věci C-473/17 a C-546/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17) v. Administración del Estado (Řízení o předběžné otázce — Energetika — Odvětví zkapalněného ropného plynu (LPG) — Ochrana spotřebitelů — Povinnost obecného hospodářského zájmu — Maximální prodejní cena lahví na plyn — Povinná distribuce do domácností — Článek 106 SFEU — Směrnice 2003/55/ES, 2009/73/ES a 2006/123/ES — Výklad rozsudku ze dne 20. dubna 2010, Federutility a další (C- 265/08, EU:C:2010:205) — Zásada proporcionality) | 2 |
| 2019/C 206/03 | Věc C-483/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Irsko) — Neculai Tarola v. Minister for Social Protection (Řízení o předběžné otázce — Občanství Unie — Volný pohyb osob — Směrnice 2004/38/ES — Právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států — Článek 7 odst. 1 písm. a) — Zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné — Článek 7 odst. 3 písm. c) — Právo pobytu po dobu delší než tři měsíce — Státní příslušník členského státu, který je zaměstnanou osobou v jiném členském státě po dobu patnácti dnů — Nedobrovolná nezaměstnanost — Zachování si postavení pracovníka po dobu alespoň šesti měsíců — Nárok na dávku při hledání zaměstnání (jobseeker’s allowance)) | 3 |
| 2019/C 206/04 | Věc C-501/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln — Německo) — Germanwings GmbH v. Wolfgang Pauels (Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 3 — Náhrady cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů — Rozsah — Osvobození od povinnosti nahradit škodu — Pojem mimořádné okolnosti — Poškození pneumatiky letadla cizím předmětem nacházejícím se na letištní dráze) | 4 |
| 2019/C 206/05 | Věc C-558/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 — OZ v. Evropská investiční banka (EIB) (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci Evropské investiční banky (EIB) — Sexuální obtěžování — Vyšetřování vedené v rámci programu Dignity at work — Zamítnutí stížnosti týkající se obtěžování — Žádost o zrušení rozhodnutí prezidenta EIB o zamítnutí stížnosti — Náhrada újmy) | 4 |
| 2019/C 206/06 | Spojené věci C-C-582/17 a C-583/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Řízení o předběžné otázce — Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu — Nařízení (EU) č. 604/2013 — Článek 18 odst. 1 písm. b) až d) — Článek 23 odst. 1 — Článek 24 odst. 1 — Řízení o přijetí zpět — Kritéria příslušnosti — Nová žádost podaná v jiném členském státě — Článek 20 odst. 5 — Probíhající řízení o určení — Zpětvzetí žádosti — Článek 27 — Opravné prostředky) | 5 |
| 2019/C 206/07 | Věc C-603/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Peter Bosworth, Colin Hurley v. Arcadia Petroleum Limited a další (Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Luganská úmluva II — Příslušnost, uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Hlava II oddíl 5 (články 18 až 21) — Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv) | 6 |
| 2019/C 206/08 | Věc C-617/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy — Polsko) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. v. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 82 ES — Zneužití dominantního postavení — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 3 odst. 1 — Použití vnitrostátního práva hospodářské soutěže — Rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, kterým se ukládá jedna pokuta na základě vnitrostátního práva a druhá pokuta na základě unijního práva — Listina základních práv Evropské unie — Článek 50 — Zásada ne bis in idem — Použitelnost) | 7 |
| 2019/C 206/09 | Věc C-638/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — řízení zahájené Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Řízení o předběžné otázce — Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků — Směrnice 2011/64/EU — Článek 4 odst. 1 písm. a) — Pojem doutníky nebo doutníčky — Tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku částečně pokryté další papírovou vrstvou) | 8 |
| 2019/C 206/10 | Věc C-690/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — ÖKO-Test Verlag GmbH v. Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Ochranné známky — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 1 — Směrnice 2008/95/ES — Článek 5 odst. 1 a 2 — Práva z ochranné známky — Individuální ochranná známka tvořená značkou kvality) | 9 |
| 2019/C 206/11 | Věc C-691/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — PORR Építési Kft. v. Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) zaplacené na vstupu — Článek 199 odst. 1 písm. a) — Přenesení daňové povinnosti — Situace, kdy příjemce služeb neoprávněně zaplatí daň poskytovatelům na základě nesprávně vystavené faktury podle obecných pravidel zdanění — Rozhodnutí daňového orgánu, kterým je konstatován daňový dluh příjemce služeb a zamítnuta žádost o odpočet daně — Neprozkoumání možnosti vrácení daně daňovým orgánem) | 10 |
| 2019/C 206/12 | Věc C-699/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — v řízení zahájeném Allianz Vorsorgekasse AG (Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Uzavírání smluv o přistoupení k podnikovému podpůrnému fondu, který je pověřen správou příspěvků podnikového spoření zaměstnanců — Uzavírání smluv, které vyžaduje souhlas zaměstnanců nebo jejich zastoupení — Směrnice 2014/24/EU — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace — Povinnost transparentnosti) | 11 |
| 2019/C 206/13 | Spojené věci C-C-29/18, C-30/18 a C-44/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Superior de Justicia de Galicia — Španělsko) — Cobra Servicios Auxiliares SA v. José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL (Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Zásada zákazu diskriminace — Pojem pracovní podmínky — Srovnatelnost situací — Odůvodnění — Pojem objektivní důvody — Odstupné při ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou z objektivního důvodu — Nižší odstupné poskytnuté při ukončení pracovní smlouvy sjednané na určitý úkol) | 12 |
| 2019/C 206/14 | Věc C-139/18 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 — CJ v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) — Hodnotící posudek — Hodnotící období roku 2011 — Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se uzavírá hodnotící posudek) | 12 |
| 2019/C 206/15 | Věc C-214/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Rejonowego w Sopocie Wydziału I Cywilnego — Polsko) — řízení zahájené H. W. (Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2006/112/ES — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Soudní exekutor — Exekuční řízení — Odměna stanovená zákonem — Správní praxe příslušných vnitrostátních orgánů, podle které tato odměna v sobě zahrnuje DPH — Zásada neutrality a zásada proporcionality) | 13 |
| 2019/C 206/16 | Věc C-254/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2003/88/ES — Úprava pracovní doby — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Maximální délka týdenní pracovní doby — Referenční období — Klouzavé nebo pevné referenční období — Odchylka — Zaměstnanci policie) | 14 |
| 2019/C 206/17 | Věc C-266/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Okręgowy w Poznaniu — Polsko) — Aqua Med sp. z o.o. v. Irena Skóra (Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 93/13/EHS — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Článek 1 odst. 2 — Oblast působnosti směrnice — Ujednání zakládající místní příslušnost soudu určenou podle obecných pravidel — Článek 6 odst. 1 — Přezkum zneužívajícího charakteru ujednání i bez návrhu — Článek 7 odst. 1 — Povinnosti a pravomoci vnitrostátního soudu) | 14 |
| 2019/C 206/18 | Věc C-282/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. dubna 2019 — The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Odvolací řízení — Lhůty — Doručování elektronickou cestou — Výpočet lhůt) | 15 |
| 2019/C 206/19 | Věc C-288/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën (Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Podpoložky 85285100 a 85285940 — Monitory s plochou obrazovkou používající technologii displeje z tekutých krystalů umožňující zobrazení signálů ze systémů automatizovaného zpracování dat — Dohoda o obchodu s produkty informačních technologií) | 16 |
| 2019/C 206/20 | Věc C-295/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A. v. Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Řízení o předběžné otázce — Platební služby na vnitřním trhu — Směrnice 2007/64/ES — Články 2 a 58 — Oblast působnosti — Uživatel platebních služeb — Pojem — Provedení příkazu vydaného třetí osobou k inkasu z účtu, jehož tato osoba není majitelem — Chybějící svolení majitele účtu, z něhož byla příslušná částka odepsána — Neautorizovaná platební transakce) | 16 |
| 2019/C 206/21 | Věc C-464/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Španělsko) — ZX v. Ryanair DAC (Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Určení soudu příslušného k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody za zpožděný let — Článek 7 bod 5 — Provozování pobočky — Článek 26 — Konkludentní volba příslušnosti — Požadavek, aby se žalovaný účastnil řízení) | 17 |
| 2019/C 206/22 | Věc C-155/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl | 18 |
| 2019/C 206/23 | Věc C-156/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl | 19 |
| 2019/C 206/24 | Věc C-168/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — HB v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale | 20 |
| 2019/C 206/25 | Věc C-169/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — IC v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale | 21 |
| 2019/C 206/26 | Věc C-191/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 27. února 2019 — OI v. Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA | 22 |
| 2019/C 206/27 | Věc C-209/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Saarbrücken (Německo) dne 5. března 2019 — SM v. Sparkasse Saarbrücken | 22 |
| 2019/C 206/28 | Věc C-216/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 11. března 2019 — WQ v. Land Berlin | 24 |
| 2019/C 206/29 | Věc C-219/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 11. března 2019 — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) | 25 |
| 2019/C 206/30 | Věc C-238/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 20. března 2019 — EZ v. Spolková republika Německo | 25 |
| 2019/C 206/31 | Věc C-242/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 20. března 2019 — CHEP Equipment Pooling NV v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți | 27 |
| 2019/C 206/32 | Věc C-249/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 25. března 2019 — JE v. KF | 28 |
| 2019/C 206/33 | Věc C-253/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 26. března 2019 — MH, NI v. OJ, Novo Banco SA | 28 |
| 2019/C 206/34 | Věc C-254/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) dne 26. března 2019 — Friends of the Irish Environment Limited v. An Bord Pleanála | 29 |
| 2019/C 206/35 | Věc C-255/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 26. března 2019 — Secretary of State for the Home Department v. O A | 30 |
| 2019/C 206/36 | Věc C-257/19: Žaloba podaná dne 26. března 2019 — Evropská komise v. Irsko | 31 |
| 2019/C 206/37 | Věc C-263/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 28. března 2019 — T-Systems Magyarország Zrt. a další v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság a další | 32 |
| 2019/C 206/38 | Věc C-265/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 29. března 2019 — Recorded Artists Actors Performers Ltd v. Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General | 33 |
| 2019/C 206/39 | Věc C-275/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 2. dubna 2019 — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD | 34 |
| 2019/C 206/40 | Věc C-276/19: Žaloba podaná dne 1. dubna 2019 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska | 35 |
| 2019/C 206/41 | Věc C-282/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 3. dubna 2019 — YT a další v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania | 36 |
| 2019/C 206/42 | Věc C-286/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois (Francie) dne 5. dubna 2019 — JE, KF v. XL Airways SA | 37 |
| 2019/C 206/43 | Věc C-288/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht des Saarlandes (Německo) dne 9. dubna 2019 — QM v. Finanzamt Saarbrücken | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 206/44 | Věc T-226/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Adapta Color v. EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Rustproof ADAPTA — Částečné prohlášení neplatnosti odvolacím senátem — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001) — Porušení práva být vyslechnut — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001) — Důkazy předložené poprvé před Tribunálem) | 40 |
| 2019/C 206/45 | Věc T-481/18: Usnesení Tribunálu ze dne 8. dubna 2019 — Electroquimica Onubense v. ECHA (REACH — Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby — Zjevná nepřípustnost) | 41 |
| 2019/C 206/46 | Věc T-79/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. dubna 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol v. Komise (Předběžná opatření — Hospodářská soutěž — Postup při narovnání — Přístup k dokumentům — Absence naléhavosti) | 41 |
| 2019/C 206/47 | Věc T-99/19: Žaloba podaná dne 18. února 2019 — Magnan v. Komise | 42 |
| 2019/C 206/48 | Věc T-158/19: Žaloba podaná dne 15. března 2019 — Breyer v. Komise | 44 |
| 2019/C 206/49 | Věc T-174/19: Žaloba podaná dne 22. března 2019 — Vincenti v. EUIPO | 45 |
| 2019/C 206/50 | Věc T-181/19: Žaloba podaná dne 27. března 2019 — Dickmanns v. EUIPO | 47 |
| 2019/C 206/51 | Věc T-192/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Ceramica Flaminia v. EUIPO — Ceramica Cielo (goclean) | 48 |
| 2019/C 206/52 | Věc T-193/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Achema a Achema Gas Trade v. Komise | 50 |
| 2019/C 206/53 | Věc T-195/19: Žaloba podaná dne 3. dubna 2019 — GEA Group v. Komise | 51 |
| 2019/C 206/54 | Věc T-197/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Wiegand-Glashüttenwerke v. Komise | 51 |
| 2019/C 206/55 | Věc T-199/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Glaswerk Ernsthal v. Komise | 53 |
| 2019/C 206/56 | Věc T-204/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — BL a BM v. Rada a další | 55 |
| 2019/C 206/57 | Věc T-206/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Egger Beschichtungswerk Marienmünster v. Komise | 57 |
| 2019/C 206/58 | Věc T-207/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Yara Brunsbüttel v. Komise | 59 |
| 2019/C 206/59 | Věc T-208/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Nolte Holzwerkstoff v. Komise | 60 |
| 2019/C 206/60 | Věc T-215/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Gernsbach v. Komise | 62 |
| 2019/C 206/61 | Věc T-216/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Steinfurt v. Komise | 64 |
| 2019/C 206/62 | Věc T-217/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Schott v. Komise | 65 |
| 2019/C 206/63 | Věc T-218/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Evonik Degussa v. Komise | 67 |
| 2019/C 206/64 | Věc T-219/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Julius Schulte Trebsen v. Komise | 69 |
| 2019/C 206/65 | Věc T-220/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Mitsubishi Polyester Film v. Komise | 70 |
| 2019/C 206/66 | Věc T-221/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Nippon Gases Deutschland v. Komise | 71 |
| 2019/C 206/67 | Věc T-222/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Sappi Alfeld v. Komise | 73 |
| 2019/C 206/68 | Věc T-223/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Clariant Produkte (Deutschland) v. Komise | 74 |
| 2019/C 206/69 | Věc T-224/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Metsä Tissue v. Komise | 76 |
| 2019/C 206/70 | Věc T-225/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Linde Gas v. Komise | 78 |
| 2019/C 206/71 | Věc T-226/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Radici Chimica Deutschland v. Komise | 79 |
| 2019/C 206/72 | Věc T-227/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Ronal v. Komise | 80 |
| 2019/C 206/73 | Věc T-228/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann v. Komise | 82 |
| 2019/C 206/74 | Věc T-229/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — AlzChem Trostberg v. Komise | 83 |
| 2019/C 206/75 | Věc T-230/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Evonic Functional Solutions v. Komise | 85 |
| 2019/C 206/76 | Věc T-235/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — HIM v. Komise | 87 |
| 2019/C 206/77 | Věc T-242/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise | 87 |
| 2019/C 206/78 | Věc T-243/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise | 88 |
| 2019/C 206/79 | Věc T-244/19: Žaloba podaná dne 11. dubna 2019 — Café Camelo v. EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS) | 90 |
| 2019/C 206/80 | Věc T-247/19: Žaloba podaná dne 12. dubna 2019 — Thunus a další v. EIB | 91 |
| 2019/C 206/81 | Věc T-261/19: Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — Stada Arzneimittel v. EUIPO — Optima Naturals (OptiMar) | 93 |
| 2019/C 206/82 | Věc T-262/19: Žaloba podaná dne 17. dubna 2019 — Jakober v. EUIPO (tvar šálku) | 93 |
| 2019/C 206/83 | Věc T-264/19: Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — nanoPET Pharma v. EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover) | 94 |
| 2019/C 206/84 | Věc T-265/19: Žaloba podaná dne 19. dubna 2019 — Itálie v. Komise | 95 |
| 2019/C 206/85 | Věc T-600/16: Usnesení Tribunálu ze dne 17. dubna 2019 — Bandilla a další v. EIB | 96 |
| 2019/C 206/86 | Věc T-191/17: Usnesení Tribunálu ze dne 15. dubna 2019 — Boehringer Ingelheim International v. Komise | 97 |
| 2019/C 206/87 | Věc T-202/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Bruel v. Komise | 97 |
| 2019/C 206/88 | Věc T-4/19: Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2019 — Hankintatukku Arno Latvus v. EUIPO– Triaz Group (VIVANIA) | 97 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

CDJ

2019/C 206/02

Spojené věci C-473/17 a C-546/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17) v. Administración del Estado (Řízení o předběžné otázce — Energetika — Odvětví zkapalněného ropného plynu (LPG) — Ochrana spotřebitelů — Povinnost obecného hospodářského zájmu — Maximální prodejní cena lahví na plyn — Povinná distribuce do domácností — Článek 106 SFEU — Směrnice 2003/55/ES, 2009/73/ES a 2006/123/ES — Výklad rozsudku ze dne 20. dubna 2010, Federutility a další (C- 265/08, EU:C:2010:205) — Zásada proporcionality)

2

2019/C 206/03

Věc C-483/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Irsko) — Neculai Tarola v. Minister for Social Protection (Řízení o předběžné otázce — Občanství Unie — Volný pohyb osob — Směrnice 2004/38/ES — Právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států — Článek 7 odst. 1 písm. a) — Zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné — Článek 7 odst. 3 písm. c) — Právo pobytu po dobu delší než tři měsíce — Státní příslušník členského státu, který je zaměstnanou osobou v jiném členském státě po dobu patnácti dnů — Nedobrovolná nezaměstnanost — Zachování si postavení pracovníka po dobu alespoň šesti měsíců — Nárok na dávku při hledání zaměstnání (jobseeker’s allowance))

3

2019/C 206/04

Věc C-501/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln — Německo) — Germanwings GmbH v. Wolfgang Pauels (Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 3 — Náhrady cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů — Rozsah — Osvobození od povinnosti nahradit škodu — Pojem mimořádné okolnosti — Poškození pneumatiky letadla cizím předmětem nacházejícím se na letištní dráze)

4

2019/C 206/05

Věc C-558/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 — OZ v. Evropská investiční banka (EIB) (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci Evropské investiční banky (EIB) — Sexuální obtěžování — Vyšetřování vedené v rámci programu Dignity at work — Zamítnutí stížnosti týkající se obtěžování — Žádost o zrušení rozhodnutí prezidenta EIB o zamítnutí stížnosti — Náhrada újmy)

4

2019/C 206/06

Spojené věci C-C-582/17 a C-583/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Řízení o předběžné otázce — Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu — Nařízení (EU) č. 604/2013 — Článek 18 odst. 1 písm. b) až d) — Článek 23 odst. 1 — Článek 24 odst. 1 — Řízení o přijetí zpět — Kritéria příslušnosti — Nová žádost podaná v jiném členském státě — Článek 20 odst. 5 — Probíhající řízení o určení — Zpětvzetí žádosti — Článek 27 — Opravné prostředky)

5

2019/C 206/07

Věc C-603/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Peter Bosworth, Colin Hurley v. Arcadia Petroleum Limited a další (Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Luganská úmluva II — Příslušnost, uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Hlava II oddíl 5 (články 18 až 21) — Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv)

6

2019/C 206/08

Věc C-617/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy — Polsko) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. v. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 82 ES — Zneužití dominantního postavení — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 3 odst. 1 — Použití vnitrostátního práva hospodářské soutěže — Rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, kterým se ukládá jedna pokuta na základě vnitrostátního práva a druhá pokuta na základě unijního práva — Listina základních práv Evropské unie — Článek 50 — Zásada ne bis in idem — Použitelnost)

7

2019/C 206/09

Věc C-638/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — řízení zahájené Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Řízení o předběžné otázce — Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků — Směrnice 2011/64/EU — Článek 4 odst. 1 písm. a) — Pojem doutníky nebo doutníčky — Tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku částečně pokryté další papírovou vrstvou)

8

2019/C 206/10

Věc C-690/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — ÖKO-Test Verlag GmbH v. Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Ochranné známky — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 1 — Směrnice 2008/95/ES — Článek 5 odst. 1 a 2 — Práva z ochranné známky — Individuální ochranná známka tvořená značkou kvality)

9

2019/C 206/11

Věc C-691/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — PORR Építési Kft. v. Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) zaplacené na vstupu — Článek 199 odst. 1 písm. a) — Přenesení daňové povinnosti — Situace, kdy příjemce služeb neoprávněně zaplatí daň poskytovatelům na základě nesprávně vystavené faktury podle obecných pravidel zdanění — Rozhodnutí daňového orgánu, kterým je konstatován daňový dluh příjemce služeb a zamítnuta žádost o odpočet daně — Neprozkoumání možnosti vrácení daně daňovým orgánem)

10

2019/C 206/12

Věc C-699/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — v řízení zahájeném Allianz Vorsorgekasse AG (Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Uzavírání smluv o přistoupení k podnikovému podpůrnému fondu, který je pověřen správou příspěvků podnikového spoření zaměstnanců — Uzavírání smluv, které vyžaduje souhlas zaměstnanců nebo jejich zastoupení — Směrnice 2014/24/EU — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace — Povinnost transparentnosti)

11

2019/C 206/13

Spojené věci C-C-29/18, C-30/18 a C-44/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Superior de Justicia de Galicia — Španělsko) — Cobra Servicios Auxiliares SA v. José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL (Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Zásada zákazu diskriminace — Pojem pracovní podmínky — Srovnatelnost situací — Odůvodnění — Pojem objektivní důvody — Odstupné při ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou z objektivního důvodu — Nižší odstupné poskytnuté při ukončení pracovní smlouvy sjednané na určitý úkol)

12

2019/C 206/14

Věc C-139/18 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 — CJ v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) — Hodnotící posudek — Hodnotící období roku 2011 — Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se uzavírá hodnotící posudek)

12

2019/C 206/15

Věc C-214/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Rejonowego w Sopocie Wydziału I Cywilnego — Polsko) — řízení zahájené H. W. (Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2006/112/ES — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Soudní exekutor — Exekuční řízení — Odměna stanovená zákonem — Správní praxe příslušných vnitrostátních orgánů, podle které tato odměna v sobě zahrnuje DPH — Zásada neutrality a zásada proporcionality)

13

2019/C 206/16

Věc C-254/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2003/88/ES — Úprava pracovní doby — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Maximální délka týdenní pracovní doby — Referenční období — Klouzavé nebo pevné referenční období — Odchylka — Zaměstnanci policie)

14

2019/C 206/17

Věc C-266/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Okręgowy w Poznaniu — Polsko) — Aqua Med sp. z o.o. v. Irena Skóra (Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 93/13/EHS — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Článek 1 odst. 2 — Oblast působnosti směrnice — Ujednání zakládající místní příslušnost soudu určenou podle obecných pravidel — Článek 6 odst. 1 — Přezkum zneužívajícího charakteru ujednání i bez návrhu — Článek 7 odst. 1 — Povinnosti a pravomoci vnitrostátního soudu)

14

2019/C 206/18

Věc C-282/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. dubna 2019 — The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Odvolací řízení — Lhůty — Doručování elektronickou cestou — Výpočet lhůt)

15

2019/C 206/19

Věc C-288/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën (Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Podpoložky 85285100 a 85285940 — Monitory s plochou obrazovkou používající technologii displeje z tekutých krystalů umožňující zobrazení signálů ze systémů automatizovaného zpracování dat — Dohoda o obchodu s produkty informačních technologií)

16

2019/C 206/20

Věc C-295/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A. v. Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Řízení o předběžné otázce — Platební služby na vnitřním trhu — Směrnice 2007/64/ES — Články 2 a 58 — Oblast působnosti — Uživatel platebních služeb — Pojem — Provedení příkazu vydaného třetí osobou k inkasu z účtu, jehož tato osoba není majitelem — Chybějící svolení majitele účtu, z něhož byla příslušná částka odepsána — Neautorizovaná platební transakce)

16

2019/C 206/21

Věc C-464/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Španělsko) — ZX v. Ryanair DAC (Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Určení soudu příslušného k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody za zpožděný let — Článek 7 bod 5 — Provozování pobočky — Článek 26 — Konkludentní volba příslušnosti — Požadavek, aby se žalovaný účastnil řízení)

17

2019/C 206/22

Věc C-155/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl

18

2019/C 206/23

Věc C-156/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl

19

2019/C 206/24

Věc C-168/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — HB v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

20

2019/C 206/25

Věc C-169/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — IC v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

21

2019/C 206/26

Věc C-191/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 27. února 2019 — OI v. Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

22

2019/C 206/27

Věc C-209/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Saarbrücken (Německo) dne 5. března 2019 — SM v. Sparkasse Saarbrücken

22

2019/C 206/28

Věc C-216/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 11. března 2019 — WQ v. Land Berlin

24

2019/C 206/29

Věc C-219/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 11. března 2019 — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

25

2019/C 206/30

Věc C-238/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 20. března 2019 — EZ v. Spolková republika Německo

25

2019/C 206/31

Věc C-242/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 20. března 2019 — CHEP Equipment Pooling NV v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

27

2019/C 206/32

Věc C-249/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 25. března 2019 — JE v. KF

28

2019/C 206/33

Věc C-253/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 26. března 2019 — MH, NI v. OJ, Novo Banco SA

28

2019/C 206/34

Věc C-254/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) dne 26. března 2019 — Friends of the Irish Environment Limited v. An Bord Pleanála

29

2019/C 206/35

Věc C-255/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 26. března 2019 — Secretary of State for the Home Department v. O A

30

2019/C 206/36

Věc C-257/19: Žaloba podaná dne 26. března 2019 — Evropská komise v. Irsko

31

2019/C 206/37

Věc C-263/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 28. března 2019 — T-Systems Magyarország Zrt. a další v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság a další

32

2019/C 206/38

Věc C-265/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 29. března 2019 — Recorded Artists Actors Performers Ltd v. Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

33

2019/C 206/39

Věc C-275/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 2. dubna 2019 — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

34

2019/C 206/40

Věc C-276/19: Žaloba podaná dne 1. dubna 2019 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

35

2019/C 206/41

Věc C-282/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 3. dubna 2019 — YT a další v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

36

2019/C 206/42

Věc C-286/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois (Francie) dne 5. dubna 2019 — JE, KF v. XL Airways SA

37

2019/C 206/43

Věc C-288/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht des Saarlandes (Německo) dne 9. dubna 2019 — QM v. Finanzamt Saarbrücken

38

GCEU

2019/C 206/44

Věc T-226/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Adapta Color v. EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Rustproof ADAPTA — Částečné prohlášení neplatnosti odvolacím senátem — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001) — Porušení práva být vyslechnut — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001) — Důkazy předložené poprvé před Tribunálem)

40

2019/C 206/45

Věc T-481/18: Usnesení Tribunálu ze dne 8. dubna 2019 — Electroquimica Onubense v. ECHA (REACH — Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby — Zjevná nepřípustnost)

41

2019/C 206/46

Věc T-79/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. dubna 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol v. Komise (Předběžná opatření — Hospodářská soutěž — Postup při narovnání — Přístup k dokumentům — Absence naléhavosti)

41

2019/C 206/47

Věc T-99/19: Žaloba podaná dne 18. února 2019 — Magnan v. Komise

42

2019/C 206/48

Věc T-158/19: Žaloba podaná dne 15. března 2019 — Breyer v. Komise

44

2019/C 206/49

Věc T-174/19: Žaloba podaná dne 22. března 2019 — Vincenti v. EUIPO

45

2019/C 206/50

Věc T-181/19: Žaloba podaná dne 27. března 2019 — Dickmanns v. EUIPO

47

2019/C 206/51

Věc T-192/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Ceramica Flaminia v. EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)

48

2019/C 206/52

Věc T-193/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Achema a Achema Gas Trade v. Komise

50

2019/C 206/53

Věc T-195/19: Žaloba podaná dne 3. dubna 2019 — GEA Group v. Komise

51

2019/C 206/54

Věc T-197/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Wiegand-Glashüttenwerke v. Komise

51

2019/C 206/55

Věc T-199/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Glaswerk Ernsthal v. Komise

53

2019/C 206/56

Věc T-204/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — BL a BM v. Rada a další

55

2019/C 206/57

Věc T-206/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Egger Beschichtungswerk Marienmünster v. Komise

57

2019/C 206/58

Věc T-207/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Yara Brunsbüttel v. Komise

59

2019/C 206/59

Věc T-208/19: Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Nolte Holzwerkstoff v. Komise

60

2019/C 206/60

Věc T-215/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Gernsbach v. Komise

62

2019/C 206/61

Věc T-216/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Steinfurt v. Komise

64

2019/C 206/62

Věc T-217/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Schott v. Komise

65

2019/C 206/63

Věc T-218/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Evonik Degussa v. Komise

67

2019/C 206/64

Věc T-219/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Julius Schulte Trebsen v. Komise

69

2019/C 206/65

Věc T-220/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Mitsubishi Polyester Film v. Komise

70

2019/C 206/66

Věc T-221/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Nippon Gases Deutschland v. Komise

71

2019/C 206/67

Věc T-222/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Sappi Alfeld v. Komise

73

2019/C 206/68

Věc T-223/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Clariant Produkte (Deutschland) v. Komise

74

2019/C 206/69

Věc T-224/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Metsä Tissue v. Komise

76

2019/C 206/70

Věc T-225/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Linde Gas v. Komise

78

2019/C 206/71

Věc T-226/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Radici Chimica Deutschland v. Komise

79

2019/C 206/72

Věc T-227/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Ronal v. Komise

80

2019/C 206/73

Věc T-228/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann v. Komise

82

2019/C 206/74

Věc T-229/19: Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — AlzChem Trostberg v. Komise

83

2019/C 206/75

Věc T-230/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Evonic Functional Solutions v. Komise

85

2019/C 206/76

Věc T-235/19: Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — HIM v. Komise

87

2019/C 206/77

Věc T-242/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise

87

2019/C 206/78

Věc T-243/19: Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise

88

2019/C 206/79

Věc T-244/19: Žaloba podaná dne 11. dubna 2019 — Café Camelo v. EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

90

2019/C 206/80

Věc T-247/19: Žaloba podaná dne 12. dubna 2019 — Thunus a další v. EIB

91

2019/C 206/81

Věc T-261/19: Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — Stada Arzneimittel v. EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

93

2019/C 206/82

Věc T-262/19: Žaloba podaná dne 17. dubna 2019 — Jakober v. EUIPO (tvar šálku)

93

2019/C 206/83

Věc T-264/19: Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — nanoPET Pharma v. EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

94

2019/C 206/84

Věc T-265/19: Žaloba podaná dne 19. dubna 2019 — Itálie v. Komise

95

2019/C 206/85

Věc T-600/16: Usnesení Tribunálu ze dne 17. dubna 2019 — Bandilla a další v. EIB

96

2019/C 206/86

Věc T-191/17: Usnesení Tribunálu ze dne 15. dubna 2019 — Boehringer Ingelheim International v. Komise

97

2019/C 206/87

Věc T-202/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Bruel v. Komise

97

2019/C 206/88

Věc T-4/19: Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2019 — Hankintatukku Arno Latvus v. EUIPO– Triaz Group (VIVANIA)

97

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2019/C 206/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 187, 3.6.2019

Dřívější publikace

Úř. věst. C 182, 27.5.2019

Úř. věst. C 172, 20.5.2019

Úř. věst. C 164, 13.5.2019

Úř. věst. C 155, 6.5.2019

Úř. věst. C 148, 29.4.2019

Úř. věst. C 139, 15.4.2019

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

CDJ

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/2 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/2

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17) v. Administración del Estado

(Spojené věci C-473/17 a C-546/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Energetika - Odvětví zkapalněného ropného plynu (LPG) - Ochrana spotřebitelů - Povinnost obecného hospodářského zájmu - Maximální prodejní cena lahví na plyn - Povinná distribuce do domácností - Článek 106 SFEU - Směrnice 2003/55/ES, 2009/73/ES a 2006/123/ES - Výklad rozsudku ze dne 20. dubna 2010, Federutility a další (C- 265/08, EU:C:2010:205) - Zásada proporcionality“)

(2019/C 206/02)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Supremo

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)

Žalovaná: Administración del Estado

za přítomnosti: Redexis Gas SL, Repsol Butano SA (C-546/17)

Výrok

Podmínka přiměřenosti uvedená v čl. 15 odst. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takovým opatřením, jako jsou opatření dotčená ve věci v původním řízení, která stanovují maximální cenu zkapalněných ropných plynů v lahvích a ukládají některým subjektům distribuci tohoto plynu do domácností, pokud jsou tato opatření zachována pouze po omezenou dobu a nepřekračují meze toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle obecného hospodářského zájmu.

---

(1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017

Úř. věst. C 412, 4.12.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/3

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Irsko) — Neculai Tarola v. Minister for Social Protection

(Věc C-483/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Volný pohyb osob - Směrnice 2004/38/ES - Právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států - Článek 7 odst. 1 písm. a) - Zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné - Článek 7 odst. 3 písm. c) - Právo pobytu po dobu delší než tři měsíce - Státní příslušník členského státu, který je zaměstnanou osobou v jiném členském státě po dobu patnácti dnů - Nedobrovolná nezaměstnanost - Zachování si postavení pracovníka po dobu alespoň šesti měsíců - Nárok na dávku při hledání zaměstnání (jobseeker’s allowance)“)

(2019/C 206/03)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal

Účastníci původního řízení

Žalobce: Neculai Tarola

Žalovaný: Minister for Social Protection

Výrok

Článek 7 odst. 1 písm. a) a odst. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že státní příslušník členského státu, který využil svého práva volného pohybu a v jiném členském státě získal postavení pracovníka ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a) této směrnice z důvodu činnosti, kterou v tomto státě vykonával po dobu dvou týdnů na základě jiného titulu, než je pracovní smlouva na dobu určitou, a následně se stal nedobrovolně nezaměstnaným, si zachovává postavení pracovníka na další dobu alespoň šesti měsíců ve smyslu těchto ustanovení, pokud je zaregistrován u příslušného úřadu práce jako uchazeč o zaměstnání.

Je věcí předkládajícího soudu, aby určil, zda na základě zásady rovného zacházení zaručené v čl. 24 odst. 1 směrnice 2004/38 má v důsledku toho uvedený státní příslušník nárok na dávky sociální pomoci nebo případně dávky sociálního zabezpečení, jako kdyby byl státním příslušníkem hostitelského členského státu.

---

(1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/4

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln — Německo) — Germanwings GmbH v. Wolfgang Pauels

(Věc C-501/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 3 - Náhrady cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů - Rozsah - Osvobození od povinnosti nahradit škodu - Pojem „mimořádné okolnosti“ - Poškození pneumatiky letadla cizím předmětem nacházejícím se na letištní dráze“)

(2019/C 206/04)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Köln

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Germanwings GmbH

Žalovaný: Wolfgang Pauels

Výrok

Článek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 ve spojení s bodem 14 odůvodnění tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že poškození pneumatiky letadla takovým cizím předmětem, jako je volný úlomek nacházející se na letištní dráze, spadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení.

Nicméně aby se letecký dopravce, jehož let měl z důvodu takovéto „mimořádné okolnosti“ významné zpoždění, zprostil povinnosti poskytnout náhradu cestujícím, která je stanovena v článku 7 nařízení č. 261/2004, musí prokázat, že použil veškeré personální nebo hmotné zdroje a finanční prostředky, kterými disponuje, s cílem zabránit tomu, aby výměna pneumatiky poškozené takovým cizím předmětem nacházejícím se na letištní dráze, jako je volný úlomek, vedla k významnému zpoždění dotyčného letu.

---

(1)  Úř. věst. C 392, 20. 11. 2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/4

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. dubna 2019 — OZ v. Evropská investiční banka (EIB)

(Věc C-558/17 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci Evropské investiční banky (EIB) - Sexuální obtěžování - Vyšetřování vedené v rámci programu „Dignity at work“ - Zamítnutí stížnosti týkající se obtěžování - Žádost o zrušení rozhodnutí prezidenta EIB o zamítnutí stížnosti - Náhrada újmy“)

(2019/C 206/05)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: OZ (zástupce: B. Maréchal, avocat)

Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (zástupci: K. Carr a G. Faedo, zmocněnkyně, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, avvocato)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. července 2017, OZ v. EIB (T 607/16, nezveřejněný, EU:T:2017:495), se zrušuje v rozsahu, v němž jím byla zamítnuta návrhová žádání uvedená OZ v žalobě, která znějí na náhradu újmy a vycházejí z odpovědnosti Evropské investiční banky za údajnou protiprávnost, k níž došlo v rámci vyšetřovacího řízení a která spočívala v nedodržení práva navrhovatelky na to, aby její věc byla spravedlivě projednána, jakož i návrhová žádání obsažená v uvedené žalobě, která znějí na zrušení sporného rozhodnutí. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. července 2017, OZ v. EIB (T 607/16, nezveřejněný, EU:T:2017:495), se zrušuje v rozsahu, v němž jím byla zamítnuta návrhová žádání uvedená OZ v žalobě, která znějí na náhradu újmy a vycházejí z odpovědnosti Evropské investiční banky za údajnou protiprávnost, k níž došlo v rámci vyšetřovacího řízení a která spočívala v nedodržení práva navrhovatelky na to, aby její věc byla spravedlivě projednána, jakož i návrhová žádání obsažená v uvedené žalobě, která znějí na zrušení sporného rozhodnutí.

| 2) | Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá. |
| --- | --- |

2)

Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

| 3) | Rozhodnutí prezidenta Evropské investiční banky ze dne 16. října 2015 nevyhovět stížnosti OZ na sexuální obtěžování se zrušuje. |
| --- | --- |

3)

Rozhodnutí prezidenta Evropské investiční banky ze dne 16. října 2015 nevyhovět stížnosti OZ na sexuální obtěžování se zrušuje.

| 4) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

4)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 5) | Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OZ jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

5)

Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OZ jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/5 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/5

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie v. H. (C-582/17), R. (C-583/17)

(Spojené věci C-C-582/17 a C-583/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu - Nařízení (EU) č. 604/2013 - Článek 18 odst. 1 písm. b) až d) - Článek 23 odst. 1 - Článek 24 odst. 1 - Řízení o přijetí zpět - Kritéria příslušnosti - Nová žádost podaná v jiném členském státě - Článek 20 odst. 5 - Probíhající řízení o určení - Zpětvzetí žádosti - Článek 27 - Opravné prostředky“)

(2019/C 206/06)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Žalobce: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Žalované: H. (C-582/17), R. (C-583/17)

Výrok

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, musí být vykládáno v tom smyslu, že státní příslušník třetí země, který podal žádost o mezinárodní ochranu v prvním členském státě, poté tento členský stát opustil a následně podal novou žádost o mezinárodní ochranu v druhém členském státě:

| — | se v zásadě nemůže v rámci opravného prostředku podaného na základě čl. 27 odst. 1 tohoto nařízení v tomto druhém členském státě proti rozhodnutí o jeho přemístění dovolávat kritéria příslušnosti podle článku 9 uvedeného nařízení; |
| --- | --- |

—

se v zásadě nemůže v rámci opravného prostředku podaného na základě čl. 27 odst. 1 tohoto nařízení v tomto druhém členském státě proti rozhodnutí o jeho přemístění dovolávat kritéria příslušnosti podle článku 9 uvedeného nařízení;

| — | se může výjimečně v rámci takového opravného prostředku dovolávat tohoto kritéria příslušnosti v situaci, na kterou se vztahuje čl. 20 odst. 5 téhož nařízení, pokud tento státní příslušník třetí země předložil příslušnému orgánu dožadujícího členského státu skutečnosti zjevně prokazující, že musí být považován za členský stát příslušný k posouzení žádosti na základě uvedeného kritéria příslušnosti. |
| --- | --- |

—

se může výjimečně v rámci takového opravného prostředku dovolávat tohoto kritéria příslušnosti v situaci, na kterou se vztahuje čl. 20 odst. 5 téhož nařízení, pokud tento státní příslušník třetí země předložil příslušnému orgánu dožadujícího členského státu skutečnosti zjevně prokazující, že musí být považován za členský stát příslušný k posouzení žádosti na základě uvedeného kritéria příslušnosti.

---

(1)  Úř. věst. C 424, 11.12.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/6 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/6

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Peter Bosworth, Colin Hurley v. Arcadia Petroleum Limited a další

(Věc C-603/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Soudní spolupráce v občanských věcech - Luganská úmluva II - Příslušnost, uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Hlava II oddíl 5 (články 18 až 21) - Příslušnost ve věcech týkajících se individuálních pracovních smluv“)

(2019/C 206/07)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Supreme Court of the United Kingdom

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Peter Bosworth, Colin Hurley

Další účastníci řízení: Arcadia Petroleum Limited a další

Výrok

Ustanovení hlavy II oddílu 5 (články 18 až 21) úmluvy o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech podepsané dne 30. října 2007, jejíž uzavření bylo schváleno jménem Společenství rozhodnutím Rady 2009/430/ES ze dne 27. listopadu 2008, musí být vykládána v tom smyslu, že smlouva mezi společností a fyzickou osobou zastávající funkci jejího ředitele mezi nimi nevytváří vztah podřízenosti, a nemůže být proto kvalifikována jako „individuální pracovní smlouva“ ve smyslu těchto ustanovení, může-li tato osoba určovat či ve skutečnosti určuje podmínky uvedené smlouvy a má autonomní kontrolu nad každodenními operacemi této společnosti, jakož i nad výkonem své vlastní funkce, i když akcionář či akcionáři uvedené společnosti mají pravomoc tento vztah ukončit.

---

(1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/7 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/7

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy — Polsko) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. v. Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

(Věc C-617/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Článek 82 ES - Zneužití dominantního postavení - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 3 odst. 1 - Použití vnitrostátního práva hospodářské soutěže - Rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, kterým se ukládá jedna pokuta na základě vnitrostátního práva a druhá pokuta na základě unijního práva - Listina základních práv Evropské unie - Článek 50 - Zásada ne bis in idem - Použitelnost“)

(2019/C 206/08)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Najwyższy

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A.

Žalovaný: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

za přítomnosti: Edwarda Dętki, Mirosława Krzyszczaka, Zakładu Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol Sp. z o.o. w Piekarach Śląskich, Ommer Polska Sp. z o.o. w Krapkowicach, Glimat Marcinek i S-ka spółka jawna w Gliwicach, Jastrzębskich Zakładów Remontowych Dźwigi Sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer-Polska Sp. z o.o. w Nowinach, Pietrzak B. B. Beata Pietrzak, Bogdan Pietrzak Spółka jawna w Katowicach, Eweliny Baranowskiej, Przemysława Nikiela, Tomasza Woźniaka, Spółdzielni Kółek Rolniczych w Bielinach, Lecha Marchlewskiego, Zakładu Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J. M. E. K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, HTS Polska Sp. z o.o., Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski spółka jawna w Puszczykowie, Bożeny Kubalańcy, Zbigniewa Arczykowskiego, Przedsiębiorstwa Produkcji Handlu i Usług Unipasz Sp. z o.o. w Radzikowicach, Janusza Walochy, Marka Grzegolca

Výrok

Zásada ne bis in idem zakotvená v článku 50 Listiny základních práv Evropské unie, která byla vyhlášena dne 7. prosince 2000 v Nice, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž uložil podniku v rámci téhož rozhodnutí pokutu za porušení vnitrostátního práva hospodářské soutěže a pokutu za porušení článku 82 ES. V takové situaci se musí vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž nicméně ujistit, že pokuty, které byly uloženy společně, jsou přiměřené povaze protiprávního jednání.

---

(1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/8 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/8

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — řízení zahájené Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Věc C-638/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků - Směrnice 2011/64/EU - Článek 4 odst. 1 písm. a) - Pojem „doutníky nebo doutníčky“ - Tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku částečně pokryté další papírovou vrstvou“)

(2019/C 206/09)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Účastníci původního řízení

Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

za přítomnosti:„Skonis ir kvapas“ UAB

Výrok

Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2011/64/EU ze dne 21. června 2011 o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků musí být vykládán v tom smyslu, že takové tabákové výrobky, jako jsou výrobky dotčené v původním řízení, jejichž část krycího listu ze surového tabáku je pokryta další papírovou vrstvou na úrovni filtru, která může vést k tomu, že tyto výrobky jsou vizuálně podobné s cigaretami, spadají do kategorie doutníků nebo doutníčků ve smyslu tohoto ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/9

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — ÖKO-Test Verlag GmbH v. Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

(Věc C-690/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Ochranné známky - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 odst. 1 - Směrnice 2008/95/ES - Článek 5 odst. 1 a 2 - Práva z ochranné známky - Individuální ochranná známka tvořená značkou kvality“)

(2019/C 206/10)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Düsseldorf

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: ÖKO-Test Verlag GmbH

Žalovaná: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

Výrok

| 1) | Článek 9 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce [Evropské unie] a čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládány v tom smyslu, že majitele individuální ochranné známky tvořené značkou kvality neopravňují k tomu, aby se bránil proti umísťování označení totožného s touto ochrannou známkou nebo jí podobného třetí osobou na výrobky, které nejsou totožné s výrobky nebo službami ani podobné výrobkům nebo službám, pro něž je uvedená ochranná známka zapsána. |
| --- | --- |

1)

Článek 9 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce [Evropské unie] a čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládány v tom smyslu, že majitele individuální ochranné známky tvořené značkou kvality neopravňují k tomu, aby se bránil proti umísťování označení totožného s touto ochrannou známkou nebo jí podobného třetí osobou na výrobky, které nejsou totožné s výrobky nebo službami ani podobné výrobkům nebo službám, pro něž je uvedená ochranná známka zapsána.

| 2) | Článek 9 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 a čl. 5 odst. 2 směrnice 2008/95 musí být vykládány v tom smyslu, že majitele individuální ochranné známky s dobrým jménem, jež je tvořena značkou kvality, opravňují k tomu, aby se bránil proti umísťování označení totožného s touto ochrannou známkou nebo jí podobného třetí osobou na výrobky, jež nejsou totožné s těmi ani podobné těm, pro které je uvedená ochranná známka zapsána, avšak za podmínky, že je prokázáno, že tato třetí osoba tímto umísťováním neoprávněně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména téže ochranné známky nebo jim způsobuje újmu a že uvedená třetí osoba v takovém případě neprokázala na podporu takovéhoto umísťování existenci „řádného důvodu“ ve smyslu uvedených ustanovení. |
| --- | --- |

2)

Článek 9 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 a čl. 5 odst. 2 směrnice 2008/95 musí být vykládány v tom smyslu, že majitele individuální ochranné známky s dobrým jménem, jež je tvořena značkou kvality, opravňují k tomu, aby se bránil proti umísťování označení totožného s touto ochrannou známkou nebo jí podobného třetí osobou na výrobky, jež nejsou totožné s těmi ani podobné těm, pro které je uvedená ochranná známka zapsána, avšak za podmínky, že je prokázáno, že tato třetí osoba tímto umísťováním neoprávněně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména téže ochranné známky nebo jim způsobuje újmu a že uvedená třetí osoba v takovém případě neprokázala na podporu takovéhoto umísťování existenci „řádného důvodu“ ve smyslu uvedených ustanovení.

---

(1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/10

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — PORR Építési Kft. v. Nemzeti Adó-és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Věc C-691/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) zaplacené na vstupu - Článek 199 odst. 1 písm. a) - Přenesení daňové povinnosti - Situace, kdy příjemce služeb neoprávněně zaplatí daň poskytovatelům na základě nesprávně vystavené faktury podle obecných pravidel zdanění - Rozhodnutí daňového orgánu, kterým je konstatován daňový dluh příjemce služeb a zamítnuta žádost o odpočet daně - Neprozkoumání možnosti vrácení daně daňovým orgánem“)

(2019/C 206/11)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: PORR Építési Kft.

Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Výrok

Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2010/45/EU ze dne 13. července 2010, jakož i zásady daňové neutrality a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání praxi daňového orgánu, v rámci které tento orgán, aniž má podezření na podvod, odepře podniku nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, kterou tento podnik jakožto příjemce služeb, neoprávněně zaplatil poskytovateli těchto služeb na základě faktury vystavené tímto poskytovatelem podle obecných pravidel týkajících se povinnosti k dani z přidané hodnoty (DPH), ačkoli se na relevantní plnění vztahoval mechanismus přenesení daňové povinnosti, aniž daňový orgán

| — | před odepřením nároku na odpočet prozkoumá, zda vystavitel této nesprávné faktury mohl vrátit příjemci faktury neoprávněně zaplacenou částku DPH a v souladu s použitelnou vnitrostátní právní úpravou mohl z vlastního podnětu opravit uvedenou fakturu za účelem získání zpět daně, kterou neoprávněně odvedl do státního rozpočtu, nebo |
| --- | --- |

—

před odepřením nároku na odpočet prozkoumá, zda vystavitel této nesprávné faktury mohl vrátit příjemci faktury neoprávněně zaplacenou částku DPH a v souladu s použitelnou vnitrostátní právní úpravou mohl z vlastního podnětu opravit uvedenou fakturu za účelem získání zpět daně, kterou neoprávněně odvedl do státního rozpočtu, nebo

| — | rozhodne, že sám vrátí příjemci této faktury daň, kterou neoprávněně zaplatil vystaviteli této faktury a tento vystavitel poté neoprávněně odvedl do státního rozpočtu. |
| --- | --- |

—

rozhodne, že sám vrátí příjemci této faktury daň, kterou neoprávněně zaplatil vystaviteli této faktury a tento vystavitel poté neoprávněně odvedl do státního rozpočtu.

Tyto zásady však vyžadují, aby v případě, že se ukáže, že je nemožné nebo nepřiměřeně obtížné, aby poskytovatel služeb vrátil příjemci služeb neoprávněně naúčtovanou DPH, zejména pak v případě platební neschopnosti poskytovatele, mohl příjemce služeb podat žádost o vrácení přímo daňovému orgánu.

---

(1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/11 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/11

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — v řízení zahájeném Allianz Vorsorgekasse AG

(Věc C-699/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Uzavírání smluv o přistoupení k podnikovému podpůrnému fondu, který je pověřen správou příspěvků podnikového spoření zaměstnanců - Uzavírání smluv, které vyžaduje souhlas zaměstnanců nebo jejich zastoupení - Směrnice 2014/24/EU - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace - Povinnost transparentnosti“)

(2019/C 206/12)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgerichtshof

Účastnice původního řízení

Allianz Vorsorgekasse AG

za přítomnosti: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

Výrok

Články 49 SFEU a 56 SFEU, zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace, jakož i povinnost transparentnosti musí být vykládány v tom smyslu, že jsou použitelné na uzavření smlouvy o přistoupení mezi zaměstnavatelem, jako veřejnoprávním subjektem, a podnikovým podpůrným fondem za účelem správy a investování příspěvků určených k financování odstupného vypláceného zaměstnancům tohoto zaměstnavatele, přestože uzavření takové smlouvy nezávisí jen na vůli tohoto zaměstnavatele, ale vyžaduje souhlas buď zaměstnanců, nebo podnikové rady.

---

(1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/12

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Superior de Justicia de Galicia — Španělsko) — Cobra Servicios Auxiliares SA v. José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL

(Spojené věci C-C-29/18, C-30/18 a C-44/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Zásada zákazu diskriminace - Pojem „pracovní podmínky“ - Srovnatelnost situací - Odůvodnění - Pojem „objektivní důvody“ - Odstupné při ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou z objektivního důvodu - Nižší odstupné poskytnuté při ukončení pracovní smlouvy „sjednané na určitý úkol““)

(2019/C 206/13)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Superior de Justicia de Galicia

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Cobra Servicios Auxiliares SA

Žalovaní: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 a C-44/18), Incatema SL

Výrok

Bod 1 ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které je v takové situaci, jako je situace dotčená ve věcech v původních řízeních, ve které má ukončení smlouvy o poskytování služeb uzavřené mezi zaměstnavatelem a jedním z jeho zákazníků za následek jednak ukončení pracovních smluv sjednaných na určitý úkol uzavřených mezi tímto zaměstnavatelem a určitými zaměstnanci a jednak postup hromadného propouštění zaměstnanců s pracovním poměrem na dobu neurčitou zaměstnaných uvedeným zaměstnavatelem, které je založeno na objektivním důvodu, odstupné za ukončení pracovního poměru vyplácené prvně uvedeným zaměstnancům nižší než odstupné vyplácené zaměstnancům s pracovním poměrem na dobu neurčitou.

---

(1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/12

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 — CJ v. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí

(Věc C-139/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) - Hodnotící posudek - Hodnotící období roku 2011 - Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se uzavírá hodnotící posudek“)

(2019/C 206/14)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: CJ (zástupce: V. Kolias, dikigoros)

Další účastník řízení: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) (zástupci: J. Mannheim, A. Daume, zmocněnci, D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. prosince 2017, CJ v. ECDC (T-602/16, nezveřejněný, EU:T:2017:893), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. prosince 2017, CJ v. ECDC (T-602/16, nezveřejněný, EU:T:2017:893), se zrušuje.

| 2) | Rozhodnutí revizního hodnotitele Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) ze dne 21. září 2015, v jehož důsledku se hodnotící posudek CJ za rok 2011 stává konečným, se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí revizního hodnotitele Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) ze dne 21. září 2015, v jehož důsledku se hodnotící posudek CJ za rok 2011 stává konečným, se zrušuje.

| 3) | Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CJ jak v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

3)

Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CJ jak v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 211 18.6.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/13 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/13

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Rejonowego w Sopocie Wydziału I Cywilnego — Polsko) — řízení zahájené H. W.

(Věc C-214/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/112/ES - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Soudní exekutor - Exekuční řízení - Odměna stanovená zákonem - Správní praxe příslušných vnitrostátních orgánů, podle které tato odměna v sobě zahrnuje DPH - Zásada neutrality a zásada proporcionality“)

(2019/C 206/15)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Rejonowy w Sopocie

Účastníci původního řízení

Žalobce: H.W.

Za přítomnosti: PSM „K“, Aleksandry Treder, působící jako soudní exekutorka u Sądu Rejonowego w Sopocie

Výrok

Ustanovení směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2013/43/EU ze dne 22. července 2013, jakož i zásada neutrality daně z přidané hodnoty (DPH) a zásada proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové správní praxi příslušných vnitrostátních orgánů, jako je praxe, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, podle které se má v případě služeb poskytovaných soudním exekutorem v rámci exekučního řízení za to, že odměna vybíraná tímto exekutorem již zahrnuje DPH.

---

(1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/14

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure v. Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Věc C-254/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2003/88/ES - Úprava pracovní doby - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Maximální délka týdenní pracovní doby - Referenční období - Klouzavé nebo pevné referenční období - Odchylka - Zaměstnanci policie“)

(2019/C 206/16)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'État

Účastníci původního řízení

Žalobce: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

Výrok

Článek 6 písm. b), článek 16 písm. b) a článek 19 první pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která pro účely výpočtu průměrné délky týdenní pracovní doby stanoví referenční období, která začínají a končí k pevně určeným kalendářním datům, za předpokladu, že tato právní úprava zahrnuje mechanismy umožňující zajistit, aby v průběhu každého období šesti měsíců, které zasahuje do dvou na sebe navazujících pevných referenčních období, byla dodržena průměrná maximální týdenní pracovní doba v délce 48 hodin.

---

(1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/14

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Okręgowy w Poznaniu — Polsko) — Aqua Med sp. z o.o. v. Irena Skóra

(Věc C-266/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 1 odst. 2 - Oblast působnosti směrnice - Ujednání zakládající místní příslušnost soudu určenou podle obecných pravidel - Článek 6 odst. 1 - Přezkum zneužívajícího charakteru ujednání i bez návrhu - Článek 7 odst. 1 - Povinnosti a pravomoci vnitrostátního soudu“)

(2019/C 206/17)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Okręgowy w Poznaniu

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Aqua Med sp. z o.o.

Odpůrkyně: Irena Skóra

Výrok

| 1) | Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že z oblasti působnosti této směrnice není vyloučeno takové smluvní ujednání, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, které odkazuje na použitelné vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o určení příslušnosti soudu, který má rozhodovat o sporech mezi smluvními stranami. |
| --- | --- |

1)

Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že z oblasti působnosti této směrnice není vyloučeno takové smluvní ujednání, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, které odkazuje na použitelné vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o určení příslušnosti soudu, který má rozhodovat o sporech mezi smluvními stranami.

| 2) | Článek 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání procesním pravidlům, na která odkazuje smluvní ujednání a která prodávajícímu nebo poskytovateli umožňují zvolit si v případě žaloby pro údajné neplnění smlouvy spotřebitelem mezi soudem příslušným na základě bydliště žalovaného a soudem místa plnění dané smlouvy, ledaže volba místa plnění smlouvy má pro spotřebitele za následek takové procesní podmínky, které mohou nadměrným způsobem omezit jeho právo na účinnou právní ochranu, jenž mu přiznává unijní právní řád, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu. |
| --- | --- |

2)

Článek 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání procesním pravidlům, na která odkazuje smluvní ujednání a která prodávajícímu nebo poskytovateli umožňují zvolit si v případě žaloby pro údajné neplnění smlouvy spotřebitelem mezi soudem příslušným na základě bydliště žalovaného a soudem místa plnění dané smlouvy, ledaže volba místa plnění smlouvy má pro spotřebitele za následek takové procesní podmínky, které mohou nadměrným způsobem omezit jeho právo na účinnou právní ochranu, jenž mu přiznává unijní právní řád, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/15 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/15

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. dubna 2019 — The Green Effort Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA)

(Věc C-282/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Odvolací řízení - Lhůty - Doručování elektronickou cestou - Výpočet lhůt“)

(2019/C 206/18)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The Green Effort Ltd (zástupce: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (zástupci: M. Hawkins, solicitor, T. Dolde a K. Lüder, Rechtsanwälte)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnost The Green Effort Limited ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a náhrada nákladů řízení vynaložených Fédération internationale de l’automobile (FIA). |
| --- | --- |

2)

Společnost The Green Effort Limited ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a náhrada nákladů řízení vynaložených Fédération internationale de l’automobile (FIA).

---

(1)  Úř. věst. C 285, 13.08.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/16

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X BV v. Staatssecretaris van Financiën

(Věc C-288/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 85285100 a 85285940 - Monitory s plochou obrazovkou používající technologii displeje z tekutých krystalů umožňující zobrazení signálů ze systémů automatizovaného zpracování dat - Dohoda o obchodu s produkty informačních technologií“)

(2019/C 206/19)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hoge Raad der Nederlanden

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: X BV

Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

Výrok

Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, musí být vykládána v tom smyslu, že pro určení, zda ploché obrazovky používající technologii displeje z tekutých krystalů (LCD) navržené a vyrobené pro reprodukci dat ze zařízení pro automatizované zpracování dat a kompozitních videosignálů pocházejících z jiných zdrojů musí být zařazeny do podpoložky 85285100 kombinované nomenklatury, nebo do podpoložky 85285940 této nomenklatury, je třeba přezkumem všech jejich objektivních charakteristických znaků a vlastností posoudit jak stupeň, na jakém jsou schopny vykonávat více funkcí, tak úroveň výkonnosti, jaké dosáhnou při plnění těchto funkcí, za účelem určení, zda je jejich hlavní funkcí, aby byly používány v systému automatizovaného zpracování dat. V této souvislosti musí být věnována zvláštní pozornost otázce, zda jsou navrženy pro práci v jejich blízkosti. Totožnost uživatele obrazovky a osoby, která zpracovává data v zařízení pro automatizované zpracování dat nebo je do tohoto zařízení zadává, není relevantním kritériem pro účely tohoto určení.

---

(1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/16

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A. v. Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

(Věc C-295/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Platební služby na vnitřním trhu - Směrnice 2007/64/ES - Články 2 a 58 - Oblast působnosti - Uživatel platebních služeb - Pojem - Provedení příkazu vydaného třetí osobou k inkasu z účtu, jehož tato osoba není majitelem - Chybějící svolení majitele účtu, z něhož byla příslušná částka odepsána - Neautorizovaná platební transakce“)

(2019/C 206/20)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Tribunal da Relação do Porto

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A.

Odpůrkyně: Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

Výrok

| 1) | Článek 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „platební služby“ ve smyslu tohoto ustanovení se vztahuje i na provedení inkasních plateb z podnětu jejich příjemce z platebního účtu, jehož není majitelem, aniž k tomu majitel účtu, z něhož byly odepsány příslušné částky, udělil svolení. |
| --- | --- |

1)

Článek 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „platební služby“ ve smyslu tohoto ustanovení se vztahuje i na provedení inkasních plateb z podnětu jejich příjemce z platebního účtu, jehož není majitelem, aniž k tomu majitel účtu, z něhož byly odepsány příslušné částky, udělil svolení.

| 2) | Článek 58 směrnice 2007/64 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „uživatel platebních služeb“ ve smyslu tohoto článku se vztahuje i na majitele platebního účtu, z něhož bylo prováděno inkaso bez jeho svolení. |
| --- | --- |

2)

Článek 58 směrnice 2007/64 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „uživatel platebních služeb“ ve smyslu tohoto článku se vztahuje i na majitele platebního účtu, z něhož bylo prováděno inkaso bez jeho svolení.

---

(1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/17

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona — Španělsko) — ZX v. Ryanair DAC

(Věc C-464/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Určení soudu příslušného k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody za zpožděný let - Článek 7 bod 5 - Provozování pobočky - Článek 26 - Konkludentní volba příslušnosti - Požadavek, aby se žalovaný účastnil řízení“)

(2019/C 206/21)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: ZX

Žalovaná: Ryanair DAC

Výrok

| 1) | Článek 7 bod 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že soud členského státu není příslušný k rozhodnutí sporu týkajícího se žaloby na náhradu škody, podané podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, proti letecké společnosti se sídlem na území jiného členského státu, z důvodu, že tato společnost má v obvodu soudu, jemuž byla věc předložena, pobočku, jestliže se tato pobočka nepodílela na právním vztahu mezi společností a dotyčným cestujícím. |
| --- | --- |

1)

Článek 7 bod 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že soud členského státu není příslušný k rozhodnutí sporu týkajícího se žaloby na náhradu škody, podané podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, proti letecké společnosti se sídlem na území jiného členského státu, z důvodu, že tato společnost má v obvodu soudu, jemuž byla věc předložena, pobočku, jestliže se tato pobočka nepodílela na právním vztahu mezi společností a dotyčným cestujícím.

| 2) | Článek 26 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije v takovém případě, jako je případ dotčený v původním řízení, kdy žalovaný nepředložil vyjádření a nezúčastnil se řízení. |
| --- | --- |

2)

Článek 26 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije v takovém případě, jako je případ dotčený v původním řízení, kdy žalovaný nepředložil vyjádření a nezúčastnil se řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 392, 29.10.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/18

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl

(Věc C-155/19)

(2019/C 206/22)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

Odpůrkyně: De Vellis Servizi Globali Srl

Předběžné otázky

| 1) | První otázka






  — | Může být na základě charakteristik vnitrostátní právní úpravy týkající se sportovního řádu Federazione calcistica italiana (Italská fotbalová federace) kvalifikována jako veřejnoprávní subjekt, jelikož je založena za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu? |
| --- | --- | --- |

1)

První otázka

—

Může být na základě charakteristik vnitrostátní právní úpravy týkající se sportovního řádu Federazione calcistica italiana (Italská fotbalová federace) kvalifikována jako veřejnoprávní subjekt, jelikož je založena za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu?

| — | Je splněn teleologický požadavek organizace ve vztahu k federaci, a to i v případě, že neexistuje formální zakládající akt veřejné správy, a navzdory jejímu členskému základu, z důvodu jejího zařazení do právního řádu odvětví (sportovního) organizovaného podle veřejnoprávních modelů a z důvodu omezení spočívajícím v dodržování zásad a pravidel vypracovaných Comitato olimpico nazionale italiano (Italský národní olympijský výbor) [C.O.N.I.] a mezinárodními sportovními organizacemi, a to prostřednictvím uznávání vnitrostátního veřejnoprávního subjektu pro sportovní účely? |
| --- | --- |

—

Je splněn teleologický požadavek organizace ve vztahu k federaci, a to i v případě, že neexistuje formální zakládající akt veřejné správy, a navzdory jejímu členskému základu, z důvodu jejího zařazení do právního řádu odvětví (sportovního) organizovaného podle veřejnoprávních modelů a z důvodu omezení spočívajícím v dodržování zásad a pravidel vypracovaných Comitato olimpico nazionale italiano (Italský národní olympijský výbor) [C.O.N.I.] a mezinárodními sportovními organizacemi, a to prostřednictvím uznávání vnitrostátního veřejnoprávního subjektu pro sportovní účely?

| — | Může navíc tento požadavek existovat ve vztahu ke sportovní federaci, jako je Italská fotbalová federace, jež má schopnost samofinancování, ve vztahu k činnosti, která nemá veřejnoprávní význam, jako je předmětná činnost, anebo naopak musí být vzata v úvahu převažující potřeba zajistit v každém případě použití pravidel otevřeného zadávacího řízení při zadávání třetím osobám v případě jakéhokoli typu smlouvy této instituce? |
| --- | --- |

—

Může navíc tento požadavek existovat ve vztahu ke sportovní federaci, jako je Italská fotbalová federace, jež má schopnost samofinancování, ve vztahu k činnosti, která nemá veřejnoprávní význam, jako je předmětná činnost, anebo naopak musí být vzata v úvahu převažující potřeba zajistit v každém případě použití pravidel otevřeného zadávacího řízení při zadávání třetím osobám v případě jakéhokoli typu smlouvy této instituce?

| 2) | Druhá otázka






  — | Má C.O.N.I. na základě právních vztahů mezi C.O.N.I. a F.I.G.C. — Federazione Italiana Giuoco Calcio (Italská fotbalová federace) převažující vliv vůči F.I.G.C., a to s ohledem na zákonné pravomoci uznávání společností pro sportovní účely, schvalování ročních rozpočtů a dohled nad řízením a řádným fungováním orgánů a nucenou správu instituce? |
| --- | --- | --- |

2)

Druhá otázka

—

Má C.O.N.I. na základě právních vztahů mezi C.O.N.I. a F.I.G.C. — Federazione Italiana Giuoco Calcio (Italská fotbalová federace) převažující vliv vůči F.I.G.C., a to s ohledem na zákonné pravomoci uznávání společností pro sportovní účely, schvalování ročních rozpočtů a dohled nad řízením a řádným fungováním orgánů a nucenou správu instituce?

| — | Jsou naopak tyto pravomoci nedostatečné k tomu, aby byl splněn požadavek dominantního veřejného vlivu, který je vlastní veřejnoprávnímu subjektu, a to z důvodu kvalifikované účasti předsedů a zástupců sportovních federací v základních orgánech Olympijského výboru? |
| --- | --- |

—

Jsou naopak tyto pravomoci nedostatečné k tomu, aby byl splněn požadavek dominantního veřejného vlivu, který je vlastní veřejnoprávnímu subjektu, a to z důvodu kvalifikované účasti předsedů a zástupců sportovních federací v základních orgánech Olympijského výboru?

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/19 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. února 2019 — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl

(Věc C-156/19)

(2019/C 206/23)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

Odpůrkyně: De Vellis Servizi Globali Srl

Předběžné otázky

| 1) | První otázka






  — | Může být na základě charakteristik vnitrostátní právní úpravy týkající se sportovního řádu Federazione calcistica italiana (Italská fotbalová federace) kvalifikována jako veřejnoprávní subjekt, jelikož je založena za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu? |
| --- | --- | --- |

1)

První otázka

—

Může být na základě charakteristik vnitrostátní právní úpravy týkající se sportovního řádu Federazione calcistica italiana (Italská fotbalová federace) kvalifikována jako veřejnoprávní subjekt, jelikož je založena za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu?

| — | Je splněn teleologický požadavek organizace ve vztahu k federaci, a to i v případě, že neexistuje formální zakládající akt veřejné správy, a navzdory jejímu členskému základu, z důvodu jejího zařazení do právního řádu odvětví (sportovního) organizovaného podle veřejnoprávních modelů a z důvodu omezení spočívajícím v dodržování zásad a pravidel vypracovaných Comitato olimpico nazionale italiano (Italský národní olympijský výbor) [C.O.N.I.] a mezinárodními sportovními organizacemi, a to prostřednictvím uznávání vnitrostátního veřejnoprávního subjektu pro sportovní účely? |
| --- | --- |

—

Je splněn teleologický požadavek organizace ve vztahu k federaci, a to i v případě, že neexistuje formální zakládající akt veřejné správy, a navzdory jejímu členskému základu, z důvodu jejího zařazení do právního řádu odvětví (sportovního) organizovaného podle veřejnoprávních modelů a z důvodu omezení spočívajícím v dodržování zásad a pravidel vypracovaných Comitato olimpico nazionale italiano (Italský národní olympijský výbor) [C.O.N.I.] a mezinárodními sportovními organizacemi, a to prostřednictvím uznávání vnitrostátního veřejnoprávního subjektu pro sportovní účely?

| — | Může navíc tento požadavek existovat ve vztahu ke sportovní federaci, jako je Italská fotbalová federace, jež má schopnost samofinancování, ve vztahu k činnosti, která nemá veřejnoprávní význam, jako je předmětná činnost, anebo naopak musí být vzata v úvahu převažující potřeba zajistit v každém případě použití pravidel otevřeného zadávacího řízení při zadávání třetím osobám v případě jakéhokoli typu smlouvy této instituce? |
| --- | --- |

—

Může navíc tento požadavek existovat ve vztahu ke sportovní federaci, jako je Italská fotbalová federace, jež má schopnost samofinancování, ve vztahu k činnosti, která nemá veřejnoprávní význam, jako je předmětná činnost, anebo naopak musí být vzata v úvahu převažující potřeba zajistit v každém případě použití pravidel otevřeného zadávacího řízení při zadávání třetím osobám v případě jakéhokoli typu smlouvy této instituce?

| 2) | Druhá otázka






  — | Má C.O.N.I. na základě právních vztahů mezi C.O.N.I. a F.I.G.C. — Federazione Italiana Giuoco Calcio (Italská fotbalová federace) převažující vliv vůči F.I.G.C., a to s ohledem na zákonné pravomoci uznávání společností pro sportovní účely, schvalování ročních rozpočtů a dohled nad řízením a řádným fungováním orgánů a nucenou správu instituce? |
| --- | --- | --- |

2)

Druhá otázka

—

Má C.O.N.I. na základě právních vztahů mezi C.O.N.I. a F.I.G.C. — Federazione Italiana Giuoco Calcio (Italská fotbalová federace) převažující vliv vůči F.I.G.C., a to s ohledem na zákonné pravomoci uznávání společností pro sportovní účely, schvalování ročních rozpočtů a dohled nad řízením a řádným fungováním orgánů a nucenou správu instituce?

| — | Jsou naopak tyto pravomoci nedostatečné k tomu, aby byl splněn požadavek dominantního veřejného vlivu, který je vlastní veřejnoprávnímu subjektu, a to z důvodu kvalifikované účasti předsedů a zástupců sportovních federací v základních orgánech Olympijského výboru? |
| --- | --- |

—

Jsou naopak tyto pravomoci nedostatečné k tomu, aby byl splněn požadavek dominantního veřejného vlivu, který je vlastní veřejnoprávnímu subjektu, a to z důvodu kvalifikované účasti předsedů a zástupců sportovních federací v základních orgánech Olympijského výboru?

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — HB v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

(Věc C-168/19)

(2019/C 206/24)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

Účastníci původního řízení

Žalobce: HB

Žalovaný: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

Předběžná otázka

Musí být články 18 a 21 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které v souvislosti se zdaněním příjmů stanoví, že osoba s bydlištěm v jiném členském státě, která dosáhla všech svých příjmů v prvním členském státě, avšak nemá státní příslušnost druhého státu, nemá nárok na daňové úlevy, jež jsou poskytovány ve druhém členském státě?

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/21 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/21

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itálie) dne 25. února 2019 — IC v. Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

(Věc C-169/19)

(2019/C 206/25)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

Účastníci původního řízení

Žalobce: IC

Žalovaný: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

Předběžná otázka

Musí být články 18 a 21 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, které v souvislosti se zdaněním příjmů stanoví, že osoba s bydlištěm v jiném členském státě, která dosáhla všech svých příjmů v prvním členském státě, avšak nemá státní příslušnost druhého státu, nemá nárok na daňové úlevy, jež jsou poskytovány ve druhém členském státě?

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/22

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 27. února 2019 — OI v. Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

(Věc C-191/19)

(2019/C 206/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Frankfurt am Main

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: OI

Žalovaná: Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

Předběžné otázky

| 1) | Je změna rezervace cestujícího, kterému byla potvrzena rezervace konkrétního letu a v okamžiku, kdy se dostavil k odbavení, mu bylo přiřazeno proti jeho vůli místo na pozdější let, odepřením nástupu na palubu ve smyslu čl. 4 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) o právech cestujících v letecké dopravě, pokud se let, jehož rezervace byla cestujícímu potvrzena, nicméně uskutečnil? |
| --- | --- |

1)

Je změna rezervace cestujícího, kterému byla potvrzena rezervace konkrétního letu a v okamžiku, kdy se dostavil k odbavení, mu bylo přiřazeno proti jeho vůli místo na pozdější let, odepřením nástupu na palubu ve smyslu čl. 4 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) o právech cestujících v letecké dopravě, pokud se let, jehož rezervace byla cestujícímu potvrzena, nicméně uskutečnil?

| 2) | V případě kladné odpovědi na první otázku: je třeba v případě odepření nástupu na palubu použít analogicky ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení o právech cestujících v letecké dopravě? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi na první otázku: je třeba v případě odepření nástupu na palubu použít analogicky ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení o právech cestujících v letecké dopravě?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/22

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Saarbrücken (Německo) dne 5. března 2019 — SM v. Sparkasse Saarbrücken

(Věc C-209/19)

(2019/C 206/27)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Saarbrücken

Účastníci původního řízení

Žalobce: SM

Žalovaná: Sparkasse Saarbrücken

Předběžné otázky

| 1) | Má být článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES (1) ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS vykládán v tom smyslu, že požadované informace týkající se „období, během něhož může být právo [na odstoupení od smlouvy] vykonáno“ nebo „jiných podmínek pro výkon tohoto práva“ zahrnují i informace o podmínkách, za nichž počne běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy? |
| --- | --- |

1)

Má být článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES (1) ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS vykládán v tom smyslu, že požadované informace týkající se „období, během něhož může být právo [na odstoupení od smlouvy] vykonáno“ nebo „jiných podmínek pro výkon tohoto práva“ zahrnují i informace o podmínkách, za nichž počne běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy?

| 2) | V případě kladné odpovědi na první otázku:
  Brání čl. 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES takovému výkladu, podle kterého jsou informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasné“ a „výstižné“ i v případě, že ve vztahu k počátku běhu lhůty pro odstoupení od smlouvy samy v plném rozsahu nespecifikují povinné údaje, bez jejichž poskytnutí nemůže tato lhůta začít běžet, nýbrž v této souvislosti odkážou na ustanovení vnitrostátních předpisů (v tomto případě na § 492 odst. 2 BGB (občanský zákoník) ve znění platném do 12. června 2014), které dále odkazuje na další vnitrostátní předpisy (v tomto případě na článek 247 §3 až § 13 EGBGB (uvozovací zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném do 12. června 2014), a spotřebitel je tudíž nucen přečíst mnoho zákonných ustanovení obsažených v různých zákonech, aby si ujasnil, které povinné informace mu musí být sděleny, aby u jeho úvěrové smlouvy počala běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi na první otázku:

Brání čl. 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES takovému výkladu, podle kterého jsou informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasné“ a „výstižné“ i v případě, že ve vztahu k počátku běhu lhůty pro odstoupení od smlouvy samy v plném rozsahu nespecifikují povinné údaje, bez jejichž poskytnutí nemůže tato lhůta začít běžet, nýbrž v této souvislosti odkážou na ustanovení vnitrostátních předpisů (v tomto případě na § 492 odst. 2 BGB (občanský zákoník) ve znění platném do 12. června 2014), které dále odkazuje na další vnitrostátní předpisy (v tomto případě na článek 247 §3 až § 13 EGBGB (uvozovací zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném do 12. června 2014), a spotřebitel je tudíž nucen přečíst mnoho zákonných ustanovení obsažených v různých zákonech, aby si ujasnil, které povinné informace mu musí být sděleny, aby u jeho úvěrové smlouvy počala běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy?

| 3) | V případě záporné odpovědi na druhou otázku (a nejsou-li zásadní námitky proti odkazu na vnitrostátní předpisy):
  Brání čl. 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES takovému výkladu, podle kterého jsou informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasné“ a „výstižné“ i v případě, že odkaz na ustanovení vnitrostátních předpisů (v tomto případě na § 492 odst. 2 BGB (občanský zákoník) ve znění platném od 30. července 2010 do 12. června 2014) — a další ustanovení, na něž odkazuje — (v tomto případě na článek 247 § 3 až § 13 EGBGB (uvozovací zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném od 4. srpna 2011 do 12. června 2014), vedou nevyhnutelně k tomu, že spotřebitel musí kromě pouhého pročtení uvedených ustanovení navíc provést právní kvalifikaci — například, zda mu byl úvěr poskytnut za podmínek obvyklých u smluv týkajících se poskytnutí úvěru zajištěného nemovitostí a překlenovacího financování u těchto smluv, nebo zda byly uzavřeny vzájemně provázené smlouvy —, aby si ujasnil, které povinné informace mu musí být sděleny, aby u jeho úvěrové smlouvy počala běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy? |
| --- | --- |

3)

V případě záporné odpovědi na druhou otázku (a nejsou-li zásadní námitky proti odkazu na vnitrostátní předpisy):

Brání čl. 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES takovému výkladu, podle kterého jsou informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasné“ a „výstižné“ i v případě, že odkaz na ustanovení vnitrostátních předpisů (v tomto případě na § 492 odst. 2 BGB (občanský zákoník) ve znění platném od 30. července 2010 do 12. června 2014) — a další ustanovení, na něž odkazuje — (v tomto případě na článek 247 § 3 až § 13 EGBGB (uvozovací zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném od 4. srpna 2011 do 12. června 2014), vedou nevyhnutelně k tomu, že spotřebitel musí kromě pouhého pročtení uvedených ustanovení navíc provést právní kvalifikaci — například, zda mu byl úvěr poskytnut za podmínek obvyklých u smluv týkajících se poskytnutí úvěru zajištěného nemovitostí a překlenovacího financování u těchto smluv, nebo zda byly uzavřeny vzájemně provázené smlouvy —, aby si ujasnil, které povinné informace mu musí být sděleny, aby u jeho úvěrové smlouvy počala běžet lhůta pro odstoupení od smlouvy?

---

(1)  Úř. věst. 2008, L 133, s. 66.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/24 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 11. března 2019 — WQ v. Land Berlin

(Věc C-216/19)

(2019/C 206/28)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgericht Berlin

Účastníci původního řízení

Žalobce: WQ

Žalovaná: Land Berlin

Předběžné otázky

| 1) | Má vlastník způsobilých hektarů tyto hektary k dispozici ve smyslu čl. 24 odst. 2 první věty nařízení č. 1307/2013 (1), jestliže ke způsobilým hektarům nemá užívací právo, zejména užívací právo odvozené od vlastníka, žádná třetí osoba, nebo má tuto plochu k dispozici třetí či žádná osoba, pokud třetí osoba skutečně vykonává na těchto hektarech zemědělskou činnost, a to bez užívacího práva? |
| --- | --- |

1)

Má vlastník způsobilých hektarů tyto hektary k dispozici ve smyslu čl. 24 odst. 2 první věty nařízení č. 1307/2013 (1), jestliže ke způsobilým hektarům nemá užívací právo, zejména užívací právo odvozené od vlastníka, žádná třetí osoba, nebo má tuto plochu k dispozici třetí či žádná osoba, pokud třetí osoba skutečně vykonává na těchto hektarech zemědělskou činnost, a to bez užívacího práva?

| 2) | Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003 (2)“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tom smyslu, že tato plocha musela v roce 2008 splňovat podmínky, které stanoví hlavy III a IV (A) nařízení (ES) č. 1782/2003 pro právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu? |
| --- | --- |

2)

Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003 (2)“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tom smyslu, že tato plocha musela v roce 2008 splňovat podmínky, které stanoví hlavy III a IV (A) nařízení (ES) č. 1782/2003 pro právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu?

| 3) | V případě záporné odpovědi na druhou otázku: Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tomto smyslu, že pro zařazení plochy zalesněné podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999 (3) jako způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1307/2013 je nezbytné, že pro plochu musel být využit nárok při vynětí půdy z produkce či jiný platební nárok ve smyslu čl. 44 odst. 1 nebo čl. 54 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003? |
| --- | --- |

3)

V případě záporné odpovědi na druhou otázku: Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tomto smyslu, že pro zařazení plochy zalesněné podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999 (3) jako způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1307/2013 je nezbytné, že pro plochu musel být využit nárok při vynětí půdy z produkce či jiný platební nárok ve smyslu čl. 44 odst. 1 nebo čl. 54 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003?

| 4) | V případě záporné odpovědi na třetí otázku: Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tomto smyslu, že pro zařazení plochy zalesněné podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999 jako způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1307/2013 je nezbytné, aby zemědělec podal v roce 2008 žádost podle čl. 22 odst. 1 nebo čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a splnil ostatní podmínky pro přímé platby podle hlav III nebo IVA? |
| --- | --- |

4)

V případě záporné odpovědi na třetí otázku: Je nutno „jak[oukoliv] ploch[u], pro kterou měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003“, v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 vykládat v tomto smyslu, že pro zařazení plochy zalesněné podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999 jako způsobilých hektarů ve smyslu čl. 32 odst. 2 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1307/2013 je nezbytné, aby zemědělec podal v roce 2008 žádost podle čl. 22 odst. 1 nebo čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a splnil ostatní podmínky pro přímé platby podle hlav III nebo IVA?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 608).

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. 2003, L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269).

(3)  Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. 1999, L 160, s. 80; Zvl. vyd. 03/25, s. 391).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 11. března 2019 — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

(Věc C-219/19)

(2019/C 206/29)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

Žalovaní: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

Předběžná otázka

Brání bod 14 odůvodnění ve spojení s čl. 19 odst. 1 a čl. 80 odst. 2 směrnice 2014/24/EU (1) takovému pravidlu, jako je článek 46 legislativního nařízení č. 50 ze dne 18. dubna 2016, prostřednictvím kterého Itálie provedla do svého právního řádu směrnice 2014/23/EU (2), 2014/24/EU a 2014/25/EU (3), které umožňuje účast v zadávacích řízeních na zadání „architektonických a inženýrských služeb“ pouze hospodářským subjektům založeným v právních formách v něm uvedených, přičemž důsledkem je vyloučení hospodářských subjektů, které poskytují tyto služby prostřednictvím využití jiné právní formy, z účasti v těchto zadávacích řízeních?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí (Úř. věst. 2014, L 94, s. 1).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a o zrušení směrnice 2004/17/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 243).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 20. března 2019 — EZ v. Spolková republika Německo

(Věc C-238/19)

(2019/C 206/30)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Verwaltungsgericht Hannover

Účastníci původního řízení

Žalobce: EZ

Žalovaná: Spolková republika Německo

Předběžné otázky

| 1. | Musí být čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU (1) vykládán v tom smyslu, že „odepření výkonu vojenské služby za konfliktu“ nevyžaduje, aby dotčená osoba v případě, že právo země původu neupravuje právo odepřít výkon vojenské služby, odepřela výkon vojenské služby formalizovaným postupem odepření? |
| --- | --- |

1.

Musí být čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU (1) vykládán v tom smyslu, že „odepření výkonu vojenské služby za konfliktu“ nevyžaduje, aby dotčená osoba v případě, že právo země původu neupravuje právo odepřít výkon vojenské služby, odepřela výkon vojenské služby formalizovaným postupem odepření?

| 2. | V případě kladné odpovědi na první otázku:
  Vztahuje se ochrana, kterou čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU poskytuje „odepření výkonu vojenské služby za konfliktu“, rovněž na osoby, které se po uplynutí odkladu nástupu vojenské služby nedají k dispozici vojenské správě země původu a vyhnou se nucenému výkonu vojenské služby útěkem? |
| --- | --- |

2.

V případě kladné odpovědi na první otázku:

Vztahuje se ochrana, kterou čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU poskytuje „odepření výkonu vojenské služby za konfliktu“, rovněž na osoby, které se po uplynutí odkladu nástupu vojenské služby nedají k dispozici vojenské správě země původu a vyhnou se nucenému výkonu vojenské služby útěkem?

| 3. | V případě kladné odpovědi na druhou otázku:
  Musí být čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU vykládán v tom smyslu, že výkon vojenské služby brance, který nezná své budoucí služební zařazení v rámci armády, by přímo nebo nepřímo „zahrnoval zločiny nebo jednání spadající mezi důvody vyloučení uvedené v čl. 12 odst. 2“ pouze z toho důvodu, že ozbrojené síly země jeho původu brance využívají k opakovanému a systematickému páchání takovýchto zločinů a jednání? |
| --- | --- |

3.

V případě kladné odpovědi na druhou otázku:

Musí být čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU vykládán v tom smyslu, že výkon vojenské služby brance, který nezná své budoucí služební zařazení v rámci armády, by přímo nebo nepřímo „zahrnoval zločiny nebo jednání spadající mezi důvody vyloučení uvedené v čl. 12 odst. 2“ pouze z toho důvodu, že ozbrojené síly země jeho původu brance využívají k opakovanému a systematickému páchání takovýchto zločinů a jednání?

| 4. | Musí být čl. 9 odst. 3 směrnice 2011/95/EU vykládán v tom smyslu, že i v případě pronásledování podle čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU musí v souladu s čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU existovat souvislost mezi důvody uvedenými v článku 10 směrnice 2011/95/EU a jednáními označenými v čl. 9 odst. 1 a 2 směrnice 2011/95/EU za pronásledování nebo neexistencí ochrany před takovým jednáním? |
| --- | --- |

4.

Musí být čl. 9 odst. 3 směrnice 2011/95/EU vykládán v tom smyslu, že i v případě pronásledování podle čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU musí v souladu s čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU existovat souvislost mezi důvody uvedenými v článku 10 směrnice 2011/95/EU a jednáními označenými v čl. 9 odst. 1 a 2 směrnice 2011/95/EU za pronásledování nebo neexistencí ochrany před takovým jednáním?

| 5. | V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku: Je souvislost ve smyslu čl. 9 odst. 3 ve spojení s čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU mezi pronásledováním zakládajícím se na trestním stíhání nebo trestu za odepření výkonu vojenské služby a důvodem pronásledování dána již tehdy, když se trestní stíhání nebo trest vážou k tomuto odepření? |
| --- | --- |

5.

V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku: Je souvislost ve smyslu čl. 9 odst. 3 ve spojení s čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU mezi pronásledováním zakládajícím se na trestním stíhání nebo trestu za odepření výkonu vojenské služby a důvodem pronásledování dána již tehdy, když se trestní stíhání nebo trest vážou k tomuto odepření?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. 2011, L 337, s. 9).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/27 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 20. března 2019 — CHEP Equipment Pooling NV v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

(Věc C-242/19)

(2019/C 206/31)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul București

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: CHEP Equipment Pooling NV

Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

Předběžné otázky

| 1) | Představuje přeprava palet z jednoho členského státu do jiného členského státu za účelem jejich následného pronájmu v posledně uvedeném členském státě osobě povinné k dani, která je usazena a identifikována pro účely DPH v Rumunsku, přepravu, která se nepovažuje za přemístění ve smyslu čl. 17 odst. 2 směrnice [2006/112/ES] (1)? |
| --- | --- |

1)

Představuje přeprava palet z jednoho členského státu do jiného členského státu za účelem jejich následného pronájmu v posledně uvedeném členském státě osobě povinné k dani, která je usazena a identifikována pro účely DPH v Rumunsku, přepravu, která se nepovažuje za přemístění ve smyslu čl. 17 odst. 2 směrnice [2006/112/ES] (1)?

| 2) | Bez ohledu na odpověď na první otázku, považuje se za osobu povinnou k dani ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 2008/9/ES (2) osoba povinná k dani ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice 2006/112/ES, která není usazená v členském státě vrácení daně, avšak je usazená na území jiného členského státu, i když je tato osoba identifikována pro účely DPH nebo je povinna být identifikována pro účely DPH v členském státě vrácení daně? |
| --- | --- |

2)

Bez ohledu na odpověď na první otázku, považuje se za osobu povinnou k dani ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 2008/9/ES (2) osoba povinná k dani ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice 2006/112/ES, která není usazená v členském státě vrácení daně, avšak je usazená na území jiného členského státu, i když je tato osoba identifikována pro účely DPH nebo je povinna být identifikována pro účely DPH v členském státě vrácení daně?

| 3) | Představuje podmínka nebýt identifikován pro účely DPH v členském státě vrácení daně, s ohledem na ustanovení směrnice 2008/9/ES, dodatečnou podmínku k podmínkám stanoveným v článku 3 směrnice 2008/9/ES, aby osoba povinná k dani usazená v jiném členském státě a neusazená v členském státě vrácení daně mohla mít v takovém případě, jako je projednávaný případ, nárok na vrácení daně? |
| --- | --- |

3)

Představuje podmínka nebýt identifikován pro účely DPH v členském státě vrácení daně, s ohledem na ustanovení směrnice 2008/9/ES, dodatečnou podmínku k podmínkám stanoveným v článku 3 směrnice 2008/9/ES, aby osoba povinná k dani usazená v jiném členském státě a neusazená v členském státě vrácení daně mohla mít v takovém případě, jako je projednávaný případ, nárok na vrácení daně?

| 4) | Musí být článek 3 směrnice 2008/9/ES vykládán v tom smyslu, že brání praxi vnitrostátního správního orgánu spočívající v odmítnutí vrácení DPH z důvodu nesplnění podmínky stanovené výlučně ve vnitrostátních právních předpisech? |
| --- | --- |

4)

Musí být článek 3 směrnice 2008/9/ES vykládán v tom smyslu, že brání praxi vnitrostátního správního orgánu spočívající v odmítnutí vrácení DPH z důvodu nesplnění podmínky stanovené výlučně ve vnitrostátních právních předpisech?

---

(1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).

(2)  Směrnice Rady 2008/9/ES ze dne 12. února 2008, kterou se stanoví prováděcí pravidla pro vrácení daně z přidané hodnoty stanovené směrnicí 2006/112/ES osobám povinným k dani neusazeným v členském státě vrácení daně, ale v jiném členském státě (Úř. věst. L 44, 20.2.2008, s. 23).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 25. března 2019 — JE v. KF

(Věc C-249/19)

(2019/C 206/32)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul București

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka v řízení v prvním stupni a odvolatelka: JE

Odpůrce v řízení v prvním stupni a odpůrce: KF

Předběžná otázka

Soudnímu dvoru Evropské unie se předkládá žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu článku 10 nařízení č. 1259/2010 (1), podle něhož „[j]estliže rozhodné právo podle článků 5 nebo 8 neupravuje rozvod nebo jednomu z manželů nezajišťuje rovný přístup k rozvodu nebo rozluce z důvodu jeho pohlaví, použije se právo místa soudu“, a to s cílem objasnit, zda výraz „rozhodné právo podle článků 5 nebo 8 neupravuje rozvod“: má být vykládán restriktivně, doslovně, tedy pouze ve vztahu k situaci, ve které použitelné cizí právo neupravuje žádnou formu rozvodu, anebo má být vykládán extenzivně ve smyslu zahrnutí také situace, ve které použitelné cizí právo rozvod připouští, ale za mimořádně omezujících podmínek, které vyžadují povinné řízení předcházející rozvodu, jež se týká rozluky, což je řízení, pro které právo místa soudu neobsahuje rovnocenná procesní ustanovení?

---

(1)  Nařízení Rady (EU) č. 1259/2010 ze dne 20. prosince 2010, kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky (Úř. věst. L 343, 29.12.2010, s. 10).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 26. března 2019 — MH, NI v. OJ, Novo Banco SA

(Věc C-253/19)

(2019/C 206/33)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Tribunal da Relação de Guimarães

Účastníci původního řízení

Odvolatelé: MH, NI

Další účastníci řízení: OJ, Novo Banco SA

Předběžná otázka

Jsou podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/848 (1) soudy členského státu příslušné k zahájení hlavního insolvenčního řízení státního příslušníka, který má v tomto státě svůj jediný nemovitý majetek, přestože obvyklé místo jeho pobytu i jeho nejbližší rodina se nacházejí v jiném členském státě, v němž vykonává závislou činnost?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/848 ze dne 20. května 2015 o insolvenčním řízení (Úř. věst. 2015, L 141, s. 19, oprava Úř. věst. 2016, L 349, s. 10).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/29 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) dne 26. března 2019 — Friends of the Irish Environment Limited v. An Bord Pleanála

(Věc C-254/19)

(2019/C 206/34)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Friends of the Irish Environment Limited

Odpůrce: An Bord Pleanála

Předběžné otázky

| 1) | Představuje rozhodnutí o prodloužení doby platnosti územního rozhodnutí schválení projektu a z tohoto důvodu podléhá čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (dále jen „směrnice o stanovištích“)? [(omissis]) |
| --- | --- |

1)

Představuje rozhodnutí o prodloužení doby platnosti územního rozhodnutí schválení projektu a z tohoto důvodu podléhá čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (dále jen „směrnice o stanovištích“)? [(omissis])

| 2) | Má na zodpovězení první otázky vliv kterákoli z následujících skutečností?






  a) | Územní rozhodnutí (jehož doba platnosti má být prodloužena) bylo vydáno na základě ustanovení vnitrostátního práva, které řádně neprovádělo směrnici o stanovištích, neboť tyto právní předpisy nesprávně ztotožňovaly odpovídající posouzení pro účely směrnice o stanovištích s posouzením vlivů na životní prostředí pro účely směrnice EIA (směrnice 2011/92/EU) (2). [(omissis] |
| --- | --- | --- |

2)

Má na zodpovězení první otázky vliv kterákoli z následujících skutečností?

a)

Územní rozhodnutí (jehož doba platnosti má být prodloužena) bylo vydáno na základě ustanovení vnitrostátního práva, které řádně neprovádělo směrnici o stanovištích, neboť tyto právní předpisy nesprávně ztotožňovaly odpovídající posouzení pro účely směrnice o stanovištích s posouzením vlivů na životní prostředí pro účely směrnice EIA (směrnice 2011/92/EU) (2). [(omissis]

| b) | Původní územní rozhodnutí neuvádí, zda byla žádost o vydání rozhodnutí vyřízena v rámci 1. nebo 2. fáze ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích, a neobsahuje „úplná, přesná a konečná zjištění a závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně účinků prací, které byly zamýšleny v dotčeném místě“, jak je požadováno ve věci C-404/09, Komise v. Španělsko (3). |
| --- | --- |

b)

Původní územní rozhodnutí neuvádí, zda byla žádost o vydání rozhodnutí vyřízena v rámci 1. nebo 2. fáze ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích, a neobsahuje „úplná, přesná a konečná zjištění a závěry, na jejichž základě by byla odstraněna jakákoli důvodná vědecká pochybnost ohledně účinků prací, které byly zamýšleny v dotčeném místě“, jak je požadováno ve věci C-404/09, Komise v. Španělsko (3).

| c) | Původní doba platnosti územního rozhodnutí skončila, v důsledku čehož územní rozhodnutí pozbylo účinnosti, pokud jde o celý stavební projekt. Na základě územního rozhodnutí nelze provádět žádné stavební práce, nebude-li rozhodnuto o prodloužení doby jeho platnosti. |
| --- | --- |

c)

Původní doba platnosti územního rozhodnutí skončila, v důsledku čehož územní rozhodnutí pozbylo účinnosti, pokud jde o celý stavební projekt. Na základě územního rozhodnutí nelze provádět žádné stavební práce, nebude-li rozhodnuto o prodloužení doby jeho platnosti.

| d) | Na základě územního rozhodnutí nebyly nikdy provedeny žádné stavební práce. |
| --- | --- |

d)

Na základě územního rozhodnutí nebyly nikdy provedeny žádné stavební práce.

| 3) | V případě kladné odpovědi na první otázku, jaká hlediska má příslušný orgán vzít v úvahu při provádění šetření v rámci fáze 1 podle čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích? Je například příslušný orgán povinen přihlédnout k některým nebo všem z následujících hledisek: i) zda došlo k nějakým změnám v navrhovaných stavebních pracích a využití; ii) zda došlo k nějaké změně ohledně ochrany životního prostředí, např. pokud jde o vyhlášení evropských lokalit od vydání územního rozhodnutí; iii) zda nastaly nějaké relevantní změny ve vědeckých poznatcích, např. aktuálnější průzkumy týkající se kvalifikovaných zájmů evropských lokalit? Anebo je příslušný orgán povinen posoudit dopady celého stavebního projektu na životní prostředí? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první otázku, jaká hlediska má příslušný orgán vzít v úvahu při provádění šetření v rámci fáze 1 podle čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích? Je například příslušný orgán povinen přihlédnout k některým nebo všem z následujících hledisek: i) zda došlo k nějakým změnám v navrhovaných stavebních pracích a využití; ii) zda došlo k nějaké změně ohledně ochrany životního prostředí, např. pokud jde o vyhlášení evropských lokalit od vydání územního rozhodnutí; iii) zda nastaly nějaké relevantní změny ve vědeckých poznatcích, např. aktuálnější průzkumy týkající se kvalifikovaných zájmů evropských lokalit? Anebo je příslušný orgán povinen posoudit dopady celého stavebního projektu na životní prostředí?

| 4) | Je třeba rozlišovat mezi i) územním rozhodnutím, které stanoví lhůtu pro trvání činnosti (provozní fázi), a ii) územním rozhodnutím, které stanoví pouze lhůtu, během níž mohou probíhat stavební práce (stavební fáze), ale za předpokladu, že stavební práce budou dokončeny v této lhůtě, není stanovena žádná lhůta pro trvání dané činnosti nebo provozu? |
| --- | --- |

4)

Je třeba rozlišovat mezi i) územním rozhodnutím, které stanoví lhůtu pro trvání činnosti (provozní fázi), a ii) územním rozhodnutím, které stanoví pouze lhůtu, během níž mohou probíhat stavební práce (stavební fáze), ale za předpokladu, že stavební práce budou dokončeny v této lhůtě, není stanovena žádná lhůta pro trvání dané činnosti nebo provozu?

| 5) | Do jaké míry, pokud vůbec, je povinnost vnitrostátního soudu vykládat právní předpisy, pokud možno co nejvíce v souladu s ustanoveními směrnice o stanovištích a Aarhuské úmluvy, podmíněna povinností stran sporu tyto interpretační problémy výslovně namítnout? Pokud konkrétně vnitrostátní právo upravuje dva rozhodovací postupy, přičemž pouze jeden z nich zajišťuje soulad se směrnicí o stanovištích, je vnitrostátní soud povinen vykládat vnitrostátní právo tak, že lze uplatnit pouze ten rozhodovací postup, který je v souladu se směrnicí o stanovištích, bez ohledu na to, že se strany sporu konkrétně takového výkladu výslovně nedovolávaly? |
| --- | --- |

5)

Do jaké míry, pokud vůbec, je povinnost vnitrostátního soudu vykládat právní předpisy, pokud možno co nejvíce v souladu s ustanoveními směrnice o stanovištích a Aarhuské úmluvy, podmíněna povinností stran sporu tyto interpretační problémy výslovně namítnout? Pokud konkrétně vnitrostátní právo upravuje dva rozhodovací postupy, přičemž pouze jeden z nich zajišťuje soulad se směrnicí o stanovištích, je vnitrostátní soud povinen vykládat vnitrostátní právo tak, že lze uplatnit pouze ten rozhodovací postup, který je v souladu se směrnicí o stanovištích, bez ohledu na to, že se strany sporu konkrétně takového výkladu výslovně nedovolávaly?

| 6) | Jestliže odpověď na druhou otázku písm. a) zní tak, že posouzení, zda územní rozhodnutí (jehož doba platnosti má být prodloužena) bylo vydáno na základě ustanovení vnitrostátního práva, které řádně neprovádělo směrnici o stanovištích, je relevantní, je vnitrostátní soud povinen neuplatnit pravidlo vnitrostátního procesního práva, které brání navrhovateli, aby vznesl námitku zpochybňující platnost předchozího územního rozhodnutí (jehož doba platnosti již skončila) v souvislosti s následnou žádostí o vydání územního rozhodnutí? Je takové pravidlo vnitrostátního procesního práva neslučitelné s povinností zjednat nápravu, která byla nedávno znovu potvrzena ve věci C-348/15, Stadt Wiener (4)? |
| --- | --- |

6)

Jestliže odpověď na druhou otázku písm. a) zní tak, že posouzení, zda územní rozhodnutí (jehož doba platnosti má být prodloužena) bylo vydáno na základě ustanovení vnitrostátního práva, které řádně neprovádělo směrnici o stanovištích, je relevantní, je vnitrostátní soud povinen neuplatnit pravidlo vnitrostátního procesního práva, které brání navrhovateli, aby vznesl námitku zpochybňující platnost předchozího územního rozhodnutí (jehož doba platnosti již skončila) v souvislosti s následnou žádostí o vydání územního rozhodnutí? Je takové pravidlo vnitrostátního procesního práva neslučitelné s povinností zjednat nápravu, která byla nedávno znovu potvrzena ve věci C-348/15, Stadt Wiener (4)?

---

(1)  Úř. věst. 1992, L 206, s. 7.

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. 2012, L 26, s. 1).

(3)  EU:C:2011:768.

(4)  EU:C:2016:882.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/30 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 26. března 2019 — Secretary of State for the Home Department v. O A

(Věc C-255/19)

(2019/C 206/35)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Secretary of State for the Home Department

Odpůrce: O A

Předběžné otázky

| 1) | Je třeba „ochranu země své státní příslušnosti“ ve smyslu čl. 11 odst. l písm. e) a čl. 2 písm. e) [směrnice 2004/83/ES, „kvalifikační směrnice“] (1) vykládat jako ochranu poskytovanou státními subjekty? |
| --- | --- |

1)

Je třeba „ochranu země své státní příslušnosti“ ve smyslu čl. 11 odst. l písm. e) a čl. 2 písm. e) [směrnice 2004/83/ES, „kvalifikační směrnice“] (1) vykládat jako ochranu poskytovanou státními subjekty?

| 2) | Je třeba při posuzování otázky, zda existují oprávněné obavy před pronásledováním ve smyslu čl. 2 písm. e) [kvalifikační směrnice], a otázky, zda je poskytována ochrana před takovým pronásledováním podle článku 7 [kvalifikační směrnice], na obě tyto otázky použít „test ochrany“ či „posouzení ochrany“ a pokud ano, řídí se tento test v každém případě stejnými kritérii? |
| --- | --- |

2)

Je třeba při posuzování otázky, zda existují oprávněné obavy před pronásledováním ve smyslu čl. 2 písm. e) [kvalifikační směrnice], a otázky, zda je poskytována ochrana před takovým pronásledováním podle článku 7 [kvalifikační směrnice], na obě tyto otázky použít „test ochrany“ či „posouzení ochrany“ a pokud ano, řídí se tento test v každém případě stejnými kritérii?

| 3) | Ponecháme-li stranou ochranu poskytovanou nestátními subjekty na základě čl. 7 odst. l písm. b) a za předpokladu, že odpověď na první otázku je kladná, je třeba účinnost nebo existenci ochrany posuzovat výlučně na základě ochranných opatření/funkcí státních subjektů, nebo lze zohlednit i ochranná opatření/funkce soukromých subjektů (občanské společnosti), jako jsou rodiny nebo klany? |
| --- | --- |

3)

Ponecháme-li stranou ochranu poskytovanou nestátními subjekty na základě čl. 7 odst. l písm. b) a za předpokladu, že odpověď na první otázku je kladná, je třeba účinnost nebo existenci ochrany posuzovat výlučně na základě ochranných opatření/funkcí státních subjektů, nebo lze zohlednit i ochranná opatření/funkce soukromých subjektů (občanské společnosti), jako jsou rodiny nebo klany?

| 4) | Jsou [jak předpokládají otázky 2) a 3)] kritéria pro „posouzení ochrany“ v rámci rozhodování o pozbytí právního postavení uprchlíka v kontextu čl. 11 odst. l písm. e) stejná jako kritéria, která se použijí v kontextu článku 7? |
| --- | --- |

4)

Jsou [jak předpokládají otázky 2) a 3)] kritéria pro „posouzení ochrany“ v rámci rozhodování o pozbytí právního postavení uprchlíka v kontextu čl. 11 odst. l písm. e) stejná jako kritéria, která se použijí v kontextu článku 7?

---

(1)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, 30.9.2004, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/31 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/31

---

Žaloba podaná dne 26. března 2019 — Evropská komise v. Irsko

(Věc C-257/19)

(2019/C 206/36)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. L. Kalėda, N. Yerrell, zmocněnci)

Žalované: Irsko

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

| — | určil, že Irsko tím, že nezřídilo vyšetřovací orgán, který je nezávislý, pokud jde o jeho organizaci, právní strukturu a rozhodování, na jakékoli straně, jejíž zájmy by mohly být ve střetu s úkoly jemu svěřenými, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/18/ES, (1) kterou se stanoví základní zásady pro vyšetřování nehod v odvětví námořní dopravy a kterou se mění směrnice Rady 1999/35/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES; |
| --- | --- |

—

určil, že Irsko tím, že nezřídilo vyšetřovací orgán, který je nezávislý, pokud jde o jeho organizaci, právní strukturu a rozhodování, na jakékoli straně, jejíž zájmy by mohly být ve střetu s úkoly jemu svěřenými, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/18/ES, (1) kterou se stanoví základní zásady pro vyšetřování nehod v odvětví námořní dopravy a kterou se mění směrnice Rady 1999/35/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES;

| — | uložil Irsku náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Podle čl. 8 odst. 1 směrnice 2009/18/ES členské státy zajistí, aby bezpečnostní vyšetřování velmi vážných námořních nehod bylo prováděno nestrannými stálými vyšetřovacími orgány. Aby mohl vyšetřovací orgán provádět bezpečnostní vyšetřovaní nepodjatým způsobem, vyžaduje čl. 8 odst. 1, aby byl nezávislý, pokud jde o jeho organizaci, právní strukturu a rozhodování, na jakékoli straně, jejíž zájmy by mohly být ve střetu s tímto úkolem [s úkolem jemu svěřeným].

Komise má za to, že tento požadavek nesplňuje Marine Casualty Investigation Board, který byl zřízen Irskem, z důvodu, že dva z jeho pěti členů mají rovněž obecné regulační a donucovací pravomoci ve vztahu k námořní bezpečnosti plavidel plujících pod irskou vlajkou a bezpečnostní inspekci v irských vodách.

---

(1)  Úř. věst. 2009, L 131, s. 114.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/32 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 28. března 2019 — T-Systems Magyarország Zrt. a další v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság a další

(Věc C-263/19)

(2019/C 206/37)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastníci původního řízení

Žalobci: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

Žalovaní: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság, BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., T-Systems Magyarország Zrt.

Vedlejší účastník: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

Předběžné otázky

| 1) | Brání čl. 41 odst. 1 a 47 Listiny základních práv Evropské unie a ustanovení bodů 10, 29, 107, 109 a 111 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 a článku 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (1) ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES takové vnitrostátní právní úpravě, nebo takovému výkladu a použití této právní úpravy v praxi, které s ohledem na smluvní vztah smluvními stranami stanoví, že se porušení zákona prostřednictvím nezákonného opomenutí vyhlásit výběrové řízení na veřejnou zakázku a nedodržení ustanovení o změnách v zadávací dokumentaci dopustil nejen veřejný zadavatel, jenž tím zřejmě porušil právní předpisy o změnách v zadávací dokumentaci, nýbrž také úspěšný uchazeč, který s ním uzavřel smlouvu o veřejné zakázce, na základě toho, že nezákonná změna smlouvy o veřejné zakázce vyžaduje společné jednání stran[?] |
| --- | --- |

1)

Brání čl. 41 odst. 1 a 47 Listiny základních práv Evropské unie a ustanovení bodů 10, 29, 107, 109 a 111 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 a článku 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (1) ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES takové vnitrostátní právní úpravě, nebo takovému výkladu a použití této právní úpravy v praxi, které s ohledem na smluvní vztah smluvními stranami stanoví, že se porušení zákona prostřednictvím nezákonného opomenutí vyhlásit výběrové řízení na veřejnou zakázku a nedodržení ustanovení o změnách v zadávací dokumentaci dopustil nejen veřejný zadavatel, jenž tím zřejmě porušil právní předpisy o změnách v zadávací dokumentaci, nýbrž také úspěšný uchazeč, který s ním uzavřel smlouvu o veřejné zakázce, na základě toho, že nezákonná změna smlouvy o veřejné zakázce vyžaduje společné jednání stran[?]

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku, brání body 19, 20 a 21 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES (2) ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS (3) a 92/13/EHS (4), pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek a čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce a čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992, o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, s ohledem na ustanovení čl. 41 odst. 1 a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a body 10, 29, 107, 109 a 111 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 a článek 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, takové vnitrostátní právní úpravě, nebo takovému výkladu a použití této právní úpravy v praxi, které umožňují, aby se také na veřejného zadavatele, který uzavře smlouvu s úspěšným uchazečem, uplatnila sankce (pokuta) —odlišná od zkrácení doby platnosti smlouvy— za nezákonné opomenutí vyhlásit výběrové řízení na veřejnou zakázku a nedodržení ustanovení o změnách v zadávací dokumentaci[?] |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku, brání body 19, 20 a 21 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES (2) ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS (3) a 92/13/EHS (4), pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek a čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce a čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992, o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, s ohledem na ustanovení čl. 41 odst. 1 a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a body 10, 29, 107, 109 a 111 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 a článek 72 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, takové vnitrostátní právní úpravě, nebo takovému výkladu a použití této právní úpravy v praxi, které umožňují, aby se také na veřejného zadavatele, který uzavře smlouvu s úspěšným uchazečem, uplatnila sankce (pokuta) —odlišná od zkrácení doby platnosti smlouvy— za nezákonné opomenutí vyhlásit výběrové řízení na veřejnou zakázku a nedodržení ustanovení o změnách v zadávací dokumentaci[?]

| 3) | V případě záporné odpovědi na první dvě otázky žádá předkládající soud Soudní dvůr Evropské unie, aby mu sdělil také to, zda je pro určení výše sankce (pokuty) dostačující skutečnost, že mezi stranami existuje smluvní vztah, aniž by bylo přezkoumáno jednání obou stran, které vedlo ke změně smlouvy, a jeho dopad na tuto změnu. |
| --- | --- |

3)

V případě záporné odpovědi na první dvě otázky žádá předkládající soud Soudní dvůr Evropské unie, aby mu sdělil také to, zda je pro určení výše sankce (pokuty) dostačující skutečnost, že mezi stranami existuje smluvní vztah, aniž by bylo přezkoumáno jednání obou stran, které vedlo ke změně smlouvy, a jeho dopad na tuto změnu.

---

(1)  Úř. věst. 2014, L 94, s. 65.

(2)  Úř. věst. 2007, L 335, s. 31.

(3)  Úř. věst. 1989, L 395, s. 33.

(4)  Úř. věst. 1992, L 76, s. 14.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/33 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/33

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 29. března 2019 — Recorded Artists Actors Performers Ltd v. Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

(Věc C-265/19)

(2019/C 206/38)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

High Court (Irsko)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Recorded Artists Actors Performers Ltd

Žalovaní: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

Předběžné otázky

| 1. | Je povinnost vnitrostátního soudu vykládat směrnici 2006/115/ES (1) o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (dále jen „směrnice“) ve světle účelu a cíle Římské úmluvy (2) nebo Smlouvy WPPT (3) omezena na pojmy, které jsou ve směrnici výslovně uvedeny, nebo se tato povinnost vztahuje i na pojmy, které se vyskytují pouze ve dvou uvedených mezinárodních dohodách? Do jaké míry je konkrétně nutno vykládat článek 8 směrnice ve světle požadavku na „národní zacházení“ podle článku 4 Smlouvy WPPT? |
| --- | --- |

1.

Je povinnost vnitrostátního soudu vykládat směrnici 2006/115/ES (1) o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (dále jen „směrnice“) ve světle účelu a cíle Římské úmluvy (2) nebo Smlouvy WPPT (3) omezena na pojmy, které jsou ve směrnici výslovně uvedeny, nebo se tato povinnost vztahuje i na pojmy, které se vyskytují pouze ve dvou uvedených mezinárodních dohodách? Do jaké míry je konkrétně nutno vykládat článek 8 směrnice ve světle požadavku na „národní zacházení“ podle článku 4 Smlouvy WPPT?

| 2. | Má členský stát právo na volné uvážení, pokud jde o stanovení kritérií pro určení, kteří výkonní umělci jsou způsobilí býti „dotčenými výkonnými umělci“ podle článku 8 směrnice? Může konkrétně členský stát omezit právo podílet se na spravedlivé odměně na situace, kdy buď i) se výkon uskuteční v některé zemi Evropského hospodářského prostoru (EHP), nebo ii) výkonní umělci mají bydliště nebo pobyt v některé zemi EHP? |
| --- | --- |

2.

Má členský stát právo na volné uvážení, pokud jde o stanovení kritérií pro určení, kteří výkonní umělci jsou způsobilí býti „dotčenými výkonnými umělci“ podle článku 8 směrnice? Může konkrétně členský stát omezit právo podílet se na spravedlivé odměně na situace, kdy buď i) se výkon uskuteční v některé zemi Evropského hospodářského prostoru (EHP), nebo ii) výkonní umělci mají bydliště nebo pobyt v některé zemi EHP?

| 3. | Jaký prostor pro volné uvážení má členský stát při reakci na výhradu vznesenou jinou smluvní stranou dle čl. 15 odst. 3 Smlouvy WPPT? Je konkrétně třeba, aby právo členského státu přesně odráželo podmínky výhrady vznesené druhou smluvní stranou? Je smluvní strana povinna neuplatňovat pravidlo 30 dnů uvedené v článku 5 Římské úmluvy, pokud by to mohlo mít za následek, že odměnu za záznam dle čl. 15 odst. 1 obdrží výrobce ze smluvní strany, která výhradu vznesla, ale nikoli výkonní umělci? Nebo je smluvní strana, která na výhradu reaguje, oprávněna poskytnout státním příslušníkům strany, která výhradu vznesla, rozsáhlejší práva, než poskytla strana, která výhradu vznesla, tj. může strana, která na výhradu reaguje, poskytnout práva, která nejsou stranou, která výhradu vznesla, opětována? |
| --- | --- |

3.

Jaký prostor pro volné uvážení má členský stát při reakci na výhradu vznesenou jinou smluvní stranou dle čl. 15 odst. 3 Smlouvy WPPT? Je konkrétně třeba, aby právo členského státu přesně odráželo podmínky výhrady vznesené druhou smluvní stranou? Je smluvní strana povinna neuplatňovat pravidlo 30 dnů uvedené v článku 5 Římské úmluvy, pokud by to mohlo mít za následek, že odměnu za záznam dle čl. 15 odst. 1 obdrží výrobce ze smluvní strany, která výhradu vznesla, ale nikoli výkonní umělci? Nebo je smluvní strana, která na výhradu reaguje, oprávněna poskytnout státním příslušníkům strany, která výhradu vznesla, rozsáhlejší práva, než poskytla strana, která výhradu vznesla, tj. může strana, která na výhradu reaguje, poskytnout práva, která nejsou stranou, která výhradu vznesla, opětována?

| 4. | Je za určitých okolností přípustné omezit právo na spravedlivou odměnu na výrobce zvukového záznamu, tj. upřít toto právo výkonným umělcům, jejichž výkony byly na tomto zvukovém záznamu zachyceny? |
| --- | --- |

4.

Je za určitých okolností přípustné omezit právo na spravedlivou odměnu na výrobce zvukového záznamu, tj. upřít toto právo výkonným umělcům, jejichž výkony byly na tomto zvukovém záznamu zachyceny?

---

(1)  Úř. věst. 2006, L 376, s. 28.

(2)  Mezinárodní úmluva o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových snímků [záznamů] a rozhlasových organizací (1961).

(3)  Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech z roku 1996.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/34

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 2. dubna 2019 — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

(Věc C-275/19)

(2019/C 206/39)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal de Justiça

Účastníci původního řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) a žalované v prvním stupni: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

Další účastníci řízení: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

Předběžné otázky

| 1) | Jsou s ohledem na to, že portugalský stát neoznámil Evropské komisi technické předpisy obsažené v Decreto-Lei n.o 442/89, de 2 de dezembro (nařízení s mocí zákona č. 442/89 ze dne 2. prosince 1989), tyto předpisy, a to zejména dotčené články 3 [dle uvedeného znění] a 9, považovány za nepoužitelné a mohou se jednotlivci této nepoužitelnosti dovolávat? |
| --- | --- |

1)

Jsou s ohledem na to, že portugalský stát neoznámil Evropské komisi technické předpisy obsažené v Decreto-Lei n.o 442/89, de 2 de dezembro (nařízení s mocí zákona č. 442/89 ze dne 2. prosince 1989), tyto předpisy, a to zejména dotčené články 3 [dle uvedeného znění] a 9, považovány za nepoužitelné a mohou se jednotlivci této nepoužitelnosti dovolávat?

| 2) | Musí tyto předpisy, a to zejména výše citované články 2 a 3, zůstat s ohledem na to, že portugalský stát neoznámil Evropské komisi technické předpisy obsažené v Decreto-Lei n.o 282/2003, de 8 de novembro (nařízení s mocí zákona č. 282/2003 ze dne 8. listopadu 2003), nepoužité ve vztahu k poskytovatelům služeb v Portugalsku? |
| --- | --- |

2)

Musí tyto předpisy, a to zejména výše citované články 2 a 3, zůstat s ohledem na to, že portugalský stát neoznámil Evropské komisi technické předpisy obsažené v Decreto-Lei n.o 282/2003, de 8 de novembro (nařízení s mocí zákona č. 282/2003 ze dne 8. listopadu 2003), nepoužité ve vztahu k poskytovatelům služeb v Portugalsku?

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/35 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/35

---

Žaloba podaná dne 1. dubna 2019 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

(Věc C-276/19)

(2019/C 206/40)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. X. P. Lewis, J. Jokubauskaitė, zmocněnci)

Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | prohlásil, že zavedením nových zjednodušujících opatření, jimiž se rozšiřuje uplatnění nulové sazby a výjimky ze standardního požadavku na vedení záznamů o dani z přidané hodnoty, stanovených původním nařízením Terminal Markets Order 1973 [nařízení o koncových trzích z roku 1973], bez podání žádosti Komisi za účelem získání povolení Rady, Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 395 odst. 2 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systém daně z přidané hodnoty („směrnice o DPH“); |
| --- | --- |

—

prohlásil, že zavedením nových zjednodušujících opatření, jimiž se rozšiřuje uplatnění nulové sazby a výjimky ze standardního požadavku na vedení záznamů o dani z přidané hodnoty, stanovených původním nařízením Terminal Markets Order 1973 [nařízení o koncových trzích z roku 1973], bez podání žádosti Komisi za účelem získání povolení Rady, Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 395 odst. 2 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systém daně z přidané hodnoty („směrnice o DPH“);

| — | uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Dne 28. prosince 1977 oznámilo Spojené království zvláštní opatření včetně Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 [nařízení o dani z přidané hodnoty (koncové trhy) z roku 1973], podle kterého jsou komoditní termínové obchody na určitých trzích ve Spojeném království za určitých podmínek osvobozeny od DPH a od povinnosti vést záznamy o DPH.

Nařízení Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 bylo několikrát novelizováno tak, že byla do jeho působnosti zahrnuta řada komoditních trhů, které nebyly uvedeny v původním oznámení.

Komise tvrdí, že změny nařízení Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 rozšiřují působnost původní výjimky, kterou Spojené království oznámilo v roce 1977. Tyto změny tedy měly být následně oznámeny Komisi na základě čl. 395 odst. 1 směrnice o DPH, což se však nestalo.

---

(1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/36 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/36

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 3. dubna 2019 — YT a další v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

(Věc C-282/19)

(2019/C 206/41)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Napoli

Účastníci původního řízení

Žalobci: YT a další

Žalovaní: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

Předběžné otázky

| 1) | Představuje rozdílné zacházení vyhrazené pouze učitelům katolického náboženství, jako jsou žalobci, diskriminaci na základě náboženského vyznání podle článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a směrnice 2000/78/ES (1), anebo je skutečnost, že způsobilost, kterou již pracovník nabyl, může být odňata, vhodným a ospravedlnitelným důvodem pro to, aby bylo s učiteli katolického náboženství, jako jsou žalobci, zacházeno jinak než s ostatními učiteli, čímž nemají prospěch z jakéhokoli zamezujícího opatření stanoveného v ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je uvedena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou (2) uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS? |
| --- | --- |

1)

Představuje rozdílné zacházení vyhrazené pouze učitelům katolického náboženství, jako jsou žalobci, diskriminaci na základě náboženského vyznání podle článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a směrnice 2000/78/ES (1), anebo je skutečnost, že způsobilost, kterou již pracovník nabyl, může být odňata, vhodným a ospravedlnitelným důvodem pro to, aby bylo s učiteli katolického náboženství, jako jsou žalobci, zacházeno jinak než s ostatními učiteli, čímž nemají prospěch z jakéhokoli zamezujícího opatření stanoveného v ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je uvedena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou (2) uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS?

| 2) | V případě zjištění existence přímé diskriminace podle čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78/ES na základě náboženského vyznání (článek 1), jakož i podle Listiny základních práv Evropské unie, je nezbytné se Soudního dvora dotázat na nástroje, které tento soud může použít k odstranění důsledků, a to s přihlédnutím k tomu, že všichni učitelé, kteří nejsou učiteli katolického náboženství, byli adresáti mimořádného plánu přijímání uvedeného v zákoně č. 107/15, čímž byli přijati do zaměstnání s následnou pracovní smlouvou na dobu neurčitou, a tedy, musí tento soud ve vztahu k žalované veřejné správě založit pracovní poměr na dobu neurčitou? |
| --- | --- |

2)

V případě zjištění existence přímé diskriminace podle čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/78/ES na základě náboženského vyznání (článek 1), jakož i podle Listiny základních práv Evropské unie, je nezbytné se Soudního dvora dotázat na nástroje, které tento soud může použít k odstranění důsledků, a to s přihlédnutím k tomu, že všichni učitelé, kteří nejsou učiteli katolického náboženství, byli adresáti mimořádného plánu přijímání uvedeného v zákoně č. 107/15, čímž byli přijati do zaměstnání s následnou pracovní smlouvou na dobu neurčitou, a tedy, musí tento soud ve vztahu k žalované veřejné správě založit pracovní poměr na dobu neurčitou?

| 3) | Musí být ustanovení 5 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je předmětná vnitrostátní právní úprava, podle které se pravidla obecného práva upravující pracovní poměry, která mají sankcionovat zneužívající využití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou prostřednictvím automatické přeměny pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou v případě, že pracovní poměr přetrvává nad rámec určité doby, neuplatní na školský sektor, se zvláštním odkazem na učitele katolického náboženství, čímž je umožněno časově neomezené využívání po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou; zejména, může potřeba dohody s diecézním biskupem představovat objektivní důvod podle ustanovení 5 bodu 1 písm. a) rámcové dohody, anebo naopak musí být shledána diskriminace, která je podle článku 21 Listiny základních práv Evropské unie zakázána? |
| --- | --- |

3)

Musí být ustanovení 5 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je předmětná vnitrostátní právní úprava, podle které se pravidla obecného práva upravující pracovní poměry, která mají sankcionovat zneužívající využití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou prostřednictvím automatické přeměny pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou v případě, že pracovní poměr přetrvává nad rámec určité doby, neuplatní na školský sektor, se zvláštním odkazem na učitele katolického náboženství, čímž je umožněno časově neomezené využívání po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou; zejména, může potřeba dohody s diecézním biskupem představovat objektivní důvod podle ustanovení 5 bodu 1 písm. a) rámcové dohody, anebo naopak musí být shledána diskriminace, která je podle článku 21 Listiny základních práv Evropské unie zakázána?

| 4) | V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku, umožňují článek 21 Listiny základních práv Evropské unie, ustanovení 4 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES nebo článek 1 směrnice 2000/78/ES neuplatnění pravidel, která brání automatické přeměně smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou, v případě, že pracovní poměr přetrvává nad rámec určité doby? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na třetí předběžnou otázku, umožňují článek 21 Listiny základních práv Evropské unie, ustanovení 4 rámcové dohody uvedené ve směrnici 1999/70/ES nebo článek 1 směrnice 2000/78/ES neuplatnění pravidel, která brání automatické přeměně smlouvy na dobu určitou na smlouvu na dobu neurčitou, v případě, že pracovní poměr přetrvává nad rámec určité doby?

---

(1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16).

(2)  Úř. věst. 1999, L 175, s. 43.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/37 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/37

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois (Francie) dne 5. dubna 2019 — JE, KF v. XL Airways SA

(Věc C-286/19)

(2019/C 206/42)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois

Účastníci původního řízení

Žalobci: JE, KF

Odpůrkyně: XL Airways SA

Předběžné otázky

| 1) | Pokud jde o použitelnost čl. 3 odst. 2 písm. a) v případě zpoždění letu podle jeho dvou částí:






  a) | S ohledem na skutečnost, že právo na náhradu škody v případě odepření nástupu na palubu nebo zrušení na palubu podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 (1) bylo prostřednictvím judikatury (SDEU, 4. senát, 19. listopadu 2009, věc C-402/07 a C-432/07, Sturgeon) rozšířeno na zpoždění letu, použije se formální podmínka ohledně přihlášení se k přepravě stanovená v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, která je použitelná pouze v případě odepření nástupu na palubu, v rámci odškodnění požadovaného cestujícím, jehož let byl zpožděn a jemuž nebyl odepřen nástup na palubu? |
| --- | --- | --- |

1)

Pokud jde o použitelnost čl. 3 odst. 2 písm. a) v případě zpoždění letu podle jeho dvou částí:

a)

S ohledem na skutečnost, že právo na náhradu škody v případě odepření nástupu na palubu nebo zrušení na palubu podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 (1) bylo prostřednictvím judikatury (SDEU, 4. senát, 19. listopadu 2009, věc C-402/07 a C-432/07, Sturgeon) rozšířeno na zpoždění letu, použije se formální podmínka ohledně přihlášení se k přepravě stanovená v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, která je použitelná pouze v případě odepření nástupu na palubu, v rámci odškodnění požadovaného cestujícím, jehož let byl zpožděn a jemuž nebyl odepřen nástup na palubu?

| b) | V případě kladné odpovědi na otázku 1 písm. a), musí být s ohledem na cíle stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 („nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“) v souvislosti s nadměrnými rezervacemi a bezpečnostními cíli tato doba vykládána tak, že v daném případě jde o dobu „nejpozději do 45 minut před novým časem odletu zpožděného letu, který je oznámen na vývěsních tabulích na letišti nebo sdělen cestujícím“? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi na otázku 1 písm. a), musí být s ohledem na cíle stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 („nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“) v souvislosti s nadměrnými rezervacemi a bezpečnostními cíli tato doba vykládána tak, že v daném případě jde o dobu „nejpozději do 45 minut před novým časem odletu zpožděného letu, který je oznámen na vývěsních tabulích na letišti nebo sdělen cestujícím“?

| 2) | O důkazním břemenu ohledně „přihlášení se k přepravě“
  V případě kladné odpovědi na otázku 1 písm. a), tj. v případě použití čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 na náhradu škody požadovanou cestujícím, jehož let byl zpožděn:






  a) | Jsou podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) základními podmínkami, které musí spotřebitel prokázat, aby se použilo nařízení, nebo důvodem pro osvobození letecké společnosti, který jí umožňuje předložit seznam cestujících s cílem prokázat, že spotřebitel se nepřihlásil k přepravě, „jak je předem a písemně (rovněž elektronickými prostředky) stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“, jak uvádí čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, a to s ohledem na technologický vývoj umožňující elektronické vydání palubních vstupenek, na neexistenci jakéhokoli časového označení na palubní vstupence, na související absenci jakékoli povinnosti fyzicky se dostavit k odbavovací přepážce a na to, že pouze letecké společnosti mají veškeré informace týkající se registrace cestujících leteckými společnostmi až do ukončení odbavování? |
| --- | --- | --- |

2)

O důkazním břemenu ohledně „přihlášení se k přepravě“

V případě kladné odpovědi na otázku 1 písm. a), tj. v případě použití čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 na náhradu škody požadovanou cestujícím, jehož let byl zpožděn:

a)

Jsou podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) základními podmínkami, které musí spotřebitel prokázat, aby se použilo nařízení, nebo důvodem pro osvobození letecké společnosti, který jí umožňuje předložit seznam cestujících s cílem prokázat, že spotřebitel se nepřihlásil k přepravě, „jak je předem a písemně (rovněž elektronickými prostředky) stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“, jak uvádí čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, a to s ohledem na technologický vývoj umožňující elektronické vydání palubních vstupenek, na neexistenci jakéhokoli časového označení na palubní vstupence, na související absenci jakékoli povinnosti fyzicky se dostavit k odbavovací přepážce a na to, že pouze letecké společnosti mají veškeré informace týkající se registrace cestujících leteckými společnostmi až do ukončení odbavování?

| b) | Brání zásada užitečného účinku, cíle nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 a obecně vysoká úroveň ochrany cestujících a spotřebitelů zaručená nařízením (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 nebo jinými ustanoveními nebo normami práva Společenství tomu, aby pouze cestujícího tížilo důkazní břemeno ohledně toho, že se přihlásil k přepravě, „jak je předem a písemně (rovněž elektronickými prostředky) stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“, jak uvádí čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, a to s ohledem na technologický vývoj umožňující elektronické vydání palubních vstupenek, na neexistenci jakéhokoli časového označení na palubní vstupence, na související absenci jakékoli povinnosti fyzicky se dostavit k odbavovací přepážce a na to, že pouze letecké společnosti mají veškeré informace týkající se registrace cestujících leteckými společnostmi až do ukončení odbavování? |
| --- | --- |

b)

Brání zásada užitečného účinku, cíle nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 a obecně vysoká úroveň ochrany cestujících a spotřebitelů zaručená nařízením (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 nebo jinými ustanoveními nebo normami práva Společenství tomu, aby pouze cestujícího tížilo důkazní břemeno ohledně toho, že se přihlásil k přepravě, „jak je předem a písemně (rovněž elektronickými prostředky) stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“, jak uvádí čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, a to s ohledem na technologický vývoj umožňující elektronické vydání palubních vstupenek, na neexistenci jakéhokoli časového označení na palubní vstupence, na související absenci jakékoli povinnosti fyzicky se dostavit k odbavovací přepážce a na to, že pouze letecké společnosti mají veškeré informace týkající se registrace cestujících leteckými společnostmi až do ukončení odbavování?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91.(Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/38 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/38

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht des Saarlandes (Německo) dne 9. dubna 2019 — QM v. Finanzamt Saarbrücken

(Věc C-288/19)

(2019/C 206/43)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht des Saarlandes

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: QM

Žalovaný: Finanzamt Saarbrücken

Předběžná otázka

Musí být čl. 56 odst. 2 směrnice o DPH (1) vykládán v tom smyslu, že se „nájmem dopravního prostředku osobám nepovinným k dani“ rozumí rovněž přenechání vozidla, které je součástí obchodního majetku osoby povinné k dani, (dále jen „služební vozidlo“) jejím zaměstnancům k užívání, pokud za ně zaměstnanci neposkytují žádnou úplatu, která nespočívá v práci, kterou vykonávají, (nebo v její části), tedy nehradí žádnou platbu, nevynakládají za tímto účelem žádnou část své odměny v hotovosti a ani podle dohody mezi stranami, podle které je nárok na užívání služebního vozidla spjat se vzdáním se jiných výhod, nevolí mezi různými výhodami nabízenými osobou povinnou k dani?

---

(1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1), ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008 (Úř. věst. 2008, L 44, s. 11).

---

GCEU

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/40 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/40

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Adapta Color v. EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)

(Věc T-226/17) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Rustproof ADAPTA - Částečné prohlášení neplatnosti odvolacím senátem - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001) - Porušení práva být vyslechnut - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001) - Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“)

(2019/C 206/44)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Markakis, A. Söder a D. Walicka, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci A. Rajendra, solicitor, a S. Malynicz, QC)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017 (věc R 2408/2015-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Coatings Foreign IP a Adapta Color.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | Společnosti Adapta Color, SL se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Adapta Color, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/41

---

Usnesení Tribunálu ze dne 8. dubna 2019 — Electroquimica Onubense v. ECHA

(Věc T-481/18) (1)

(„REACH - Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby - Zjevná nepřípustnost“)

(2019/C 206/45)

Jednací jazyk: španělština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Electroquimica Onubense, SL (Palos de la frontera, Espagne) (zástupce: D. González Blanco, advokát)

Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: J.-P. Trnka, C.-M. Bergerat a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s C. García Molyneux, advokátem)

Předmět

Žaloba podaná proti rozhodnutí ECHA SME D(2018)2931-DC, ze dne 31. května 2018, kterým se prohlašuje, že žalobkyně nesplňuje podmínky zakládající nárok na snížení registračního poplatku stanovené pro střední podniky a kterým se jí ukládá administrativní poplatek.

Výrok

| 1) | Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

| 2) | Společnosti Electroquimica Onubense, SL se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Electroquimica Onubense, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/41

---

Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. dubna 2019 — Lantmännen a Lantmännen Agroetanol v. Komise

(Věc T-79/19 R)

(„Předběžná opatření - Hospodářská soutěž - Postup při narovnání - Přístup k dokumentům - Absence naléhavosti“)

(2019/C 206/46)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Lantmännen ek för (Stockholm, Švédsko), Lantmännen Agroetanol AB (Norrköping, Švédsko) (zástupci: S. Perván Lindeborg, A. Johansson, advokáti, a R. Bachour, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Jimeno Fernández, G. Conte a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti prováděcího rozhodnutí Evropské komise C(2019) 743 final ze dne 28. ledna 2019, o námitkách Lantmännen ek för a Lantmännen Agroetanol AB proti sdělení informací jejich zveřejněním podle článku 8 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Věc AT.40054 — Referenční ceny ethanolu);

Výrok

| 1) | Návrh na vydání předběžných opatření se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Návrh na vydání předběžných opatření se zamítá.

| 2) | Usnesení ze dne 14. února 2019, Lantmännen a Lantmännen Agroetanol v. Komise (T-79/19 R), se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Usnesení ze dne 14. února 2019, Lantmännen a Lantmännen Agroetanol v. Komise (T-79/19 R), se zrušuje.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/42 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/42

---

Žaloba podaná dne 18. února 2019 — Magnan v. Komise

(Věc T-99/19)

(2019/C 206/47)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Nathaniel Magnan (Aix-en-Provence, Francie) (zástupce: J. Fayolle, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil za přípustnou projednávanou žalobu týkající se nečinnosti Evropské komise a založil mimosmluvní odpovědnost Komise na základě článku 340 SFEU; |
| --- | --- |

—

prohlásil za přípustnou projednávanou žalobu týkající se nečinnosti Evropské komise a založil mimosmluvní odpovědnost Komise na základě článku 340 SFEU;

| — | prohlásil za přípustnou projednávanou žalobu znějící na zrušení implicitního rozhodnutí Evropské komise o odmítnutí jednat, a to v dopise ze dne 20. prosince 2018; |
| --- | --- |

—

prohlásil za přípustnou projednávanou žalobu znějící na zrušení implicitního rozhodnutí Evropské komise o odmítnutí jednat, a to v dopise ze dne 20. prosince 2018;

| — | ve věci samé zaprvé,






  — | rozhodl, že čl. 55 písm. a) Loi sur l’Assurance-maladie (zákon o zdravotním pojištění, tzv. LAMal) porušuje:






  — | článek 2 (zákaz diskriminace), článek 7 (právo na rovné zacházení) a článek 13 (povinnost „stand still“) dohody o volném pohybu osob mezi Švýcarskem a Evropskou unií (dále jen „DVPO“); |
| --- | --- | --- | --- |

—

ve věci samé zaprvé,

—

rozhodl, že čl. 55 písm. a) Loi sur l’Assurance-maladie (zákon o zdravotním pojištění, tzv. LAMal) porušuje:

—

článek 2 (zákaz diskriminace), článek 7 (právo na rovné zacházení) a článek 13 (povinnost „stand still“) dohody o volném pohybu osob mezi Švýcarskem a Evropskou unií (dále jen „DVPO“);

| — | článek 55 směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací; |
| --- | --- |

—

článek 55 směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací;

| — | konstatoval, že horizontální směrnice kantonu Ženeva o „Postupu přijímání pracovníků v rámci veřejnoprávních orgánů a dotovaných subjektů“ je v rozporu s DVPO a že všechny ostatní švýcarské federální právní předpisy o upřednostňování švýcarských občanů jsou v rozporu s DVPO; |
| --- | --- |

—

konstatoval, že horizontální směrnice kantonu Ženeva o „Postupu přijímání pracovníků v rámci veřejnoprávních orgánů a dotovaných subjektů“ je v rozporu s DVPO a že všechny ostatní švýcarské federální právní předpisy o upřednostňování švýcarských občanů jsou v rozporu s DVPO;

| — | konstatoval, že členské státy Evropské unie nediskriminují lékaře, kteří jsou švýcarskými státními příslušníky; |
| --- | --- |

—

konstatoval, že členské státy Evropské unie nediskriminují lékaře, kteří jsou švýcarskými státními příslušníky;

| — | konstatoval protiprávní nečinnost Evropské komise, která musí zajišťovat uplatňování Smluv, čímž porušila zásadu ochrany legitimního očekávání a zásadu jistoty nabytých práv doktora Magnana Nathaniela; |
| --- | --- |

—

konstatoval protiprávní nečinnost Evropské komise, která musí zajišťovat uplatňování Smluv, čímž porušila zásadu ochrany legitimního očekávání a zásadu jistoty nabytých práv doktora Magnana Nathaniela;

| — | konstatoval příčinnou souvislost mezi protiprávní nečinností Evropské komise a újmou způsobenou doktoru Magnanu Nathanielovi; |
| --- | --- |

—

konstatoval příčinnou souvislost mezi protiprávní nečinností Evropské komise a újmou způsobenou doktoru Magnanu Nathanielovi;

| — | určil, že se Evropská komise dopustila nečinnosti; |
| --- | --- |

—

určil, že se Evropská komise dopustila nečinnosti;

| — | uložil Evropské komisi, aby částku 1 141 198,10 eur (jeden milión sto čtyřicet jedna tisíc sto devadesát osm eur a deset centů ve směnném kurzu ke dni 7. ledna 2019 v 11:39 UTC), která odpovídá 1 281 444 CHF (jeden milión dvě stě osmdesát jedna tisíc čtyři sta čtyřicet čtyři švýcarských franků), zaplatila doktorovi Magnanu Nathanielovi jako náhradu újmy již vzniklé od roku 2013 z důvodu mimosmluvní odpovědnosti Komise na základě článku 340 SFEU; |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi, aby částku 1 141 198,10 eur (jeden milión sto čtyřicet jedna tisíc sto devadesát osm eur a deset centů ve směnném kurzu ke dni 7. ledna 2019 v 11:39 UTC), která odpovídá 1 281 444 CHF (jeden milión dvě stě osmdesát jedna tisíc čtyři sta čtyřicet čtyři švýcarských franků), zaplatila doktorovi Magnanu Nathanielovi jako náhradu újmy již vzniklé od roku 2013 z důvodu mimosmluvní odpovědnosti Komise na základě článku 340 SFEU;

| — | uložil Evropské komisi povinnost zaplatit doktorovi Magnanu Nathanielovi penále 500 eur (pět set eur) za pracovní dny z důvodu pokračující, trvalé a skutečné ekonomické újmy, která odpovídá denní ekonomické újmě, dokud Švýcarská konfederace nebude respektovat DVPO nebo jedna ze stran neodstoupí od dohody na základě článku 340 SFEU pro nečinnost; |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi povinnost zaplatit doktorovi Magnanu Nathanielovi penále 500 eur (pět set eur) za pracovní dny z důvodu pokračující, trvalé a skutečné ekonomické újmy, která odpovídá denní ekonomické újmě, dokud Švýcarská konfederace nebude respektovat DVPO nebo jedna ze stran neodstoupí od dohody na základě článku 340 SFEU pro nečinnost;

| — | zadruhé,






  — | konstatoval, že dopis s odpovědí Evropské komise ze dne 20. prosince 2018 je zamítavým rozhodnutím; |
| --- | --- | --- |

—

zadruhé,

—

konstatoval, že dopis s odpovědí Evropské komise ze dne 20. prosince 2018 je zamítavým rozhodnutím;

| — | zrušil toto implicitní rozhodnutí Evropské komise, že nezahájí postup proti Švýcarské konfederaci pro porušení Smluv a nenahradí způsobenou újmu. |
| --- | --- |

—

zrušil toto implicitní rozhodnutí Evropské komise, že nezahájí postup proti Švýcarské konfederaci pro porušení Smluv a nenahradí způsobenou újmu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Švýcarsko porušilo dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (Úř. věst. 2002, L 114, s. 6) a směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. 2005, L 255, s. 22). Žalobce má totiž za to, že Švýcarská konfederace přijala v červenci roku 2013 ustanovení omezující usazení lékařů v oblastech s nadbytečným počtem pracovníků, na které se vztahuje švýcarský systém povinného zdravotního pojištění, a že toto ustanovení je nepřímou diskriminací na základě státní příslušnosti, jelikož toto omezení se netýká lékařů, kteří mají 3 roky praxe ve švýcarských univerzitních nemocnicích. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Švýcarsko porušilo dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (Úř. věst. 2002, L 114, s. 6) a směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. 2005, L 255, s. 22). Žalobce má totiž za to, že Švýcarská konfederace přijala v červenci roku 2013 ustanovení omezující usazení lékařů v oblastech s nadbytečným počtem pracovníků, na které se vztahuje švýcarský systém povinného zdravotního pojištění, a že toto ustanovení je nepřímou diskriminací na základě státní příslušnosti, jelikož toto omezení se netýká lékařů, kteří mají 3 roky praxe ve švýcarských univerzitních nemocnicích.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z neexistence diskriminačních opatření ze strany Evropské unie vůči lékařům, kteří jsou švýcarskými státními příslušníky, v souladu se zásadou vzájemnosti v mezinárodním právu, která má být podle žalobce konstatována Tribunálem. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z neexistence diskriminačních opatření ze strany Evropské unie vůči lékařům, kteří jsou švýcarskými státními příslušníky, v souladu se zásadou vzájemnosti v mezinárodním právu, která má být podle žalobce konstatována Tribunálem.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z protiprávní nečinnosti Komise v rozsahu, v němž Komise měla povinnost jednat, neboť je strážkyní Smluv na základě čl. 17 odst. 1 SEU a základních práv občanů Evropské unie. V tomto ohledu se žalobce dovolává zásady ochrany legitimního očekávání vůči orgánům a zásady právní jistoty nabytých práv. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z protiprávní nečinnosti Komise v rozsahu, v němž Komise měla povinnost jednat, neboť je strážkyní Smluv na základě čl. 17 odst. 1 SEU a základních práv občanů Evropské unie. V tomto ohledu se žalobce dovolává zásady ochrany legitimního očekávání vůči orgánům a zásady právní jistoty nabytých práv.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nezareagování Komise na výzvu žalobce, aby použila naléhavý postup, ve skutečnosti představuje implicitní odmítnutí, a tedy rozhodnutí nepříznivě zasahující do právního postavení. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nezareagování Komise na výzvu žalobce, aby použila naléhavý postup, ve skutečnosti představuje implicitní odmítnutí, a tedy rozhodnutí nepříznivě zasahující do právního postavení.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z mimosmluvní odpovědnosti Evropské komise na základě článku 340 SFEU pro nečinnost. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z mimosmluvní odpovědnosti Evropské komise na základě článku 340 SFEU pro nečinnost.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/44 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/44

---

Žaloba podaná dne 15. března 2019 — Breyer v. Komise

(Věc T-158/19)

(2019/C 206/48)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Patrick Breyer (Kiel, Německo) (zástupce: J. Breyer, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 17. ledna 2019 ve věci Ares(2018)6073379 a |
| --- | --- |

—

prohlásil za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 17. ledna 2019 ve věci Ares(2018)6073379 a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.

| 1. | Chybné použití první odrážky odst. 2 článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) (ochrana obchodních zájmů).






  — | V rámci prvního žalobního důvodu žalobce tvrdí, že by zpřístupnění dokumentů týkajících se povolení a provádění výzkumného projektu iBorderCtrl nenarušilo ochranu obchodních zájmů členů konsorcia. Předmětem projektu „Intelligent Portable Border Control System“ je výzkum nových technologií v oblasti vstupních kontrol, jako je využívání „automatizované detekce lži“ a určení míry rizika. |
| --- | --- | --- |

1.

Chybné použití první odrážky odst. 2 článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) (ochrana obchodních zájmů).

—

V rámci prvního žalobního důvodu žalobce tvrdí, že by zpřístupnění dokumentů týkajících se povolení a provádění výzkumného projektu iBorderCtrl nenarušilo ochranu obchodních zájmů členů konsorcia. Předmětem projektu „Intelligent Portable Border Control System“ je výzkum nových technologií v oblasti vstupních kontrol, jako je využívání „automatizované detekce lži“ a určení míry rizika.

| — | Žalobce dále tvrdí, že na zpřístupnění sporných dokumentů existuje převažující veřejný zájem. |
| --- | --- |

—

Žalobce dále tvrdí, že na zpřístupnění sporných dokumentů existuje převažující veřejný zájem.

| 2. | Druhý žalobní důvod: chybné použití čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 (vyřizování žádostí).






  — | V rámci druhého žalobního důvodu žalobce tvrdí, že Komise vyřídila pouze žádost o přístup k dokumentům o provádění výzkumného projektu iBorderCtrl. Naopak žádost o přístup k dokumentům týkajícím se schválení projektu vyřízena nebyla. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: chybné použití čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 (vyřizování žádostí).

—

V rámci druhého žalobního důvodu žalobce tvrdí, že Komise vyřídila pouze žádost o přístup k dokumentům o provádění výzkumného projektu iBorderCtrl. Naopak žádost o přístup k dokumentům týkajícím se schválení projektu vyřízena nebyla.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/45 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/45

---

Žaloba podaná dne 22. března 2019 — Vincenti v. EUIPO

(Věc T-174/19)

(2019/C 206/49)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Guillaume Vincenti (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování EUIPO, zaslané dne 6. června 2018, nepovýšit žalobce do další platové třídy (AST 8) v rámci povyšování v roce 2014, povyšování v roce 2015, povyšování v roce 2016 a povyšování v roce 2017; jakož i |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování EUIPO, zaslané dne 6. června 2018, nepovýšit žalobce do další platové třídy (AST 8) v rámci povyšování v roce 2014, povyšování v roce 2015, povyšování v roce 2016 a povyšování v roce 2017; jakož i

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení článku 45 služebního řádu úředníků Evropské unie, zjevně nesprávného posouzení, nesprávného uplatnění nebo nesouladu s rozsudkem ze dne 14. listopadu 2017, Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803)
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobce vytýká, že orgán oprávněný ke jmenování žalovaného porušil článek 45 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), dopustil se zjevně nesprávného posouzení a neuplatnil resp. nesprávně uplatnil rozsudek ze dne 14. listopadu 2017 (Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) tím, že žalobci nepřiznal stejné postavení, jako kdyby se zúčastnil v daných obdobích jednotlivých povyšování, a místo toho vydal paušální hodnotící zprávu v okamžiku napadených rozhodnutí ze dne 6. června 2018. Odmítnutí povýšit žalobce nemohlo být v souladu s tímto rozsudkem založeno na okolnostech, které nebyly EUIPO známy v okamžiku, kdy orgán oprávněný ke jmenování měl přijmout rozhodnutí. Odmítnutí orgánu povýšit žalobce nemělo být podle uvedeného rozsudku odůvodněno okolnostmi, které v okamžiku, kdy orgán oprávněný ke jmenování měl přijmout rozhodnutí, nebyly orgány ještě známy.
  Dále žalobce uvádí, že paušální odmítnutí povýšení čtyři roky po sobě s odkazem na stejné chování žalobce je protiprávní, jelikož představuje podobně přísnou sankci jako sankce podle čl. 9 odst. 1 písm. e) a f) přílohy IX služebního řádu, a tím v konečném důsledku dlouhodobé odmítání povýšení se sankční povahou, čímž obchází právo na obhajobu, na které má žalobce v disciplinárním řízení nárok, jakož i na zásadu ne bis in idem.
  Žalobce rovněž uvádí, že napadené rozhodnutí orgánu jej znevýhodnilo z důvodu jeho dlouhodobé nemoci, jelikož žalovaný nezapočetl období jeho nemoci jako období, v němž zlepšil vytýkané jednání, což představuje zjevně nesprávné posouzení a nesprávné použití článku 45 služebního řádu, jakož i rozsudku ze dne 14. listopadu 2017, Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení článku 45 služebního řádu úředníků Evropské unie, zjevně nesprávného posouzení, nesprávného uplatnění nebo nesouladu s rozsudkem ze dne 14. listopadu 2017, Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803)

V rámci prvního žalobního důvodu žalobce vytýká, že orgán oprávněný ke jmenování žalovaného porušil článek 45 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), dopustil se zjevně nesprávného posouzení a neuplatnil resp. nesprávně uplatnil rozsudek ze dne 14. listopadu 2017 (Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) tím, že žalobci nepřiznal stejné postavení, jako kdyby se zúčastnil v daných obdobích jednotlivých povyšování, a místo toho vydal paušální hodnotící zprávu v okamžiku napadených rozhodnutí ze dne 6. června 2018. Odmítnutí povýšit žalobce nemohlo být v souladu s tímto rozsudkem založeno na okolnostech, které nebyly EUIPO známy v okamžiku, kdy orgán oprávněný ke jmenování měl přijmout rozhodnutí. Odmítnutí orgánu povýšit žalobce nemělo být podle uvedeného rozsudku odůvodněno okolnostmi, které v okamžiku, kdy orgán oprávněný ke jmenování měl přijmout rozhodnutí, nebyly orgány ještě známy.

Dále žalobce uvádí, že paušální odmítnutí povýšení čtyři roky po sobě s odkazem na stejné chování žalobce je protiprávní, jelikož představuje podobně přísnou sankci jako sankce podle čl. 9 odst. 1 písm. e) a f) přílohy IX služebního řádu, a tím v konečném důsledku dlouhodobé odmítání povýšení se sankční povahou, čímž obchází právo na obhajobu, na které má žalobce v disciplinárním řízení nárok, jakož i na zásadu ne bis in idem.

Žalobce rovněž uvádí, že napadené rozhodnutí orgánu jej znevýhodnilo z důvodu jeho dlouhodobé nemoci, jelikož žalovaný nezapočetl období jeho nemoci jako období, v němž zlepšil vytýkané jednání, což představuje zjevně nesprávné posouzení a nesprávné použití článku 45 služebního řádu, jakož i rozsudku ze dne 14. listopadu 2017, Vincenti v. EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803).

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobce být vyslechnut podle čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie a procesních práv žalobce podle článku 5 rozhodnutí Komise C(2013) 8968 final, kterým se vydávají obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu, zejména podle čl. 5 odst. 5 a článku 7 tohoto rozhodnutí.
  V rámci druhého žalobního důvodu se uvádí, že žalovaný porušil základní právo žalobce být vyslechnut před rozhodnutím nepříznivě zasahujícím do jeho právního postavení poté, co žalobce neměl předtím možnost vyjádřit své stanovisko. Toto žalovaný nepopírá.
  Žalovaný tím rovněž porušil přímo procesní práva žalobce podle článku 5 rozhodnutí Komise C(2013) 8968 final ze dne 16. prosince 2013, kterým se vydávají obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu, zejména podle čl. 5 odst. 5 a článku 7 tohoto rozhodnutí, které krom toho odráží velký význam porušených základních práv být vyslechnut a potvrzují, že žalobce měl rovněž v projednávaném případě právo být vyslechnut před napadeným rozhodnutím. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobce být vyslechnut podle čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie a procesních práv žalobce podle článku 5 rozhodnutí Komise C(2013) 8968 final, kterým se vydávají obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu, zejména podle čl. 5 odst. 5 a článku 7 tohoto rozhodnutí.

V rámci druhého žalobního důvodu se uvádí, že žalovaný porušil základní právo žalobce být vyslechnut před rozhodnutím nepříznivě zasahujícím do jeho právního postavení poté, co žalobce neměl předtím možnost vyjádřit své stanovisko. Toto žalovaný nepopírá.

Žalovaný tím rovněž porušil přímo procesní práva žalobce podle článku 5 rozhodnutí Komise C(2013) 8968 final ze dne 16. prosince 2013, kterým se vydávají obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu, zejména podle čl. 5 odst. 5 a článku 7 tohoto rozhodnutí, které krom toho odráží velký význam porušených základních práv být vyslechnut a potvrzují, že žalobce měl rovněž v projednávaném případě právo být vyslechnut před napadeným rozhodnutím.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/47 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/47

---

Žaloba podaná dne 27. března 2019 — Dickmanns v. EUIPO

(Věc T-181/19)

(2019/C 206/50)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn Rechtsanwalt)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí EUIPO ze dne 4. června 2018 oznámená dopisem, podle nichž nebylo vyhověno návrhům podaným žalobkyní v jejím dopise ze dne 25. ledna 2018, jimiž požadovala






  i. | odstranění rozvazovací doložky v článku 5 smlouvy žalobkyně, jakož i změnu její smlouvy na smlouvy na dobu neurčitou podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „pracovní řád“), jakož i — v rozsahu, v němž je to nezbytné — zrušení rozhodnutí ze dne 14. prosince 2017, a dále |
| --- | --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí EUIPO ze dne 4. června 2018 oznámená dopisem, podle nichž nebylo vyhověno návrhům podaným žalobkyní v jejím dopise ze dne 25. ledna 2018, jimiž požadovala

i.

odstranění rozvazovací doložky v článku 5 smlouvy žalobkyně, jakož i změnu její smlouvy na smlouvy na dobu neurčitou podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „pracovní řád“), jakož i — v rozsahu, v němž je to nezbytné — zrušení rozhodnutí ze dne 14. prosince 2017, a dále

| ii. | druhé prodloužení její smlouvy podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu i po 30. červnu 2018 (příp. po 30. září 2018, tedy datu ukončení smlouvy posunutého z důvodu nemoci), přinejmenším však účast žalobkyně na postupu druhého prodloužení smluv s dočasnými zaměstnanci podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu, jejichž smlouvy končí v roce 2018, v souladu s „Pokyny pro prodlužování smluv dočasných zaměstnanců na dobu určitou“ ze dne 28. ledna 2016 (dále jen „pokyny“), |
| --- | --- |

ii.

druhé prodloužení její smlouvy podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu i po 30. červnu 2018 (příp. po 30. září 2018, tedy datu ukončení smlouvy posunutého z důvodu nemoci), přinejmenším však účast žalobkyně na postupu druhého prodloužení smluv s dočasnými zaměstnanci podle čl. 2 písm. f) pracovního řádu, jejichž smlouvy končí v roce 2018, v souladu s „Pokyny pro prodlužování smluv dočasných zaměstnanců na dobu určitou“ ze dne 28. ledna 2016 (dále jen „pokyny“),

| — | uložil EUIPO nahradit žalobkyni škodu v přiměřené výši stanovené soudem za nemajetkovou újmu, která jí vznikla v důsledku výše uvedeného rozhodnutí EUIPO, a |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO nahradit žalobkyni škodu v přiměřené výši stanovené soudem za nemajetkovou újmu, která jí vznikla v důsledku výše uvedeného rozhodnutí EUIPO, a

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody

| 1. | Zjevně nesprávné posouzení, neuplatnění uvážení ze strany žalovaného, porušení zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení, jakož i porušení zákazu svévole. |
| --- | --- |

1.

Zjevně nesprávné posouzení, neuplatnění uvážení ze strany žalovaného, porušení zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení, jakož i porušení zákazu svévole.

| 2. | Protiprávnost rozvazovací doložky z důvodu porušení pokynů, zásad řádné správy, zákazu diskriminace, zásady rovného zacházení, jakož i zásady, že ukončení smlouvy na dobu určitou dočasného zaměstnance vyžaduje oprávněný důvod („iusta causa“) a porušení článku 30 Listiny základních práv Evropské unie, směrnice 1999/70/ES (1), rámcové dohody (zejména jejího § 1 písm. b) a § 5 odst. 1, jakož i článku 4 Úmluvy MOP č. 158 o ukončení pracovního vztahu ze strany zaměstnavatele. |
| --- | --- |

2.

Protiprávnost rozvazovací doložky z důvodu porušení pokynů, zásad řádné správy, zákazu diskriminace, zásady rovného zacházení, jakož i zásady, že ukončení smlouvy na dobu určitou dočasného zaměstnance vyžaduje oprávněný důvod („iusta causa“) a porušení článku 30 Listiny základních práv Evropské unie, směrnice 1999/70/ES (1), rámcové dohody (zejména jejího § 1 písm. b) a § 5 odst. 1, jakož i článku 4 Úmluvy MOP č. 158 o ukončení pracovního vztahu ze strany zaměstnavatele.

| 3. | Porušení pokynů, které představuje rovněž podstatnou procesní vadu, jakož i porušení zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení, zásady řádné správy a řádného finančního řízení, práva každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout (čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie), povinnosti jednat s náležitou péčí a povinnosti zohlednit oprávněné zájmy žalobkyně, jakož i zjevně nesprávné posouzení při vyvážení zájmů žalobkyně se služebním zájmem a porušení zákazu svévole. |
| --- | --- |

3.

Porušení pokynů, které představuje rovněž podstatnou procesní vadu, jakož i porušení zásady zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení, zásady řádné správy a řádného finančního řízení, práva každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout (čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie), povinnosti jednat s náležitou péčí a povinnosti zohlednit oprávněné zájmy žalobkyně, jakož i zjevně nesprávné posouzení při vyvážení zájmů žalobkyně se služebním zájmem a porušení zákazu svévole.

| 4. | Z důvodu porušení čl. 8 odst. 1 druhé a třetí věty pracovního řádu, jakož i zákazu opakovaně uzavíraných pracovněprávních vztahů platí smlouva žalobkyně na dobu neurčitou bez rozvazovací doložky. |
| --- | --- |

4.

Z důvodu porušení čl. 8 odst. 1 druhé a třetí věty pracovního řádu, jakož i zákazu opakovaně uzavíraných pracovněprávních vztahů platí smlouva žalobkyně na dobu neurčitou bez rozvazovací doložky.

| 5. | Protiprávní zachování rozvazovací doložky v rámci protokolu o opětovném začlenění, jakož i porušení legitimní důvěry, oprávněných zájmů žalobkyně a povinnosti náležité péče z důvodu použití sporné doložky. |
| --- | --- |

5.

Protiprávní zachování rozvazovací doložky v rámci protokolu o opětovném začlenění, jakož i porušení legitimní důvěry, oprávněných zájmů žalobkyně a povinnosti náležité péče z důvodu použití sporné doložky.

| 6. | Porušení legitimní důvěry žalobkyně, povinnosti žalované jednat s náležitou péčí vůči ní a nezohlednění oprávněných zájmů žalobkyně z důvodu odmítnutí prodloužit pracovní smlouvu, jakož i zjevně nesprávné posouzení při zkoumání služebního zájmu. |
| --- | --- |

6.

Porušení legitimní důvěry žalobkyně, povinnosti žalované jednat s náležitou péčí vůči ní a nezohlednění oprávněných zájmů žalobkyně z důvodu odmítnutí prodloužit pracovní smlouvu, jakož i zjevně nesprávné posouzení při zkoumání služebního zájmu.

---

(1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, 10.7.1999, s. 43.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/48 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/48

---

Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Ceramica Flaminia v. EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)

(Věc T-192/19)

(2019/C 206/51)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Itálie) (zástupci: A. Improda a R. Arista, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Itálie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „goclean“– Ochranná známka Evropské unie č. 13 270 046

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. ledna 2019, ve věci R 991/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil a změnil;
  a tedy, |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil a změnil;

a tedy,

| — | uznal platnost ochranné známky Evropské unie „goclean“ č. 13 270 046, přihlášené dne 9. února 2013, pro všechny nebo část výrobků zařazených do třídy 11 (splachovací záchodové nádrže, záchodové mísy, zdroje dodávek vody) |
| --- | --- |

—

uznal platnost ochranné známky Evropské unie „goclean“ č. 13 270 046, přihlášené dne 9. února 2013, pro všechny nebo část výrobků zařazených do třídy 11 (splachovací záchodové nádrže, záchodové mísy, zdroje dodávek vody)

| — | uložil EUIPO a další účastnici řízení Ceramica Cielo SpA společně nebo odděleně náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci tohoto řízení, jakož i v rámci dřívějších řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a další účastnici řízení Ceramica Cielo SpA společně nebo odděleně náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci tohoto řízení, jakož i v rámci dřívějších řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení a nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení a nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Výklad rozlišovací způsobilosti ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Výklad rozlišovací způsobilosti ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Neopodstatněná kvalifikace ochranné známky jako sloganu; |
| --- | --- |

—

Neopodstatněná kvalifikace ochranné známky jako sloganu;

| — | Porušení a nesprávné použití čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 s ohledem na jeho článek 59; |
| --- | --- |

—

Porušení a nesprávné použití čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 s ohledem na jeho článek 59;

| — | Porušení a nesprávné použití čl. 7 odst. 3 a čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení a nesprávné použití čl. 7 odst. 3 a čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/50 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/50

---

Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Achema a Achema Gas Trade v. Komise

(Věc T-193/19)

(2019/C 206/52)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Achema AB (Jonava, Litva) a Achema Gas Trade UAB (Jonava) (zástupci: J. Ruiz Calzado, J. Wileur, a N. Solárová, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 7141 final přijaté Evropskou komisí dne 31. října 2018, ve věci státní podpory SA.44678 (2018/N) — Litva — Úprava podpory pro terminál LNG v Litvě; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 7141 final přijaté Evropskou komisí dne 31. října 2018, ve věci státní podpory SA.44678 (2018/N) — Litva — Úprava podpory pro terminál LNG v Litvě;

| — | uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům na podporu Komise náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům na podporu Komise náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jediný žalobní důvod v tom smyslu, že Komise nezahájila formální vyšetřovací řízení, čímž zbavila žalobkyně a další zúčastněné třetí strany procesních práv podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

| — | Žalobkyně tvrdí, že všechny důkazy v projednávané věci ukazují, že Komise měla mít pochybnosti o slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem, a měla tedy zahájit formální vyšetřování. Tyto důkazy se uplatní od délky předběžného šetření, jiných okolností, za kterých bylo napadené rozhodnutí přijato, a nedostatků, které se odrážejí v obsahu rozhodnutí, které je nedostatečně odůvodněno a stiženo závažnými nesprávnými posouzeními. Žalobkyně kromě toho tvrdí, že Komise nezohlednila velmi relevantní aspekty, které měly být zváženy před tím, než dospěla k závěru, že má dostatek informací, aby mohla prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně tvrdí, že všechny důkazy v projednávané věci ukazují, že Komise měla mít pochybnosti o slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem, a měla tedy zahájit formální vyšetřování. Tyto důkazy se uplatní od délky předběžného šetření, jiných okolností, za kterých bylo napadené rozhodnutí přijato, a nedostatků, které se odrážejí v obsahu rozhodnutí, které je nedostatečně odůvodněno a stiženo závažnými nesprávnými posouzeními. Žalobkyně kromě toho tvrdí, že Komise nezohlednila velmi relevantní aspekty, které měly být zváženy před tím, než dospěla k závěru, že má dostatek informací, aby mohla prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem.

| — | Žalobkyně zejména tvrdí, že: i) posouzení potřeby služby obecného hospodářského zájmu (SOHZ) a její rozsahu je chybné a nedostatečné; ii) Komise se dopustila pochybení, když měla za to, že podpora je v souladu s rámcem SOHZ; iii) napadené rozhodnutí dostatečně neposoudilo poslední změny podpory, a proto postrádá odpovídající odůvodnění; iv) posouzení nezbytnosti a přiměřenosti opatření podpory v napadeném rozhodnutí je nesprávné a nedostatečné; a v) napadené rozhodnutí dostatečně nezohledňuje významný dopad na hospodářskou soutěž v dodávkách plynu v Litvě a obchod s ostatními členskými státy. |
| --- | --- |

—

Žalobkyně zejména tvrdí, že: i) posouzení potřeby služby obecného hospodářského zájmu (SOHZ) a její rozsahu je chybné a nedostatečné; ii) Komise se dopustila pochybení, když měla za to, že podpora je v souladu s rámcem SOHZ; iii) napadené rozhodnutí dostatečně neposoudilo poslední změny podpory, a proto postrádá odpovídající odůvodnění; iv) posouzení nezbytnosti a přiměřenosti opatření podpory v napadeném rozhodnutí je nesprávné a nedostatečné; a v) napadené rozhodnutí dostatečně nezohledňuje významný dopad na hospodářskou soutěž v dodávkách plynu v Litvě a obchod s ostatními členskými státy.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/51

---

Žaloba podaná dne 3. dubna 2019 — GEA Group v. Komise

(Věc T-195/19)

(2019/C 206/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: GEA Group AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: I. du Mont, R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284, zed ne 24. ledna 2019 ; a |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284, zed ne 24. ledna 2019 ; a

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 266 SFEU v rozsahu, v němž odmítá vrátit zpět pokuty zaplacené žalobkyní podle rozhodnutí Komise C (2016) 3920 ze dne 29. června 2016. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 266 SFEU v rozsahu, v němž odmítá vrátit zpět pokuty zaplacené žalobkyní podle rozhodnutí Komise C (2016) 3920 ze dne 29. června 2016.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 266 SFEU v rozsahu, v němž de facto znovu uplatňuje rozhodnutí C(2010) 727 (final) ze dne 8. února 2010 nebo rozhodnutí Komise C(2016) 3920 ze dne 29. června 2016, která byla obě zrušena rozsudkem Tribunálu ze dne 15. července 2015, GEA Group v. Komise, T-189/10, EU:T:2015:504, a rozsudkem ze dne 18. října 2018, GEA Group v. Komise, T-640/16, EU:T:2018:700. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 266 SFEU v rozsahu, v němž de facto znovu uplatňuje rozhodnutí C(2010) 727 (final) ze dne 8. února 2010 nebo rozhodnutí Komise C(2016) 3920 ze dne 29. června 2016, která byla obě zrušena rozsudkem Tribunálu ze dne 15. července 2015, GEA Group v. Komise, T-189/10, EU:T:2015:504, a rozsudkem ze dne 18. října 2018, GEA Group v. Komise, T-640/16, EU:T:2018:700.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/51

---

Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Wiegand-Glashüttenwerke v. Komise

(Věc T-197/19)

(2019/C 206/54)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Wiegand-Glashüttenwerke GmbH (Steinbach am Wald, Německo) (zástupci: F. Wagner a N. Voß, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok (lokality Großbreitenbach a Schleusingen), náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok (lokalita Steinbach am Wald), náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok (lokality Großbreitenbach a Schleusingen), náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok (lokalita Steinbach am Wald), náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/53 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/53

---

Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — Glaswerk Ernsthal v. Komise

(Věc T-199/19)

(2019/C 206/55)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Glaswerk Ernsthal GmbH (Lauscha, Německo) (zástupci: F. Wagner a N. Voß, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/55 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/55

---

Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — BL a BM v. Rada a další

(Věc T-204/19)

(2019/C 206/56)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: BL a BM (zástupce: N. de Montigny, advokát)

Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská služba pro vnější činnost, Eulex Kosovo

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | předně






  — | stran práv vyplývajících ze soukromoprávní smlouvy,






  — | změnil kvalifikaci jejich smluvního vztahu na pracovní smlouvu na dobu neurčitou; |
| --- | --- | --- | --- |

—

předně

—

stran práv vyplývajících ze soukromoprávní smlouvy,

—

změnil kvalifikaci jejich smluvního vztahu na pracovní smlouvu na dobu neurčitou;

| — | konstatoval, že žalované porušily své smluvní závazky a zejména povinnost oznámit výpověď v řádné lhůtě v případě ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou; |
| --- | --- |

—

konstatoval, že žalované porušily své smluvní závazky a zejména povinnost oznámit výpověď v řádné lhůtě v případě ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou;

| — | v důsledku toho uložil žalovaným povinnost zaplatit žalobcům náhradu za nedodržení výpovědní lhůty vypočtenou podle odpracované doby, a sice:






  — | v případě BL: částku ve výši 48 424,65 eur; |
| --- | --- | --- |

—

v důsledku toho uložil žalovaným povinnost zaplatit žalobcům náhradu za nedodržení výpovědní lhůty vypočtenou podle odpracované doby, a sice:

—

v případě BL: částku ve výši 48 424,65 eur;

| — | v případě BM: částku ve výši 31 552,75 eur; |
| --- | --- |

—

v případě BM: částku ve výši 31 552,75 eur;

| — | konstatoval, že propuštění žalobců bylo protiprávní a v důsledku toho uložil žalovaným, aby žalobcům vyplatily náhradu újmy vyčíslenou ex aequo et bono ve výši:






  — | 75 000 eur za újmu utrpěnou BM; |
| --- | --- | --- |

—

konstatoval, že propuštění žalobců bylo protiprávní a v důsledku toho uložil žalovaným, aby žalobcům vyplatily náhradu újmy vyčíslenou ex aequo et bono ve výši:

—

75 000 eur za újmu utrpěnou BM;

| — | 90 000 eur za újmu utrpěnou BL; |
| --- | --- |

—

90 000 eur za újmu utrpěnou BL;

| — | konstatoval, že žalované nevystavily dokumenty požadované zákonem při ukončení smlouvy určené pro správu sociálního zabezpečení, a






  — | uložil jim zaplatit žalobcům částku 100,00 eur za každý dne prodlení, počínaje dnem podání této žaloby; |
| --- | --- | --- |

—

konstatoval, že žalované nevystavily dokumenty požadované zákonem při ukončení smlouvy určené pro správu sociálního zabezpečení, a

—

uložil jim zaplatit žalobcům částku 100,00 eur za každý dne prodlení, počínaje dnem podání této žaloby;

| — | uložil jim předat žalobcům dokumenty související s ukončením smlouvy určené pro správu sociálního zabezpečení, |
| --- | --- |

—

uložil jim předat žalobcům dokumenty související s ukončením smlouvy určené pro správu sociálního zabezpečení,

| — | uložil žalovaným zaplatit úroky z výše uvedených částek, stanovené na základě belgické zákonné úrokové míry; |
| --- | --- |

—

uložil žalovaným zaplatit úroky z výše uvedených částek, stanovené na základě belgické zákonné úrokové míry;

| — | pokud jde o další práva:






  — | konstatoval, že žalobci měli být přijati jako dočasní zaměstnanci jednou z prvních tří žalovaných a konstatoval, že první tři žalované zacházely se žalobci diskriminačním způsobem, co se týče jejich odměny, důchodových práv a souvisejících výhod, jakož i co se týče záruky dalšího pracovního uplatnění, aniž by to bylo objektivně odůvodněno; |
| --- | --- | --- |

—

pokud jde o další práva:

—

konstatoval, že žalobci měli být přijati jako dočasní zaměstnanci jednou z prvních tří žalovaných a konstatoval, že první tři žalované zacházely se žalobci diskriminačním způsobem, co se týče jejich odměny, důchodových práv a souvisejících výhod, jakož i co se týče záruky dalšího pracovního uplatnění, aniž by to bylo objektivně odůvodněno;

| — | uložil prvním třem žalovaným, aby každému ze žalobců nahradily újmu způsobenou ztrátou odměny, důchodu, příspěvků a výhod, k níž došlo z důvodu porušení unijního práva, jež jsou uvedena v této žalobě; |
| --- | --- |

—

uložil prvním třem žalovaným, aby každému ze žalobců nahradily újmu způsobenou ztrátou odměny, důchodu, příspěvků a výhod, k níž došlo z důvodu porušení unijního práva, jež jsou uvedena v této žalobě;

| — | uložil jim, aby z těchto částek zaplatily úroky; |
| --- | --- |

—

uložil jim, aby z těchto částek zaplatily úroky;

| — | stanovil účastníkům řízení lhůtu pro stanovení uvedené náhrady, která by měla zohledňovat platovou třídu a platový stupeň, do nichž měli být žalobci při přijetí zařazeni, průměrný růst odměn, jejich služební postup a příspěvky, které měli pobírat na základě takové smlouvy dočasného zaměstnance; a srovnal získaný výsledek s odměnou, kterou žalobci skutečně obdrželi; |
| --- | --- |

—

stanovil účastníkům řízení lhůtu pro stanovení uvedené náhrady, která by měla zohledňovat platovou třídu a platový stupeň, do nichž měli být žalobci při přijetí zařazeni, průměrný růst odměn, jejich služební postup a příspěvky, které měli pobírat na základě takové smlouvy dočasného zaměstnance; a srovnal získaný výsledek s odměnou, kterou žalobci skutečně obdrželi;

| — | podpůrně,






  — | uložil orgánům, aby žalobcům nahradily ex aequo et bono újmu z titulu mimosmluvní odpovědnosti vzniklé v důsledku nedodržení jejich základních práv ve výši:






  — | 105 000 eur v případě BM; |
| --- | --- | --- | --- |

—

podpůrně,

—

uložil orgánům, aby žalobcům nahradily ex aequo et bono újmu z titulu mimosmluvní odpovědnosti vzniklé v důsledku nedodržení jejich základních práv ve výši:

—

105 000 eur v případě BM;

| — | 130 000 eur v případě BL; |
| --- | --- |

—

130 000 eur v případě BL;

| — | uložil žalovaným náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů směřujících zejména na změnu kvalifikace jejich pracovních smluv uzavřených s orgány na pracovní smlouvy na dobu neurčitou a k náhradě utrpěné újmy z důvodu rozhodnutí uvedené smlouvy neprodloužit, jakož i kvůli rozhodnutí orgánů použít na mezinárodní smluvní zaměstnance postavení, jež není v souladu s jejich základními právy.

| 1. | První žalobní důvod vycházející ze zneužití práva, jehož se dopustily žalované po sobě jdoucím využíváním pracovních smluv na dobu určitou, a z porušení zásady proporcionality ze strany žalovaných. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ze zneužití práva, jehož se dopustily žalované po sobě jdoucím využíváním pracovních smluv na dobu určitou, a z porušení zásady proporcionality ze strany žalovaných.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace žalovanými. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace žalovanými.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobců být vyslechnut, kterého se dopustily žalované. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobců být vyslechnut, kterého se dopustily žalované.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z právní nejistoty, kterou žalované způsobily žalobcům, a z porušení práva na řádnou správu žalovanými. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z právní nejistoty, kterou žalované způsobily žalobcům, a z porušení práva na řádnou správu žalovanými.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady konzultace zástupců zaměstnanců žalovanými. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady konzultace zástupců zaměstnanců žalovanými.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z porušení Evropského kodexu řádné správní praxe žalovanými. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z porušení Evropského kodexu řádné správní praxe žalovanými.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení práva pracovníků na volný pohyb žalovanými.
  Žalobci se navíc dovolávají existence diskriminace mezi pracovníky v rámci orgánů, a to zejména stran práv přiznaných dočasným zaměstnancům, zejména pokud jde o nevyplacení různých dávek, příspěvky do důchodových fondů, náhradu výdajů a případně nezohlednění odpracované doby 20 let. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení práva pracovníků na volný pohyb žalovanými.

Žalobci se navíc dovolávají existence diskriminace mezi pracovníky v rámci orgánů, a to zejména stran práv přiznaných dočasným zaměstnancům, zejména pokud jde o nevyplacení různých dávek, příspěvky do důchodových fondů, náhradu výdajů a případně nezohlednění odpracované doby 20 let.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/57 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/57

---

Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Egger Beschichtungswerk Marienmünster v. Komise

(Věc T-206/19)

(2019/C 206/57)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Egger Beschichtungswerk Marienmünster GmbH & Co. KG (Marienmünster-Vörden, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/59 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/59

---

Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Yara Brunsbüttel v. Komise

(Věc T-207/19)

(2019/C 206/58)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Yara Brunsbüttel GmbH (Büttel, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/60 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/60

---

Žaloba podaná dne 5. dubna 2019 — Nolte Holzwerkstoff v. Komise

(Věc T-208/19)

(2019/C 206/59)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Nolte Holzwerkstoff GmbH & Co. KG (Germersheim, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/62 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/62

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Gernsbach v. Komise

(Věc T-215/19)

(2019/C 206/60)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Glatfelter Gernsbach GmbH (Gernsbach, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/64 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/64

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Glatfelter Steinfurt v. Komise

(Věc T-216/19)

(2019/C 206/61)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Glatfelter Steinfurt GmbH (Steinfurt, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/65 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/65

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Schott v. Komise

(Věc T-217/19)

(2019/C 206/62)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Schott AG (Mohuč, Německo) (zástupkyně: N. Voß, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/67 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/67

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Evonik Degussa v. Komise

(Věc T-218/19)

(2019/C 206/63)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evonik Degussa GmbH (Essen, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/69 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/69

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Julius Schulte Trebsen v. Komise

(Věc T-219/19)

(2019/C 206/64)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Julius Schulte Trebsen GmbH & Co. KG (Trebsen, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/70 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/70

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Mitsubishi Polyester Film v. Komise

(Věc T-220/19)

(2019/C 206/65)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Mitsubishi Polyester Film GmbH (Wiesbaden, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/71 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/71

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Nippon Gases Deutschland v. Komise

(Věc T-221/19)

(2019/C 206/66)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Nippon Gases Deutschland GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/73 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/73

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Sappi Alfeld v. Komise

(Věc T-222/19)

(2019/C 206/67)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Sappi Alfeld GmbH (Alfeld, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/74 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/74

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — Clariant Produkte (Deutschland) v. Komise

(Věc T-223/19)

(2019/C 206/68)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/76 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/76

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Metsä Tissue v. Komise

(Věc T-224/19)

(2019/C 206/69)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Metsä Tissue GmbH (Kreuzau, Německo) (zástupci: M. Kachel a D. Fouquet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/78 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/78

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Linde Gas v. Komise

(Věc T-225/19)

(2019/C 206/70)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Linde Gas Produktionsgesellschaft mbH & Co. KG (Pullach, Německo) (zástupci: M. Kachel a D. Fouquet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/79 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/79

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Radici Chimica Deutschland v. Komise

(Věc T-226/19)

(2019/C 206/71)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Radici Chimica Deutschland (Elsteraue, Německo) (zástupci M. Kachel a D. Fouquet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/80 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/80

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Ronal v. Komise

(Věc T-227/19)

(2019/C 206/72)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Ronal GmbH (Forst, Německo) (zástupci: M. Kachel a D. Fouquet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/82 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/82

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann v. Komise

(Věc T-228/19)

(2019/C 206/73)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Německo) (zástupci: M. Kachel a D. Fouquet, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/83 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/83

---

Žaloba podaná dne 8. dubna 2019 — AlzChem Trostberg v. Komise

(Věc T-229/19)

(2019/C 206/74)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: AlzChem Trostberg GmbH (Trostberg, Německo) (zástupci: F. Wagner a N. Voß, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/85 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/85

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Evonic Functional Solutions v. Komise

(Věc T-230/19)

(2019/C 206/75)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evonic Functional Solutions GmbH (Essen, Německo) (zástupkyně: N. Voß a D. Fouquet, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 (Úř. věst. 2019, L 14, s. 1) pro rok 2012 a 2013;

| — | podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013; |
| --- | --- |

—

podpůrně, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 pro rok 2012 a 2013;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 20 %, pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % a pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 8 000 hodin používání za rok, náhradu ve výši 10 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, aby zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje pro velké spotřebitele, jejichž spotřeba dosáhne minimálně 7 500 hodin používání za rok, náhradu ve výši 15 % zveřejněných síťových poplatků;

| — | podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i |
| --- | --- |

—

podpůrně konečně navrhuje, aby vůči žalobkyni zrušil rozhodnutí SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) ze dne 28. května 2018 ve věci C(2018) 3166 v rozsahu, v němž požaduje náhradu více než 20 % zveřejněných síťových poplatků; jakož i

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů právního zastoupení a cestovného.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.
  Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.
  Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nesprávného předpokladu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně žalované vytýká, že při přezkumu osvobození od síťových poplatků za elektřinu, které je předmětem sporu, z právního hlediska nesprávně předpokládala existenci použití státních prostředků.

Navíc byl při přezkumu znaku skutkové podstaty „selektivita“ nesprávným a neúplným způsobem stanoven referenční systém.

Dále se uvádí, že žalovaná na základě neúplného stanovení referenčního systému porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.
  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.
  V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že prostřednictvím rozhodnutí žalované byly stanoveny pouze povinnosti k dodatečným platbám pro velké spotřebitele, kteří byli v letech 2012 a 2013 zcela osvobozeni od síťových poplatků za elektřinu. S těmito velkými spotřebiteli tak bylo ve vztahu k velkým spotřebitelům, kteří za stejné časové období využili paušálního snížení síťových poplatků za elektřinu a pro které nebyly stanoveny žádné povinnosti k dodatečným platbám, zacházeno nerovným způsobem a byli tak nespravedlivě znevýhodněni.

V této souvislosti je rovněž vytýkána skutečnost, že žalovaná, pokud jde o nerovné zacházení, porušila svoji povinnost uvést odůvodnění, která je zakotvena v čl. 263 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Nerovné zacházení je rovněž v rozporu se zákazem diskriminace, který je zakotven v čl. 32 odst. 1 směrnice 2009/72/ES (1).

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
  V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že vzhledem k individuálním okolnostem mohla legitimně očekávat, že zvláštní síťové poplatky za elektřinu, které jí byly přiznány, jí budou zachovány.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/87 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/87

---

Žaloba podaná dne 4. dubna 2019 — HIM v. Komise

(Věc T-235/19)

(2019/C 206/76)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Health Information Management (HIM) (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Zeegers, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil předloženou žalobu za přípustnou a opodstatněnou a v důsledku toho |
| --- | --- |

—

prohlásil předloženou žalobu za přípustnou a opodstatněnou a v důsledku toho

| — | rozhodl, že žalobkyně nemusí splnit výzvy k úhradě s č. 3241901815 (94 445,00 eur) a 3241901886 (121 517,00 eur) vystavené dne 4. února 2019, a pokud je to nezbytné, aby tyto výzvy k úhradě prohlásil za neplatné v souladu s články 263 a 264 Smlouvy o fungování Evropské unie; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že žalobkyně nemusí splnit výzvy k úhradě s č. 3241901815 (94 445,00 eur) a 3241901886 (121 517,00 eur) vystavené dne 4. února 2019, a pokud je to nezbytné, aby tyto výzvy k úhradě prohlásil za neplatné v souladu s články 263 a 264 Smlouvy o fungování Evropské unie;

| — | uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení, jejichž výše je předběžně stanovena na 8000 eur. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení, jejichž výše je předběžně stanovena na 8000 eur.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z tvrzení, že nebyla předložena konečná auditní zpráva a žalobkyně neměla možnost uplatnit své stanovisko při znalosti věci. Toto nepředložení má za následek, že výzvy k úhradě vystavené Komisí nejsou odůvodněné. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z tvrzení, že nebyla předložena konečná auditní zpráva a žalobkyně neměla možnost uplatnit své stanovisko při znalosti věci. Toto nepředložení má za následek, že výzvy k úhradě vystavené Komisí nejsou odůvodněné.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že auditor a Komise nedodrželi pravidla pro určení způsobilých nákladů. Žalobkyně zpochybňuje přístup Komise, která svým rozhodnutím doplnila požadavek, který nebyl upraven zejména ustanoveními použitelnými na práci na dálku, takže postup Komise byl v rozporu s jejím přístupem u předchozích auditů týkajících se žalobkyně. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že auditor a Komise nedodrželi pravidla pro určení způsobilých nákladů. Žalobkyně zpochybňuje přístup Komise, která svým rozhodnutím doplnila požadavek, který nebyl upraven zejména ustanoveními použitelnými na práci na dálku, takže postup Komise byl v rozporu s jejím přístupem u předchozích auditů týkajících se žalobkyně.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/87 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/87

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise

(Věc T-242/19)

(2019/C 206/77)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Čína) (zástupce: P. De Baere, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/73 ze dne 17. ledna 2019 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/73 ze dne 17. ledna 2019 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že u nákupů hliníkových surovin, které provedla skupina žalobkyně, došlo k významnému zásahu státu a že se v zásadě nezakládaly na tržní hodnotě podle první odrážky čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 (2). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že u nákupů hliníkových surovin, které provedla skupina žalobkyně, došlo k významnému zásahu státu a že se v zásadě nezakládaly na tržní hodnotě podle první odrážky čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 (2).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že skupina žalobkyně podléhala významnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství ve smyslu třetí odrážky čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (EU) 2016/1036. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že skupina žalobkyně podléhala významnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství ve smyslu třetí odrážky čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (EU) 2016/1036.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila úvodní větu čl. 2 odst. 10, jakož i čl. 2 odst. 10 písm. d) body i) a ii) nařízení (EU) 2016/1036, jelikož neprovedla spravedlivé srovnání, když neupravila běžnou hodnotu na základě rozdílů v obchodní úrovni mezi vývozními cenami a běžnou hodnotou, a neposkytla žalobkyni informace nezbytné k tomu, aby mohla kvantifikovat svůj nárok na úpravu. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila úvodní větu čl. 2 odst. 10, jakož i čl. 2 odst. 10 písm. d) body i) a ii) nařízení (EU) 2016/1036, jelikož neprovedla spravedlivé srovnání, když neupravila běžnou hodnotu na základě rozdílů v obchodní úrovni mezi vývozními cenami a běžnou hodnotou, a neposkytla žalobkyni informace nezbytné k tomu, aby mohla kvantifikovat svůj nárok na úpravu.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 6 nařízení (EU) 2016/1036, když pro účely výpočtu cenového podbízení a prodeje pod cenou nesrovnala ceny dovozu s cenou obdobného výrobku vyrobeného výrobním odvětvím Evropské unie na stejné obchodní úrovni a v okamžiku, kdy si zboží začíná vzájemně konkurovat. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 6 nařízení (EU) 2016/1036, když pro účely výpočtu cenového podbízení a prodeje pod cenou nesrovnala ceny dovozu s cenou obdobného výrobku vyrobeného výrobním odvětvím Evropské unie na stejné obchodní úrovni a v okamžiku, kdy si zboží začíná vzájemně konkurovat.

---

(1)  Prováděcí nařízení komise (EU) 2019/73 ze dne 17. ledna 2019, o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz elektrických jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 16, 18.1.2019, s. 108).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/88 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/88

---

Žaloba podaná dne 9. dubna 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan v. Komise

(Věc T-243/19)

(2019/C 206/78)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Čína) (zástupce: P. De Baere, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/72 ze dne 17. ledna 2019 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/72 ze dne 17. ledna 2019 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že v rámci nákupu motorů a baterií, který uskutečnila žalobkyně, byla poskytnuta subvence, a tím došlo k porušení čl. 1 odst. 1 a článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 (2). Tento žalobní důvod má čtyři části:






  — | žalovaná neprokázala, že by čínské orgány svěřily úkol nebo dali příkaz čínským dodavatelům motorů a baterií žalobkyně; |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že v rámci nákupu motorů a baterií, který uskutečnila žalobkyně, byla poskytnuta subvence, a tím došlo k porušení čl. 1 odst. 1 a článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 (2). Tento žalobní důvod má čtyři části:

—

žalovaná neprokázala, že by čínské orgány svěřily úkol nebo dali příkaz čínským dodavatelům motorů a baterií žalobkyně;

| — | žalovaná neprokázala, že by tvrzený finanční příspěvek od čínských orgánů poskytl žalobkyni výhodu; |
| --- | --- |

—

žalovaná neprokázala, že by tvrzený finanční příspěvek od čínských orgánů poskytl žalobkyni výhodu;

| — | žalovaná založila své závěry ohledně žalobkyně na chybném použití článku 28 nařízení (EU) 2016/1037 a |
| --- | --- |

—

žalovaná založila své závěry ohledně žalobkyně na chybném použití článku 28 nařízení (EU) 2016/1037 a

| — | žalovaná neprokázala vazbu mezi motory a bateriemi nakupovanými na místním trhu na jedné straně a elektrickými koly vyváženými do Evropské unie na straně druhé. |
| --- | --- |

—

žalovaná neprokázala vazbu mezi motory a bateriemi nakupovanými na místním trhu na jedné straně a elektrickými koly vyváženými do Evropské unie na straně druhé.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevného pochybení při výpočtu výše subvence, když nesprávně zahrnula výhody, které nesouvisí s elektrickými koly propuštěnými do volného oběhu v Evropské unii. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevného pochybení při výpočtu výše subvence, když nesprávně zahrnula výhody, které nesouvisí s elektrickými koly propuštěnými do volného oběhu v Evropské unii.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když dospěla k závěru, že by použití bankovních akceptů představovalo finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) 2016/1037. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když dospěla k závěru, že by použití bankovních akceptů představovalo finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) 2016/1037.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná neprokázala, že by použití bankovních akceptů poskytlo žalobkyni výhodu. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná neprokázala, že by použití bankovních akceptů poskytlo žalobkyni výhodu.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná neprokázala specifičnost tvrzené subvence poskytnuté prostřednictvím bankovních akceptů, a porušila tím článek 4 nařízení (EU) 2016/1037. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná neprokázala specifičnost tvrzené subvence poskytnuté prostřednictvím bankovních akceptů, a porušila tím článek 4 nařízení (EU) 2016/1037.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když určila, že žalobkyně získala výhodu prostřednictvím nabytí užívacích práv k půdě. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když určila, že žalobkyně získala výhodu prostřednictvím nabytí užívacích práv k půdě.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila čl. 8 odst. 1, 2 a 5 nařízení (EU) 2016/1037, když pro účely výpočtů týkajících se cenového podbízení a prodeje pod cenou neporovnala ceny dovozů s cenou obdobného produktu vyráběného unijními průmyslovými podniky ve stejné obchodní fázi a v okamžiku, kdy se zboží střetává ve vzájemné konkurenci. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila čl. 8 odst. 1, 2 a 5 nařízení (EU) 2016/1037, když pro účely výpočtů týkajících se cenového podbízení a prodeje pod cenou neporovnala ceny dovozů s cenou obdobného produktu vyráběného unijními průmyslovými podniky ve stejné obchodní fázi a v okamžiku, kdy se zboží střetává ve vzájemné konkurenci.

---

(1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/72 ze dne 17. ledna 2019, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz elektrických jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 16, 18.1.2019, s. 5).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 55).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/90 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/90

---

Žaloba podaná dne 11. dubna 2019 — Café Camelo v. EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

(Věc T-244/19)

(2019/C 206/79)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Španělsko) (zástupce: M. de Justo Bailey, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Malta)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška ochranné známky Evropské unie — Přihláška č. 15 710 692

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. února 2019, ve věci R 1165/2018-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil žalovanému (a další účastnici řízení, vstoupí-li do řízení) náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému (a další účastnici řízení, vstoupí-li do řízení) náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/91 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/91

---

Žaloba podaná dne 12. dubna 2019 — Thunus a další v. EIB

(Věc T-247/19)

(2019/C 206/80)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Vincent Thunus (Contern, Lucembursko) a dalších 7 žalobců (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

Žalovaná: Evropská investiční banka

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, včetně námitky protiprávnosti, kterou obsahuje; |
| --- | --- |

—

prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, včetně námitky protiprávnosti, kterou obsahuje;

| — | v důsledku toho,






  — | zrušil rozhodnutí obsažené ve výplatních páskách žalobců za únor 2018, které stanoví za rok 2018 úpravu základního platu pouze ve výši 0,7 %, a tudíž zrušení podobných rozhodnutí obsažených ve výplatních páskách za pozdější měsíce; |
| --- | --- | --- |

—

v důsledku toho,

—

zrušil rozhodnutí obsažené ve výplatních páskách žalobců za únor 2018, které stanoví za rok 2018 úpravu základního platu pouze ve výši 0,7 %, a tudíž zrušení podobných rozhodnutí obsažených ve výplatních páskách za pozdější měsíce;

| — | uložit tudíž žalované






  — | povinnost k náhradě za hmotnou újmu (i) zbývající část platu, která odpovídá uplatnění roční úpravy platů za rok 2018, tj. zvýšení o 1,4 % za období od 1. ledna 2018 do 31. prosince 2018; (ii) zbývající část platu, která odpovídá důsledkům uplatnění roční úpravy platu ve výši 0,7 % za rok 2018 ve vztahu k částkám platů, které budou vypláceny od ledna 2018; (iii) úroky z prodlení ze splatných zbývajících částí platu až do úplného zaplacení dlužných částek, přičemž sazba úroků z prodlení, která se má uplatnit, musí být vypočtena na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace v dotčeném období, navýšené o tři procentní body; |
| --- | --- | --- |

—

uložit tudíž žalované

—

povinnost k náhradě za hmotnou újmu (i) zbývající část platu, která odpovídá uplatnění roční úpravy platů za rok 2018, tj. zvýšení o 1,4 % za období od 1. ledna 2018 do 31. prosince 2018; (ii) zbývající část platu, která odpovídá důsledkům uplatnění roční úpravy platu ve výši 0,7 % za rok 2018 ve vztahu k částkám platů, které budou vypláceny od ledna 2018; (iii) úroky z prodlení ze splatných zbývajících částí platu až do úplného zaplacení dlužných částek, přičemž sazba úroků z prodlení, která se má uplatnit, musí být vypočtena na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace v dotčeném období, navýšené o tři procentní body;

| — | případně, pokud je sama nepředloží, uložit žalované z titulu organizačních procesních opatření, aby předložila následující dokumenty::






  — | rozhodnutí správní rady EIB ze dne 18. července 2017 (CA/505/17); |
| --- | --- | --- |

—

případně, pokud je sama nepředloží, uložit žalované z titulu organizačních procesních opatření, aby předložila následující dokumenty::

—

rozhodnutí správní rady EIB ze dne 18. července 2017 (CA/505/17);

| — | rozhodnutí Řídícího výboru ze dne 30. ledna 2018 (MC-021-ADM-15-2018); |
| --- | --- |

—

rozhodnutí Řídícího výboru ze dne 30. ledna 2018 (MC-021-ADM-15-2018);

| — | zprávu ředitelství lidských zdrojů ze dne 25. ledna 2018 (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011); |
| --- | --- |

—

zprávu ředitelství lidských zdrojů ze dne 25. ledna 2018 (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);

| — | uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci ohledně rozhodnutí správní rady ze dne 18. července 2017 dva žalobní důvody a ohledně rozhodnutí Řídícího výboru ze dne 30. ledna 2018 tři žalobní důvody.

Ohledně rozhodnutí správní rady ze dne 18. července 2017:

| 1. | první důvod vychází z porušení zásady právní jistoty; |
| --- | --- |

1.

první důvod vychází z porušení zásady právní jistoty;

| 2. | druhý důvod vychází z porušení legitimního očekávání a nabytých práv. |
| --- | --- |

2.

druhý důvod vychází z porušení legitimního očekávání a nabytých práv.

Ohledně rozhodnutí Řídícího výboru ze dne 30. ledna 2018:

| 1. | první důvod vychází z porušení procesních záruk článku 41 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

1.

první důvod vychází z porušení procesních záruk článku 41 Listiny základních práv Evropské unie;

| 2. | druhý důvod vychází z porušení práva konzultovat kolegium; |
| --- | --- |

2.

druhý důvod vychází z porušení práva konzultovat kolegium;

| 3. | třetí důvod vychází z porušení zásady proporcionality. |
| --- | --- |

3.

třetí důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

V návrhu na náhradu škody žalobci požadují zaplacení rozdílu mezi splatnou mzdou, tedy 1,4 % od 1. ledna 2018 (včetně zohlednění dopadu tohoto navýšení na peněžní benefity) navýšenou o úroky z prodlení.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/93 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/93

---

Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — Stada Arzneimittel v. EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

(Věc T-261/19)

(2019/C 206/81)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Optima Naturals Srl (Gallarate, Itálie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Zápis ochranné známky Evropské unie OptiMar — Ochranná známka Evropské unie č. 15 176 258

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. ledna 2019, ve věci R 1348/2018-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/93 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/93

---

Žaloba podaná dne 17. dubna 2019 — Jakober v. EUIPO (tvar šálku)

(Věc T-262/19)

(2019/C 206/82)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Philip Jakober (Stuttgart, Německo) (zástupce: J. Klink, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (tvar šálku) — Přihláška č. 15 963 994

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. února 2019, ve věci R 1153/2018-4

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | napadené rozhodnutí pozměnil v tom smyslu, že je odvolání opodstatněné a přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 963 994 se proto připouští k zápisu do rejstříku Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí pozměnil v tom smyslu, že je odvolání opodstatněné a přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 963 994 se proto připouští k zápisu do rejstříku Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a/nebo porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a/nebo porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/94 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/94

---

Žaloba podaná dne 18. dubna 2019 — nanoPET Pharma v. EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

(Věc T-264/19)

(2019/C 206/83)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: nanoPET Pharma GmbH (Berlín, Německo) (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie viscover — Ochranná známka Evropské unie č. 9 197 732

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. ledna 2019, ve věci R 1288/2017-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvod

| — | Porušení čl. 59, odst. 1, písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 59, odst. 1, písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001;

| — | porušení čl. 60, odst. 2, písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 60, odst. 2, písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/95 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/95

---

Žaloba podaná dne 19. dubna 2019 — Itálie v. Komise

(Věc T-265/19)

(2019/C 206/84)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Italská republika (zástupci: R. Guizzi, A. Giordano a G. Palmieri, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

zrušil v části, jež je předmětem této žaloby, prováděcí rozhodnutí Komise C (2019) 869 ze dne 12. února 2019 oznámené dne 13. února 2019, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV).

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející ve vztahu k VYŠETŘOVÁNÍ CEB/2017/067/IT z porušení nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 1999, L 160, s. 103), zvláště jeho čl. 2 odst. 2, nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. května 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1), zvláště jeho čl. 31 odst. 2, jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008.






  — | Žalobkyně se v tomto ohledu dovolává rovněž porušení čl. 5 odst. 4 SEU ve znění Lisabonské smlouvy ze dne 12. prosince 2007, jakož i zásad proporcionality a legitimního očekávání. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ve vztahu k VYŠETŘOVÁNÍ CEB/2017/067/IT z porušení nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 1999, L 160, s. 103), zvláště jeho čl. 2 odst. 2, nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. května 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1), zvláště jeho čl. 31 odst. 2, jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008.

—

Žalobkyně se v tomto ohledu dovolává rovněž porušení čl. 5 odst. 4 SEU ve znění Lisabonské smlouvy ze dne 12. prosince 2007, jakož i zásad proporcionality a legitimního očekávání.

| — | Konečně se žalobkyně dovolává překročení pravomoci, jakož i porušení podstatných formálních náležitostí v podobě nedostatečného odůvodnění. |
| --- | --- |

—

Konečně se žalobkyně dovolává překročení pravomoci, jakož i porušení podstatných formálních náležitostí v podobě nedostatečného odůvodnění.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ve vztahu k VYŠETŘOVÁNÍ FA/2008/067/IT z porušení nařízení č. 1258/1999 a nařízení č. 1290/2005, jakož i článku 5 SEU.






  — | Italská republika se tedy dovolává překročení pravomoci, jakož i porušení podstatných formálních náležitostí v podobě nedostatečného odůvodnění a také porušení zásad proporcionality a legitimního očekávání. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ve vztahu k VYŠETŘOVÁNÍ FA/2008/067/IT z porušení nařízení č. 1258/1999 a nařízení č. 1290/2005, jakož i článku 5 SEU.

—

Italská republika se tedy dovolává překročení pravomoci, jakož i porušení podstatných formálních náležitostí v podobě nedostatečného odůvodnění a také porušení zásad proporcionality a legitimního očekávání.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/96 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/96

---

Usnesení Tribunálu ze dne 17. dubna 2019 — Bandilla a další v. EIB

(Věc T-600/16) (1)

(2019/C 206/85)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-30/06 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/97

---

Usnesení Tribunálu ze dne 15. dubna 2019 — Boehringer Ingelheim International v. Komise

(Věc T-191/17) (1)

(2019/C 206/86)

Jednací jazyk: angličtina

Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 178, 6.6.2017.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/97

---

Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2019 — Bruel v. Komise

(Věc T-202/18) (1)

(2019/C 206/87)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.

---

| 17.6.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 206/97

---

Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2019 — Hankintatukku Arno Latvus v. EUIPO– Triaz Group (VIVANIA)

(Věc T-4/19) (1)

(2019/C 206/88)

Jednací jazyk: angličtina

Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 72, 25.2.2019.

---