# Europeiska unionens C 431/2015

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 431 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 58 årgången22 december 2015 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 431

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

58 årgången22 december 2015

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2015/C 431/01 | Tillkänngivande från kommissionen – Riktlinjer för tillämpningen av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter vad gäller sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2015/C 431/01

Tillkänngivande från kommissionen – Riktlinjer för tillämpningen av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter vad gäller sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor

1

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 22.12.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 431/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 431/1

---

TILLKÄNNGIVANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Riktlinjer för tillämpningen av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter vad gäller sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor

(2015/C 431/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

| 1. | INLEDNING: SYFTE OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR DESSA RIKTLINJER | 3 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | ALLMÄNNA OCH SEKTORSSPECIFIKA REGLER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ AVTAL MELLAN JORDBRUKSPRODUCENTER INOM SEKTORERNA FÖR OLIVOLJA, NÖT- OCH KALVKÖTT OCH JORDBRUKSGRÖDOR | 4 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Inledning | 4 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Allmänna konkurrensregler | 4 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.2.1 | Tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på produktion av och handel med jordbruksprodukter | 4 |
| --- | --- | --- |

2.2.1

| 2.2.2 | Särskilda undantag från artikel 101 i EUF-fördraget utanför jordbrukslagstiftningen: Gruppundantagsförordning om specialiseringsavtal | 8 |
| --- | --- | --- |

2.2.2

| 2.3 | Allmänt undantag i förordningen om en samlad marknadsordning: Artiklarna 206 och 209 | 9 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 2.4 | Undantag från tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget som skapats genom artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning för sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor | 10 |
| --- | --- | --- |

2.4

| 2.5 | En producentorganisations bedömning av förenligheten av ett avtal med konkurrensreglerna | 12 |
| --- | --- | --- |

2.5

| 3. | VILLKOR FÖR TILLÄMPNING AV UNDANTAGET | 14 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1 | Erkännande som producentorganisation/sammanslutning av producentorganisationer | 14 |
| --- | --- | --- |

3.1

| 3.2 | Producentorganisationers mål och upphandling av produkter från icke-medlemmar | 15 |
| --- | --- | --- |

3.2

| 3.3 | Testet om betydande effektivisering | 16 |
| --- | --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Den förenklade metoden | 18 |
| --- | --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Den alternativa metoden | 29 |
| --- | --- | --- |

3.3.2

| 3.4 | Relationerna mellan en producentorganisation och dess medlemmar | 29 |
| --- | --- | --- |

3.4

| 3.5 | Produktionstak | 30 |
| --- | --- | --- |

3.5

| 3.6 | Skyldighet att meddela | 31 |
| --- | --- | --- |

3.6

| 3.7 | Skyddsåtgärder | 31 |
| --- | --- | --- |

3.7

| 3.7.1 | Inledning | 31 |
| --- | --- | --- |

3.7.1

| 3.7.2 | Bedömning av om konkurrensen sätts ur spel | 32 |
| --- | --- | --- |

3.7.2

| 3.7.3 | Mindre relevant produktmarknad med konkurrensbegränsande effekter | 32 |
| --- | --- | --- |

3.7.3

| 3.7.4 | Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras | 33 |
| --- | --- | --- |

3.7.4

| 4. | SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR DE BERÖRDA SEKTORERNA | 33 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1 | Olivolja | 33 |
| --- | --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Exempel på tillämpning av undantaget på olivoljesektorn | 33 |
| --- | --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Fastställande av den relevanta marknaden | 35 |
| --- | --- | --- |

4.1.2

| 4.1.2.1 | Relevant produktmarknad | 35 |
| --- | --- | --- |

4.1.2.1

| 4.1.2.2 | Relevant geografisk marknad | 35 |
| --- | --- | --- |

4.1.2.2

| 4.2 | Nöt- och kalvköttssektorn | 35 |
| --- | --- | --- |

4.2

| 4.2.1 | Exempel på tillämpning av undantaget på nöt- och kalvköttssektorn | 35 |
| --- | --- | --- |

4.2.1

| 4.3 | Jordbruksgrödor | 37 |
| --- | --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | Exempel på tillämpning av undantaget på sektorn för jordbruksgrödor | 37 |
| --- | --- | --- |

4.3.1

| BILAGA I: | Flödesschema för producenter | 40 |
| --- | --- | --- |

BILAGA I:

| BILAGA II: | Flödesschema för producentorganisationer/sammanslutningar av producentorganisationer | 41 |
| --- | --- | --- |

BILAGA II:

1.   INLEDNING: SYFTE OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE FÖR DESSA RIKTLINJER

| (1) | Dessa riktlinjer (1) ger vägledning för producenter inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor om hur de ska följa artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (2), i vilka anges specifika bestämmelser för avtalsförhandlingar inom dessa sektorer. De är utfärdade i enlighet med artikel 206 tredje stycket i förordningen om en samlad marknadsordning (3). |
| --- | --- |

(1)

Dessa riktlinjer (1) ger vägledning för producenter inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor om hur de ska följa artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (2), i vilka anges specifika bestämmelser för avtalsförhandlingar inom dessa sektorer. De är utfärdade i enlighet med artikel 206 tredje stycket i förordningen om en samlad marknadsordning (3).

| (2) | Dessa riktlinjer är inte rättsligt bindande. De syftar till att ge specifik vägledning till producenter, men det är fortfarande producenternas ansvar att bedöma sina egna metoder. Vidare är riktlinjerna avsedda att ge domstolar och konkurrensmyndigheter i medlemsstaterna vägledning vid tillämpningen av artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

(2)

Dessa riktlinjer är inte rättsligt bindande. De syftar till att ge specifik vägledning till producenter, men det är fortfarande producenternas ansvar att bedöma sina egna metoder. Vidare är riktlinjerna avsedda att ge domstolar och konkurrensmyndigheter i medlemsstaterna vägledning vid tillämpningen av artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (3) | De enheter som berörs av dessa riktlinjer definieras på följande sätt:






  — | En producent är en producent av den berörda produkten. |
| --- | --- | --- |

(3)

De enheter som berörs av dessa riktlinjer definieras på följande sätt:

—

En producent är en producent av den berörda produkten.

| — | En producentorganisation är en producentorganisation enligt definitionen i artikel 152 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

—

En producentorganisation är en producentorganisation enligt definitionen i artikel 152 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| — | En sammanslutning av producentorganisationer är en sammanslutning av producentorganisationer enligt definitionen i artikel 156 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

—

En sammanslutning av producentorganisationer är en sammanslutning av producentorganisationer enligt definitionen i artikel 156 i förordningen om en samlad marknadsordning.

Om det i riktlinjerna hänvisas till en producentorganisation (eller till producentorganisationer), gäller samma sak för en sammanslutning av producentorganisationer (eller sammanslutningar av producentorganisationer) om inte annat uttryckligen anges. En producentorganisation kan ha olika juridisk form beroende på de tillämpliga nationella reglerna. Om kooperativ är erkända som producentorganisationer kan artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning tillämpas på dem. Erkända branschorganisationer omfattas inte av artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. De kan dock utnyttja den möjlighet till undantag som anges i artikel 210 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (4) | Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gör det möjligt för producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer att för sina medlemmars räkning förhandla fram avtal för leverans av de berörda produkterna på vissa villkor (4). |
| --- | --- |

(4)

Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gör det möjligt för producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer att för sina medlemmars räkning förhandla fram avtal för leverans av de berörda produkterna på vissa villkor (4).

| (5) | I riktlinjerna behandlas följande frågor:






  — | Ramen för allmänt tillämpliga konkurrensregler. |
| --- | --- | --- |

(5)

I riktlinjerna behandlas följande frågor:

—

Ramen för allmänt tillämpliga konkurrensregler.

| — | De specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

—

De specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| — | Den praktiska tillämpningen av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

—

Den praktiska tillämpningen av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (6) | Europeiska kommissionens ståndpunkt påverkar inte Europeiska unionens domstols rättspraxis (5) när det gäller tolkningen av artiklarna 39, 42, 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) och artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

(6)

Europeiska kommissionens ståndpunkt påverkar inte Europeiska unionens domstols rättspraxis (5) när det gäller tolkningen av artiklarna 39, 42, 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) och artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (7) | Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka hur riktlinjerna fungerar på grundval av marknadsinformation från berörda aktörer och nationella konkurrensmyndigheter och kan komma att se över riktlinjerna mot bakgrund av hur situationen utvecklar sig i framtiden. Om riktlinjerna inte ses över kommer de att förbli gällande så länge artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte ändras. Om någon av dessa artiklar ändras kommer riktlinjerna vid behov att revideras och uppdateras i enlighet med de antagna ändringarna. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka hur riktlinjerna fungerar på grundval av marknadsinformation från berörda aktörer och nationella konkurrensmyndigheter och kan komma att se över riktlinjerna mot bakgrund av hur situationen utvecklar sig i framtiden. Om riktlinjerna inte ses över kommer de att förbli gällande så länge artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte ändras. Om någon av dessa artiklar ändras kommer riktlinjerna vid behov att revideras och uppdateras i enlighet med de antagna ändringarna.

2.   ALLMÄNNA OCH SEKTORSSPECIFIKA REGLER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ AVTAL MELLAN JORDBRUKSPRODUCENTER INOM SEKTORERNA FÖR OLIVOLJA, NÖT- OCH KALVKÖTT OCH JORDBRUKSGRÖDOR

2.1   Inledning

| (8) | Artikel 42 i EUF-fördraget ger EU-lagstiftaren (Europaparlamentet och rådet) befogenhet att besluta i vilken utsträckning konkurrensregler är tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter. |
| --- | --- |

(8)

Artikel 42 i EUF-fördraget ger EU-lagstiftaren (Europaparlamentet och rådet) befogenhet att besluta i vilken utsträckning konkurrensregler är tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter.

| (9) | Närmare bestämt avgör EU:s lagstiftare, i enlighet med artikel 42 i EUF-fördraget, i vilken omfattning konkurrensreglerna tillämpas på jordbrukssektorn, med hänsyn tagen till målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, som anges i artikel 39 i EUF-fördraget. Enligt domstolen innebär denna bestämmelse ett erkännande av att målen för jordbrukspolitiken har företräde framför fördragets mål när det gäller konkurrens (6). |
| --- | --- |

(9)

Närmare bestämt avgör EU:s lagstiftare, i enlighet med artikel 42 i EUF-fördraget, i vilken omfattning konkurrensreglerna tillämpas på jordbrukssektorn, med hänsyn tagen till målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, som anges i artikel 39 i EUF-fördraget. Enligt domstolen innebär denna bestämmelse ett erkännande av att målen för jordbrukspolitiken har företräde framför fördragets mål när det gäller konkurrens (6).

| (10) | Enligt artikel 39 i EUF-fördraget är målen för den gemensamma jordbrukspolitiken följande:






  a) | Höja produktiviteten inom jordbruket genom att främja tekniska framsteg och genom att trygga en rationell utveckling av jordbruksproduktionen och ett optimalt utnyttjande av produktionsfaktorerna, särskilt arbetskraften. |
| --- | --- | --- |

(10)

Enligt artikel 39 i EUF-fördraget är målen för den gemensamma jordbrukspolitiken följande:

a)

Höja produktiviteten inom jordbruket genom att främja tekniska framsteg och genom att trygga en rationell utveckling av jordbruksproduktionen och ett optimalt utnyttjande av produktionsfaktorerna, särskilt arbetskraften.

| b) | På så sätt tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, särskilt genom en höjning av den individuella inkomsten för dem som arbetar i jordbruket. |
| --- | --- |

b)

På så sätt tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, särskilt genom en höjning av den individuella inkomsten för dem som arbetar i jordbruket.

| c) | Stabilisera marknaderna. |
| --- | --- |

c)

Stabilisera marknaderna.

| d) | Trygga försörjningen. |
| --- | --- |

d)

Trygga försörjningen.

| e) | Tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. |
| --- | --- |

e)

Tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser.

2.2   Allmänna konkurrensregler

2.2.1   Tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på produktion av och handel med jordbruksprodukter

| (11) | På grundval av artikel 42 i EUF-fördraget förklaras i artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning konkurrensreglerna i artiklarna 101–106 i EUF-fördraget tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter:

  ”Om inte annat föreskrivs i denna förordning och i enlighet med artikel 42 i EUF-fördraget, ska artiklarna 101–106 i EUF-fördraget samt bestämmelser för tillämpningen av dessa, om inte annat följer av artiklarna 207–210 i denna förordning, tillämpas på alla sådana avtal, beslut och förfaranden som avses i artiklarna 101.1 och 102 i EUF-fördraget och som rör produktion av eller handel med jordbruksprodukter.” |
| --- | --- |

(11)

På grundval av artikel 42 i EUF-fördraget förklaras i artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning konkurrensreglerna i artiklarna 101–106 i EUF-fördraget tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter:

”Om inte annat föreskrivs i denna förordning och i enlighet med artikel 42 i EUF-fördraget, ska artiklarna 101–106 i EUF-fördraget samt bestämmelser för tillämpningen av dessa, om inte annat följer av artiklarna 207–210 i denna förordning, tillämpas på alla sådana avtal, beslut och förfaranden som avses i artiklarna 101.1 och 102 i EUF-fördraget och som rör produktion av eller handel med jordbruksprodukter.”

| (12) | Artiklarna 101 (7) och 102 (8) i EUF-fördraget är tillämpliga på företags och företagssammanslutningars beteende i form av avtal, beslut, metoder eller missbruk av dominerande ställning endast i den mån de ”kan påverka handeln mellan medlemsstater”. Närmare uppgifter om tolkningen av detta tillämplighetskriterium finns i Europeiska kommissionens riktlinjer om begreppet påverkan på handeln (9). Om handeln mellan medlemsstater inte påverkas gäller nationella konkurrensregler. |
| --- | --- |

(12)

Artiklarna 101 (7) och 102 (8) i EUF-fördraget är tillämpliga på företags och företagssammanslutningars beteende i form av avtal, beslut, metoder eller missbruk av dominerande ställning endast i den mån de ”kan påverka handeln mellan medlemsstater”. Närmare uppgifter om tolkningen av detta tillämplighetskriterium finns i Europeiska kommissionens riktlinjer om begreppet påverkan på handeln (9). Om handeln mellan medlemsstater inte påverkas gäller nationella konkurrensregler.

| (13) | Artikel 101 i EUF-fördraget är i princip tillämplig på all ekonomisk verksamhet som producenter och producentorganisationer bedriver. En producentorganisation är en sammanslutning av enskilda producenter, och anses följaktligen enligt EU:s konkurrenslagstiftning vara både en företagssammanslutning och ett självständigt företag (10), om det utövar ekonomisk verksamhet. Därför måste både en producentorganisation och dess medlemmar följa konkurrensreglerna. Konkurrensreglerna gäller därför inte bara avtal mellan enskilda producenter (t.ex. upprättandet av en producentorganisation och dess stadgar), utan också beslut som fattas av och avtal som ingås av producentorganisationen. |
| --- | --- |

(13)

Artikel 101 i EUF-fördraget är i princip tillämplig på all ekonomisk verksamhet som producenter och producentorganisationer bedriver. En producentorganisation är en sammanslutning av enskilda producenter, och anses följaktligen enligt EU:s konkurrenslagstiftning vara både en företagssammanslutning och ett självständigt företag (10), om det utövar ekonomisk verksamhet. Därför måste både en producentorganisation och dess medlemmar följa konkurrensreglerna. Konkurrensreglerna gäller därför inte bara avtal mellan enskilda producenter (t.ex. upprättandet av en producentorganisation och dess stadgar), utan också beslut som fattas av och avtal som ingås av producentorganisationen.

| (14) | Domstolen har meddelat ett antal domar som behandlar i synnerhet kooperativ. Kooperativ är en särskild form av producentorganisationer. Vid sin bedömning av om artikel 101.1 i EUF-fördraget är tillämplig på kooperativ (som är en av de former i vilken en producentorganisation kan upprättas) slog domstolen fast att det förhållandet att en verksamhet organiseras i den juridiska formen av en sammanslutning inte i sig utgör ett konkurrensbegränsande beteende. Detta betyder emellertid inte att sammanslutningar i sig automatiskt faller utanför förbudet i artikel 101.1 i EUF-fördraget eftersom de ändå kan påverka sina medlemmars handelsbeteende så att det begränsar eller snedvrider konkurrensen på den marknad där dessa företag är verksamma (11). |
| --- | --- |

(14)

Domstolen har meddelat ett antal domar som behandlar i synnerhet kooperativ. Kooperativ är en särskild form av producentorganisationer. Vid sin bedömning av om artikel 101.1 i EUF-fördraget är tillämplig på kooperativ (som är en av de former i vilken en producentorganisation kan upprättas) slog domstolen fast att det förhållandet att en verksamhet organiseras i den juridiska formen av en sammanslutning inte i sig utgör ett konkurrensbegränsande beteende. Detta betyder emellertid inte att sammanslutningar i sig automatiskt faller utanför förbudet i artikel 101.1 i EUF-fördraget eftersom de ändå kan påverka sina medlemmars handelsbeteende så att det begränsar eller snedvrider konkurrensen på den marknad där dessa företag är verksamma (11).

| (15) | Exempel på tillämpning av artikel 101 i EUF-fördraget på den verksamhet som producenter bedriver:













  Situation | : | Marknaden för leverans av levande nötkreatur i ett land kännetecknas av en fortlöpande minskning av den inhemska efterfrågan på grund av minskande efterfrågan på nötkött hos slutkonsumenterna. Dessutom ökar importen av slaktkroppar och styckningsdelar av nötkött och, i mindre utsträckning, importen av levande nötkreatur. Slakterierna i landet minskar avsevärt sina inköp av levande boskap och priserna på levande nötkreatur minskar betydligt. För att hantera denna situation ingår ett stort antal leverantörer av levande nötkreatur (som täcker cirka 60 % av marknaden för levande nötkreatur) ett avtal sinsemellan som fastställer ett lägsta försäljningspris för sina levande nötkreatur som ska säljas till slakterier. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Avtalet har till syfte att begränsa konkurrensen genom ett enhetspris. Som sådant innebär avtalet en överträdelse av det förbud mot konkurrensbegränsande avtal, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som anges i artikel 101.1 i EUF-fördraget. Avtalet medför inga fördelar för konsumenterna och sätter konkurrensen ur spel på en väsentlig del av marknaden för levande boskap. Det kan därför inte motiveras på grundval av artikel 101.3 i EUF-fördraget. Ett sådant avtal utgör följaktligen en överträdelse av artikel 101 i EUF-fördraget och är förbjudet och ogiltigt. |

(15)

Exempel på tillämpning av artikel 101 i EUF-fördraget på den verksamhet som producenter bedriver:

Situation

:

Marknaden för leverans av levande nötkreatur i ett land kännetecknas av en fortlöpande minskning av den inhemska efterfrågan på grund av minskande efterfrågan på nötkött hos slutkonsumenterna. Dessutom ökar importen av slaktkroppar och styckningsdelar av nötkött och, i mindre utsträckning, importen av levande nötkreatur. Slakterierna i landet minskar avsevärt sina inköp av levande boskap och priserna på levande nötkreatur minskar betydligt. För att hantera denna situation ingår ett stort antal leverantörer av levande nötkreatur (som täcker cirka 60 % av marknaden för levande nötkreatur) ett avtal sinsemellan som fastställer ett lägsta försäljningspris för sina levande nötkreatur som ska säljas till slakterier.

Analys

:

Avtalet har till syfte att begränsa konkurrensen genom ett enhetspris. Som sådant innebär avtalet en överträdelse av det förbud mot konkurrensbegränsande avtal, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som anges i artikel 101.1 i EUF-fördraget. Avtalet medför inga fördelar för konsumenterna och sätter konkurrensen ur spel på en väsentlig del av marknaden för levande boskap. Det kan därför inte motiveras på grundval av artikel 101.3 i EUF-fördraget. Ett sådant avtal utgör följaktligen en överträdelse av artikel 101 i EUF-fördraget och är förbjudet och ogiltigt.

| (16) | Artikel 102 i EUF-fördraget är också tillämplig på producenter och en producentorganisation som fungerar som ett företag. Förbudet mot missbruk av en dominerande ställning i artikel 102 i EUF-fördraget är fullt tillämpligt på jordbrukssektorn. För att artikel 102 i EUF-fördraget ska anses ha överträtts måste dock följande villkor vara uppfyllda:






  a) | För det första måste en producentorganisation eller en producent ha en dominerande ställning på en given produktmarknad och geografisk marknad (den relevanta marknaden) (12), dvs. ha en ekonomisk styrkeposition som gör det möjligt att i betydande omfattning agera oberoende i förhållande till konkurrenter, kunder och i sista hand konsumenter (13). |
| --- | --- | --- |

(16)

Artikel 102 i EUF-fördraget är också tillämplig på producenter och en producentorganisation som fungerar som ett företag. Förbudet mot missbruk av en dominerande ställning i artikel 102 i EUF-fördraget är fullt tillämpligt på jordbrukssektorn. För att artikel 102 i EUF-fördraget ska anses ha överträtts måste dock följande villkor vara uppfyllda:

a)

För det första måste en producentorganisation eller en producent ha en dominerande ställning på en given produktmarknad och geografisk marknad (den relevanta marknaden) (12), dvs. ha en ekonomisk styrkeposition som gör det möjligt att i betydande omfattning agera oberoende i förhållande till konkurrenter, kunder och i sista hand konsumenter (13).

| b) | För det andra måste producentorganisationen eller producenten missbruka sin dominerande ställning genom att utestänga och/eller utnyttja konkurrenter, kunder och/eller konsumenter till skada för dem (14). |
| --- | --- |

b)

För det andra måste producentorganisationen eller producenten missbruka sin dominerande ställning genom att utestänga och/eller utnyttja konkurrenter, kunder och/eller konsumenter till skada för dem (14).

| c) | Dessa metoder påverkar handeln mellan medlemsstater (15). |
| --- | --- |

c)

Dessa metoder påverkar handeln mellan medlemsstater (15).

| (17) | Exempel på tillämpning av artikel 102 i EUF-fördraget på den verksamhet som producentorganisationer bedriver:













  Situation | : | En veteproducerande region ligger mycket långt från andra veteproducerande regioner. Vete används i regionen antingen för bearbetning till mjöl i lokala fabriker eller för att producera foder till djur som föds upp i området. Vete för malning krävs för att följa strängare kvalitetskrav och säljs till högre priser än vete till foder. Det förekommer viss import av vete från ett grannland som kompletterar det lokala utbudet, vanligen till högre priser än de lokala priserna på grund av transportkostnader. En stor grupp av producentorganisationer, som utgör hälften av de lokala veteproducenterna (när det gäller produktionsvolym) har levererat till de flesta lokala kvarnar, medan andra producenter varit mindre organiserade och levererat till foderbearbetningsföretag och kvarnar för att tillgodose deras residualefterfrågan (som inte tillgodoses av de stora producentorganisationerna) när de varit tillgängliga. Medlemmarna av de stora producentorganisationerna är skyldiga att leverera hela sin produktion till producentorganisationen enligt dess stadgar, och på grund av ett antal rättsliga och praktiska omständigheter lämnar dessa medlemmar mycket sällan producentorganisationen. För några år sedan bildade ett antal jordbrukare som inte var medlemmar av den stora producentorganisationen en annan producentorganisation som förbättrat kvaliteten och ökat veteproduktionen och investerade dessutom i ett lagrings- och distributionssystem för leverans av vete i större skala. Denna nya mindre producentorganisation övertygade de lokala kvarnarna att köpa vete från den i stället för av den stora producentorganisationen. Inför denna gradvisa förlust av den mer lönsamma marknaden för vete för malning beslutar den stora producentorganisationen att sänka grossistpriserna på vete för malning (sädeskorn) under de rörliga kostnaderna för att vinna tillbaka sina kunder, och vinner faktiskt tillbaka en del av dem till nackdel för sin framväxande konkurrent. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Marknaden för leverans av vete är sannolikt inte större än regionen i fråga med tanke på de höga transportkostnaderna från andra produktionsområden inom den berörda regionen. Den berörda stora producentorganisationen har sannolikt en dominerande ställning med hänsyn till dess marknadsandel, dess kontroll över leveranserna genom det exklusivitetskrav den ålagt sina medlemmar och det faktum att dess leveranser inte kan ersättas med import på grund av höga transportkostnader. Dess dominerande ställning är sannolikt stabil framför allt eftersom medlemmar sällan lämnar producentorganisationen och då det är svårt för alternativa källor att producera stora volymer vete. Den stora producentorganisationens underprissättningsstrategi syftade till att utestänga en konkurrent (den mindre producentorganisationen) från marknaden. Därför är det sannolikt att producentorganisationen har missbrukat sin dominerande ställning i strid med artikel 102 i EUF-fördraget. |

(17)

Exempel på tillämpning av artikel 102 i EUF-fördraget på den verksamhet som producentorganisationer bedriver:

Situation

:

En veteproducerande region ligger mycket långt från andra veteproducerande regioner. Vete används i regionen antingen för bearbetning till mjöl i lokala fabriker eller för att producera foder till djur som föds upp i området. Vete för malning krävs för att följa strängare kvalitetskrav och säljs till högre priser än vete till foder. Det förekommer viss import av vete från ett grannland som kompletterar det lokala utbudet, vanligen till högre priser än de lokala priserna på grund av transportkostnader. En stor grupp av producentorganisationer, som utgör hälften av de lokala veteproducenterna (när det gäller produktionsvolym) har levererat till de flesta lokala kvarnar, medan andra producenter varit mindre organiserade och levererat till foderbearbetningsföretag och kvarnar för att tillgodose deras residualefterfrågan (som inte tillgodoses av de stora producentorganisationerna) när de varit tillgängliga. Medlemmarna av de stora producentorganisationerna är skyldiga att leverera hela sin produktion till producentorganisationen enligt dess stadgar, och på grund av ett antal rättsliga och praktiska omständigheter lämnar dessa medlemmar mycket sällan producentorganisationen. För några år sedan bildade ett antal jordbrukare som inte var medlemmar av den stora producentorganisationen en annan producentorganisation som förbättrat kvaliteten och ökat veteproduktionen och investerade dessutom i ett lagrings- och distributionssystem för leverans av vete i större skala. Denna nya mindre producentorganisation övertygade de lokala kvarnarna att köpa vete från den i stället för av den stora producentorganisationen. Inför denna gradvisa förlust av den mer lönsamma marknaden för vete för malning beslutar den stora producentorganisationen att sänka grossistpriserna på vete för malning (sädeskorn) under de rörliga kostnaderna för att vinna tillbaka sina kunder, och vinner faktiskt tillbaka en del av dem till nackdel för sin framväxande konkurrent.

Analys

:

Marknaden för leverans av vete är sannolikt inte större än regionen i fråga med tanke på de höga transportkostnaderna från andra produktionsområden inom den berörda regionen. Den berörda stora producentorganisationen har sannolikt en dominerande ställning med hänsyn till dess marknadsandel, dess kontroll över leveranserna genom det exklusivitetskrav den ålagt sina medlemmar och det faktum att dess leveranser inte kan ersättas med import på grund av höga transportkostnader. Dess dominerande ställning är sannolikt stabil framför allt eftersom medlemmar sällan lämnar producentorganisationen och då det är svårt för alternativa källor att producera stora volymer vete. Den stora producentorganisationens underprissättningsstrategi syftade till att utestänga en konkurrent (den mindre producentorganisationen) från marknaden. Därför är det sannolikt att producentorganisationen har missbrukat sin dominerande ställning i strid med artikel 102 i EUF-fördraget.

| (18) | Artikel 101 i EUF-fördraget kan också tillämpas på avtal, inklusive interna beslut och en producentorganisations stadgar, mellan medlemmar i en producentorganisation och mellan en producentorganisation och dess medlemmar, om de är faktiska eller potentiella konkurrenter på samma produktmarknad. Detta kan vara fallet a) om producenter, i enlighet med producentorganisationens stadgar, kan lämna producentorganisationen med kort varsel, b) om de fritt kan bestämma över de volymer de tillhandahåller producentorganisationen, så att endast en del av deras produktion säljs via producentorganisationen. Domstolen har i flera mål behandlat frågan om kooperativa sammanslutningars stadgar och deras förenlighet med artikel 101.1 i EUF-fördraget och i det sammanhanget erkänt att sådana kooperativa arrangemang har en konkurrensfrämjande effekt under vissa förhållanden (16) och noterade att stadgeregler om medlemmars utträde ur en producentorganisation och skyldigheter för leverantörer kan undantas från förbudet i artikel 101.1 i EUF-fördraget på vissa villkor och under förutsättning att detta är begränsat till vad som är nödvändigt för att säkerställa att producentorganisationen fungerar väl (17). |
| --- | --- |

(18)

Artikel 101 i EUF-fördraget kan också tillämpas på avtal, inklusive interna beslut och en producentorganisations stadgar, mellan medlemmar i en producentorganisation och mellan en producentorganisation och dess medlemmar, om de är faktiska eller potentiella konkurrenter på samma produktmarknad. Detta kan vara fallet a) om producenter, i enlighet med producentorganisationens stadgar, kan lämna producentorganisationen med kort varsel, b) om de fritt kan bestämma över de volymer de tillhandahåller producentorganisationen, så att endast en del av deras produktion säljs via producentorganisationen. Domstolen har i flera mål behandlat frågan om kooperativa sammanslutningars stadgar och deras förenlighet med artikel 101.1 i EUF-fördraget och i det sammanhanget erkänt att sådana kooperativa arrangemang har en konkurrensfrämjande effekt under vissa förhållanden (16) och noterade att stadgeregler om medlemmars utträde ur en producentorganisation och skyldigheter för leverantörer kan undantas från förbudet i artikel 101.1 i EUF-fördraget på vissa villkor och under förutsättning att detta är begränsat till vad som är nödvändigt för att säkerställa att producentorganisationen fungerar väl (17).

| (19) | Exempel på tillämpning av artikel 101 i EUF-fördraget på avtal mellan medlemmar av en producentorganisation:













  Situation | : | Flera små maltkornsproducenter bildar en producentorganisation i syfte att tillsammans genom ett gemensamt leveransavtal sälja sina produkter till ett lokalt whiskybränneri. Producenterna gjorde detta framför allt därför att de inte separat kan leverera de volymer som bränneriet behöver och därför att bränneriet inte vill förhandla med flera olika små leverantörer. Producentorganisationen sköter marknadsföringen av maltkornsutbudet och står för leveranslogistiken inklusive transporter. Producentorganisationen står för 8 % av marknaden för leverans av maltkorn till brännerier i regionen. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producenternas metoder att bedriva gemensam försäljning omfattas av förbudet mot konkurrensbegränsande avtal i artikel 101.1 i EUF-fördraget eftersom det sätter priskonkurrensen ur spel mellan faktiska eller potentiella konkurrenter. Det saluföringssystem som organiserats inom producentorganisationen förefaller dock skapa stora varudistributionsfördelar som sedan kommer konsumenterna till godo. För det första garanterar systemet att det finns ytterligare en leverantör på marknaden som kan tillhandahålla de kvantiteter som köparen efterfrågar, vilket ökar konkurrensen till förmån för den köparen. Det kan också minska leveranskostnaderna genom ett bättre integrerat logistiksystem och lägre transaktionskostnader jämfört med att köparen gör sina inköp direkt från samtliga enskilda producenter. Det är osannolikt att konkurrensen begränsas eftersom producentorganisationen står för en så liten marknadsandel. Därför är det sannolikt att avtalet i fråga kan motiveras enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget. |

(19)

Exempel på tillämpning av artikel 101 i EUF-fördraget på avtal mellan medlemmar av en producentorganisation:

Situation

:

Flera små maltkornsproducenter bildar en producentorganisation i syfte att tillsammans genom ett gemensamt leveransavtal sälja sina produkter till ett lokalt whiskybränneri. Producenterna gjorde detta framför allt därför att de inte separat kan leverera de volymer som bränneriet behöver och därför att bränneriet inte vill förhandla med flera olika små leverantörer. Producentorganisationen sköter marknadsföringen av maltkornsutbudet och står för leveranslogistiken inklusive transporter. Producentorganisationen står för 8 % av marknaden för leverans av maltkorn till brännerier i regionen.

Analys

:

Producenternas metoder att bedriva gemensam försäljning omfattas av förbudet mot konkurrensbegränsande avtal i artikel 101.1 i EUF-fördraget eftersom det sätter priskonkurrensen ur spel mellan faktiska eller potentiella konkurrenter. Det saluföringssystem som organiserats inom producentorganisationen förefaller dock skapa stora varudistributionsfördelar som sedan kommer konsumenterna till godo. För det första garanterar systemet att det finns ytterligare en leverantör på marknaden som kan tillhandahålla de kvantiteter som köparen efterfrågar, vilket ökar konkurrensen till förmån för den köparen. Det kan också minska leveranskostnaderna genom ett bättre integrerat logistiksystem och lägre transaktionskostnader jämfört med att köparen gör sina inköp direkt från samtliga enskilda producenter. Det är osannolikt att konkurrensen begränsas eftersom producentorganisationen står för en så liten marknadsandel. Därför är det sannolikt att avtalet i fråga kan motiveras enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget.

2.2.2   Särskilda undantag från artikel 101 i EUF-fördraget utanför jordbrukslagstiftningen: Gruppundantagsförordning om specialiseringsavtal

| (20) | I enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1218/2010 (18) (nedan kallad gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal) kan specialiseringsavtal bland annat omfatta avtal, beslut eller samordnade förfaranden mellan företag där de kommer överens om att gemensamt producera vissa produkter eller att lägga ut produktionen av en eller flera produkter till varandra (varvid ett företag blir ensam producent av en av dessa produkter) (19). |
| --- | --- |

(20)

I enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1218/2010 (18) (nedan kallad gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal) kan specialiseringsavtal bland annat omfatta avtal, beslut eller samordnade förfaranden mellan företag där de kommer överens om att gemensamt producera vissa produkter eller att lägga ut produktionen av en eller flera produkter till varandra (varvid ett företag blir ensam producent av en av dessa produkter) (19).

| (21) | Särskilt inom jordbrukssektorn kan ett specialiseringsavtal avse gemensam produktion av jordbruksprodukter och all förädling/omvandling av jordbruksprodukter till andra produkter, såsom slakt och styckning av kött, malning av spannmål etc. När det gäller producentorganisationer inom jordbrukssektorn är det mer sannolikt att ett specialiseringsavtal avser förädling/omvandling av jordbruksråvaror till andra produkter, eftersom det finns mycket få gemensamma företag för produktion av jordbruksråvaror. |
| --- | --- |

(21)

Särskilt inom jordbrukssektorn kan ett specialiseringsavtal avse gemensam produktion av jordbruksprodukter och all förädling/omvandling av jordbruksprodukter till andra produkter, såsom slakt och styckning av kött, malning av spannmål etc. När det gäller producentorganisationer inom jordbrukssektorn är det mer sannolikt att ett specialiseringsavtal avser förädling/omvandling av jordbruksråvaror till andra produkter, eftersom det finns mycket få gemensamma företag för produktion av jordbruksråvaror.

| (22) | Det föreskrivs i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal att enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget tillämpas artikel 101.1 i EUF-fördraget inte på specialiseringsavtal förutsatt att vissa villkor är uppfyllda (20). |
| --- | --- |

(22)

Det föreskrivs i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal att enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget tillämpas artikel 101.1 i EUF-fördraget inte på specialiseringsavtal förutsatt att vissa villkor är uppfyllda (20).

| (23) | För det första får parternas sammanlagda marknadsandel inte överstiga 20 % av den relevanta marknaden. |
| --- | --- |

(23)

För det första får parternas sammanlagda marknadsandel inte överstiga 20 % av den relevanta marknaden.

| (24) | För det andra får specialiseringsavtal inte innehålla särskilt allvarliga begränsningar, dvs. hemliga prisöverenskommelser, begränsning av produktionen eller uppdelning av marknader eller kunder. |
| --- | --- |

(24)

För det andra får specialiseringsavtal inte innehålla särskilt allvarliga begränsningar, dvs. hemliga prisöverenskommelser, begränsning av produktionen eller uppdelning av marknader eller kunder.

| (25) | Det finns emellertid undantag. Den säkra hamnen i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal kan gälla (21):






  — | Fastställande av priser som tas ut av direktkunder vid gemensam distribution av de produkter som produceras genom ett specialiseringsavtal. |
| --- | --- | --- |

(25)

Det finns emellertid undantag. Den säkra hamnen i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal kan gälla (21):

—

Fastställande av priser som tas ut av direktkunder vid gemensam distribution av de produkter som produceras genom ett specialiseringsavtal.

| — | Fastställande av kapacitet och produktionsvolym i samband med avtal om gemensam produktion. |
| --- | --- |

—

Fastställande av kapacitet och produktionsvolym i samband med avtal om gemensam produktion.

| — | Fastställande av försäljningsmål vid gemensam distribution av de produkter som produceras genom ett specialiseringsavtal. |
| --- | --- |

—

Fastställande av försäljningsmål vid gemensam distribution av de produkter som produceras genom ett specialiseringsavtal.

| (26) | Exempel på möjlig tillämpning av gruppundantaget för specialiseringsavtal inom jordbrukssektorn:













  Situation | : | Flera producenter av jordbruksgrödor kommer överens om att gemensamt producera foder framställt av raps. Tidigare sålde de endast utsädet till företag som bearbetar utsäde. De ingår ett avtal om gemensam produktion som omfattar hela deras rapsproduktion. Vidare utför de gemensam distribution och fastställer gemensamt det pris till vilket de säljer hela sin produktion av foder framställt av raps till nötboskapsproducenter. Inom ett år har producenterna av jordbruksgrödor uppnått en marknadsandel på 9,3 % på marknaden för foder som framställts av raps. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Avtal om gemensam produktion betraktas som en av de typer av specialiseringsavtal som omfattas av gruppundantaget för specialiseringsavtal. Den smalaste möjliga marknaden förefaller vara marknaden för foder som framställts av raps (den kan vara större och omfatta foder från andra källor). Parternas sammanlagda marknadsandel på marknaden för foder som framställts av raps överskrider inte 20 %, som är den maximigräns som föreskrivs i artikel 3 i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal. Trots att avtalet omfattar fastställande av priser är överenskommelser om priser för direktkunder (här nötboskapsproducenter) i samband med gemensam distribution godtagbart enligt artikel 4a i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal. Det faktum att avtalet omfattar en exklusiv leveransskyldighet från tre jordbruksgrödeproducenters sida omfattas också av gruppundantaget om specialiseringsavtal (artikel 2.3 a). Det avtal om gemensam produktion det är fråga om här skulle således omfattas av gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal och skulle inte utgöra ett konkurrensbegränsande avtal som strider mot artikel 101 i EUF-fördraget. |

(26)

Exempel på möjlig tillämpning av gruppundantaget för specialiseringsavtal inom jordbrukssektorn:

Situation

:

Flera producenter av jordbruksgrödor kommer överens om att gemensamt producera foder framställt av raps. Tidigare sålde de endast utsädet till företag som bearbetar utsäde. De ingår ett avtal om gemensam produktion som omfattar hela deras rapsproduktion. Vidare utför de gemensam distribution och fastställer gemensamt det pris till vilket de säljer hela sin produktion av foder framställt av raps till nötboskapsproducenter. Inom ett år har producenterna av jordbruksgrödor uppnått en marknadsandel på 9,3 % på marknaden för foder som framställts av raps.

Analys

:

Avtal om gemensam produktion betraktas som en av de typer av specialiseringsavtal som omfattas av gruppundantaget för specialiseringsavtal. Den smalaste möjliga marknaden förefaller vara marknaden för foder som framställts av raps (den kan vara större och omfatta foder från andra källor). Parternas sammanlagda marknadsandel på marknaden för foder som framställts av raps överskrider inte 20 %, som är den maximigräns som föreskrivs i artikel 3 i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal. Trots att avtalet omfattar fastställande av priser är överenskommelser om priser för direktkunder (här nötboskapsproducenter) i samband med gemensam distribution godtagbart enligt artikel 4a i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal. Det faktum att avtalet omfattar en exklusiv leveransskyldighet från tre jordbruksgrödeproducenters sida omfattas också av gruppundantaget om specialiseringsavtal (artikel 2.3 a). Det avtal om gemensam produktion det är fråga om här skulle således omfattas av gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal och skulle inte utgöra ett konkurrensbegränsande avtal som strider mot artikel 101 i EUF-fördraget.

2.3   Allmänt undantag i förordningen om en samlad marknadsordning: Artiklarna 206 och 209

| (27) | Enligt artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning tillämpas artiklarna 101–106 i EUF-fördraget på avtal om jordbruksprodukter om inte annat följer av förordningen om en samlad marknadsordning. Artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning bekräftar därför den allmänna principen att EU:s konkurrensregler är tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter. Detta gäller dock som en allmän regel med förbehåll för artiklarna 207–210 i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

(27)

Enligt artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning tillämpas artiklarna 101–106 i EUF-fördraget på avtal om jordbruksprodukter om inte annat följer av förordningen om en samlad marknadsordning. Artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning bekräftar därför den allmänna principen att EU:s konkurrensregler är tillämpliga på produktion av och handel med jordbruksprodukter. Detta gäller dock som en allmän regel med förbehåll för artiklarna 207–210 i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (28) | Enligt artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning ska artikel 101.1 i EUF-fördraget inte tillämpas på avtal, beslut och samordnade förfaranden vilka avser produktion av eller handel med jordbruksprodukter om vissa villkor är uppfyllda. Det undantaget gäller, till skillnad mot det som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, alla jordbrukssektorer som omfattas av den förordningen. Artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning är därför ett separat, fristående instrument och kallas nedan ”det allmänna undantaget”. |
| --- | --- |

(28)

Enligt artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning ska artikel 101.1 i EUF-fördraget inte tillämpas på avtal, beslut och samordnade förfaranden vilka avser produktion av eller handel med jordbruksprodukter om vissa villkor är uppfyllda. Det undantaget gäller, till skillnad mot det som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, alla jordbrukssektorer som omfattas av den förordningen. Artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning är därför ett separat, fristående instrument och kallas nedan ”det allmänna undantaget”.

| (29) | Producenter kan dra nytta av detta allmänna undantag i två olika situationer:






  a) | Artikel 101.1 i EUF-fördraget gäller inte avtal, beslut och förfaranden som avser produktion av, eller handel med, jordbruksprodukter, om de är nödvändiga för att uppnå de mål för den gemensamma jordbrukspolitiken som anges i artikel 39 i EUF-fördraget. Domstolen har slagit fast i detta sammanhang att även om ett avtal kan anses vara nödvändigt för att uppnå ett eller flera av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, men det inte är nödvändigt för att uppnå ett annat mål (eller om det rentav äventyrar uppnåendet av ett annat mål) kan det inte omfattas av detta undantag (22) (artikel 209.1 första stycket i förordningen om en samlad marknadsordning). |
| --- | --- | --- |

(29)

Producenter kan dra nytta av detta allmänna undantag i två olika situationer:

a)

Artikel 101.1 i EUF-fördraget gäller inte avtal, beslut och förfaranden som avser produktion av, eller handel med, jordbruksprodukter, om de är nödvändiga för att uppnå de mål för den gemensamma jordbrukspolitiken som anges i artikel 39 i EUF-fördraget. Domstolen har slagit fast i detta sammanhang att även om ett avtal kan anses vara nödvändigt för att uppnå ett eller flera av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, men det inte är nödvändigt för att uppnå ett annat mål (eller om det rentav äventyrar uppnåendet av ett annat mål) kan det inte omfattas av detta undantag (22) (artikel 209.1 första stycket i förordningen om en samlad marknadsordning).

| b) | Artikel 101.1 i EUF-fördraget gäller inte avtal, beslut och förfaranden som ingås eller antas av






  — | producenter, |
| --- | --- | --- |

b)

Artikel 101.1 i EUF-fördraget gäller inte avtal, beslut och förfaranden som ingås eller antas av

—

producenter,

| — | producentsammanslutningar, |
| --- | --- |

—

producentsammanslutningar,

| — | sammanslutningar av sådana sammanslutningar, |
| --- | --- |

—

sammanslutningar av sådana sammanslutningar,

| — | producentorganisationer som är erkända enligt artikel 152 i förordningen om en samlad marknadsordning, |
| --- | --- |

—

producentorganisationer som är erkända enligt artikel 152 i förordningen om en samlad marknadsordning,

| — | sammanslutningar av producentorganisationer som är erkända enligt artikel 156 i förordningen om en samlad marknadsordning, |
| --- | --- |

—

sammanslutningar av producentorganisationer som är erkända enligt artikel 156 i förordningen om en samlad marknadsordning,

som avser produktion eller försäljning av jordbruksprodukter eller utnyttjande av gemensamma anläggningar för lagring, behandling eller bearbetning av jordbruksprodukter, såvida inte uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras (artikel 209.1 andra stycket i förordningen om en samlad marknadsordning).

| (30) | Det allmänna undantaget (gäller båda formerna) är inte tillämpligt på avtal, beslut och samordnade förfaranden som innebär en skyldighet att ta ut samma pris eller genom vilka konkurrensen sätts ur spel. |
| --- | --- |

(30)

Det allmänna undantaget (gäller båda formerna) är inte tillämpligt på avtal, beslut och samordnade förfaranden som innebär en skyldighet att ta ut samma pris eller genom vilka konkurrensen sätts ur spel.

| (31) | Inget föregående beslut av Europeiska kommissionen eller en nationell konkurrensmyndighet är nödvändigt för att det allmänna undantaget i artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning ska gälla; det tillämpas automatiskt och producenter måste själva bedöma om de uppfyller villkoren för undantaget. Bevisbördan för överträdelsen av artikel 101.1 i EUF-fördraget i nationella förfaranden eller EU-förfaranden åligger dem som hävdar att överträdelsen ägt rum. Den part som gör anspråk på att omfattas av det allmänna undantaget bär dock bevisbördan för att visa att villkoren för det allmänna undantaget är uppfyllda. |
| --- | --- |

(31)

Inget föregående beslut av Europeiska kommissionen eller en nationell konkurrensmyndighet är nödvändigt för att det allmänna undantaget i artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning ska gälla; det tillämpas automatiskt och producenter måste själva bedöma om de uppfyller villkoren för undantaget. Bevisbördan för överträdelsen av artikel 101.1 i EUF-fördraget i nationella förfaranden eller EU-förfaranden åligger dem som hävdar att överträdelsen ägt rum. Den part som gör anspråk på att omfattas av det allmänna undantaget bär dock bevisbördan för att visa att villkoren för det allmänna undantaget är uppfyllda.

2.4   Undantag från tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget som skapats genom artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning för sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor

| (32) | Enligt artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning tillämpas artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på avtal, beslut och förfaranden som gäller handel med jordbruksprodukter ”om inte annat föreskrivs i denna förordning”. Genom att införa särskilda bestämmelser för avtal, beslut och förfaranden som tillämpas av producenter av jordbruksprodukter i vissa sektorer skapar artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning undantag från tillämpningen av artiklarna 101 (23) och 102 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(32)

Enligt artikel 206 i förordningen om en samlad marknadsordning tillämpas artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget på avtal, beslut och förfaranden som gäller handel med jordbruksprodukter ”om inte annat föreskrivs i denna förordning”. Genom att införa särskilda bestämmelser för avtal, beslut och förfaranden som tillämpas av producenter av jordbruksprodukter i vissa sektorer skapar artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning undantag från tillämpningen av artiklarna 101 (23) och 102 i EUF-fördraget.

| (33) | Tillsammans eller separat kommer artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning att kallas ”undantaget” i riktlinjerna. |
| --- | --- |

(33)

Tillsammans eller separat kommer artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning att kallas ”undantaget” i riktlinjerna.

| (34) | Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning innebär inte att producentorganisationers villkor, regler och därav följande beteende faller utanför tillämpningsområdet för artikel 102 i EUF-fördraget. Det är med hänsyn till de tröskelvärden som föreskrivs i artiklarna 169.2 c, 170.2 c och 171.2 c i förordningen om en samlad marknadsordning mycket osannolikt att en producentorganisation som iakttar dessa tröskelvärden skulle ha en (kollektiv) dominerande ställning i den mening som avses i artikel 102 i EUF-fördraget. Under sådana exceptionella omständigheter bör producenter bedöma om den verksamhet som denna dominerande producentorganisation bedriver skulle kunna leda till missbruk av en dominerande ställning. |
| --- | --- |

(34)

Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning innebär inte att producentorganisationers villkor, regler och därav följande beteende faller utanför tillämpningsområdet för artikel 102 i EUF-fördraget. Det är med hänsyn till de tröskelvärden som föreskrivs i artiklarna 169.2 c, 170.2 c och 171.2 c i förordningen om en samlad marknadsordning mycket osannolikt att en producentorganisation som iakttar dessa tröskelvärden skulle ha en (kollektiv) dominerande ställning i den mening som avses i artikel 102 i EUF-fördraget. Under sådana exceptionella omständigheter bör producenter bedöma om den verksamhet som denna dominerande producentorganisation bedriver skulle kunna leda till missbruk av en dominerande ställning.

| (35) | Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gäller produkter inom olivolje- respektive nöt- och kalvköttssektorn (24) samt vissa produkter inom sektorn för jordbruksgrödor (25). I artiklarna 169.1, 170.1 och 171.1 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskrivs att ”[e]n producentorganisation inom sektorn för [...] som är erkänd enligt artikel 152.1 och som arbetar för att nå ett eller flera av målen att koncentrera utbudet, släppa ut de produkter som har framställts av medlemmarna på marknaden och optimera produktionskostnaderna får för sina medlemmars räkning, för en del eller hela av medlemmarnas samlade produktion, förhandla om avtal om leverans av” de produkter inom dessa sektorer som omfattas av definitionerna i dessa artiklar. |
| --- | --- |

(35)

Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gäller produkter inom olivolje- respektive nöt- och kalvköttssektorn (24) samt vissa produkter inom sektorn för jordbruksgrödor (25). I artiklarna 169.1, 170.1 och 171.1 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskrivs att ”[e]n producentorganisation inom sektorn för [...] som är erkänd enligt artikel 152.1 och som arbetar för att nå ett eller flera av målen att koncentrera utbudet, släppa ut de produkter som har framställts av medlemmarna på marknaden och optimera produktionskostnaderna får för sina medlemmars räkning, för en del eller hela av medlemmarnas samlade produktion, förhandla om avtal om leverans av” de produkter inom dessa sektorer som omfattas av definitionerna i dessa artiklar.

| (36) | Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gäller alla avtal eller beslut eller metoder som tillämpas av en producentorganisation när den förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning. |
| --- | --- |

(36)

Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gäller alla avtal eller beslut eller metoder som tillämpas av en producentorganisation när den förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning.

| (37) | I synnerhet tillåts enligt punkt 1 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gemensam leverans, dvs. gemensam försäljning av och försäljningsrelaterad verksamhet avseende jordbruksprodukter inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor som bedrivs av producenter av dessa jordbruksprodukter genom producentorganisationer. |
| --- | --- |

(37)

I synnerhet tillåts enligt punkt 1 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning gemensam leverans, dvs. gemensam försäljning av och försäljningsrelaterad verksamhet avseende jordbruksprodukter inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor som bedrivs av producenter av dessa jordbruksprodukter genom producentorganisationer.

| (38) | Syftet med undantaget är att stärka producenternas förhandlingsposition i förhållande till aktörer i senare led inom de berörda sektorerna för att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna och en livskraftig utveckling av produktionen (26). Detta mål måste nås i enlighet med målen för den gemensamma jordbrukspolitiken i artikel 39 i EUF-fördraget. Närmare bestämt bör detta uppnås genom skapande av betydande effektivisering genom integrering av verksamheter i producentorganisationer så att verksamheterna inom dessa producentorganisationer på ett övergripande plan bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (27). |
| --- | --- |

(38)

Syftet med undantaget är att stärka producenternas förhandlingsposition i förhållande till aktörer i senare led inom de berörda sektorerna för att säkra en rimlig levnadsstandard för producenterna och en livskraftig utveckling av produktionen (26). Detta mål måste nås i enlighet med målen för den gemensamma jordbrukspolitiken i artikel 39 i EUF-fördraget. Närmare bestämt bör detta uppnås genom skapande av betydande effektivisering genom integrering av verksamheter i producentorganisationer så att verksamheterna inom dessa producentorganisationer på ett övergripande plan bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (27).

| (39) | Syftet med undantaget är avsett att uppnås genom att producentorganisationer effektivt koncentrerar utbudet och släpper ut produkter på marknaden (28) och, som en följd av detta, förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning. För att sådana producentorganisationer ska kunna säkerställa uppfyllandet av målen att koncentrera utbudet och släppa ut produkter på marknaden krävs att de bedriver en effektiv marknadsföringsstrategi. |
| --- | --- |

(39)

Syftet med undantaget är avsett att uppnås genom att producentorganisationer effektivt koncentrerar utbudet och släpper ut produkter på marknaden (28) och, som en följd av detta, förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning. För att sådana producentorganisationer ska kunna säkerställa uppfyllandet av målen att koncentrera utbudet och släppa ut produkter på marknaden krävs att de bedriver en effektiv marknadsföringsstrategi.

| (40) | När sådana producentorganisationer genomför sin strategi skulle de normalt sett förhandla om och ingå leveransavtal som omfattar relevanta villkor: priser, volymer och eventuellt även andra avtalsvillkor, till exempel hänvisningar till kvalitetsspecifikationer för produkterna, avtalets löptid, uppsägningsklausuler (29), uppgifter om betalningsperioder och betalningsförfaranden, arrangemang för insamling och leverans av produkter samt regler som tillämpas vid force majeure. |
| --- | --- |

(40)

När sådana producentorganisationer genomför sin strategi skulle de normalt sett förhandla om och ingå leveransavtal som omfattar relevanta villkor: priser, volymer och eventuellt även andra avtalsvillkor, till exempel hänvisningar till kvalitetsspecifikationer för produkterna, avtalets löptid, uppsägningsklausuler (29), uppgifter om betalningsperioder och betalningsförfaranden, arrangemang för insamling och leverans av produkter samt regler som tillämpas vid force majeure.

| (41) | Genomförandet av producentorganisationens saluföringsstrategi kan också omfatta avtal och förfaranden mellan producentorganisationen och dess medlemmar, som är nära knutna till producentorganisationens saluföringsstrategi, såsom produktionsplanering (30), fastställande av produktionskalender och produktionsvolymer för den produktion producentorganisationen ska saluföra (31) och utbyte av kommersiellt känslig information (32). |
| --- | --- |

(41)

Genomförandet av producentorganisationens saluföringsstrategi kan också omfatta avtal och förfaranden mellan producentorganisationen och dess medlemmar, som är nära knutna till producentorganisationens saluföringsstrategi, såsom produktionsplanering (30), fastställande av produktionskalender och produktionsvolymer för den produktion producentorganisationen ska saluföra (31) och utbyte av kommersiellt känslig information (32).

| (42) | I riktlinjerna kommer ”förhandlingar om leveransavtal som en producentorganisation för sina medlemmars räkning” att kallas ”avtalsförhandlingar”. |
| --- | --- |

(42)

I riktlinjerna kommer ”förhandlingar om leveransavtal som en producentorganisation för sina medlemmars räkning” att kallas ”avtalsförhandlingar”.

| (43) | Avtalsförhandlingarna kan ta olika former: t.ex. auktioner (fysiska eller online), telefonförsäljning, handel på en spotmarknad och/eller på en terminsmarknad. Avtalsförhandlingarnas form påverkar inte tillämpningen av undantaget. |
| --- | --- |

(43)

Avtalsförhandlingarna kan ta olika former: t.ex. auktioner (fysiska eller online), telefonförsäljning, handel på en spotmarknad och/eller på en terminsmarknad. Avtalsförhandlingarnas form påverkar inte tillämpningen av undantaget.

| (44) | Avtalsförhandlingar kan äga rum med eller utan överföring av äganderätt till produkterna från producenterna till producentorganisationen (33). Dessa gemensamma leveranser kan ske oavsett om det leveranspris som förhandlats fram av producentorganisationen gäller hela eller en del av det som producerats av medlemmarna i producentorganisationen (34). |
| --- | --- |

(44)

Avtalsförhandlingar kan äga rum med eller utan överföring av äganderätt till produkterna från producenterna till producentorganisationen (33). Dessa gemensamma leveranser kan ske oavsett om det leveranspris som förhandlats fram av producentorganisationen gäller hela eller en del av det som producerats av medlemmarna i producentorganisationen (34).

| (45) | En producentorganisation måste emellertid uppfylla ett antal villkor (35) när den förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning för att omfattas av undantaget:






  a) | Producentorganisationen måste vara formellt erkänd av de behöriga nationella myndigheterna i enlighet med artikel 152.1 i förordningen om en samlad marknadsordning (eller artikel 156.1 i den förordningen när det gäller sammanslutningar av producentorganisationer). |
| --- | --- | --- |

(45)

En producentorganisation måste emellertid uppfylla ett antal villkor (35) när den förhandlar om leveransavtal för sina medlemmars räkning för att omfattas av undantaget:

a)

Producentorganisationen måste vara formellt erkänd av de behöriga nationella myndigheterna i enlighet med artikel 152.1 i förordningen om en samlad marknadsordning (eller artikel 156.1 i den förordningen när det gäller sammanslutningar av producentorganisationer).

| b) | Producentorganisationen måste syfta till att uppnå ett eller flera av följande mål: koncentrera utbudet, släppa ut de produkter som dess medlemmar producerat på marknaden eller optimera produktionskostnaderna. |
| --- | --- |

b)

Producentorganisationen måste syfta till att uppnå ett eller flera av följande mål: koncentrera utbudet, släppa ut de produkter som dess medlemmar producerat på marknaden eller optimera produktionskostnaderna.

| c) | Dessa mål uppnås under förutsättning att arbetet för att uppnå dem leder till integrering av verksamheter och att en sådan integrering sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

c)

Dessa mål uppnås under förutsättning att arbetet för att uppnå dem leder till integrering av verksamheter och att en sådan integrering sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| d) | Volymen av en viss produkt som är föremål för förhandlingar som drivs av en viss producentorganisation får inte överstiga 20 % (för olivolja) av den relevanta marknaden eller 15 % av den sammanlagda nationella produktionen (för jordbruksgrödor och för nöt- och kalvkött). |
| --- | --- |

d)

Volymen av en viss produkt som är föremål för förhandlingar som drivs av en viss producentorganisation får inte överstiga 20 % (för olivolja) av den relevanta marknaden eller 15 % av den sammanlagda nationella produktionen (för jordbruksgrödor och för nöt- och kalvkött).

| e) | Producenter kan inte vara medlemmar i fler än en producentorganisation som förhandlar om leveransavtal för deras räkning. |
| --- | --- |

e)

Producenter kan inte vara medlemmar i fler än en producentorganisation som förhandlar om leveransavtal för deras räkning.

| f) | Producentorganisationen måste till de behöriga nationella myndigheterna meddela volymen av den berörda produkt som omfattas av förhandlingarna. |
| --- | --- |

f)

Producentorganisationen måste till de behöriga nationella myndigheterna meddela volymen av den berörda produkt som omfattas av förhandlingarna.

| (46) | Dessa särskilda villkor kommer att diskuteras i detalj i avsnitt 3. |
| --- | --- |

(46)

Dessa särskilda villkor kommer att diskuteras i detalj i avsnitt 3.

| (47) | Ett avtal, beslut eller samordnat förfarande som inte uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (till exempel därför att avtalsförhandlingar för jordbruksgrödor skulle täcka mer än 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av produkten) kan inte omfattas av undantaget. Detta innebär inte automatiskt en överträdelse av konkurrensreglerna såsom diskuterats i detta avsnitt. |
| --- | --- |

(47)

Ett avtal, beslut eller samordnat förfarande som inte uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (till exempel därför att avtalsförhandlingar för jordbruksgrödor skulle täcka mer än 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av produkten) kan inte omfattas av undantaget. Detta innebär inte automatiskt en överträdelse av konkurrensreglerna såsom diskuterats i detta avsnitt.

2.5   En producentorganisations bedömning av förenligheten av ett avtal med konkurrensreglerna

| (48) | Alla företag, inklusive jordbruksproducenter och producentorganisationer, måste själva bedöma huruvida deras avtal, beslut eller förfaranden är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av artikel 101.1 och 101.3 och artikel 102 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(48)

Alla företag, inklusive jordbruksproducenter och producentorganisationer, måste själva bedöma huruvida deras avtal, beslut eller förfaranden är förenliga med den inre marknaden mot bakgrund av artikel 101.1 och 101.3 och artikel 102 i EUF-fördraget.

| (49) | För att ge företagen vägledning och underlätta deras självbedömning av sina avtal, beslut och förfaranden har Europeiska kommissionen antagit riktlinjer/vägledning för tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. De mest relevanta riktlinjerna i detta sammanhang är följande:






  — | Riktlinjer för tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget på horisontella samarbetsavtal (36), särskilt vad gäller avtal om gemensam produktion (37) och avtal om gemensam saluföring (38) (för avtal om gemensam saluföring se även ett exempel i punkt (19) ovan). |
| --- | --- | --- |

(49)

För att ge företagen vägledning och underlätta deras självbedömning av sina avtal, beslut och förfaranden har Europeiska kommissionen antagit riktlinjer/vägledning för tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. De mest relevanta riktlinjerna i detta sammanhang är följande:

—

Riktlinjer för tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget på horisontella samarbetsavtal (36), särskilt vad gäller avtal om gemensam produktion (37) och avtal om gemensam saluföring (38) (för avtal om gemensam saluföring se även ett exempel i punkt (19) ovan).

| — | Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget [numera artikel 101.3 i EUF-fördraget] (39). |
| --- | --- |

—

Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget [numera artikel 101.3 i EUF-fördraget] (39).

| (50) | En producentorganisation inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor bör bedöma om den följer konkurrensreglerna på följande sätt: |
| --- | --- |

(50)

En producentorganisation inom sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor bör bedöma om den följer konkurrensreglerna på följande sätt:

Image

3.   VILLKOR FÖR TILLÄMPNING AV UNDANTAGET

| (51) | Det undantag som införts genom artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning omfattas av ett antal villkor som avser följande:






  a) | Erkännande som producentorganisation/sammanslutning av producentorganisationer. |
| --- | --- | --- |

(51)

Det undantag som införts genom artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning omfattas av ett antal villkor som avser följande:

a)

Erkännande som producentorganisation/sammanslutning av producentorganisationer.

| b) | Målen för producentorganisationen. |
| --- | --- |

b)

Målen för producentorganisationen.

| c) | Ett test om betydande effektivisering. |
| --- | --- |

c)

Ett test om betydande effektivisering.

| d) | Relationerna mellan producentorganisationen och dess medlemmar. |
| --- | --- |

d)

Relationerna mellan producentorganisationen och dess medlemmar.

| e) | Ett tak för de produktkvantiteter som omfattas av avtalsförhandlingar |
| --- | --- |

e)

Ett tak för de produktkvantiteter som omfattas av avtalsförhandlingar

| f) | Anmälningsskyldigheter. |
| --- | --- |

f)

Anmälningsskyldigheter.

| (52) | I detta avsnitt analyseras vart och ett av dessa villkor. |
| --- | --- |

(52)

I detta avsnitt analyseras vart och ett av dessa villkor.

3.1   Erkännande som producentorganisation/sammanslutning av producentorganisationer

| (53) | En producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer måste erkännas formellt av de behöriga nationella myndigheterna i enlighet med artikel 152.1 och artikel 156.1 i förordningen om en samlad marknadsordning (40) för att kunna omfattas av undantaget. En producentorganisation kan vara en juridisk enhet eller en del av en sådan. |
| --- | --- |

(53)

En producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer måste erkännas formellt av de behöriga nationella myndigheterna i enlighet med artikel 152.1 och artikel 156.1 i förordningen om en samlad marknadsordning (40) för att kunna omfattas av undantaget. En producentorganisation kan vara en juridisk enhet eller en del av en sådan.

| (54) | Om en medlemsstat inte erkänner producentorganisationer och/eller sammanslutningar av producentorganisationer kommer producenter i den medlemsstaten inte kunna dra nytta av undantaget. De kan dock fortfarande bedöma sina verksamheter enligt det allmänna undantaget i artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning, enligt gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal och enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(54)

Om en medlemsstat inte erkänner producentorganisationer och/eller sammanslutningar av producentorganisationer kommer producenter i den medlemsstaten inte kunna dra nytta av undantaget. De kan dock fortfarande bedöma sina verksamheter enligt det allmänna undantaget i artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning, enligt gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal och enligt artikel 101.3 i EUF-fördraget.

| (55) | En producentorganisation kan vara medlem av en annan producentorganisation (en sekundär producentorganisation), som saluför den produktion som levereras av de producentorganisationer som är dess medlemmar. Den berörda medlemsstaten avgör om sådana sekundära producentorganisationer erkänns som producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer. Med tanke på att undantaget gäller såväl producentorganisationer som sammanslutningar av producentorganisationer kan den sekundära producentorganisationen i båda fallen omfattas av undantaget. |
| --- | --- |

(55)

En producentorganisation kan vara medlem av en annan producentorganisation (en sekundär producentorganisation), som saluför den produktion som levereras av de producentorganisationer som är dess medlemmar. Den berörda medlemsstaten avgör om sådana sekundära producentorganisationer erkänns som producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer. Med tanke på att undantaget gäller såväl producentorganisationer som sammanslutningar av producentorganisationer kan den sekundära producentorganisationen i båda fallen omfattas av undantaget.

| (56) | Medlemmar i en producentorganisation, bortsett från producenter, kan även vara enheter som inte är producenter av de berörda jordbruksprodukterna. Producentorganisationer som har icke-producerande medlemmar måste uppfylla alla villkor för bildande av producentorganisationer och upprättande av stadgar för dessa, även när det gäller beslutsfattande och demokratisk kontroll enligt artiklarna 152, 153 och 154 i förordningen om en samlad marknadsordning. Med förbehåll för dessa villkor betraktas vid tillämpningen av undantaget de kvantiteter som en icke-producerande medlem tillhandahåller producentorganisationen på samma sätt som de produkter som tillhandahålls av en producerande medlem av producentorganisationen. Vid beräkningen av volymer för uppfyllande av kriterierna i testet om betydande effektivisering behöver man inte heller skilja mellan produkter som tillhandahålls av producerande medlemmar och produkter som tillhandahålls av icke-producerande medlemmar. |
| --- | --- |

(56)

Medlemmar i en producentorganisation, bortsett från producenter, kan även vara enheter som inte är producenter av de berörda jordbruksprodukterna. Producentorganisationer som har icke-producerande medlemmar måste uppfylla alla villkor för bildande av producentorganisationer och upprättande av stadgar för dessa, även när det gäller beslutsfattande och demokratisk kontroll enligt artiklarna 152, 153 och 154 i förordningen om en samlad marknadsordning. Med förbehåll för dessa villkor betraktas vid tillämpningen av undantaget de kvantiteter som en icke-producerande medlem tillhandahåller producentorganisationen på samma sätt som de produkter som tillhandahålls av en producerande medlem av producentorganisationen. Vid beräkningen av volymer för uppfyllande av kriterierna i testet om betydande effektivisering behöver man inte heller skilja mellan produkter som tillhandahålls av producerande medlemmar och produkter som tillhandahålls av icke-producerande medlemmar.

3.2   Producentorganisationers mål och upphandling av produkter från icke-medlemmar

| (57) | En producentorganisation måste, för att kunna omfattas av undantaget, sträva efter att uppnå minst ett av följande mål:






  a) | Koncentrera utbudet. |
| --- | --- | --- |

(57)

En producentorganisation måste, för att kunna omfattas av undantaget, sträva efter att uppnå minst ett av följande mål:

a)

Koncentrera utbudet.

| b) | Släppa ut medlemmarnas produkter på marknaden (41). |
| --- | --- |

b)

Släppa ut medlemmarnas produkter på marknaden (41).

| c) | Optimera produktionskostnaderna (42). |
| --- | --- |

c)

Optimera produktionskostnaderna (42).

| (58) | Undantaget kräver dock dessutom att en producentorganisation faktiskt koncentrerar utbudet och släpper ut sina medlemmars produkter på marknaden vad gäller volymen av de produkter som omfattas av avtalsförhandlingar (43). Därför är strävan efter målet att optimera produktionskostnaderna (punkt c ovan) inte tillräckligt för att en producentorganisation ska omfattas av undantaget, om den inte samtidigt uppnår de övriga två målen om koncentration av utbudet och utsläppandet på marknaden av sina medlemmars produkter. |
| --- | --- |

(58)

Undantaget kräver dock dessutom att en producentorganisation faktiskt koncentrerar utbudet och släpper ut sina medlemmars produkter på marknaden vad gäller volymen av de produkter som omfattas av avtalsförhandlingar (43). Därför är strävan efter målet att optimera produktionskostnaderna (punkt c ovan) inte tillräckligt för att en producentorganisation ska omfattas av undantaget, om den inte samtidigt uppnår de övriga två målen om koncentration av utbudet och utsläppandet på marknaden av sina medlemmars produkter.

| (59) | Målet om utsläppande på marknaden avser de produkter som produceras av producentorganisationens medlemmar. Detta utesluter inte att en producentorganisation, som en kompletterande verksamhet, i avtalsförhandlingar även kan inkludera produkter som producentorganisationen köpt separat. Detta överensstämmer med målet för producentorganisationen om att koncentrera utbudet. Möjligheten att inkludera produkter som köpts separat från icke-medlemmar (44) skulle göra det möjligt för producentorganisationer att i vissa situationer nå ut till större kunder som kräver större volymer än vad medlemmarna kan erbjuda vid en viss tidpunkt. Denna möjlighet skulle också göra det möjligt för producentorganisationen att ersätta produktion från medlemmar som uteblivit vid vissa tidpunkter, t.ex. på grund av ogynnsamma väderförhållanden, för att på så sätt undvika risken att producentorganisationen förlorar en kund. |
| --- | --- |

(59)

Målet om utsläppande på marknaden avser de produkter som produceras av producentorganisationens medlemmar. Detta utesluter inte att en producentorganisation, som en kompletterande verksamhet, i avtalsförhandlingar även kan inkludera produkter som producentorganisationen köpt separat. Detta överensstämmer med målet för producentorganisationen om att koncentrera utbudet. Möjligheten att inkludera produkter som köpts separat från icke-medlemmar (44) skulle göra det möjligt för producentorganisationer att i vissa situationer nå ut till större kunder som kräver större volymer än vad medlemmarna kan erbjuda vid en viss tidpunkt. Denna möjlighet skulle också göra det möjligt för producentorganisationen att ersätta produktion från medlemmar som uteblivit vid vissa tidpunkter, t.ex. på grund av ogynnsamma väderförhållanden, för att på så sätt undvika risken att producentorganisationen förlorar en kund.

| (60) | Undantaget omfattar både producentorganisationens medlemmars och icke-medlemmars produkter, och kan gälla hela deras produktion eller en del av denna, så länge de tröskelvärden och villkor som anges i undantaget iakttas. |
| --- | --- |

(60)

Undantaget omfattar både producentorganisationens medlemmars och icke-medlemmars produkter, och kan gälla hela deras produktion eller en del av denna, så länge de tröskelvärden och villkor som anges i undantaget iakttas.

| (61) | Att köpa produkter från icke-medlemmar (dvs. på marknaden) kan dock inte bli en producentorganisations huvudsakliga verksamhet inom ramen för undantaget: Enligt undantaget bör en producentorganisation först och främst syfta till att släppa ut sina medlemmars produkter på marknaden. Av omtanke om målen för undantaget bör inköp av produkter från icke-medlemmar förbli av underordnad betydelse. Inköp av produkter från icke-medlemmar förblir av underordnad betydelse om andelen produkter som en producentorganisation köper från icke-medlemmar under normala förhållanden utgör högst 25 % av den produktion som omfattas av avtalsförhandlingar under ett år. Det kan dock finnas exceptionella situationer (som avser t.ex. väderförhållanden, sjukdomar) där det kan vara motiverat att överskrida denna nivå under en given period av 12 månader utan att den underordnade karaktären av denna verksamhet äventyras. |
| --- | --- |

(61)

Att köpa produkter från icke-medlemmar (dvs. på marknaden) kan dock inte bli en producentorganisations huvudsakliga verksamhet inom ramen för undantaget: Enligt undantaget bör en producentorganisation först och främst syfta till att släppa ut sina medlemmars produkter på marknaden. Av omtanke om målen för undantaget bör inköp av produkter från icke-medlemmar förbli av underordnad betydelse. Inköp av produkter från icke-medlemmar förblir av underordnad betydelse om andelen produkter som en producentorganisation köper från icke-medlemmar under normala förhållanden utgör högst 25 % av den produktion som omfattas av avtalsförhandlingar under ett år. Det kan dock finnas exceptionella situationer (som avser t.ex. väderförhållanden, sjukdomar) där det kan vara motiverat att överskrida denna nivå under en given period av 12 månader utan att den underordnade karaktären av denna verksamhet äventyras.

| (62) | Naturkatastrofer och andra situationer som kan likställas därmed som leder till att produktionen kan minska under en lång period måste bedömas från fall till fall. Under förutsättning att producentorganisationen utan dröjsmål vidtar de åtgärder som krävs för att återställa den situation som rådde före force majeure-händelsen och de övriga kraven i undantaget uppfylls, bör producentorganisationen i en sådan situation inte upphöra att omfattas av undantaget under den aktuella tidsperioden och kan täcka sina behov för saluföring genom att upphandla produkter från icke-medlemmar under en rimlig återhämtningsperiod. |
| --- | --- |

(62)

Naturkatastrofer och andra situationer som kan likställas därmed som leder till att produktionen kan minska under en lång period måste bedömas från fall till fall. Under förutsättning att producentorganisationen utan dröjsmål vidtar de åtgärder som krävs för att återställa den situation som rådde före force majeure-händelsen och de övriga kraven i undantaget uppfylls, bör producentorganisationen i en sådan situation inte upphöra att omfattas av undantaget under den aktuella tidsperioden och kan täcka sina behov för saluföring genom att upphandla produkter från icke-medlemmar under en rimlig återhämtningsperiod.

| (63) | Alla de villkor för undantaget som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning ska vara uppfyllda även med avseende på kvantiteter som köps in från icke-medlemmar. Framför allt ska dessa volymer ingå i de volymer som omfattas av avtalsförhandlingarna för att säkerställa att tröskelvärdena på 15 % av den sammanlagda nationella produktionen för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor och på 20 % av den relevanta marknaden som gäller inom olivoljesektorn inte överskrids. |
| --- | --- |

(63)

Alla de villkor för undantaget som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning ska vara uppfyllda även med avseende på kvantiteter som köps in från icke-medlemmar. Framför allt ska dessa volymer ingå i de volymer som omfattas av avtalsförhandlingarna för att säkerställa att tröskelvärdena på 15 % av den sammanlagda nationella produktionen för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor och på 20 % av den relevanta marknaden som gäller inom olivoljesektorn inte överskrids.

| (64) | Exempel på när en producentorganisation för sina medlemmars räkning tillämpar undantaget på avtalsförhandlingar när det gäller produkter från producenter som inte är medlemmar:













  Situation | : | Femton små kornproducenter bildade en producentorganisation för att uppnå tillräckliga stora produktionsvolymer för att kunna förhandla om ett leveransavtal med ett stort regionalt stärkelseproducerande företag. Producenterna levererar hela sin produktion till producentorganisationen. April och maj var mycket torra månader i en del av den berörda regionen och de berörda producenternas skörd minskade med 25 %. I augusti skulle producentorganisationen således inte kunna leverera de överenskomna volymerna till det stärkelseproducerande företaget i fråga. För att undvika att förlora det stärkelseproducerande företaget som kund köper producentorganisationen upp de kornvolymer som fattas på marknaden från en producent som inte är medlem av producentorganisationen. Den volym som köpts från icke-medlemmen utgjorde 17 % av den volym som skulle levereras till det stärkelseproducerande företaget på grundval av de avtal som ingåtts av producentorganisationen. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | De produkter som tillhandahålls av icke-medlemmar i producentorganisationen utgör mindre än 25 % av de produkter som omfattas av de avtalsförhandlingar som producentorganisationen för med det stärkelseproducerande företaget. Den totala volym som omfattas av avtalsförhandlingarna i fråga, inklusive de volymer som härrör från en icke-medlem, utgör 2,2 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion, vilket innebär att tröskelvärdet på 15 % av den sammanlagda nationella produktionen på området jordbruksgrödor respekteras. Eftersom alla övriga villkor i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning också är uppfyllda, kan producentorganisationens avtalsförhandlingar totalt sett omfattas av undantaget. |

(64)

Exempel på när en producentorganisation för sina medlemmars räkning tillämpar undantaget på avtalsförhandlingar när det gäller produkter från producenter som inte är medlemmar:

Situation

:

Femton små kornproducenter bildade en producentorganisation för att uppnå tillräckliga stora produktionsvolymer för att kunna förhandla om ett leveransavtal med ett stort regionalt stärkelseproducerande företag. Producenterna levererar hela sin produktion till producentorganisationen. April och maj var mycket torra månader i en del av den berörda regionen och de berörda producenternas skörd minskade med 25 %. I augusti skulle producentorganisationen således inte kunna leverera de överenskomna volymerna till det stärkelseproducerande företaget i fråga. För att undvika att förlora det stärkelseproducerande företaget som kund köper producentorganisationen upp de kornvolymer som fattas på marknaden från en producent som inte är medlem av producentorganisationen. Den volym som köpts från icke-medlemmen utgjorde 17 % av den volym som skulle levereras till det stärkelseproducerande företaget på grundval av de avtal som ingåtts av producentorganisationen.

Analys

:

De produkter som tillhandahålls av icke-medlemmar i producentorganisationen utgör mindre än 25 % av de produkter som omfattas av de avtalsförhandlingar som producentorganisationen för med det stärkelseproducerande företaget. Den totala volym som omfattas av avtalsförhandlingarna i fråga, inklusive de volymer som härrör från en icke-medlem, utgör 2,2 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion, vilket innebär att tröskelvärdet på 15 % av den sammanlagda nationella produktionen på området jordbruksgrödor respekteras. Eftersom alla övriga villkor i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning också är uppfyllda, kan producentorganisationens avtalsförhandlingar totalt sett omfattas av undantaget.

3.3   Testet om betydande effektivisering

| (65) | I artiklarna 169, 170 och 171 föreskrivs för de tre sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor att ”[e]n producentorganisation uppfyller målen i denna punkt om arbetet med att nå dessa mål leder till integrering av verksamheten och en sådan integrering sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering

   (45), så att producentorganisationens verksamhet totalt bidrar till uppnåendet av målen i artikel 39 i EUF-fördraget
  .” |
| --- | --- |

(65)

I artiklarna 169, 170 och 171 föreskrivs för de tre sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor att ”[e]n producentorganisation uppfyller målen i denna punkt om arbetet med att nå dessa mål leder till integrering av verksamheten och en sådan integrering sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering

   (45), så att producentorganisationens verksamhet totalt bidrar till uppnåendet av målen i artikel 39 i EUF-fördraget
  .”

| (66) | Undantaget kräver således att en producentorganisation som förhandlar om avtal 1) integrerar verksamheten och 2) att denna verksamhet sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

(66)

Undantaget kräver således att en producentorganisation som förhandlar om avtal 1) integrerar verksamheten och 2) att denna verksamhet sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| (67) | Avtalsförhandlingar och annan gemensam verksamhet som bedrivs av producenter kan ha olika konsekvenser för uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

(67)

Avtalsförhandlingar och annan gemensam verksamhet som bedrivs av producenter kan ha olika konsekvenser för uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| (68) | Avtal mellan jordbruksproducenter om att gemensamt utföra vissa verksamheter kan leda till effektivitetsvinster och därmed ekonomiska fördelar, särskilt om de kombinerar verksamheter, kunnande eller tillgångar som ett sätt att dela risker, spara kostnader, öka investeringar, samla know-how, förbättra produktkvalitet och produktutbud samt lansera innovationer snabbare. Sådan verksamhet kan bidra till uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, eventuellt leda till exempel till produktivitetsökningar (t.ex. på grund av tillgång till bättre producerande teknik t.ex. genom gemensam upphandling), ökade intäkter för producenterna (t.ex. tack vare kvalitetsförbättringar genom bättre produktions- eller lagringsanläggningar som förvärvats gemensamt) eller till bättre försörjningstrygghet (t.ex. på grund av bättre lagrings- eller distributionssystem som anskaffats eller som anordnats gemensamt). |
| --- | --- |

(68)

Avtal mellan jordbruksproducenter om att gemensamt utföra vissa verksamheter kan leda till effektivitetsvinster och därmed ekonomiska fördelar, särskilt om de kombinerar verksamheter, kunnande eller tillgångar som ett sätt att dela risker, spara kostnader, öka investeringar, samla know-how, förbättra produktkvalitet och produktutbud samt lansera innovationer snabbare. Sådan verksamhet kan bidra till uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, eventuellt leda till exempel till produktivitetsökningar (t.ex. på grund av tillgång till bättre producerande teknik t.ex. genom gemensam upphandling), ökade intäkter för producenterna (t.ex. tack vare kvalitetsförbättringar genom bättre produktions- eller lagringsanläggningar som förvärvats gemensamt) eller till bättre försörjningstrygghet (t.ex. på grund av bättre lagrings- eller distributionssystem som anskaffats eller som anordnats gemensamt).

| (69) | Avtal mellan jordbruksproducenter om att föra avtalsförhandlingar kan dock begränsa konkurrensen och slutligen äventyra uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta kan vara fallet till exempel om producenter ingår ett avtal som fastställer priser, begränsar produktionen eller delar upp marknader. Sådana avtal kan visserligen öka producenternas intäkter men kan samtidigt äventyra uppfyllandet av andra mål för den gemensamma jordbrukspolitiken, t.ex. om de leder till orimliga priser för konsumenten (på grund av prishöjningar), problem med försörjningen (på grund av begränsningar av utbudet) eller till minskad produktivitet (eftersom den minskade konkurrensen mellan producenterna kan minska incitamentet att öka produktiviteten). |
| --- | --- |

(69)

Avtal mellan jordbruksproducenter om att föra avtalsförhandlingar kan dock begränsa konkurrensen och slutligen äventyra uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta kan vara fallet till exempel om producenter ingår ett avtal som fastställer priser, begränsar produktionen eller delar upp marknader. Sådana avtal kan visserligen öka producenternas intäkter men kan samtidigt äventyra uppfyllandet av andra mål för den gemensamma jordbrukspolitiken, t.ex. om de leder till orimliga priser för konsumenten (på grund av prishöjningar), problem med försörjningen (på grund av begränsningar av utbudet) eller till minskad produktivitet (eftersom den minskade konkurrensen mellan producenterna kan minska incitamentet att öka produktiviteten).

| (70) | I situationer där försäljningsrelaterade verksamheter som utövas av en producentorganisation som bedriver avtalsförhandlingar på sina medlemmars vägnar hindrar uppnåendet av vissa mål för den gemensamma jordbrukspolitiken, kan skapandet av betydande effektivisering uppväga dessa effekter och säkerställa att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kräver således att






  a) | producentorganisationen integrerar verksamheten, |
| --- | --- | --- |

(70)

I situationer där försäljningsrelaterade verksamheter som utövas av en producentorganisation som bedriver avtalsförhandlingar på sina medlemmars vägnar hindrar uppnåendet av vissa mål för den gemensamma jordbrukspolitiken, kan skapandet av betydande effektivisering uppväga dessa effekter och säkerställa att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kräver således att

a)

producentorganisationen integrerar verksamheten,

| b) | att denna verksamhet sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

b)

att denna verksamhet sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| (71) | Endast om producentorganisationen klarar detta test (nedan kallat testet om betydande effektivisering) kan den omfattas av undantaget. |
| --- | --- |

(71)

Endast om producentorganisationen klarar detta test (nedan kallat testet om betydande effektivisering) kan den omfattas av undantaget.

| (72) | Testet om betydande effektivisering kräver följande:






  a) | Att det fastställs vilka verksamheter som integrerats av producentorganisationen, dvs. som producentorganisationen utför på sina medlemmars vägnar. En producentorganisation kan genomföra integreringen antingen genom att utföra verksamheterna direkt eller genom att lägga ut dessa verksamheter till tredje man. En producentorganisation kan lägga ut vissa verksamheter till tredje man och fortfarande ta hänsyn till dessa verksamheter för att säkerställa överensstämmelse med testet om betydande effektivisering (t.ex. transporttjänster från utomstående transportföretag) (46). |
| --- | --- | --- |

(72)

Testet om betydande effektivisering kräver följande:

a)

Att det fastställs vilka verksamheter som integrerats av producentorganisationen, dvs. som producentorganisationen utför på sina medlemmars vägnar. En producentorganisation kan genomföra integreringen antingen genom att utföra verksamheterna direkt eller genom att lägga ut dessa verksamheter till tredje man. En producentorganisation kan lägga ut vissa verksamheter till tredje man och fortfarande ta hänsyn till dessa verksamheter för att säkerställa överensstämmelse med testet om betydande effektivisering (t.ex. transporttjänster från utomstående transportföretag) (46).

| b) | Att det konstateras att dessa verksamheter sannolikt kommer att ge upphov till effektivisering. Detta avser verksamheternas art (dvs. om verksamheten är av den arten att den sannolikt ger upphov till effektivisering). Det kan även avse producentorganisationens utvecklingsgrad (producentorganisationen kan ha åtagit sig att investera i sådana verksamheter, men det kan ta tid innan investeringen förverkligas samtidigt som producentorganisationen redan förhandlar om avtal på medlemmarnas vägnar). |
| --- | --- |

b)

Att det konstateras att dessa verksamheter sannolikt kommer att ge upphov till effektivisering. Detta avser verksamheternas art (dvs. om verksamheten är av den arten att den sannolikt ger upphov till effektivisering). Det kan även avse producentorganisationens utvecklingsgrad (producentorganisationen kan ha åtagit sig att investera i sådana verksamheter, men det kan ta tid innan investeringen förverkligas samtidigt som producentorganisationen redan förhandlar om avtal på medlemmarnas vägnar).

| c) | Att det konstateras att dessa effektiviseringar sannolikt kommer att vara tillräckligt betydande så att producentorganisationen (genom all sin verksamhet) bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (47). |
| --- | --- |

c)

Att det konstateras att dessa effektiviseringar sannolikt kommer att vara tillräckligt betydande så att producentorganisationen (genom all sin verksamhet) bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (47).

| (73) | Såsom beskrivs ovan i punkt 55 kan en producentorganisation vara medlem i en annan producentorganisation (en så kallad sekundär producentorganisation) som säljer den första producentorganisationens produktion. Den sekundära producentorganisationens avtalsförhandlingar kan omfattas av undantaget om denna iakttar de villkor för tillämpning av undantaget som förtecknas i punkt 51. Vid bedömningen av om producentorganisationen i synnerhet klarar testet om betydande effektivisering, kan den primära producentorganisationens effektivitetsfrämjande verksamhet (t.ex. insamling och transport av produkter) beaktas för redovisning av effektivitetsvinster för den sekundära producentorganisationen/sammanslutningen av producentorganisationer inom ramen för undantaget. |
| --- | --- |

(73)

Såsom beskrivs ovan i punkt 55 kan en producentorganisation vara medlem i en annan producentorganisation (en så kallad sekundär producentorganisation) som säljer den första producentorganisationens produktion. Den sekundära producentorganisationens avtalsförhandlingar kan omfattas av undantaget om denna iakttar de villkor för tillämpning av undantaget som förtecknas i punkt 51. Vid bedömningen av om producentorganisationen i synnerhet klarar testet om betydande effektivisering, kan den primära producentorganisationens effektivitetsfrämjande verksamhet (t.ex. insamling och transport av produkter) beaktas för redovisning av effektivitetsvinster för den sekundära producentorganisationen/sammanslutningen av producentorganisationer inom ramen för undantaget.

| (74) | En producentorganisation kan bedöma om den klarar testet om betydande effektivisering genom en förenklad metod som EU:s lagstiftare tillhandahåller. Om producentorganisationen inte uppfyller villkoren för den förenklade metoden kan den – under vissa omständigheter – använda en alternativ metod för att bedöma om den klarar testet om betydande effektivisering. |
| --- | --- |

(74)

En producentorganisation kan bedöma om den klarar testet om betydande effektivisering genom en förenklad metod som EU:s lagstiftare tillhandahåller. Om producentorganisationen inte uppfyller villkoren för den förenklade metoden kan den – under vissa omständigheter – använda en alternativ metod för att bedöma om den klarar testet om betydande effektivisering.

3.3.1   Den förenklade metoden

| (75) | Punkt 1 tredje stycket i var och en av artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskriver en metod för att bedöma efterlevnaden av testet om betydande effektivisering (den så kallade förenklade metoden). Enligt undantaget (48) kan testkraven uppfyllas om






  a) | producentorganisationen bedriver minst en av de potentiellt effektivitetsfrämjande verksamheter som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (49), och |
| --- | --- | --- |

(75)

Punkt 1 tredje stycket i var och en av artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskriver en metod för att bedöma efterlevnaden av testet om betydande effektivisering (den så kallade förenklade metoden). Enligt undantaget (48) kan testkraven uppfyllas om

a)

producentorganisationen bedriver minst en av de potentiellt effektivitetsfrämjande verksamheter som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning (49), och

| b) | dessa verksamheter är betydande när det gäller volymen av den berörda produkten och produktionskostnaderna och utsläppandet av produkten på marknaden. Om dessa verksamheter är tillräckligt betydande antas att de sannolikt ger upphov till betydande effektivisering. Sådana effektiviseringar kan anses kompensera för eventuella störningar i uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken som avtalsförhandlingar orsakar. Som en följd av detta kan den verksamhet som producentorganisationen bedriver totalt sett antas bidra till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

b)

dessa verksamheter är betydande när det gäller volymen av den berörda produkten och produktionskostnaderna och utsläppandet av produkten på marknaden. Om dessa verksamheter är tillräckligt betydande antas att de sannolikt ger upphov till betydande effektivisering. Sådana effektiviseringar kan anses kompensera för eventuella störningar i uppfyllandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken som avtalsförhandlingar orsakar. Som en följd av detta kan den verksamhet som producentorganisationen bedriver totalt sett antas bidra till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| (76) | Det finns ett antal situationer där denna förenklade metod inte kan tillämpas. För det första är det inte uteslutet att andra verksamheter än de som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning leder till effektiviseringar, och att i det enskilda fallet dessa verksamheter ger upphov till sådana betydande effektiviseringar att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. En sådan situation omfattas inte av den förenklade metoden och skulle kräva en analys från fall till fall enligt punkterna 82–86 enligt den alternativa metoden. |
| --- | --- |

(76)

Det finns ett antal situationer där denna förenklade metod inte kan tillämpas. För det första är det inte uteslutet att andra verksamheter än de som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning leder till effektiviseringar, och att i det enskilda fallet dessa verksamheter ger upphov till sådana betydande effektiviseringar att producentorganisationens verksamhet totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. En sådan situation omfattas inte av den förenklade metoden och skulle kräva en analys från fall till fall enligt punkterna 82–86 enligt den alternativa metoden.

| (77) | För det andra gäller den förenklade metoden inte situationer där producentorganisationen har åtagit sig att investera i effektivitetsfrämjande verksamhet, men där det tar tid innan investeringen förverkligas helt. En sådan situation omfattas inte av den förenklade metoden (som bygger på det arbete som producentorganisationen redan utfört) och skulle kräva en analys från fall till fall enligt punkterna 82–86 enligt den alternativa metoden. |
| --- | --- |

(77)

För det andra gäller den förenklade metoden inte situationer där producentorganisationen har åtagit sig att investera i effektivitetsfrämjande verksamhet, men där det tar tid innan investeringen förverkligas helt. En sådan situation omfattas inte av den förenklade metoden (som bygger på det arbete som producentorganisationen redan utfört) och skulle kräva en analys från fall till fall enligt punkterna 82–86 enligt den alternativa metoden.

| (78) | Den förenklade metoden kräver att man identifierar verksamheter bland dem som förtecknas i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning och bedömer hur betydande de volymer och kostnader som omfattas av denna verksamhet är. Följande fyra rutor beskriver för var och en av de tre sektorerna situationer där sådan verksamhet representerar betydande volymer av den berörda produkten och betydande kostnader för produktion och utsläppande av produkten på marknaden för att producentorganisationen ska kunna dra nytta av undantaget. Detta kan uppnås genom en verksamhet eller genom en kombination av flera verksamheter där ingen av de verksamheter som anges i undantaget självständigt sannolikt skulle ge upphov till betydande effektivisering. Varje situation måste analyseras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet för att säkra att dessa verksamheter genererar kostnader och omfattar volymer som är tillräckliga för att ge upphov till betydande effektivisering. Följande exempel är inte en uttömmande förteckning över alla situationer där den förenklade metoden är tillämplig.






  OLIVOLJESEKTORN


  Tillämpning av testet om betydande effektivisering

  Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.
  i.   
  Gemensam bearbetning










  1. | Gemensam bearbetning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när producentorganisationen bearbetar mer än hälften av den olivvolym som skördas av dess medlemmar för att producera olivolja i en olivoljefabrik. Att etablera en olivoljefabrik kräver stora investeringar. Bearbetning av oliver till olivolja omfattar i regel flera faser, bl.a. följande: rengöring av oliverna, pressning av oliverna samt olivoljefiltrering och andra processer. I denna situation, där mer än hälften av den olivolja som en producentorganisation saluför produceras via den gemensamma bearbetning som producentorganisationen bedriver, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att generera betydande effektivisering jämfört med en situation där enskilda medlemmar på egen hand försöker bearbeta sina oliver, och därför skulle den uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- | --- |

(78)

Den förenklade metoden kräver att man identifierar verksamheter bland dem som förtecknas i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning och bedömer hur betydande de volymer och kostnader som omfattas av denna verksamhet är. Följande fyra rutor beskriver för var och en av de tre sektorerna situationer där sådan verksamhet representerar betydande volymer av den berörda produkten och betydande kostnader för produktion och utsläppande av produkten på marknaden för att producentorganisationen ska kunna dra nytta av undantaget. Detta kan uppnås genom en verksamhet eller genom en kombination av flera verksamheter där ingen av de verksamheter som anges i undantaget självständigt sannolikt skulle ge upphov till betydande effektivisering. Varje situation måste analyseras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet för att säkra att dessa verksamheter genererar kostnader och omfattar volymer som är tillräckliga för att ge upphov till betydande effektivisering. Följande exempel är inte en uttömmande förteckning över alla situationer där den förenklade metoden är tillämplig.

OLIVOLJESEKTORN

Tillämpning av testet om betydande effektivisering

Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.

i.   
  Gemensam bearbetning

1.

Gemensam bearbetning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när producentorganisationen bearbetar mer än hälften av den olivvolym som skördas av dess medlemmar för att producera olivolja i en olivoljefabrik. Att etablera en olivoljefabrik kräver stora investeringar. Bearbetning av oliver till olivolja omfattar i regel flera faser, bl.a. följande: rengöring av oliverna, pressning av oliverna samt olivoljefiltrering och andra processer. I denna situation, där mer än hälften av den olivolja som en producentorganisation saluför produceras via den gemensamma bearbetning som producentorganisationen bedriver, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att generera betydande effektivisering jämfört med en situation där enskilda medlemmar på egen hand försöker bearbeta sina oliver, och därför skulle den uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

ii.   
  Gemensam förpackning, märkning eller marknadsföring

| 2. | Gemensam förpackning/tappning och märkning av olivolja ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när en producentorganisation bedriver dessa verksamheter med avseende på mer än hälften av den olivolja som saluförs i en olivoljefabrik. Gemensam förpackning eller tappning och märkning kräver i regel stora investeringar i förvärv av den teknik och de maskiner som behövs. I denna situation, där den gemensamma förpackning eller tappning och märkning som en producentorganisation bedriver omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen bedriver, är det sannolikt att producentorganisationen genererar betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

2.

Gemensam förpackning/tappning och märkning av olivolja ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när en producentorganisation bedriver dessa verksamheter med avseende på mer än hälften av den olivolja som saluförs i en olivoljefabrik. Gemensam förpackning eller tappning och märkning kräver i regel stora investeringar i förvärv av den teknik och de maskiner som behövs. I denna situation, där den gemensamma förpackning eller tappning och märkning som en producentorganisation bedriver omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen bedriver, är det sannolikt att producentorganisationen genererar betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 3. | Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den t.ex. skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av de produktionsmetoder som har använts (t.ex. för att framställa ekologisk olivolja) eller andra faktorer. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen omfattar alla volymer som saluförs av producentorganisationen. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av olivoljekonsumtion, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producenter och/eller producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation. |
| --- | --- |

3.

Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den t.ex. skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av de produktionsmetoder som har använts (t.ex. för att framställa ekologisk olivolja) eller andra faktorer. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen omfattar alla volymer som saluförs av producentorganisationen. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av olivoljekonsumtion, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producenter och/eller producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation.

iii.   
  Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll

| 4. | Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på de produkter som produceras av dess medlemmar, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard, t.ex. om producentorganisationen och dess medlemmar har till syfte att uppfylla köparnas krav. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Därvid tillhandahåller producentorganisationen producenterna tjänster på fältet, t.ex. rådgivning om förbättrade metoder för spridning av växtskyddsmedel, andra kemikalier och gödselmedel, om användning av bättre produktionsteknik, hjälp med produktionsproblem på gården, frågor som rör reglering och inspektion som hjälper producenten att uppnå en kvalitetsprodukt. För det andra utför producentorganisationen också tester (egna eller utlagda på entreprenad) för att kontrollera kvaliteten på olivoljan (laboratorietester av surhetsgraden och förekomsten av bekämpningsmedel, testning av organoleptiska egenskaper osv.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessa tester utförs antingen för att visa för oberoende certifierare/registeransvariga att produkter uppfyller de krav som föreskrivs i lag eller standarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dess/deras krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter blir betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. Resultat i en sådan situation är att producentorganisationen sannolikt genererar betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

4.

Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på de produkter som produceras av dess medlemmar, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard, t.ex. om producentorganisationen och dess medlemmar har till syfte att uppfylla köparnas krav. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Därvid tillhandahåller producentorganisationen producenterna tjänster på fältet, t.ex. rådgivning om förbättrade metoder för spridning av växtskyddsmedel, andra kemikalier och gödselmedel, om användning av bättre produktionsteknik, hjälp med produktionsproblem på gården, frågor som rör reglering och inspektion som hjälper producenten att uppnå en kvalitetsprodukt. För det andra utför producentorganisationen också tester (egna eller utlagda på entreprenad) för att kontrollera kvaliteten på olivoljan (laboratorietester av surhetsgraden och förekomsten av bekämpningsmedel, testning av organoleptiska egenskaper osv.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessa tester utförs antingen för att visa för oberoende certifierare/registeransvariga att produkter uppfyller de krav som föreskrivs i lag eller standarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dess/deras krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter blir betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. Resultat i en sådan situation är att producentorganisationen sannolikt genererar betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

iv.   
  Gemensam distribution

Gemensam distribution kan omfatta följande verksamheter: gemensam transport, inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform.

| 5. | Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen ordnar med transporttjänster från olivodlingarna till bearbetningsanläggningen (pressanläggningen) för mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen, eller om producentorganisationen ordnar med transporttjänster från flera pressanläggningar till en förpacknings-/tappnings- och märkningsanläggning för mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. Transportkostnaderna utgör en betydande del av kostnaderna för att producera och släppa ut produkten på marknaden. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt. Detta innebär att producentorganisationen sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

5.

Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen ordnar med transporttjänster från olivodlingarna till bearbetningsanläggningen (pressanläggningen) för mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen, eller om producentorganisationen ordnar med transporttjänster från flera pressanläggningar till en förpacknings-/tappnings- och märkningsanläggning för mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. Transportkostnaderna utgör en betydande del av kostnaderna för att producera och släppa ut produkten på marknaden. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt. Detta innebär att producentorganisationen sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 6. | Inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform Kommissionen känner inte till några situationer där ett distributionscentrum, en försäljningsinfrastruktur och/eller en försäljningsplattform på nätet i sig skulle ge upphov till tillräckligt betydande effektivisering för att uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering inom olivoljesektorn. Om de kombineras med andra verksamheter, som t.ex. transport eller kvalitetskontroll, och kostnaderna för dessa verksamheter tillsammans är betydande, kan de dock ge upphov till betydande effektivisering om de volymer som omfattas är mer än hälften av de produkter som saluförs av producentorganisationen. Till följd av detta är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. Producentorganisationen skulle till exempel kunna inrätta ett gemensamt distributionscentrum, anordna gemensam transport av produktionen och en försäljningsplattform på nätet. Om de volymer som omfattas av dessa verksamheter är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, är kostnaderna för att inrätta och organisera dessa verksamheter betydande och det är sannolikt att verksamheterna tillsammans ger upphov till betydande effektivisering och att producentorganisationen därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

6.

Inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform Kommissionen känner inte till några situationer där ett distributionscentrum, en försäljningsinfrastruktur och/eller en försäljningsplattform på nätet i sig skulle ge upphov till tillräckligt betydande effektivisering för att uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering inom olivoljesektorn. Om de kombineras med andra verksamheter, som t.ex. transport eller kvalitetskontroll, och kostnaderna för dessa verksamheter tillsammans är betydande, kan de dock ge upphov till betydande effektivisering om de volymer som omfattas är mer än hälften av de produkter som saluförs av producentorganisationen. Till följd av detta är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. Producentorganisationen skulle till exempel kunna inrätta ett gemensamt distributionscentrum, anordna gemensam transport av produktionen och en försäljningsplattform på nätet. Om de volymer som omfattas av dessa verksamheter är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, är kostnaderna för att inrätta och organisera dessa verksamheter betydande och det är sannolikt att verksamheterna tillsammans ger upphov till betydande effektivisering och att producentorganisationen därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

v.   
  Gemensam användning av utrustning eller lagringsanläggningar

| 7. | Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i stora jordbruksmaskiner (t.ex. slåttermaskiner, spridare för växtskyddsmedel, gödselmedel och bekämpningsmedel) och säkerställer korrekt användning och underhåll av dem. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustningen (ny eller begagnad) för framställning av olivolja. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för investering i utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande om stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den samägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den olivoljevolym som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

7.

Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i stora jordbruksmaskiner (t.ex. slåttermaskiner, spridare för växtskyddsmedel, gödselmedel och bekämpningsmedel) och säkerställer korrekt användning och underhåll av dem. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustningen (ny eller begagnad) för framställning av olivolja. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för investering i utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande om stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den samägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den olivoljevolym som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 8. | Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningarna och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen bär andra investeringskostnader i lagerkapacitet genom att uppgradera anläggningarna. Investeringar i lagerkapacitet medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande om stora delar av producentorganisationens olivoljevolymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att ge upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra produkten utan att omedelbart leverera den till en tredje part, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att sälja sina produkter när priset är mer fördelaktigt och inte nödvändigtvis vid skördetidpunkten, då utbudet är störst. Det skulle också kunna avhjälpa de obalanser i utbudet som uppstår på grund av att olika stora volymer oliver skördas under olika år. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

8.

Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningarna och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen bär andra investeringskostnader i lagerkapacitet genom att uppgradera anläggningarna. Investeringar i lagerkapacitet medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande om stora delar av producentorganisationens olivoljevolymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att ge upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra produkten utan att omedelbart leverera den till en tredje part, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att sälja sina produkter när priset är mer fördelaktigt och inte nödvändigtvis vid skördetidpunkten, då utbudet är störst. Det skulle också kunna avhjälpa de obalanser i utbudet som uppstår på grund av att olika stora volymer oliver skördas under olika år. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

vi.   
  Gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av olivolja

Såvitt kommissionen känner till förefaller det som att gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av olivolja vanligen äger rum tillsammans med gemensam bearbetning, som i sig sannolikt ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden, om den omfattar mer än hälften av den olivolja som saluförs av producentorganisationen (se led i ovan om gemensam bearbetning).

vii.   
  Gemensam upphandling av insatsvaror

| 9. | Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Dessutom kan producentorganisationen genom att köpa dessa insatsvaror för sin räkning garantera säker lagring och/eller leverans av dessa produkter. När en producentorganisation upphandlar gödselmedel, växtskyddsmedel, bekämpningsmedel eller energi (bränsle, elektricitet) för sina medlemmars räkning utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (50). Om en producentorganisation upphandlar en volym av dessa insatsvaror som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda olivoljan är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, ekonomisk eller teknisk rådgivning och tjänster som rör växtskydd, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen. Därför är det inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget. |
| --- | --- |

9.

Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Dessutom kan producentorganisationen genom att köpa dessa insatsvaror för sin räkning garantera säker lagring och/eller leverans av dessa produkter. När en producentorganisation upphandlar gödselmedel, växtskyddsmedel, bekämpningsmedel eller energi (bränsle, elektricitet) för sina medlemmars räkning utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (50). Om en producentorganisation upphandlar en volym av dessa insatsvaror som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda olivoljan är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, ekonomisk eller teknisk rådgivning och tjänster som rör växtskydd, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen. Därför är det inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget.

viii.   
  Kombinationer av verksamheter

| 10. | Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer. |
| --- | --- |

10.

Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer.

| NÖT- OCH KALVKÖTTSSEKTORN


  Tillämpning av testet om betydande effektivisering

  Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.
  i.   
  Gemensam distribution



  Gemensam distribution kan omfatta följande verksamheter: gemensam transport, inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform.








  1. | Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen anordnar transporttjänster från produktionsställena till köparen eller till bearbetningsanläggningen för mer än hälften av de djur som saluförs av producentorganisationen. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

NÖT- OCH KALVKÖTTSSEKTORN

Tillämpning av testet om betydande effektivisering

Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.

i.   
  Gemensam distribution

Gemensam distribution kan omfatta följande verksamheter: gemensam transport, inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform.

1.

Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen anordnar transporttjänster från produktionsställena till köparen eller till bearbetningsanläggningen för mer än hälften av de djur som saluförs av producentorganisationen. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 2. | Anordnandet av en försäljningsplattform ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen utvecklar en fysisk marknad eller auktionsplattform för försäljning av boskap. I en sådan situation investerar producentorganisationen i anläggningar för djurhållning och tillåter handel med boskap. Detta kräver betydande investeringskostnader och medför betydande driftskostnader. För att uppfylla villkoren i den förenklade metoden skulle verksamheten behöva omfatta stora volymer och regelbunden handel. Detta skulle uppnås om försäljningsplattformen utgjorde den främsta försäljningskanalen för sina medlemmar, dvs. om producentorganisationen säljer mer än hälften av sina medlemmars boskap (mätt i volym). Det är troligt att detta garanterar stordriftsfördelar för försäljningen av boskap genom att det ger producenterna möjlighet att nå ut till fler köpare och att nå ut till dem snabbare än på egen hand. Det kan också minska transaktionskostnaderna för säljare och köpare. I en sådan situation är det därför sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle uppnå individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

2.

Anordnandet av en försäljningsplattform ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen utvecklar en fysisk marknad eller auktionsplattform för försäljning av boskap. I en sådan situation investerar producentorganisationen i anläggningar för djurhållning och tillåter handel med boskap. Detta kräver betydande investeringskostnader och medför betydande driftskostnader. För att uppfylla villkoren i den förenklade metoden skulle verksamheten behöva omfatta stora volymer och regelbunden handel. Detta skulle uppnås om försäljningsplattformen utgjorde den främsta försäljningskanalen för sina medlemmar, dvs. om producentorganisationen säljer mer än hälften av sina medlemmars boskap (mätt i volym). Det är troligt att detta garanterar stordriftsfördelar för försäljningen av boskap genom att det ger producenterna möjlighet att nå ut till fler köpare och att nå ut till dem snabbare än på egen hand. Det kan också minska transaktionskostnaderna för säljare och köpare. I en sådan situation är det därför sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle uppnå individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 3. | Inrättandet av ett distributionscentrum ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i en distributionsanläggning, t.ex. en uppsamlingsplats för kalvar för att omgruppera kalvarna efter vissa kriterier, och ser till att den används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i distributionscentret genom att köpa eller planera och uppföra anläggningen. Producentorganisationen står även för andra investeringskostnader genom att uppgradera anläggningen. De inledande investeringarna och övriga investeringar medför betydande kostnader om de avser stora volymer. Kostnaderna för att driva anläggningen är också betydande om stora delar av producentorganisationens volymer distribueras via den. Om distributionsverksamheten omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Detta garanterar stordriftsfördelar för försäljningen av boskap genom att det ger producenterna möjlighet att nå ut till fler köpare och att nå ut till dem snabbare än om de distribuerar boskapen själva. Det kan också minska transaktionskostnaderna för säljare och köpare. I en sådan situation är det därför sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle uppnå individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

3.

Inrättandet av ett distributionscentrum ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i en distributionsanläggning, t.ex. en uppsamlingsplats för kalvar för att omgruppera kalvarna efter vissa kriterier, och ser till att den används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i distributionscentret genom att köpa eller planera och uppföra anläggningen. Producentorganisationen står även för andra investeringskostnader genom att uppgradera anläggningen. De inledande investeringarna och övriga investeringar medför betydande kostnader om de avser stora volymer. Kostnaderna för att driva anläggningen är också betydande om stora delar av producentorganisationens volymer distribueras via den. Om distributionsverksamheten omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Detta garanterar stordriftsfördelar för försäljningen av boskap genom att det ger producenterna möjlighet att nå ut till fler köpare och att nå ut till dem snabbare än om de distribuerar boskapen själva. Det kan också minska transaktionskostnaderna för säljare och köpare. I en sådan situation är det därför sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle uppnå individuellt, och producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

ii.   
  Gemensam marknadsföring

| 4. | Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den till exempel skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av ras, foder, produktionssystem eller ursprungsort eller andra faktorer. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen är en av flera verksamheter som bedrivs för att genomföra denna strategi. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. Kostnaderna för en sådan samordnad strategi för att följa specifikationerna är betydande både för producentorganisationen och dess medlemmar när den omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av nötköttskonsumtion, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation. |
| --- | --- |

4.

Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den till exempel skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av ras, foder, produktionssystem eller ursprungsort eller andra faktorer. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen är en av flera verksamheter som bedrivs för att genomföra denna strategi. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. Kostnaderna för en sådan samordnad strategi för att följa specifikationerna är betydande både för producentorganisationen och dess medlemmar när den omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av nötköttskonsumtion, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation.

iii.   
  Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll

| 5. | Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på dess medlemmars boskap, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard som köparna kräver. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Producentorganisationen tillhandahåller därvid tjänster såsom rådgivning om ras, bättre foder, tillämpning av bättre teknik för uppfödning av boskap, hjälp med produktionsproblem på gården och frågor som rör reglering och inspektion för att producenten ska uppnå en kvalitetsprodukt. För det andra tillhandahåller producentorganisationen veterinärtjänster (egna eller utlagda på entreprenad) för att säkerställa produktens sundhet och säkerhet (vaccinering och andra förebyggande åtgärder, övervakning av sjukdomar, reproduktion m.m.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessutom utför producentorganisationen tester, antingen för att visa för oberoende certifierare/kontrollörer att produkterna uppfyller de säkerhetskrav som föreskrivs i lag eller de krav som föreskrivs i kvalitetsstandarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dennes/deras ytterligare krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter är betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. Detta innebär att producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

5.

Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på dess medlemmars boskap, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard som köparna kräver. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Producentorganisationen tillhandahåller därvid tjänster såsom rådgivning om ras, bättre foder, tillämpning av bättre teknik för uppfödning av boskap, hjälp med produktionsproblem på gården och frågor som rör reglering och inspektion för att producenten ska uppnå en kvalitetsprodukt. För det andra tillhandahåller producentorganisationen veterinärtjänster (egna eller utlagda på entreprenad) för att säkerställa produktens sundhet och säkerhet (vaccinering och andra förebyggande åtgärder, övervakning av sjukdomar, reproduktion m.m.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessutom utför producentorganisationen tester, antingen för att visa för oberoende certifierare/kontrollörer att produkterna uppfyller de säkerhetskrav som föreskrivs i lag eller de krav som föreskrivs i kvalitetsstandarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dennes/deras ytterligare krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter är betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. Detta innebär att producentorganisationen skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

iv.   
  Gemensam användning av utrustning eller lagringsanläggningar

| 6. | Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i betydande utrustning (t.ex. maskiner för foderproduktion såsom slåttermaskiner och kvarnar) och ser till att de används och underhålls korrekt. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustning (ny eller begagnad) för produktion av boskapen. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande när stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den gemensamt ägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den boskapsvolym som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

6.

Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i betydande utrustning (t.ex. maskiner för foderproduktion såsom slåttermaskiner och kvarnar) och ser till att de används och underhålls korrekt. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustning (ny eller begagnad) för produktion av boskapen. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande när stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den gemensamt ägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den boskapsvolym som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 7. | Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningar (t.ex. för foder) och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen står för andra investeringar i lagerutrymmen genom att den uppgraderar anläggningarna. De inledande investeringarna och andra investeringar i lagerutrymmen medför betydande kostnader om de avser stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande när stora delar av producentorganisationens volymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra foder utan att omedelbart leverera den till medlemmarna i producentorganisationen, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att få foder vid behov utan dröjsmål. Dessutom kan producentorganisationen köpa in större mängder foder när priset är intressant och lagra detta foder tills det används av medlemmarna. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

7.

Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningar (t.ex. för foder) och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen står för andra investeringar i lagerutrymmen genom att den uppgraderar anläggningarna. De inledande investeringarna och andra investeringar i lagerutrymmen medför betydande kostnader om de avser stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande när stora delar av producentorganisationens volymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra foder utan att omedelbart leverera den till medlemmarna i producentorganisationen, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att få foder vid behov utan dröjsmål. Dessutom kan producentorganisationen köpa in större mängder foder när priset är intressant och lagra detta foder tills det används av medlemmarna. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

v.   
  Gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av levande boskap

| 8. | Gemensam avfallshantering ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen säkerställer utlagring, lagring och återanvändning av avfall på ett hållbart sätt (för energi och för biogasproduktion, för gödselmedel osv.) för avfall som produceras av mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen. Mot denna bakgrund kan producentorganisationen sköta avfallshanteringen mer effektivt än vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större avfallsvolymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och därför skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

8.

Gemensam avfallshantering ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen säkerställer utlagring, lagring och återanvändning av avfall på ett hållbart sätt (för energi och för biogasproduktion, för gödselmedel osv.) för avfall som produceras av mer än hälften av den boskap som saluförs av producentorganisationen. Mot denna bakgrund kan producentorganisationen sköta avfallshanteringen mer effektivt än vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större avfallsvolymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och därför skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

vi.   
  Gemensam upphandling av insatsvaror

| 9. | Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Dessutom kan producentorganisationen genom att köpa dessa insatsvaror för egen räkning garantera säker lagring och/eller leverans av dessa produkter till sina medlemmar. När en producentorganisation för sina medlemmars räkning upphandlar foder, inköpta djur eller andra insatsvaror såsom bränsle eller elektricitet utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (51). Om en producentorganisation upphandlar en volym som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda boskapen är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, genetisk rådgivning, veterinärtjänster och inseminationstjänster, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen för att uppfylla villkoren i den förenklade metoden och det är därför inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget. |
| --- | --- |

9.

Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Dessutom kan producentorganisationen genom att köpa dessa insatsvaror för egen räkning garantera säker lagring och/eller leverans av dessa produkter till sina medlemmar. När en producentorganisation för sina medlemmars räkning upphandlar foder, inköpta djur eller andra insatsvaror såsom bränsle eller elektricitet utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (51). Om en producentorganisation upphandlar en volym som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda boskapen är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, genetisk rådgivning, veterinärtjänster och inseminationstjänster, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen för att uppfylla villkoren i den förenklade metoden och det är därför inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget.

vii.   
  Kombinationer av verksamheter

| 10. | Kombinationer av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den boskap som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer. |
| --- | --- |

10.

Kombinationer av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den boskap som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer.

| SEKTORN FÖR JORDBRUKSGRÖDOR


  Tillämpning av testet om betydande effektivisering

  Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.
  i.   
  Gemensam distribution



  Gemensam distribution kan omfatta följande verksamheter: gemensam transport, inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform.








  1. | Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen anordnar transporttjänster (väg- eller järnvägstransport eller sjötransport) från produktionsställena till köparens lagrings- eller bearbetningsanläggning för mer än hälften av de skördevolymer som saluförs av producentorganisationen. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och därför skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

SEKTORN FÖR JORDBRUKSGRÖDOR

Tillämpning av testet om betydande effektivisering

Exempel på situationer där gemensamma verksamheter som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.

i.   
  Gemensam distribution

Gemensam distribution kan omfatta följande verksamheter: gemensam transport, inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform.

1.

Gemensam transport ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen anordnar transporttjänster (väg- eller järnvägstransport eller sjötransport) från produktionsställena till köparens lagrings- eller bearbetningsanläggning för mer än hälften av de skördevolymer som saluförs av producentorganisationen. Med hänsyn till detta kan producentorganisationen bedriva sin transportverksamhet mer effektivt jämfört med vad dess medlemmar skulle kunna individuellt. Producentorganisationen kan exempelvis uppnå stordriftsfördelar genom att transportera större volymer, konsolidera antalet transporter samt minska lossnings- och hanteringskostnaderna. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen uppnår betydande kostnadsminskningar och ger upphov till betydande effektivisering jämfört med vad medlemmarna skulle ha uppnått individuellt, och därför skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 2. | Inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform. Kommissionen känner inte till några situationer där ett distributionscentrum, en försäljningsinfrastruktur och/eller en försäljningsplattform på nätet i sig skulle ge upphov till tillräckligt betydande effektivisering för att uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering inom sektorn för jordbruksgrödor. Om de kombineras med andra verksamheter, som t.ex. transport eller kvalitetskontroll, är dock kostnaderna för dessa verksamheter tillsammans betydande och de kan då ge upphov till betydande effektivisering om de volymer som omfattas är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. Till följd av detta är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. Producentorganisationen skulle till exempel kunna inrätta ett gemensamt distributionscentrum, anordna gemensam transport av produktionen och en försäljningsplattform på nätet. Om de volymer som omfattas är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, är kostnaderna för att inrätta och organisera dessa verksamheter betydande och det är sannolikt att verksamheterna tillsammans ger upphov till betydande effektivisering och att producentorganisationen därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

2.

Inrättande av ett distributionscentrum eller en säljinfrastruktur, och/eller anordnande av en försäljningsplattform. Kommissionen känner inte till några situationer där ett distributionscentrum, en försäljningsinfrastruktur och/eller en försäljningsplattform på nätet i sig skulle ge upphov till tillräckligt betydande effektivisering för att uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering inom sektorn för jordbruksgrödor. Om de kombineras med andra verksamheter, som t.ex. transport eller kvalitetskontroll, är dock kostnaderna för dessa verksamheter tillsammans betydande och de kan då ge upphov till betydande effektivisering om de volymer som omfattas är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. Till följd av detta är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. Producentorganisationen skulle till exempel kunna inrätta ett gemensamt distributionscentrum, anordna gemensam transport av produktionen och en försäljningsplattform på nätet. Om de volymer som omfattas är mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, är kostnaderna för att inrätta och organisera dessa verksamheter betydande och det är sannolikt att verksamheterna tillsammans ger upphov till betydande effektivisering och att producentorganisationen därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

ii.   
  Gemensam marknadsföring

| 3. | Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den till exempel skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av proteinhalt, det utsäde som används, användningen av gödningsmedel, grödans vattenhalt och storlek vid leverans eller ursprungsort eller andra faktorer. Till exempel inom rapssektorn kan marknadsföringen omfatta teknisk information för foderransoner. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen är en av flera verksamheter som bedrivs för att genomföra denna strategi. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: Detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. Kostnaderna för en sådan samordnad strategi för att följa specifikationerna är betydande både för producentorganisationen och dess medlemmar när den omfattar minst mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av jordbruksgrödor, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation. |
| --- | --- |

3.

Gemensam marknadsföring ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om en producentorganisation utvecklar och saluför en produkt med mervärde. En produkt har mervärde om den till exempel skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper som uppfyller särskilda krav från kunder. Producentorganisationen kan differentiera sin produkt på grundval av proteinhalt, det utsäde som används, användningen av gödningsmedel, grödans vattenhalt och storlek vid leverans eller ursprungsort eller andra faktorer. Till exempel inom rapssektorn kan marknadsföringen omfatta teknisk information för foderransoner. I detta sammanhang utgör den gemensamma marknadsföringen saluföringsdelen av en integrerad strategi för att sälja en sådan produkt med mervärde, och den gemensamma marknadsföringen är en av flera verksamheter som bedrivs för att genomföra denna strategi. Producentorganisationen fastställer och säkerställer överensstämmelse med produktspecifikationerna: Detta omfattar bland annat utarbetande av en lämplig uppsättning specifikationer, planering av produktionsprocessen och kvalitetskontroll när det gäller sådana specifikationer, införskaffande av insatsvaror som behövs för att följa specifikationerna etc. Kostnaderna för en sådan samordnad strategi för att följa specifikationerna är betydande både för producentorganisationen och dess medlemmar när den omfattar minst mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Sektorsspecifik gemensam säljfrämjande verksamhet, som t.ex. allmänt främjande av jordbruksgrödor, är inte relevant för undantaget eftersom det inte är en verksamhet som utförs av en enda producentorganisation utan en verksamhet som samordnas mellan producentorganisationer inom samma sektor som syftar till att gynna hela sektorn och inte endast en producentorganisation.

iii.   
  Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll

| 4. | Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på de produkter som produceras av dess medlemmar, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard som köparna kräver. Ett exempel är när man gemensamt torkar och blandar grödor för att uppnå den kvalitetsstandard som en köpare efterfrågar. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Producentorganisationen tillhandahåller därvid tjänster såsom rådgivning om förbättrade metoder för användning av kemikalier och gödselmedel, användning av bättre teknik, t.ex. kupning, gödsling, inplantering, skadedjursbekämpning etc., och/eller hjälp med produktionsproblem på gården och frågor som rör reglering och inspektion för att producenten ska åstadkomma en kvalitetsprodukt. Vidare utför producentorganisationen också tester (egna eller utlagda på entreprenad) för att kontrollera kvaliteten på skörden (protein, vattenhalt, utsädets storlek, orenheter m.m.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessa tester utförs antingen för att visa för oberoende certifierare/kontrollörer att produkterna uppfyller de krav som föreskrivs i lag eller standarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dennes/deras krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter blir betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den volym jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

4.

Gemensamt anordnande av kvalitetskontroll ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet när en producentorganisation garanterar genomgående hög kvalitet på de produkter som produceras av dess medlemmar, antingen därför att det krävs enligt förordning eller i en etablerad standard som köparna kräver. Ett exempel är när man gemensamt torkar och blandar grödor för att uppnå den kvalitetsstandard som en köpare efterfrågar. Producentorganisationen bidrar till att uppnå kvalitet i första hand, genom rådgivning och stöd när det gäller produktionsprocesser. Producentorganisationen tillhandahåller därvid tjänster såsom rådgivning om förbättrade metoder för användning av kemikalier och gödselmedel, användning av bättre teknik, t.ex. kupning, gödsling, inplantering, skadedjursbekämpning etc., och/eller hjälp med produktionsproblem på gården och frågor som rör reglering och inspektion för att producenten ska åstadkomma en kvalitetsprodukt. Vidare utför producentorganisationen också tester (egna eller utlagda på entreprenad) för att kontrollera kvaliteten på skörden (protein, vattenhalt, utsädets storlek, orenheter m.m.) som produceras av dess medlemmar och som producentorganisationen kommer att saluföra. Dessa tester utförs antingen för att visa för oberoende certifierare/kontrollörer att produkterna uppfyller de krav som föreskrivs i lag eller standarder och/eller för att visa för köparen eller köparna att produkterna uppfyller dennes/deras krav. Kostnaderna för alla dessa verksamheter blir betydande om verksamheterna omfattar mer än hälften av den volym jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering, eftersom det skulle vara betydligt mer kostsamt för en enskild medlem att uppnå samma resultat på egen hand. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

iv.   
  Gemensam användning av utrustning eller lagringsanläggningar

| 5. | Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i stora jordbruksmaskiner (t.ex. en slåttermaskin eller en tork) och säkerställer att de används och underhålls korrekt. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustningen (ny eller begagnad) för produktion av jordbruksgrödor och/eller hantering av skörden. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för investering i utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande om stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den samägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den volym jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

5.

Gemensam användning av utrustning ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet exempelvis om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i stora jordbruksmaskiner (t.ex. en slåttermaskin eller en tork) och säkerställer att de används och underhålls korrekt. I ett sådant fall bär producentorganisationen inledningsvis investeringskostnaderna genom att köpa in utrustningen (ny eller begagnad) för produktion av jordbruksgrödor och/eller hantering av skörden. Efteråt har producentorganisationen andra kostnader för underhåll och för att säkerställa korrekt användning av utrustningen (t.ex. utbildning). De ursprungliga investerings- och övriga kostnaderna för investering i utrustning medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. I detta sammanhang är kostnaderna för att använda utrustningen betydande om stora delar av de volymer som saluförs av producentorganisationen produceras med hjälp av den samägda utrustningen. Därför ger producentorganisationen sannolikt upphov till betydande effektivisering, om utrustningen används till att producera mer än hälften av den volym jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen. Ny utrustning eller nya maskiner krävs ofta för att öka produktiviteten och säkerställa att produkten uppfyller marknadskraven. Vissa producenter har dock inte råd med ny utrustning på grund av de stora investeringar som krävs, och därför kan gemensam användning av utrustning spara kostnader för medlemmarna och öka deras produktivitet. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| 6. | Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningarna för att uppfylla hälsokrav och branschkrav och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen bär andra investeringskostnader i lagerkapacitet genom att uppgradera anläggningarna. Investeringar i lagerkapacitet medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande om stora delar av producentorganisationens volymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av de grödor som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att ge upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra produkten utan att omedelbart leverera den till en tredje part, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att sälja sina produkter när priset är mer fördelaktigt och inte nödvändigtvis vid skördetidpunkten, då utbudet är störst. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- | --- |

6.

Gemensam användning av lager ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om producentorganisationen gör de nödvändiga investeringarna i lageranläggningarna för att uppfylla hälsokrav och branschkrav och ser till att de används och underhålls korrekt. Producentorganisationen bär de inledande investeringskostnaderna i lagerkapacitet genom att köpa eller planera och uppföra anläggningarna. Producentorganisationen bär andra investeringskostnader i lagerkapacitet genom att uppgradera anläggningarna. Investeringar i lagerkapacitet medför betydande kostnader om det rör sig om stora volymer. Kostnaderna för att använda lageranläggningarna är också betydande om stora delar av producentorganisationens volymer lagras i dem. Om lagringsverksamheten omfattar mer än hälften av de grödor som saluförs av producentorganisationen och därmed är volymmässigt betydande, är det sannolikt att producentorganisationen kommer att ge upphov till betydande effektivisering. Om producentorganisationen tillhandahåller lageranläggningar kan det medföra lägre kostnader jämfört med en situation där medlemmarna måste investera i lagerutrymmen individuellt. Möjligheten att lagra produkten utan att omedelbart leverera den till en tredje part, eventuellt för en längre period och eventuellt i större kvantiteter, gör det möjligt för producentorganisationens medlemmar att sälja sina produkter när priset är mer fördelaktigt och inte nödvändigtvis vid skördetidpunkten, då utbudet är störst. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

v.   
  Gemensam upphandling av insatsvaror

| 7. | Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Förutom att producentorganisationen köper in dessa insatsvaror för egen räkning kan den garantera lämplig lagring och/eller leverans av dessa produkter. När en producentorganisation upphandlar gödselmedel, bekämpningsmedel eller energi (bränsle, elektricitet) för sina medlemmars räkning utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (52). Om en producentorganisation upphandlar en volym som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda grödan är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, finansiella tjänster, ekonomisk och teknisk rådgivning, provning och skördeplanering, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen. Därför är det inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget. |
| --- | --- |

7.

Gemensam upphandling av insatsvaror ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan exempelvis vara fallet om upphandlingen görs för betydande volymer, eftersom producentorganisationen då kan få betydande rabatter, bättre leveransvillkor och/eller kreditvillkor jämfört med vad en enskild producent skulle kunna få. Förutom att producentorganisationen köper in dessa insatsvaror för egen räkning kan den garantera lämplig lagring och/eller leverans av dessa produkter. När en producentorganisation upphandlar gödselmedel, bekämpningsmedel eller energi (bränsle, elektricitet) för sina medlemmars räkning utgör dessa insatsvaror betydande kostnader (52). Om en producentorganisation upphandlar en volym som motsvarar vad som krävs för att producera mer än hälften av den gemensamt saluförda grödan är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. I en sådan situation skulle producentorganisationen uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

Upphandling av andra typer av insatsvaror, som t.ex. it-stöd, finansiella tjänster, ekonomisk och teknisk rådgivning, provning och skördeplanering, utgör i sig normalt inte betydande kostnader för producentorganisationen. Därför är det inte sannolikt att producentorganisationen kommer att skapa den betydande effektivisering som krävs för att kunna omfattas av undantaget.

vi.   
  Kombinationer av verksamheter

| 8. | Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av de jordbruksgrödor som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer. |
| --- | --- |

8.

Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av de jordbruksgrödor som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Se rutan Kombinationer av verksamheter nedan för fler detaljer.

| Kombinationer av verksamheter


  Exempel på situationer där kombinerade verksamheter som förtecknas i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.
  De effektivitetsfrämjande verksamheter som beskrivs ovan konstateras i många fall skapa betydande effektivisering om de omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen. Om en producentorganisation bedriver två eller flera effektivitetsfrämjande verksamheter som var och en omfattar volymer som är mindre än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, kan summan/kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de olika verksamheterna vara tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.
  De olika effektivitetsfrämjande verksamheterna kan omfatta samma volymer (dvs. överlappande verksamheter) eller separata volymer.
  Om en effektivitetsfrämjande verksamhet omfattar en mycket låg andel av de volymer som producentorganisationen saluför (t.ex. 10 eller 15 %), är det osannolikt att den kommer att bidra till att skapa betydande effektivisering eftersom den på egen hand skapar begränsad effektivisering och det är inte sannolikt att den i kombination med en annan verksamhet kommer att leda till någon betydande effektivitetshöjning av producentorganisationens verksamhet. Det är därför inte sannolikt att en producentorganisation skapar betydande effektivisering genom att bedriva en ytterligare effektivitetsfrämjande verksamhet som omfattar en mycket låg andel av de saluförda volymerna. Med andra ord är det osannolikt att en producentorganisation uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering genom att bedriva en ytterligare effektivitetsfrämjande verksamhet som omfattar en mycket låg andel av de saluförda volymerna.
  Med hänsyn till att stordriftsfördelar inte är linjära är det också så att den effektivisering som uppnås genom en verksamhet med en given volym är större än två gånger den effektivisering som uppnås med två verksamheter som omfattar halva volymen. Motsvarande är den effektivisering som uppnås med två verksamheter som omfattar halva volymen också större än tre gånger den effektivisering som uppnås med tre verksamheter som omfattar en tredjedel av volymen. Följaktligen kan en producentorganisation uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering genom att kombinera effektivitetsfrämjande verksamheter om den totala volym som omfattas av en sådan kombination av verksamheter (summan av volymerna som omfattas av de olika verksamheterna) är större än volymen för en enskild verksamhet och om denna totala volym ökar varje gång en verksamhet läggs till.
  Om det är fråga om två effektivitetsfrämjande verksamheter är det troligt att kombinationen av de två verksamheterna kommer att ge upphov till betydande effektivisering om summan av de volymer som omfattas av de två verksamheterna är större än 70 % av de volymer som producentorganisationen saluför. I så fall omfattar ingen verksamhet mindre än 20 % av volymen (annars skulle producentorganisationen uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering med den andra verksamheten som bedöms enskilt, dvs. det skulle inte vara nödvändigt att kombinera den med en annan verksamhet). Om åtminstone en verksamhet omfattar en större volym är 35 % är summan och/eller kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de två verksamheterna sannolikt tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.
  Om det är fråga om tre effektivitetsfrämjande verksamheter är det troligt att kombinationen av de tre verksamheterna kommer att ge upphov till betydande effektivisering om summan av de volymer som omfattas av de tre verksamheterna överstiger 100 % av de volymer som producentorganisationen saluför. I så fall omfattar ingen verksamhet mindre än 20 % av volymen (annars skulle producentorganisationen uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering med en av de två andra verksamheterna eller med de två andra verksamheterna tillsammans). Det kan förekomma en rad kombinationer av tre verksamheter (till exempel två verksamheter som omfattar en volym av omkring 40 % vardera som kombineras med en tredje verksamhet med en volym av omkring 20 %, eller tre verksamheter som omfattar volymer omkring 33 % vardera). Kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de tre verksamheterna är sannolikt tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.
  Varje verksamhet som i sig själv inte är tillräcklig för att ge upphov till betydande effektivisering (t.ex. upphandling av it-tjänster, allmän främjande verksamhet) ger med mycket stor osannolikhet upphov till betydande effektivisering när den kombineras, och det är därmed mycket osannolikt att denna verksamhet kan bidra till att skapa betydande effektivisering när verksamheter kombineras.
  i.   
  Kombination av två verksamheter med överlappande volymer:


  Detta kan till exempel vara fallet när producentorganisationen använder utrustning för att blanda spannmål med olika egenskaper enligt kundernas krav och lagrar spannmålet för detta syfte. Dessa två integrerade verksamheter gör det möjligt för producentorganisationen att tillgodose kunder som efterfrågar spannmål med särskilda egenskaper (t.ex. bagerier), som den enskilda jordbrukaren antingen inte skulle kunna tillgodose alls eller inte till den kvalitet, i den volym, inom den tid eller till det pris som efterfrågas. Om dessa två verksamheter, tagna tillsammans, omfattar mer än 70 % av volymen av de jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen, har de potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där de enskilda producenterna försöker tillgodose efterfrågan på särskilda spannmålsblandningar och kan även ge producentorganisationen möjlighet att erbjuda sådana blandningar när enskilda medlemmar inte kan göra det på egen hand. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  ii.   
  Kombination av två verksamheter utan överlappande volymer:


  Detta kan till exempel vara fallet om producentorganisationen på marknaden upphandlar delar av det foder som behövs för sina medlemmars boskapsuppfödning och medlemmarna gemensamt använder utrustning som köpts in gemensamt för produktion av en annan del av det foder som behövs för medlemmarnas boskapsuppfödning. Om dessa två verksamheter, tagna tillsammans, omfattar det foder som krävs för mer än 70 % av den boskapsvolym som saluförs av producentorganisationen, har de potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där fodret köps in på marknaden av enskilda foderproducenter eller produceras med maskiner som dessa har köpt in var för sig. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.
  iii.   
  Kombination av tre verksamheter med överlappande volymer:


  Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när en producentorganisation kombinerar verksamheter som är knutna till försäljning av olivolja på flaska. Om en producentorganisation bedriver gemensam lagring av olivolja, gemensam tappning på flaska och märkning samt driver ett gemensamt distributionsnät är dessa tre verksamheter ett integrerat system för produktion av olivolja på flaska som medför betydande investeringskostnader. Om mängden olivolja som går genom detta integrerade system omfattar minst en tredjedel av den mängd olivolja som saluförs av producentorganisationen, har dessa verksamheter, tagna tillsammans, potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där dessa verksamheter utförs av enskilda olivoljeproducenter. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden. |
| --- |

Kombinationer av verksamheter

Exempel på situationer där kombinerade verksamheter som förtecknas i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning sannolikt kommer att ge upphov till betydande effektivisering inom ramen för den förenklade metoden.

De effektivitetsfrämjande verksamheter som beskrivs ovan konstateras i många fall skapa betydande effektivisering om de omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen. Om en producentorganisation bedriver två eller flera effektivitetsfrämjande verksamheter som var och en omfattar volymer som är mindre än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför, kan summan/kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de olika verksamheterna vara tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.

De olika effektivitetsfrämjande verksamheterna kan omfatta samma volymer (dvs. överlappande verksamheter) eller separata volymer.

Om en effektivitetsfrämjande verksamhet omfattar en mycket låg andel av de volymer som producentorganisationen saluför (t.ex. 10 eller 15 %), är det osannolikt att den kommer att bidra till att skapa betydande effektivisering eftersom den på egen hand skapar begränsad effektivisering och det är inte sannolikt att den i kombination med en annan verksamhet kommer att leda till någon betydande effektivitetshöjning av producentorganisationens verksamhet. Det är därför inte sannolikt att en producentorganisation skapar betydande effektivisering genom att bedriva en ytterligare effektivitetsfrämjande verksamhet som omfattar en mycket låg andel av de saluförda volymerna. Med andra ord är det osannolikt att en producentorganisation uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering genom att bedriva en ytterligare effektivitetsfrämjande verksamhet som omfattar en mycket låg andel av de saluförda volymerna.

Med hänsyn till att stordriftsfördelar inte är linjära är det också så att den effektivisering som uppnås genom en verksamhet med en given volym är större än två gånger den effektivisering som uppnås med två verksamheter som omfattar halva volymen. Motsvarande är den effektivisering som uppnås med två verksamheter som omfattar halva volymen också större än tre gånger den effektivisering som uppnås med tre verksamheter som omfattar en tredjedel av volymen. Följaktligen kan en producentorganisation uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering genom att kombinera effektivitetsfrämjande verksamheter om den totala volym som omfattas av en sådan kombination av verksamheter (summan av volymerna som omfattas av de olika verksamheterna) är större än volymen för en enskild verksamhet och om denna totala volym ökar varje gång en verksamhet läggs till.

Om det är fråga om två effektivitetsfrämjande verksamheter är det troligt att kombinationen av de två verksamheterna kommer att ge upphov till betydande effektivisering om summan av de volymer som omfattas av de två verksamheterna är större än 70 % av de volymer som producentorganisationen saluför. I så fall omfattar ingen verksamhet mindre än 20 % av volymen (annars skulle producentorganisationen uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering med den andra verksamheten som bedöms enskilt, dvs. det skulle inte vara nödvändigt att kombinera den med en annan verksamhet). Om åtminstone en verksamhet omfattar en större volym är 35 % är summan och/eller kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de två verksamheterna sannolikt tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.

Om det är fråga om tre effektivitetsfrämjande verksamheter är det troligt att kombinationen av de tre verksamheterna kommer att ge upphov till betydande effektivisering om summan av de volymer som omfattas av de tre verksamheterna överstiger 100 % av de volymer som producentorganisationen saluför. I så fall omfattar ingen verksamhet mindre än 20 % av volymen (annars skulle producentorganisationen uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering med en av de två andra verksamheterna eller med de två andra verksamheterna tillsammans). Det kan förekomma en rad kombinationer av tre verksamheter (till exempel två verksamheter som omfattar en volym av omkring 40 % vardera som kombineras med en tredje verksamhet med en volym av omkring 20 %, eller tre verksamheter som omfattar volymer omkring 33 % vardera). Kombinationen av de effektiviseringar som skapas genom de tre verksamheterna är sannolikt tillräckligt betydande för att producentorganisationen ska uppfylla kriterierna i testet om betydande effektivisering.

Varje verksamhet som i sig själv inte är tillräcklig för att ge upphov till betydande effektivisering (t.ex. upphandling av it-tjänster, allmän främjande verksamhet) ger med mycket stor osannolikhet upphov till betydande effektivisering när den kombineras, och det är därmed mycket osannolikt att denna verksamhet kan bidra till att skapa betydande effektivisering när verksamheter kombineras.

i.   
  Kombination av två verksamheter med överlappande volymer:

Detta kan till exempel vara fallet när producentorganisationen använder utrustning för att blanda spannmål med olika egenskaper enligt kundernas krav och lagrar spannmålet för detta syfte. Dessa två integrerade verksamheter gör det möjligt för producentorganisationen att tillgodose kunder som efterfrågar spannmål med särskilda egenskaper (t.ex. bagerier), som den enskilda jordbrukaren antingen inte skulle kunna tillgodose alls eller inte till den kvalitet, i den volym, inom den tid eller till det pris som efterfrågas. Om dessa två verksamheter, tagna tillsammans, omfattar mer än 70 % av volymen av de jordbruksgrödor som saluförs av producentorganisationen, har de potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där de enskilda producenterna försöker tillgodose efterfrågan på särskilda spannmålsblandningar och kan även ge producentorganisationen möjlighet att erbjuda sådana blandningar när enskilda medlemmar inte kan göra det på egen hand. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

ii.   
  Kombination av två verksamheter utan överlappande volymer:

Detta kan till exempel vara fallet om producentorganisationen på marknaden upphandlar delar av det foder som behövs för sina medlemmars boskapsuppfödning och medlemmarna gemensamt använder utrustning som köpts in gemensamt för produktion av en annan del av det foder som behövs för medlemmarnas boskapsuppfödning. Om dessa två verksamheter, tagna tillsammans, omfattar det foder som krävs för mer än 70 % av den boskapsvolym som saluförs av producentorganisationen, har de potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där fodret köps in på marknaden av enskilda foderproducenter eller produceras med maskiner som dessa har köpt in var för sig. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

iii.   
  Kombination av tre verksamheter med överlappande volymer:

Kombination av verksamheter i situationen där inte någon av verksamheterna omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför ger sannolikt upphov till betydande effektivisering i vissa situationer. Detta kan vara fallet till exempel när en producentorganisation kombinerar verksamheter som är knutna till försäljning av olivolja på flaska. Om en producentorganisation bedriver gemensam lagring av olivolja, gemensam tappning på flaska och märkning samt driver ett gemensamt distributionsnät är dessa tre verksamheter ett integrerat system för produktion av olivolja på flaska som medför betydande investeringskostnader. Om mängden olivolja som går genom detta integrerade system omfattar minst en tredjedel av den mängd olivolja som saluförs av producentorganisationen, har dessa verksamheter, tagna tillsammans, potential att leda till betydande kostnadsbesparingar jämfört med en situation där dessa verksamheter utförs av enskilda olivoljeproducenter. I en sådan situation är det sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering och därför skulle uppfylla villkoren i den förenklade metoden.

| (79) | Av de situationer som beskrivs ovan där den förenklade metoden för testet om betydande effektivisering tillämpas följer att en enda effektivitetsfrämjande verksamhet omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen. De volymer som krävs kan i undantagsfall sänkas med hänsyn till små variationer i produktionsvolymerna i på varandra följande år på grund av natur- eller väderförhållanden. I en sådan situation skulle testet om betydande effektivisering anses uppfyllt om verksamheten omfattar mer än 40 % av de volymer som saluförs av producentorganisationen ett givet år, förutsatt att det endast gäller det året, och om den effektivitetsfrämjande verksamheten omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen övriga år. |
| --- | --- |

(79)

Av de situationer som beskrivs ovan där den förenklade metoden för testet om betydande effektivisering tillämpas följer att en enda effektivitetsfrämjande verksamhet omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen. De volymer som krävs kan i undantagsfall sänkas med hänsyn till små variationer i produktionsvolymerna i på varandra följande år på grund av natur- eller väderförhållanden. I en sådan situation skulle testet om betydande effektivisering anses uppfyllt om verksamheten omfattar mer än 40 % av de volymer som saluförs av producentorganisationen ett givet år, förutsatt att det endast gäller det året, och om den effektivitetsfrämjande verksamheten omfattar mer än hälften av de volymer som saluförs av producentorganisationen övriga år.

| (80) | I fall av force majeure (t.ex. om lageranläggningar förstörs av en brand) kan producentorganisationen fortsätta att omfattas av undantaget även om en verksamhet tillfälligt upphör, under förutsättning att producentorganisationen utan dröjsmål vidtar de åtgärder som krävs för att återställa den situation som rådde före force majeure-händelsen och de övriga kraven i undantaget uppfylls. |
| --- | --- |

(80)

I fall av force majeure (t.ex. om lageranläggningar förstörs av en brand) kan producentorganisationen fortsätta att omfattas av undantaget även om en verksamhet tillfälligt upphör, under förutsättning att producentorganisationen utan dröjsmål vidtar de åtgärder som krävs för att återställa den situation som rådde före force majeure-händelsen och de övriga kraven i undantaget uppfylls.

| (81) | Slutligen gäller att om en producentorganisation inte uppfyller villkoren i den förenklade metoden kan den genom en alternativ metod visa att den ändå uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering. |
| --- | --- |

(81)

Slutligen gäller att om en producentorganisation inte uppfyller villkoren i den förenklade metoden kan den genom en alternativ metod visa att den ändå uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering.

3.3.2   Den alternativa metoden

| (82) | Om producentorganisationen inte uppfyller villkoren i den förenklade metod som beskrivs ovan kan den tillämpa en alternativ metod för att bedöma om den uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering. Detta kan bero på att villkoren i den förenklade metoden inte kunde uppfyllas men att producentorganisationen ändå anser att dess verksamhet uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering. Det kan också bero på att producentorganisationen befinner sig i en situation som inte omfattas av den förenklade metoden: Producentorganisationen kan bedriva verksamhet som inte omfattas av den förenklade metoden eller det kan hända att producentorganisationen ännu inte bedriver effektivitetsfrämjande verksamhet, särskilt i fall där nya producentorganisationer bildas, där producentorganisationer har för avsikt att utveckla ny integreringsverksamhet osv. |
| --- | --- |

(82)

Om producentorganisationen inte uppfyller villkoren i den förenklade metod som beskrivs ovan kan den tillämpa en alternativ metod för att bedöma om den uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering. Detta kan bero på att villkoren i den förenklade metoden inte kunde uppfyllas men att producentorganisationen ändå anser att dess verksamhet uppfyller kriterierna i testet om betydande effektivisering. Det kan också bero på att producentorganisationen befinner sig i en situation som inte omfattas av den förenklade metoden: Producentorganisationen kan bedriva verksamhet som inte omfattas av den förenklade metoden eller det kan hända att producentorganisationen ännu inte bedriver effektivitetsfrämjande verksamhet, särskilt i fall där nya producentorganisationer bildas, där producentorganisationer har för avsikt att utveckla ny integreringsverksamhet osv.

| (83) | Den alternativa metoden kräver en bedömning av alla de verksamheter som producentorganisationen bedriver och en bedömning av huruvida vissa verksamheter sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationen totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Dessa riktlinjer ger viss vägledning om den alternativa metoden utan att täcka in alla tänkbara aspekter av en bedömning enligt den alternativa metoden, eftersom den bygger på en bedömning från fall till fall. |
| --- | --- |

(83)

Den alternativa metoden kräver en bedömning av alla de verksamheter som producentorganisationen bedriver och en bedömning av huruvida vissa verksamheter sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att producentorganisationen totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Dessa riktlinjer ger viss vägledning om den alternativa metoden utan att täcka in alla tänkbara aspekter av en bedömning enligt den alternativa metoden, eftersom den bygger på en bedömning från fall till fall.

| (84) | Vissa andra verksamheter än de som anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan ge upphov till effektivisering. I sådana fall är det nödvändigt att på grundval av omständigheterna i den specifika situationen i fråga bedöma om sådana verksamheter som bedrivs av en producentorganisation sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att dessa verksamheter totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (53). |
| --- | --- |

(84)

Vissa andra verksamheter än de som anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan ge upphov till effektivisering. I sådana fall är det nödvändigt att på grundval av omständigheterna i den specifika situationen i fråga bedöma om sådana verksamheter som bedrivs av en producentorganisation sannolikt ger upphov till betydande effektivisering, så att dessa verksamheter totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (53).

| (85) | Den alternativa metoden kan också användas i en situation där en producentorganisation har åtagit sig att investera i effektivitetsfrämjande verksamheter, men där investeringen tar viss tid att förverkliga fullt ut, samtidigt som producentorganisationen redan bedriver försäljning för att etablera sin närvaro på marknaden och se till att de investeringar som den gör är bärkraftiga. Varje investering kräver olika lång tid för att genomföras. Som en allmän regel gäller dock att det inte bör ta längre tid än ett år att genomföra en investering, utom om den är mycket betydande (t.ex. i bearbetnings- eller logistikanläggningar). |
| --- | --- |

(85)

Den alternativa metoden kan också användas i en situation där en producentorganisation har åtagit sig att investera i effektivitetsfrämjande verksamheter, men där investeringen tar viss tid att förverkliga fullt ut, samtidigt som producentorganisationen redan bedriver försäljning för att etablera sin närvaro på marknaden och se till att de investeringar som den gör är bärkraftiga. Varje investering kräver olika lång tid för att genomföras. Som en allmän regel gäller dock att det inte bör ta längre tid än ett år att genomföra en investering, utom om den är mycket betydande (t.ex. i bearbetnings- eller logistikanläggningar).

| (86) | Under sådana omständigheter måste producentorganisationen visa att den är beredd att åta sig att bidra ekonomiskt till driften av verksamheten och att det bara är en tidsfråga innan den faktiskt börjar bedriva den, efter oundvikliga förseningar (t.ex. därför att en anläggning ska byggas). Om producentorganisationen kan visa ett sådant åtagande måste man på grundval av omständigheterna i den specifika situationen i fråga bedöma om sådana nya verksamheter som bedrivs av en producentorganisation ger upphov till tillräcklig effektivisering, så att dessa verksamheter totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (54). Om det aktuella fallet avser verksamheter som anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan bedömningen göras som bedömningen enligt den förenklade metoden på grundval av de planerade verksamheternas art och betydelse (mätt i volym och kostnader). Om det aktuella fallet gäller verksamheter som inte anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen görs bedömningen från fall till fall. Om verksamheten inte kan genomföras i praktiken på grund av en händelse som ligger utanför producentorganisationens kontroll, kan denna fortfarande omfattas av undantaget till dess att en nödvändig tidsfrist har löpt ut efter den händelse för upphörande med avtalsförhandlingarna som hindrar uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (se exemplet om jordbruksgrödor i avsnitt 4.3.). |
| --- | --- |

(86)

Under sådana omständigheter måste producentorganisationen visa att den är beredd att åta sig att bidra ekonomiskt till driften av verksamheten och att det bara är en tidsfråga innan den faktiskt börjar bedriva den, efter oundvikliga förseningar (t.ex. därför att en anläggning ska byggas). Om producentorganisationen kan visa ett sådant åtagande måste man på grundval av omständigheterna i den specifika situationen i fråga bedöma om sådana nya verksamheter som bedrivs av en producentorganisation ger upphov till tillräcklig effektivisering, så att dessa verksamheter totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (54). Om det aktuella fallet avser verksamheter som anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan bedömningen göras som bedömningen enligt den förenklade metoden på grundval av de planerade verksamheternas art och betydelse (mätt i volym och kostnader). Om det aktuella fallet gäller verksamheter som inte anges i punkt 1 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen görs bedömningen från fall till fall. Om verksamheten inte kan genomföras i praktiken på grund av en händelse som ligger utanför producentorganisationens kontroll, kan denna fortfarande omfattas av undantaget till dess att en nödvändig tidsfrist har löpt ut efter den händelse för upphörande med avtalsförhandlingarna som hindrar uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (se exemplet om jordbruksgrödor i avsnitt 4.3.).

3.4   Relationerna mellan en producentorganisation och dess medlemmar

| (87) | Undantaget är inte beroende av om producenterna överför äganderätten till den eller de berörda produkterna till producentorganisationen eller inte, eftersom undantaget tillämpas på producentorganisationer i båda fallen (55). Det krävs inte någon överföring av äganderätt för att dra nytta av undantaget. |
| --- | --- |

(87)

Undantaget är inte beroende av om producenterna överför äganderätten till den eller de berörda produkterna till producentorganisationen eller inte, eftersom undantaget tillämpas på producentorganisationer i båda fallen (55). Det krävs inte någon överföring av äganderätt för att dra nytta av undantaget.

| (88) | I undantaget ställs dock två krav vad gäller relationerna mellan producentorganisationen och dess medlemmar (56):






  a) | De berörda producenterna bör inte vara medlemmar i någon annan producentorganisation som också förhandlar om sådana avtal för deras räkning när det gäller samma produkt. Det krävs med andra ord att producenten inte ger någon annan producentorganisation i uppdrag att föra avtalsförhandlingar om en viss produkt med avseende på sina produkter gemensamt med andra producenters produkter. Producenten får dock samtidigt sälja samma produkt direkt till marknaden och får även sälja andra produkter via en annan producentorganisation. |
| --- | --- | --- |

(88)

I undantaget ställs dock två krav vad gäller relationerna mellan producentorganisationen och dess medlemmar (56):

a)

De berörda producenterna bör inte vara medlemmar i någon annan producentorganisation som också förhandlar om sådana avtal för deras räkning när det gäller samma produkt. Det krävs med andra ord att producenten inte ger någon annan producentorganisation i uppdrag att föra avtalsförhandlingar om en viss produkt med avseende på sina produkter gemensamt med andra producenters produkter. Producenten får dock samtidigt sälja samma produkt direkt till marknaden och får även sälja andra produkter via en annan producentorganisation.

| b) | Producentorganisationen får föra förhandlingar förutsatt att den berörda produkten inte omfattas av en leveransskyldighet som följer av producentens medlemskap i ett kooperativ som inte självt är medlem av en producentorganisation i enlighet med de villkor som fastställs i kooperativets stadgar eller i de regler och beslut som fastställs i eller följer av dessa stadgar. Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan således inte anses utgöra grund för bristande efterlevnad av en befintlig leveransskyldighet i kooperativa strukturer. |
| --- | --- |

b)

Producentorganisationen får föra förhandlingar förutsatt att den berörda produkten inte omfattas av en leveransskyldighet som följer av producentens medlemskap i ett kooperativ som inte självt är medlem av en producentorganisation i enlighet med de villkor som fastställs i kooperativets stadgar eller i de regler och beslut som fastställs i eller följer av dessa stadgar. Artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning kan således inte anses utgöra grund för bristande efterlevnad av en befintlig leveransskyldighet i kooperativa strukturer.

3.5   Produktionstak

| (89) | Undantaget omfattas av kvantitativa begränsningar (57). |
| --- | --- |

(89)

Undantaget omfattas av kvantitativa begränsningar (57).

| (90) | Inom sektorerna för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor gäller undantaget under förutsättning att volymen av den produkt som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av en viss producentorganisation, och som produceras i en viss medlemsstat, inte överstiger 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av varje produkt som avses i artikel 170.1 a och b samt artikel 171.1 a–l i förordningen om en samlad marknadsordning. |
| --- | --- |

(90)

Inom sektorerna för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor gäller undantaget under förutsättning att volymen av den produkt som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av en viss producentorganisation, och som produceras i en viss medlemsstat, inte överstiger 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av varje produkt som avses i artikel 170.1 a och b samt artikel 171.1 a–l i förordningen om en samlad marknadsordning.

| (91) | Inom sektorn för olivolja gäller undantaget endast om volymen av den olivoljeproduktion som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av en viss producentorganisation, och som produceras i en viss medlemsstat, inte överstiger 20 % av den relevanta marknaden, med åtskillnad mellan olivolja avsedd som livsmedel och olivolja för annan användning. Dessa riktlinjer innehåller närmare uppgifter om fastställandet av den relevanta marknaden i det specifika avsnitt som gäller olivoljesektorn. |
| --- | --- |

(91)

Inom sektorn för olivolja gäller undantaget endast om volymen av den olivoljeproduktion som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av en viss producentorganisation, och som produceras i en viss medlemsstat, inte överstiger 20 % av den relevanta marknaden, med åtskillnad mellan olivolja avsedd som livsmedel och olivolja för annan användning. Dessa riktlinjer innehåller närmare uppgifter om fastställandet av den relevanta marknaden i det specifika avsnitt som gäller olivoljesektorn.

| (92) | I artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning hänvisas, i syfte att sätta tak för marknadsmakt, till produktion ”i en viss medlemsstat”. Om de förhandlingar som en producentorganisation för på sina medlemmars vägnar gäller utbudet i flera medlemsstater, bör produktionsvolymerna i varje medlemsstat inte överstiga 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor och 20 % av den relevanta marknaden för olivolja. |
| --- | --- |

(92)

I artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning hänvisas, i syfte att sätta tak för marknadsmakt, till produktion ”i en viss medlemsstat”. Om de förhandlingar som en producentorganisation för på sina medlemmars vägnar gäller utbudet i flera medlemsstater, bör produktionsvolymerna i varje medlemsstat inte överstiga 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor och 20 % av den relevanta marknaden för olivolja.

| (93) | Om andelen inledningsvis inte överstiger 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor (58) eller 20 % av den relevanta marknaden för olivolja, men därefter når över den nivån utan att överstiga 20 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor eller 25 % av den relevanta marknaden för olivolja, ska det undantag som föreskrivs i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning fortsätta att gälla under en period av ett kalenderår som följer på det år då gränsen på 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött eller jordbruksgrödor eller 20 % av den relevanta marknaden för olivolja överskreds. |
| --- | --- |

(93)

Om andelen inledningsvis inte överstiger 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor (58) eller 20 % av den relevanta marknaden för olivolja, men därefter når över den nivån utan att överstiga 20 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor eller 25 % av den relevanta marknaden för olivolja, ska det undantag som föreskrivs i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning fortsätta att gälla under en period av ett kalenderår som följer på det år då gränsen på 15 % av den nationella produktionen av nöt- och kalvkött eller jordbruksgrödor eller 20 % av den relevanta marknaden för olivolja överskreds.

| (94) | Europeiska kommissionen offentliggjorde 2014 relevanta uppgifter om nationell produktion i Europeiska unionens officiella tidning
   (59). Aktuell information finns tillgänglig på Europeiska kommissionens webbplats (60). Uppgifterna om nationell produktion har beräknats på grundval av ett genomsnitt (61) av de föregående fem åren (varvid det högsta och det lägsta värdet uteslutits) för att erhålla ett stabilt referensvärde som inte påverkas av årliga variationer. |
| --- | --- |

(94)

Europeiska kommissionen offentliggjorde 2014 relevanta uppgifter om nationell produktion i Europeiska unionens officiella tidning
   (59). Aktuell information finns tillgänglig på Europeiska kommissionens webbplats (60). Uppgifterna om nationell produktion har beräknats på grundval av ett genomsnitt (61) av de föregående fem åren (varvid det högsta och det lägsta värdet uteslutits) för att erhålla ett stabilt referensvärde som inte påverkas av årliga variationer.

| (95) | Dessa tröskelvärden begränsar inte producentorganisationens kapacitet att förhandla om större volymer på sina medlemmars vägnar. I så fall gäller undantaget inte, eftersom det är begränsat till avtalsförhandlingar som uppfyller de villkor som anges i dessa riktlinjer. Om producentorganisationen förhandlar om större volymer kommer denna att behöva bedöma sina verksamheter enligt andra tillgängliga konkurrensregler och undantag som förklaras i avsnitt 2. |
| --- | --- |

(95)

Dessa tröskelvärden begränsar inte producentorganisationens kapacitet att förhandla om större volymer på sina medlemmars vägnar. I så fall gäller undantaget inte, eftersom det är begränsat till avtalsförhandlingar som uppfyller de villkor som anges i dessa riktlinjer. Om producentorganisationen förhandlar om större volymer kommer denna att behöva bedöma sina verksamheter enligt andra tillgängliga konkurrensregler och undantag som förklaras i avsnitt 2.

3.6   Skyldighet att meddela

| (96) | Undantaget kräver (62) att producentorganisationen meddelar de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där den bedriver sin verksamhet om vilken produktionsvolym av de berörda produkterna som omfattas av de förhandlingar den för på sina medlemmars vägnar. De respektive behöriga myndigheterna utses av varje medlemsstat. |
| --- | --- |

(96)

Undantaget kräver (62) att producentorganisationen meddelar de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där den bedriver sin verksamhet om vilken produktionsvolym av de berörda produkterna som omfattas av de förhandlingar den för på sina medlemmars vägnar. De respektive behöriga myndigheterna utses av varje medlemsstat.

| (97) | Skyldigheten att meddela den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter om den produktionsvolym som omfattas av avtalsförhandlingarna innebär inte att den berörda nationella myndigheten godkänner avtalsförhandlingarna. |
| --- | --- |

(97)

Skyldigheten att meddela den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter om den produktionsvolym som omfattas av avtalsförhandlingarna innebär inte att den berörda nationella myndigheten godkänner avtalsförhandlingarna.

3.7   Skyddsåtgärder

3.7.1   Inledning

| (98) | Punkt 5 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskriver en skyddsmekanism som ger medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och Europeiska kommissionen befogenhet att i enskilda fall besluta att vissa förhandlingar som producentorganisationen för antingen bör återupptas eller inte bör äga rum. |
| --- | --- |

(98)

Punkt 5 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning föreskriver en skyddsmekanism som ger medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och Europeiska kommissionen befogenhet att i enskilda fall besluta att vissa förhandlingar som producentorganisationen för antingen bör återupptas eller inte bör äga rum.

| (99) | Om de förhandlingar som förs av producentorganisationer omfattar endast en medlemsstat kommer skyddsåtgärderna att tillämpas av konkurrensmyndigheten i den medlemsstaten. Om de förhandlingar som förs av producentorganisationer omfattar fler än en medlemsstat kommer skyddsåtgärderna att tillämpas av Europeiska kommissionen. Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och Europeiska kommissionen kallas nedan för ”de behöriga konkurrensmyndigheterna”. |
| --- | --- |

(99)

Om de förhandlingar som förs av producentorganisationer omfattar endast en medlemsstat kommer skyddsåtgärderna att tillämpas av konkurrensmyndigheten i den medlemsstaten. Om de förhandlingar som förs av producentorganisationer omfattar fler än en medlemsstat kommer skyddsåtgärderna att tillämpas av Europeiska kommissionen. Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och Europeiska kommissionen kallas nedan för ”de behöriga konkurrensmyndigheterna”.

| (100) | Som anges i punkt 5 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning är skyddsklausulen ett undantag från undantaget och den ska därför tolkas snävt. |
| --- | --- |

(100)

Som anges i punkt 5 i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning är skyddsklausulen ett undantag från undantaget och den ska därför tolkas snävt.

| (101) | Den behöriga konkurrensmyndigheten kan använda skyddsklausulen även om de kvantitativa tröskelvärdena (15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av produkter inom sektorerna för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor eller 20 % av den relevanta marknaden inom olivoljesektorn) för producentorganisationernas förhandlingar respekteras. |
| --- | --- |

(101)

Den behöriga konkurrensmyndigheten kan använda skyddsklausulen även om de kvantitativa tröskelvärdena (15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av produkter inom sektorerna för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor eller 20 % av den relevanta marknaden inom olivoljesektorn) för producentorganisationernas förhandlingar respekteras.

| (102) | Skyddsmekanismen kan tillämpas av den behöriga konkurrensmyndigheten endast i någon av följande tre situationer:






  a) | om den anser att det är nödvändigt för att hindra att konkurrensen sätts ur spel, eller |
| --- | --- | --- |

(102)

Skyddsmekanismen kan tillämpas av den behöriga konkurrensmyndigheten endast i någon av följande tre situationer:

a)

om den anser att det är nödvändigt för att hindra att konkurrensen sätts ur spel, eller

| b) | om den finner att den produkt som omfattas av förhandlingarna utgör en del av en separat marknad på grund av produktens specifika egenskaper eller dess avsedda användning och att sådana kollektiva förhandlingar skulle omfatta mer än 15 % av den sammanlagda nationella produktionen på en sådan marknad (63), eller |
| --- | --- |

b)

om den finner att den produkt som omfattas av förhandlingarna utgör en del av en separat marknad på grund av produktens specifika egenskaper eller dess avsedda användning och att sådana kollektiva förhandlingar skulle omfatta mer än 15 % av den sammanlagda nationella produktionen på en sådan marknad (63), eller

| c) | om den finner att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras. |
| --- | --- |

c)

om den finner att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras.

| (103) | I samtliga tre situationer har den behöriga konkurrensmyndighetens åtgärder enligt artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte karaktären av en påföljd för en överträdelse av konkurrensreglerna, utan betraktas snarare som en förebyggande åtgärd. |
| --- | --- |

(103)

I samtliga tre situationer har den behöriga konkurrensmyndighetens åtgärder enligt artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte karaktären av en påföljd för en överträdelse av konkurrensreglerna, utan betraktas snarare som en förebyggande åtgärd.

| (104) | Fram till dess att den behöriga konkurrensmyndigheten fattar ett beslut om att förhandlingarna bör återupptas eller att de inte bör äga rum, är förhandlingar som förs av producentorganisationer i enlighet med artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning lagliga. Därför kan förhandlingar som uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte bli föremål för påföljder med stöd av EU:s allmänna konkurrenslagstiftning innan ett sådant beslut fattas. |
| --- | --- |

(104)

Fram till dess att den behöriga konkurrensmyndigheten fattar ett beslut om att förhandlingarna bör återupptas eller att de inte bör äga rum, är förhandlingar som förs av producentorganisationer i enlighet med artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning lagliga. Därför kan förhandlingar som uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning inte bli föremål för påföljder med stöd av EU:s allmänna konkurrenslagstiftning innan ett sådant beslut fattas.

| (105) | Om producentorganisationen således iakttar den behöriga konkurrensmyndighetens beslut om omförhandling eller om avbrytande av avtalsförhandlingar, kommer producentorganisationen att vara ansvarig endast för avtalsförhandlingar som utförs efter dagen för det beslutet. |
| --- | --- |

(105)

Om producentorganisationen således iakttar den behöriga konkurrensmyndighetens beslut om omförhandling eller om avbrytande av avtalsförhandlingar, kommer producentorganisationen att vara ansvarig endast för avtalsförhandlingar som utförs efter dagen för det beslutet.

| (106) | När den behöriga konkurrensmyndigheten har beslutat att förhandlingarna bör återupptas eller att de inte bör äga rum är undantaget dock inte längre tillgängligt. Detta innebär att om producentorganisationen efter dagen för den behöriga myndighetens beslut inte följer beslutet och fortsätter förhandlingarna eller genomförandet av ingångna avtal, kan förfaranden inom ramen för den allmänna konkurrenslagstiftningen inledas med anledning av producentorganisationens agerande. |
| --- | --- |

(106)

När den behöriga konkurrensmyndigheten har beslutat att förhandlingarna bör återupptas eller att de inte bör äga rum är undantaget dock inte längre tillgängligt. Detta innebär att om producentorganisationen efter dagen för den behöriga myndighetens beslut inte följer beslutet och fortsätter förhandlingarna eller genomförandet av ingångna avtal, kan förfaranden inom ramen för den allmänna konkurrenslagstiftningen inledas med anledning av producentorganisationens agerande.

3.7.2   Bedömning av om konkurrensen sätts ur spel

| (107) | Vad gäller den första situationen, där den behöriga konkurrensmyndigheten ingriper för att förhindra att konkurrensen sätts ur spel, kan den försäljning eller de avtal som en producentorganisation förhandlat fram för sina medlemmars räkning vara fullt förenliga med villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, men innehålla klausuler som begränsar konkurrensen utöver vad som är nödvändigt för att uppnå en koncentration av utbudet, dvs. avtalsförhandlingar (dvs. klausuler som inte inkluderats som villkor i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, exempelvis en exklusivitetsklausul som skulle ha konkurrensbegränsande effekter på en marknad med ett begränsat antal aktörer som alla har ensamrätt). |
| --- | --- |

(107)

Vad gäller den första situationen, där den behöriga konkurrensmyndigheten ingriper för att förhindra att konkurrensen sätts ur spel, kan den försäljning eller de avtal som en producentorganisation förhandlat fram för sina medlemmars räkning vara fullt förenliga med villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, men innehålla klausuler som begränsar konkurrensen utöver vad som är nödvändigt för att uppnå en koncentration av utbudet, dvs. avtalsförhandlingar (dvs. klausuler som inte inkluderats som villkor i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, exempelvis en exklusivitetsklausul som skulle ha konkurrensbegränsande effekter på en marknad med ett begränsat antal aktörer som alla har ensamrätt).

| (108) | Om den behöriga konkurrensmyndigheten ingriper för att förhindra att konkurrensen sätts ur spel syftar den till att skydda konkurrensen mellan producenter och konkurrensbaserade processer. Både faktisk och potentiell konkurrens (64) ska beaktas vid en sådan analys. Konkurrensen kan sättas ur spel om en av dess viktigaste parametrar elimineras helt på en given relevant marknad. Detta gäller i synnerhet för priskonkurrens (65) eller konkurrens som gäller innovation. Ytterligare faktorer som påverkar analysen av om konkurrensen sätts ur spel är bland annat följande: marknadsandelar i en vidare kontext där analysen gäller de faktiska konkurrenternas kapacitet att konkurrera och deras incitament att göra detta (66), minskad konkurrens orsakad av de berörda avtalsförhandlingarna, förmåga att genomföra och upprätthålla prishöjningar, hinder för nya marknadsaktörer att träda in på marknaden. För närmare detaljer om bedömningen av om konkurrensen sätts ur spel se (i analogi härmed) avsnitt 2 i riktlinjerna om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget [numera artikel 101.3 i EUF-fördraget] (67). |
| --- | --- |

(108)

Om den behöriga konkurrensmyndigheten ingriper för att förhindra att konkurrensen sätts ur spel syftar den till att skydda konkurrensen mellan producenter och konkurrensbaserade processer. Både faktisk och potentiell konkurrens (64) ska beaktas vid en sådan analys. Konkurrensen kan sättas ur spel om en av dess viktigaste parametrar elimineras helt på en given relevant marknad. Detta gäller i synnerhet för priskonkurrens (65) eller konkurrens som gäller innovation. Ytterligare faktorer som påverkar analysen av om konkurrensen sätts ur spel är bland annat följande: marknadsandelar i en vidare kontext där analysen gäller de faktiska konkurrenternas kapacitet att konkurrera och deras incitament att göra detta (66), minskad konkurrens orsakad av de berörda avtalsförhandlingarna, förmåga att genomföra och upprätthålla prishöjningar, hinder för nya marknadsaktörer att träda in på marknaden. För närmare detaljer om bedömningen av om konkurrensen sätts ur spel se (i analogi härmed) avsnitt 2 i riktlinjerna om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget [numera artikel 101.3 i EUF-fördraget] (67).

| (109) | Om emellertid de leveransavtal som en producentorganisation ingått för sina medlemmars räkning uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning och dessa avtal inte innehåller klausuler som skulle begränsa konkurrensen utöver vad som är nödvändigt för att möjliggöra den koncentration av utbudet som dessa artiklar föreskriver strider de inte mot artikel 101 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(109)

Om emellertid de leveransavtal som en producentorganisation ingått för sina medlemmars räkning uppfyller villkoren i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning och dessa avtal inte innehåller klausuler som skulle begränsa konkurrensen utöver vad som är nödvändigt för att möjliggöra den koncentration av utbudet som dessa artiklar föreskriver strider de inte mot artikel 101 i EUF-fördraget.

3.7.3   Mindre relevant produktmarknad med konkurrensbegränsande effekter

| (110) | Vad gäller den andra situationen kan den behöriga konkurrensmyndigheten besluta att förhandlingarna bör återupptas eller inte äga rum om den finner följande:






  a) | Den relevanta produktmarknaden (inte den geografiska marknaden) för förhandlingar som gäller nöt- och kalvköttssektorn eller sektorn för jordbruksgrödor är mindre än vad som definieras i artiklarna 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, |
| --- | --- | --- |

(110)

Vad gäller den andra situationen kan den behöriga konkurrensmyndigheten besluta att förhandlingarna bör återupptas eller inte äga rum om den finner följande:

a)

Den relevanta produktmarknaden (inte den geografiska marknaden) för förhandlingar som gäller nöt- och kalvköttssektorn eller sektorn för jordbruksgrödor är mindre än vad som definieras i artiklarna 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning,

| b) | Förhandlingarna i fråga skulle ha en konkurrensbegränsande effekt på dessa mindre marknader. |
| --- | --- |

b)

Förhandlingarna i fråga skulle ha en konkurrensbegränsande effekt på dessa mindre marknader.

Detta gäller inte för olivoljesektorn, där den relevanta marknaden inte definieras i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning.

3.7.4   Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras

| (111) | Den tredje situationen där den behöriga konkurrensmyndigheten kan ingripa hänger samman med att den konstaterar att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras om producentorganisationer bedriver ytterligare integreringsverksamhet. Denna situation kan bli verklighet i fall där en producentorganisation har gjort en självbedömning på grundval av den förenklade metoden. Den metoden bygger på antagandet att om de relevanta kriterierna är uppfyllda, bidrar producentorganisationens verksamhet totalt sett till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. En konkurrensmyndighet kan konstatera att detta inte är fallet i praktiken även om kriterierna är uppfyllda. |
| --- | --- |

(111)

Den tredje situationen där den behöriga konkurrensmyndigheten kan ingripa hänger samman med att den konstaterar att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken äventyras om producentorganisationer bedriver ytterligare integreringsverksamhet. Denna situation kan bli verklighet i fall där en producentorganisation har gjort en självbedömning på grundval av den förenklade metoden. Den metoden bygger på antagandet att om de relevanta kriterierna är uppfyllda, bidrar producentorganisationens verksamhet totalt sett till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. En konkurrensmyndighet kan konstatera att detta inte är fallet i praktiken även om kriterierna är uppfyllda.

4.   SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR DE BERÖRDA SEKTORERNA

4.1   Olivolja

4.1.1   Exempel på tillämpning av undantaget på olivoljesektorn

| (112) | Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom sektorn för olivolja, enligt exemplen nedan. |
| --- | --- |

(112)

Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom sektorn för olivolja, enligt exemplen nedan.

| (113) | Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | I en viss region har flera producentorganisationer som producerar olivolja genom bearbetning av oliver som levereras till dem av deras medlemmar bildats parallellt av ett antal olivodlare. Producentorganisationerna köper också in växtskyddsprodukter, gödningsmedel, utrustning osv. för sina medlemmars räkning, och garanterar kvalitetskontrollen av olivproduktionen.
  Producentorganisationerna har i sin tur bildat en sekundär producentorganisation till vilken de levererar hela sin produktion. Den sekundära producentorganisationen transporterar de olika olivoljor som produceras av de primära producentorganisationerna till sina lokaler för blandning och tappning (när de inte säljs i lös vikt). Den sekundära producentorganisationen förhandlar om leveransavtalen med återförsäljare för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Den bedriver också marknadsföring och säljfrämjande verksamhet. Vidare tillhandahåller den odlare/medlemmar i de primära producentorganisationerna rådgivning om växtskydd och kvalitetskontroll. Både de primära och de sekundära producentorganisationerna erkänns av den berörda medlemsstaten, i överensstämmelse med kraven i förordningen om en samlad marknadsordning. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av den sekundära producentorganisationen utgör 17,4 % av den relevanta marknaden. Den sekundära producentorganisationen, som genomför avtalsförhandlingar, anmälde den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Den sekundära producentorganisationen har erkänts som en producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer, beroende på vilka regler som gäller i den berörda medlemsstaten. Den sekundära producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av den sekundära producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. De verksamheter som de primära producentorganisationerna och den sekundära producentorganisationen bedriver ger sannolikt upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning. Relevanta verksamheter som bedrivs av de primära producentorganisationerna är gemensam produktion, gemensamma inköp av insatsvaror, gemensam kvalitetskontroll, medan relevanta verksamheter som bedrivs av den sekundära producentorganisationen är gemensam transport, tappning, gemensam kvalitetskontroll samt gemensam marknadsföring och säljfrämjande verksamhet. Dessa verksamheter omfattar alla de volymer som är föremål för avtalsförhandlingar. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på den sekundära producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(113)

Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

I en viss region har flera producentorganisationer som producerar olivolja genom bearbetning av oliver som levereras till dem av deras medlemmar bildats parallellt av ett antal olivodlare. Producentorganisationerna köper också in växtskyddsprodukter, gödningsmedel, utrustning osv. för sina medlemmars räkning, och garanterar kvalitetskontrollen av olivproduktionen.

Producentorganisationerna har i sin tur bildat en sekundär producentorganisation till vilken de levererar hela sin produktion. Den sekundära producentorganisationen transporterar de olika olivoljor som produceras av de primära producentorganisationerna till sina lokaler för blandning och tappning (när de inte säljs i lös vikt). Den sekundära producentorganisationen förhandlar om leveransavtalen med återförsäljare för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Den bedriver också marknadsföring och säljfrämjande verksamhet. Vidare tillhandahåller den odlare/medlemmar i de primära producentorganisationerna rådgivning om växtskydd och kvalitetskontroll. Både de primära och de sekundära producentorganisationerna erkänns av den berörda medlemsstaten, i överensstämmelse med kraven i förordningen om en samlad marknadsordning. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av den sekundära producentorganisationen utgör 17,4 % av den relevanta marknaden. Den sekundära producentorganisationen, som genomför avtalsförhandlingar, anmälde den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna.

Analys

:

Den sekundära producentorganisationen har erkänts som en producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer, beroende på vilka regler som gäller i den berörda medlemsstaten. Den sekundära producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av den sekundära producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. De verksamheter som de primära producentorganisationerna och den sekundära producentorganisationen bedriver ger sannolikt upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning. Relevanta verksamheter som bedrivs av de primära producentorganisationerna är gemensam produktion, gemensamma inköp av insatsvaror, gemensam kvalitetskontroll, medan relevanta verksamheter som bedrivs av den sekundära producentorganisationen är gemensam transport, tappning, gemensam kvalitetskontroll samt gemensam marknadsföring och säljfrämjande verksamhet. Dessa verksamheter omfattar alla de volymer som är föremål för avtalsförhandlingar. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på den sekundära producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (114) | Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | Flera olivoljeproducenter i en region bildade en producentorganisation för att bearbeta olivolja gemensamt. Producentorganisationen hanterar också gemensamt det avfall som är direkt kopplat till produktionen av olivolja. Producentorganisationen torkar avfallet och omvandlar det till pellets för att använda det som förnybar energikälla. Under vintermånaderna använder producentorganisationen dessa pellets för uppvärmning. Vidare förhandlar producentorganisationen om leveransavtalen med återförsäljare och livsmedelsindustrikunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Både den gemensamma bearbetningen av olivolja och den gemensamma avfallshanteringen omfattar 80 % av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. De olivoljevolymer som saluförs av producentorganisationen utgör 2,4 % av den relevanta marknaden för olivolja. Producentorganisationen anmälde den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam bearbetning och gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av olivolja. Båda verksamheterna, nämligen den gemensamma bearbetning och den gemensamma avfallshantering som producentorganisationen bedriver omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. Den gemensamma bearbetningen i sig omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför. Det är därför sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. I denna situation behöver den gemensamma avfallshantering som är direkt kopplad till produktionen av olivolja inte analyseras separat. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(114)

Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

Flera olivoljeproducenter i en region bildade en producentorganisation för att bearbeta olivolja gemensamt. Producentorganisationen hanterar också gemensamt det avfall som är direkt kopplat till produktionen av olivolja. Producentorganisationen torkar avfallet och omvandlar det till pellets för att använda det som förnybar energikälla. Under vintermånaderna använder producentorganisationen dessa pellets för uppvärmning. Vidare förhandlar producentorganisationen om leveransavtalen med återförsäljare och livsmedelsindustrikunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Både den gemensamma bearbetningen av olivolja och den gemensamma avfallshanteringen omfattar 80 % av den olivolja som saluförs av producentorganisationen. De olivoljevolymer som saluförs av producentorganisationen utgör 2,4 % av den relevanta marknaden för olivolja. Producentorganisationen anmälde den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam bearbetning och gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av olivolja. Båda verksamheterna, nämligen den gemensamma bearbetning och den gemensamma avfallshantering som producentorganisationen bedriver omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluför. Den gemensamma bearbetningen i sig omfattar mer än hälften av den olivolja som producentorganisationen saluför. Det är därför sannolikt att producentorganisationen ger upphov till betydande effektivisering. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. I denna situation behöver den gemensamma avfallshantering som är direkt kopplad till produktionen av olivolja inte analyseras separat. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (115) | Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget inte är tillämpligt:













  Situation | : | Flera olivoljeproducenter (pressanläggningar) beslutar sig för att gemensamt sälja en del av sin olivoljeproduktion till flera olika tappningsföretag i lös vikt. De säljer återstoden av sin respektive produktion till andra kunder. Olivoljeproducenterna bildar en producentorganisation som ska sköta avtalsförhandlingarna för deras räkning med flera tappningsföretag. Producentorganisationen lägger ut transporttjänster på entreprenad för leveranser till ett av tappningsföretagen. Dessa tjänster täcker 30 % av den totala olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen. Transporten av olivolja till övriga tappningsföretag utförs inte av producentorganisationen, utan kunderna (tappningsföretagen) ordnar transporten själva. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen utgör 15,2 % av den relevanta marknaden. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den enda effektivitetsfrämjande verksamhet som producentorganisationen bedriver är emellertid gemensam transport för leverans av olivolja till ett av tappningsföretagen. Gemensam transport anges i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning som en av de verksamheter som kan ge upphov till betydande effektivisering. I detta fall omfattar gemensam transport mycket mindre än 50 % av den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen. Enligt den förenklade metoden omfattar detta inte tillräckligt stora volymer olivolja för att villkoren i testet om betydande effektivisering ska uppfyllas. Denna transportverksamhet ger sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för undantaget. |

(115)

Exempel på en bedömning enligt artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom olivoljesektorn, där undantaget inte är tillämpligt:

Situation

:

Flera olivoljeproducenter (pressanläggningar) beslutar sig för att gemensamt sälja en del av sin olivoljeproduktion till flera olika tappningsföretag i lös vikt. De säljer återstoden av sin respektive produktion till andra kunder. Olivoljeproducenterna bildar en producentorganisation som ska sköta avtalsförhandlingarna för deras räkning med flera tappningsföretag. Producentorganisationen lägger ut transporttjänster på entreprenad för leveranser till ett av tappningsföretagen. Dessa tjänster täcker 30 % av den totala olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen. Transporten av olivolja till övriga tappningsföretag utförs inte av producentorganisationen, utan kunderna (tappningsföretagen) ordnar transporten själva. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen utgör 15,2 % av den relevanta marknaden.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut olivolja på marknaden. Den olivoljevolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 20 % av den relevanta marknaden. Den enda effektivitetsfrämjande verksamhet som producentorganisationen bedriver är emellertid gemensam transport för leverans av olivolja till ett av tappningsföretagen. Gemensam transport anges i artikel 169 i förordningen om en samlad marknadsordning som en av de verksamheter som kan ge upphov till betydande effektivisering. I detta fall omfattar gemensam transport mycket mindre än 50 % av den olivoljevolym som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen. Enligt den förenklade metoden omfattar detta inte tillräckligt stora volymer olivolja för att villkoren i testet om betydande effektivisering ska uppfyllas. Denna transportverksamhet ger sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för undantaget.

4.1.2   Fastställande av den relevanta marknaden

| (116) | Undantaget kräver att man fastställer de relevanta produktmarknaderna och geografiska marknaderna för partihandel med olivolja så att producentorganisationer kan avgöra om de håller sig under det tak för marknadsandelar som undantaget föreskriver (68). |
| --- | --- |

(116)

Undantaget kräver att man fastställer de relevanta produktmarknaderna och geografiska marknaderna för partihandel med olivolja så att producentorganisationer kan avgöra om de håller sig under det tak för marknadsandelar som undantaget föreskriver (68).

| (117) | Relevanta marknader måste granskas från fall till fall och Europeiska kommissionen har gett vägledning om fastställande av relevanta marknader i sitt tillkännagivande om definitionen av relevant marknad (69). Det är inte möjligt för Europeiska kommissionen att ge exakta definitioner av relevanta marknader för olivoljesektorn, men för att hjälpa producenter att tillämpa undantaget innehåller dessa riktlinjer viss vägledning för denna sektor på grundval av den information som Europeiska kommissionen har tillgång till vid tidpunkten för antagandet av dessa riktlinjer (70). Relevanta marknader kan växa fram successivt bland annat på grund av marknadsutvecklingen. |
| --- | --- |

(117)

Relevanta marknader måste granskas från fall till fall och Europeiska kommissionen har gett vägledning om fastställande av relevanta marknader i sitt tillkännagivande om definitionen av relevant marknad (69). Det är inte möjligt för Europeiska kommissionen att ge exakta definitioner av relevanta marknader för olivoljesektorn, men för att hjälpa producenter att tillämpa undantaget innehåller dessa riktlinjer viss vägledning för denna sektor på grundval av den information som Europeiska kommissionen har tillgång till vid tidpunkten för antagandet av dessa riktlinjer (70). Relevanta marknader kan växa fram successivt bland annat på grund av marknadsutvecklingen.

| (118) | Uppgiften är att fastställa den relevanta produktmarknaden och geografiska marknaden för partihandel med olivolja. På den marknaden är säljarna huvudsakligen producenter och handlare, medan köparna huvudsakligen är handlare, tillverkare, återförsäljare, industrikunder och kunder inom hotell- och restaurangbranschen. |
| --- | --- |

(118)

Uppgiften är att fastställa den relevanta produktmarknaden och geografiska marknaden för partihandel med olivolja. På den marknaden är säljarna huvudsakligen producenter och handlare, medan köparna huvudsakligen är handlare, tillverkare, återförsäljare, industrikunder och kunder inom hotell- och restaurangbranschen.

4.1.2.1   Relevant produktmarknad

| (119) | För det första verkar den relevanta produktmarknaden för olivolja skilja sig från produktmarknaderna för andra ätliga oljor, bland annat med hänsyn till skillnaderna i produkternas egenskaper, priser och ändamål. För det andra är det kanske inte nödvändigt att fastställa separata marknader för de olika typerna av olivolja (extra jungfruolja, jungfruolja och andra olivbaserade oljor (71)) med beaktande av den höga graden av utbytbarhet mellan dessa kategorier. Med hänsyn till hur försäljningskanalerna är ordnade kan det också vara lämpligt att fastställa tre separata marknader:






  — | olivolja som levereras till återförsäljare, |
| --- | --- | --- |

(119)

För det första verkar den relevanta produktmarknaden för olivolja skilja sig från produktmarknaderna för andra ätliga oljor, bland annat med hänsyn till skillnaderna i produkternas egenskaper, priser och ändamål. För det andra är det kanske inte nödvändigt att fastställa separata marknader för de olika typerna av olivolja (extra jungfruolja, jungfruolja och andra olivbaserade oljor (71)) med beaktande av den höga graden av utbytbarhet mellan dessa kategorier. Med hänsyn till hur försäljningskanalerna är ordnade kan det också vara lämpligt att fastställa tre separata marknader:

—

olivolja som levereras till återförsäljare,

| — | olivolja som levereras till industrikunder, och |
| --- | --- |

—

olivolja som levereras till industrikunder, och

| — | olivolja som levereras till kunder inom hotell- och restaurangbranschen. |
| --- | --- |

—

olivolja som levereras till kunder inom hotell- och restaurangbranschen.

Slutligen kan det inte uteslutas att tillhandahållandet av egna märken och märkesvaror utgör separata produktmarknader på marknaden för olivolja som levereras till återförsäljare.

| (120) | De ovan beskrivna gemensamma aspekterna av marknadssegmentering utesluter inte fastställande av snävare produktmarknader. |
| --- | --- |

(120)

De ovan beskrivna gemensamma aspekterna av marknadssegmentering utesluter inte fastställande av snävare produktmarknader.

4.1.2.2   Relevant geografisk marknad

| (121) | I geografiskt hänseende förefaller den relevanta marknaden för leverans av olivolja inte vara snävare än nationell och kan eventuellt omfatta EES när det gäller alla tre försäljningskanaler, nämligen leverans av olivolja till återförsäljare, industrikunder och hotell- och restaurangbranschen. |
| --- | --- |

(121)

I geografiskt hänseende förefaller den relevanta marknaden för leverans av olivolja inte vara snävare än nationell och kan eventuellt omfatta EES när det gäller alla tre försäljningskanaler, nämligen leverans av olivolja till återförsäljare, industrikunder och hotell- och restaurangbranschen.

4.2   Nöt- och kalvköttssektorn

4.2.1   Exempel på tillämpning av undantaget på nöt- och kalvköttssektorn

| (122) | Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom nöt- och kalvköttssektorn, enligt exemplen nedan. |
| --- | --- |

(122)

Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom nöt- och kalvköttssektorn, enligt exemplen nedan.

| (123) | Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | En erkänd producentorganisation säljer sina medlemmars hela (100 %) boskapsproduktion för leverans av djur för slakt. Försäljningen utgör en marknadsandel på 1,3 % av den berörda medlemsstatens totala nationella produktion av nötkött. Förutom gemensam försäljning anordnar producentorganisationen insamling och transport av all (100 %) boskap den säljer för sina medlemmars räkning för leverans till slakterier, vilket utgör 17 % av kostnaderna för produktion och utsläppande av produkten på marknaden. Vidare upphandlar producentorganisationen på sina medlemmars vägnar största delen av det foder och de läkemedel som de använder, vilket utgör cirka 9 % av produktionskostnaderna. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut boskap på marknaden. Producentorganisationen säljer mycket mindre än 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av boskap. Den boskapsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning; för det första gemensam transport av boskap, för det andra gemensam upphandling av insatsvaror som foder och läkemedel. Producentorganisationens gemensamma transporter omfattar mer än hälften av de volymer som den saluför (i detta fall 100 % av boskapen). Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Den gemensamma upphandlingen av insatsvaror behöver i denna situation inte analyseras separat. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(123)

Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

En erkänd producentorganisation säljer sina medlemmars hela (100 %) boskapsproduktion för leverans av djur för slakt. Försäljningen utgör en marknadsandel på 1,3 % av den berörda medlemsstatens totala nationella produktion av nötkött. Förutom gemensam försäljning anordnar producentorganisationen insamling och transport av all (100 %) boskap den säljer för sina medlemmars räkning för leverans till slakterier, vilket utgör 17 % av kostnaderna för produktion och utsläppande av produkten på marknaden. Vidare upphandlar producentorganisationen på sina medlemmars vägnar största delen av det foder och de läkemedel som de använder, vilket utgör cirka 9 % av produktionskostnaderna.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut boskap på marknaden. Producentorganisationen säljer mycket mindre än 15 % av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion av boskap. Den boskapsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning; för det första gemensam transport av boskap, för det andra gemensam upphandling av insatsvaror som foder och läkemedel. Producentorganisationens gemensamma transporter omfattar mer än hälften av de volymer som den saluför (i detta fall 100 % av boskapen). Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Den gemensamma upphandlingen av insatsvaror behöver i denna situation inte analyseras separat. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (124) | Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | Flera producenter av nöt- och kalvkött för slakt från en viss region bildade en producentorganisation för gemensamt inköp av foder. De byggde också gemensamt en lagringsanläggning för att lagra fodret under goda förhållanden (ett lagringssystem som ger dem möjlighet att reglera temperatur och luftfuktighet så att de kan bevara fodret i god kvalitet och under längre tid). Producentorganisationen kontrollerar också nivån på foderlagret så att det alltid finns tillräckligt med foder tillgängligt för distribution till producenter beroende på deras behov och utan avbrott. Producentorganisationen förhandlar vidare om leveransavtalen för nöt- och kalvkött för slakt med kunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Gemensam upphandling av foder omfattar 80 % av det foder som behövs för de volymer av boskap för slakt som producentorganisationen saluför. Andelen nöt- och kalvkött, som säljs av producentorganisationen, omfattar 14,5 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen meddelade den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut nöt- och kalvkött på marknaden. Den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Den boskapsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver också verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam upphandling av insatsvaror (foder). Den gemensamma upphandling av insatsvaror som producentorganisationen utför omfattar insatsvaror som behövs för mer än hälften av de volymer av boskap för slakt som producentorganisationen saluför. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(124)

Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

Flera producenter av nöt- och kalvkött för slakt från en viss region bildade en producentorganisation för gemensamt inköp av foder. De byggde också gemensamt en lagringsanläggning för att lagra fodret under goda förhållanden (ett lagringssystem som ger dem möjlighet att reglera temperatur och luftfuktighet så att de kan bevara fodret i god kvalitet och under längre tid). Producentorganisationen kontrollerar också nivån på foderlagret så att det alltid finns tillräckligt med foder tillgängligt för distribution till producenter beroende på deras behov och utan avbrott. Producentorganisationen förhandlar vidare om leveransavtalen för nöt- och kalvkött för slakt med kunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Gemensam upphandling av foder omfattar 80 % av det foder som behövs för de volymer av boskap för slakt som producentorganisationen saluför. Andelen nöt- och kalvkött, som säljs av producentorganisationen, omfattar 14,5 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen meddelade den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Vidare koncentrerar den utbudet och släpper ut nöt- och kalvkött på marknaden. Den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Den boskapsvolym som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver också verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam upphandling av insatsvaror (foder). Den gemensamma upphandling av insatsvaror som producentorganisationen utför omfattar insatsvaror som behövs för mer än hälften av de volymer av boskap för slakt som producentorganisationen saluför. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (125) | Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget inte är tillämpligt:













  Situation | : | En erkänd producentorganisation genomför gemensam försäljning av 80 % av sina medlemmars boskapsproduktion för leverans av djur till slakt. Försäljningen utgör en marknadsandel på 6 % av den berörda medlemsstatens totala nationella produktion av nötkött. Förutom gemensam försäljning anordnar producentorganisationen gemensamma säljfrämjande kampanjer för sina medlemmars räkning i form av allmänna annonser i lokaltidningen om medlemmarnas boskap. Den gemensamma säljfrämjande verksamheten omfattar alla produkter som säljs av producentorganisationen. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut boskap på marknaden. Den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen bedriver en verksamhet som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen, nämligen gemensam säljfrämjande verksamhet. Denna verksamhet omfattar hela den gemensamt sålda volymen, men den gemensamma verksamheten förefaller inte uppfylla villkoren i testet om betydande effektivisering enligt den förenklade metoden. I det föreliggande exemplet förefaller producentorganisationen inte utveckla en produkt med mervärde, särskilt inte en produkt som skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper, utan endast göra reklam för sina medlemmars produkt via allmänna annonser. Slutligen ger denna gemensamma säljfrämjande verksamhet sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för undantaget. |

(125)

Exempel på en bedömning enligt artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom nöt- och kalvköttssektorn, där undantaget inte är tillämpligt:

Situation

:

En erkänd producentorganisation genomför gemensam försäljning av 80 % av sina medlemmars boskapsproduktion för leverans av djur till slakt. Försäljningen utgör en marknadsandel på 6 % av den berörda medlemsstatens totala nationella produktion av nötkött. Förutom gemensam försäljning anordnar producentorganisationen gemensamma säljfrämjande kampanjer för sina medlemmars räkning i form av allmänna annonser i lokaltidningen om medlemmarnas boskap. Den gemensamma säljfrämjande verksamheten omfattar alla produkter som säljs av producentorganisationen.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut boskap på marknaden. Den nöt- och kalvköttsvolym som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen bedriver en verksamhet som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 170 i förordningen, nämligen gemensam säljfrämjande verksamhet. Denna verksamhet omfattar hela den gemensamt sålda volymen, men den gemensamma verksamheten förefaller inte uppfylla villkoren i testet om betydande effektivisering enligt den förenklade metoden. I det föreliggande exemplet förefaller producentorganisationen inte utveckla en produkt med mervärde, särskilt inte en produkt som skiljer sig från andra produkter på grund av produktens specifika egenskaper, utan endast göra reklam för sina medlemmars produkt via allmänna annonser. Slutligen ger denna gemensamma säljfrämjande verksamhet sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för undantaget.

4.3   Jordbruksgrödor

4.3.1   Exempel på tillämpning av undantaget på sektorn för jordbruksgrödor

| (126) | Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom sektorn för jordbruksgrödor, enligt exemplen nedan. |
| --- | --- |

(126)

Detta avsnitt i riktlinjerna gäller den praktiska tillämpningen av de specifika reglerna i förordningen om en samlad marknadsorganisation inom sektorn för jordbruksgrödor, enligt exemplen nedan.

| (127) | Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | En erkänd producentorganisation för spannmålsproducenter är etablerad i medlemsstat A och har några medlemmar i medlemsstaterna B och C. Producentorganisationen bildades för att tillhandahålla medlemmarna transporttjänster, eftersom transportkostnaderna är relativt höga på grund av det långa avståndet till försäljningsställena. De gemensamma transporttjänsterna (egna eller utlagda på entreprenad) används för i genomsnitt 60 % av den kvantitet som producentorganisationen för avtalsförhandlingar om. Dessutom bedriver producentorganisationen gemensam upphandling av insatsvaror, särskilt gödselmedel och bekämpningsmedel. Utöver detta tillhandahåller den sina medlemmar informationstjänster som gäller nya utsäden på marknaden, riskspridning inklusive risksäkring, osv.
  Vad gäller logistiktjänster äger producentorganisationen själv några lastbilar. Dessa lastbilar täcker dock endast 9 % av medlemmarnas transportbehov. Därför har producentorganisationen ingått avtal med två andra företag som är specialiserade på tillhandahållande av transporttjänster. Producentorganisationen har anmält begäran om utkontraktering till den behöriga nationella myndigheten, som har godkänt den. Producentorganisationen lämnade relevanta förklaringar om att utkontraktering av transporter medför betydande kostnadsbesparingar eftersom kostnaderna för investeringar i lastbilar är höga, transportbehoven inom sektorn för jordbruksgrödor är mycket cykliska (dvs. stort transportbehov vid skörd, andra tider mycket litet), kostnaderna för underhåll av lastbilarna är höga och det kan vara kostsamt att anlita specialiserade förare som inte är anställda hela tiden.
  Vidare stod producentorganisationen år 2014 för följande andel av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion. Medlemsstat A: vanligt vete 6,4 %, korn 4 %, havre 13,8 %, raps 13,6 %, åkerbönor 2,3 % och foderärter 1 %. I medlemsstaterna B och C har producentorganisationen en marknadsandel under 1 % för varje typ av spannmål. Medlemmarna i producentorganisationen saluför i genomsnitt 80 % av sin produktion via producentorganisationen. Medlemmarna köper i genomsnitt in två tredjedelar av sitt behov av gödselmedel och bekämpningsmedel via producentorganisationen, och dessa insatsvaror utgör i genomsnitt 18 % av de totala rörliga kostnaderna för produktion och utsläppande av produkten på marknaden för alla typer av grödor som producentorganisationen förhandlat om. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödeprodukter på marknaden. Den andel vete, korn, havre, raps, åkerbönor och ärter som producentorganisationen säljer eller förhandlar fram avtal om överstiger inte 15 % av den totala nationella produktionen i medlemsstat A. Den volym jordbruksgrödor som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam transport och gemensam upphandling av insatsvaror. Producentorganisationens gemensamma transporter omfattar mer än hälften av de volymer som den saluför. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. En bedömning av den gemensamma upphandlingen av insatsvaror och av informationstjänsterna är inte nödvändig i det här fallet eftersom villkoren i testet för en gemensam verksamhet är uppfyllda. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(127)

Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

En erkänd producentorganisation för spannmålsproducenter är etablerad i medlemsstat A och har några medlemmar i medlemsstaterna B och C. Producentorganisationen bildades för att tillhandahålla medlemmarna transporttjänster, eftersom transportkostnaderna är relativt höga på grund av det långa avståndet till försäljningsställena. De gemensamma transporttjänsterna (egna eller utlagda på entreprenad) används för i genomsnitt 60 % av den kvantitet som producentorganisationen för avtalsförhandlingar om. Dessutom bedriver producentorganisationen gemensam upphandling av insatsvaror, särskilt gödselmedel och bekämpningsmedel. Utöver detta tillhandahåller den sina medlemmar informationstjänster som gäller nya utsäden på marknaden, riskspridning inklusive risksäkring, osv.

Vad gäller logistiktjänster äger producentorganisationen själv några lastbilar. Dessa lastbilar täcker dock endast 9 % av medlemmarnas transportbehov. Därför har producentorganisationen ingått avtal med två andra företag som är specialiserade på tillhandahållande av transporttjänster. Producentorganisationen har anmält begäran om utkontraktering till den behöriga nationella myndigheten, som har godkänt den. Producentorganisationen lämnade relevanta förklaringar om att utkontraktering av transporter medför betydande kostnadsbesparingar eftersom kostnaderna för investeringar i lastbilar är höga, transportbehoven inom sektorn för jordbruksgrödor är mycket cykliska (dvs. stort transportbehov vid skörd, andra tider mycket litet), kostnaderna för underhåll av lastbilarna är höga och det kan vara kostsamt att anlita specialiserade förare som inte är anställda hela tiden.

Vidare stod producentorganisationen år 2014 för följande andel av medlemsstatens sammanlagda nationella produktion. Medlemsstat A: vanligt vete 6,4 %, korn 4 %, havre 13,8 %, raps 13,6 %, åkerbönor 2,3 % och foderärter 1 %. I medlemsstaterna B och C har producentorganisationen en marknadsandel under 1 % för varje typ av spannmål. Medlemmarna i producentorganisationen saluför i genomsnitt 80 % av sin produktion via producentorganisationen. Medlemmarna köper i genomsnitt in två tredjedelar av sitt behov av gödselmedel och bekämpningsmedel via producentorganisationen, och dessa insatsvaror utgör i genomsnitt 18 % av de totala rörliga kostnaderna för produktion och utsläppande av produkten på marknaden för alla typer av grödor som producentorganisationen förhandlat om.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödeprodukter på marknaden. Den andel vete, korn, havre, raps, åkerbönor och ärter som producentorganisationen säljer eller förhandlar fram avtal om överstiger inte 15 % av den totala nationella produktionen i medlemsstat A. Den volym jordbruksgrödor som omfattas av avtalsförhandlingar meddelades till de nationella myndigheterna. Producentorganisationen bedriver verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen gemensam transport och gemensam upphandling av insatsvaror. Producentorganisationens gemensamma transporter omfattar mer än hälften av de volymer som den saluför. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. En bedömning av den gemensamma upphandlingen av insatsvaror och av informationstjänsterna är inte nödvändig i det här fallet eftersom villkoren i testet för en gemensam verksamhet är uppfyllda. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (128) | Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget är tillämpligt:













  Situation | : | I en region där det finns många farbara floder har flera producenter av vanligt vete och korn beslutat att bilda en producentorganisation för att gemensamt inrätta ett gemensamt distributionscentrum vid hamnanläggningarna, för att kunna utnyttja landskapets geografiska och naturliga fördelar. Köpare kan därmed direkt frakta de grödor som de har köpt från producentorganisationen. Distributionscentret är integrerat med verksamheten gemensam transport. Producentorganisationen organiserar transporten av grödorna från producenternas jordbruk till distributionscentret. Producentorganisationen förhandlar vidare om leveransavtalen med kunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Verksamheterna att inrätta distributionscentret och gemensam transport omfattar 85 % av de volymer vanligt vete eller korn som saluförs av producentorganisationen. Andelen vanligt vete och korn, som säljs av producentorganisationen, omfattar 12,5 % respektive 8 % av den nationella produktionen av dessa jordbruksgrödor. Producentorganisationen meddelade de volymer vanligt vete och korn som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödor på marknaden. De volymer av antingen vanligt vete eller korn som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen meddelade de volymer vanligt vete och korn som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. Genom att inrätta ett distributionscentrum som är kopplat till gemensam transport av grödor från producenter till distributionscentret utför producentorganisationen verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen inrättande av ett distributionscentrum som är kopplat till gemensam transport. Dessa verksamheter omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluförde. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar. |

(128)

Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget är tillämpligt:

Situation

:

I en region där det finns många farbara floder har flera producenter av vanligt vete och korn beslutat att bilda en producentorganisation för att gemensamt inrätta ett gemensamt distributionscentrum vid hamnanläggningarna, för att kunna utnyttja landskapets geografiska och naturliga fördelar. Köpare kan därmed direkt frakta de grödor som de har köpt från producentorganisationen. Distributionscentret är integrerat med verksamheten gemensam transport. Producentorganisationen organiserar transporten av grödorna från producenternas jordbruk till distributionscentret. Producentorganisationen förhandlar vidare om leveransavtalen med kunder för sina medlemmars räkning, det vill säga den genomför avtalsförhandlingar. Verksamheterna att inrätta distributionscentret och gemensam transport omfattar 85 % av de volymer vanligt vete eller korn som saluförs av producentorganisationen. Andelen vanligt vete och korn, som säljs av producentorganisationen, omfattar 12,5 % respektive 8 % av den nationella produktionen av dessa jordbruksgrödor. Producentorganisationen meddelade de volymer vanligt vete och korn som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Producentorganisationen koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödor på marknaden. De volymer av antingen vanligt vete eller korn som omfattas av de avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen. Producentorganisationen meddelade de volymer vanligt vete och korn som omfattas av avtalsförhandlingar till de nationella myndigheterna. Genom att inrätta ett distributionscentrum som är kopplat till gemensam transport av grödor från producenter till distributionscentret utför producentorganisationen verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning, nämligen inrättande av ett distributionscentrum som är kopplat till gemensam transport. Dessa verksamheter omfattar mer än hälften av de volymer som producentorganisationen saluförde. Alltså kan slutsatsen dras att kriterierna i testet om betydande effektivisering uppfylls enligt den förenklade metoden. Undantaget är således tillämpligt på producentorganisationens avtalsförhandlingar.

| (129) | Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget inte är tillämpligt:













  Situation | : | En erkänd producentorganisation säljer vete och korn för sina medlemmars och icke-medlemmars räkning. Den andel vete som produceras av producentorganisationens medlemmar och som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen utgör 9,8 % av den nationella veteproduktionen respektive 11 % av den relevanta kornproduktionen i medlemsstat A. Producentorganisationens marknadsandel, om man även beaktar det vete och korn som levereras av icke-medlemmar, är 12,2 % respektive 14,1 %. Förutom att föra avtalsförhandlingar för sina medlemmars räkning avser producentorganisationen att investera i en lagringsanläggning med en del processmaskiner (t.ex. för torkning och rengöring) som skulle tillgodose 10 % av dess lagringsbehov och omkring 1 % av den totala volymen av det vete som säljs av producentorganisationen (både medlemmars och icke-medlemmars produkter). Producentorganisationen har fått ett lån hos en lokal bank för att finansiera anläggningen. För närvarande bedömer producentorganisationen de olika anbud som inkommit från olika företag för byggandet och utrustningen. Producentorganisationen avser att kunna utnyttja anläggningen inom 6–8 månader. Vidare skickar producentorganisationen varje vecka ut nyhetsbrev till sina medlemmar om utvecklingen på marknaderna och relevanta nyheter för veteproducenter. |
| --- | --- | --- | --- |
| Analys | : | Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Den koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödeprodukter på marknaden. Andelen vete och korn som köpts från icke-medlemmar är mindre än 25 % av den totala kvantitet vete och korn för vilken producentorganisationen fört avtalsförhandlingar under en period av ett år. De volymer av antingen vete eller korn som omfattas av de avtalsförhandlingar som förts av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen, inbegripet de volymer som tillhandahållits av icke-medlemmar. Producentorganisationen bedriver inte verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. Producentorganisationen har endast för avsikt att tillhandahålla en potentiellt effektivitetsfrämjande verksamhet som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning i framtiden (gemensam lagring) för sin veteproduktion. Den förenklade metoden för bedömning av testet om betydande effektivisering kan således inte tillämpas. I det aktuella exemplet skulle dock en alternativ metod kunna tillämpas enligt beskrivningen i punkterna 82–86. Producentorganisationen i fråga har mottagit en kreditlina från banken och fått erbjudanden från olika företag om byggande av lagringsanläggningen. Projektet har en tidsfrist inom 6–8 månader. Producentorganisationen förefaller därför ha åtagit sig att investera i en effektivitetsfrämjande verksamhet och behöver bara tid för att bygga lagringsanläggningen för sin veteproduktion. Producentorganisationen kan därmed omfattas av undantaget under förutsättning att den effektivisering som lagringsverksamheten ger upphov till sannolikt är betydande. Detta är dock osannolikt eftersom producentorganisationen avser att tillhandahålla lagring endast för 1 % av den totala vetevolym som saluförs av producentorganisationen. Vad gäller annan verksamhet ger producentorganisationen information till sina medlemmar via nyhetsbrev. Sådan information kan vara användbar och till och med effektivitetsfrämjande. Det förefaller dock inte troligt att informationen i sig ger upphov till betydande effektivisering. När det gäller korn finns det eller planeras det inte någon effektivitetsfrämjande verksamhet. Producentorganisationens verksamhet ger således sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för ett undantag. |

(129)

Exempel på en bedömning enligt artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning av en producentorganisation som är verksam inom sektorn för jordbruksgrödor, där undantaget inte är tillämpligt:

Situation

:

En erkänd producentorganisation säljer vete och korn för sina medlemmars och icke-medlemmars räkning. Den andel vete som produceras av producentorganisationens medlemmar och som omfattas av avtalsförhandlingar som förs av producentorganisationen utgör 9,8 % av den nationella veteproduktionen respektive 11 % av den relevanta kornproduktionen i medlemsstat A. Producentorganisationens marknadsandel, om man även beaktar det vete och korn som levereras av icke-medlemmar, är 12,2 % respektive 14,1 %. Förutom att föra avtalsförhandlingar för sina medlemmars räkning avser producentorganisationen att investera i en lagringsanläggning med en del processmaskiner (t.ex. för torkning och rengöring) som skulle tillgodose 10 % av dess lagringsbehov och omkring 1 % av den totala volymen av det vete som säljs av producentorganisationen (både medlemmars och icke-medlemmars produkter). Producentorganisationen har fått ett lån hos en lokal bank för att finansiera anläggningen. För närvarande bedömer producentorganisationen de olika anbud som inkommit från olika företag för byggandet och utrustningen. Producentorganisationen avser att kunna utnyttja anläggningen inom 6–8 månader. Vidare skickar producentorganisationen varje vecka ut nyhetsbrev till sina medlemmar om utvecklingen på marknaderna och relevanta nyheter för veteproducenter.

Analys

:

Producentorganisationen har formellt erkänts av den behöriga nationella myndigheten. Den koncentrerar utbudet och släpper ut jordbruksgrödeprodukter på marknaden. Andelen vete och korn som köpts från icke-medlemmar är mindre än 25 % av den totala kvantitet vete och korn för vilken producentorganisationen fört avtalsförhandlingar under en period av ett år. De volymer av antingen vete eller korn som omfattas av de avtalsförhandlingar som förts av producentorganisationen överstiger inte 15 % av den nationella produktionen, inbegripet de volymer som tillhandahållits av icke-medlemmar. Producentorganisationen bedriver inte verksamheter som sannolikt ger upphov till effektivisering enligt förteckningen i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning. Producentorganisationen har endast för avsikt att tillhandahålla en potentiellt effektivitetsfrämjande verksamhet som förtecknas i artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning i framtiden (gemensam lagring) för sin veteproduktion. Den förenklade metoden för bedömning av testet om betydande effektivisering kan således inte tillämpas. I det aktuella exemplet skulle dock en alternativ metod kunna tillämpas enligt beskrivningen i punkterna 82–86. Producentorganisationen i fråga har mottagit en kreditlina från banken och fått erbjudanden från olika företag om byggande av lagringsanläggningen. Projektet har en tidsfrist inom 6–8 månader. Producentorganisationen förefaller därför ha åtagit sig att investera i en effektivitetsfrämjande verksamhet och behöver bara tid för att bygga lagringsanläggningen för sin veteproduktion. Producentorganisationen kan därmed omfattas av undantaget under förutsättning att den effektivisering som lagringsverksamheten ger upphov till sannolikt är betydande. Detta är dock osannolikt eftersom producentorganisationen avser att tillhandahålla lagring endast för 1 % av den totala vetevolym som saluförs av producentorganisationen. Vad gäller annan verksamhet ger producentorganisationen information till sina medlemmar via nyhetsbrev. Sådan information kan vara användbar och till och med effektivitetsfrämjande. Det förefaller dock inte troligt att informationen i sig ger upphov till betydande effektivisering. När det gäller korn finns det eller planeras det inte någon effektivitetsfrämjande verksamhet. Producentorganisationens verksamhet ger således sannolikt inte upphov till någon betydande effektivisering, och de avtalsförhandlingar som producentorganisationen bedriver uppfyller därför sannolikt inte villkoren för ett undantag.

---

(1)  Riktlinjer för tillämpning av de specifika bestämmelser som anges i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning vad gäller sektorerna för olivolja, nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor (nedan kallade riktlinjerna).

(2)  Förordningen om en samlad marknadsordning är Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).

(3)  Artikel 206 tredje stycket i förordningen om en samlad marknadsordning: ”[...] kommissionen [ska] om lämpligt offentliggöra riktlinjer som hjälp till nationella konkurrensmyndigheter och företag”.

(4)  Framför allt är artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning endast tillämpliga på en viss kategori av producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer, som erkänts av medlemsstaterna enligt artiklarna 152.1 och 156.1 i förordningen om en samlad marknadsordning, dvs. dessa regler gäller inte någon annan kategori av producentorganisationer eller sammanslutningar av producentorganisationer. För ytterligare uppgifter se punkt 53.

(5)  Med Europeiska unionens domstol avses här domstolen och tribunalen.

(6)  Dom av den 29 oktober 1980 i målet Maizena, 139/79, EU:C:1980:250, punkt 23; dom av den 5 oktober 1994 i målet Tyskland mot rådet, C-280/93, EU:C:1994:367, punkt 61.

(7)  Artikel 101 i EUF-fördraget:

”1.   Följande är oförenligt med den inre marknaden och förbjudet: alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstater och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den inre marknaden, särskilt sådana som innebär att

| a) | inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, |
| --- | --- |

a)

inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs,

| b) | produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, |
| --- | --- |

b)

produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras,

| c) | marknader eller inköpskällor delas upp, |
| --- | --- |

c)

marknader eller inköpskällor delas upp,

| d) | olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, varigenom dessa får en konkurrensnackdel, |
| --- | --- |

d)

olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, varigenom dessa får en konkurrensnackdel,

| e) | det ställs som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser, som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. |
| --- | --- |

e)

det ställs som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser, som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet.

2.   Avtal eller beslut som är förbjudna enligt denna artikel är ogiltiga.

3.   Bestämmelserna i punkt 1 får dock förklaras icke tillämpliga

| — | på avtal eller grupper av avtal mellan företag, |
| --- | --- |

—

på avtal eller grupper av avtal mellan företag,

| — | beslut eller grupper av beslut av företagssammanslutningar, |
| --- | --- |

—

beslut eller grupper av beslut av företagssammanslutningar,

| — | samordnade förfaranden eller grupper av samordnade förfaranden, |
| --- | --- |

—

samordnade förfaranden eller grupper av samordnade förfaranden,

som bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen av varor eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, samtidigt som konsumenterna tillförsäkras en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås och som inte

| a) | ålägger de berörda företagen begränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå dessa mål, |
| --- | --- |

a)

ålägger de berörda företagen begränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå dessa mål,

| b) | ger dessa företag möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av varorna i fråga.” |
| --- | --- |

b)

ger dessa företag möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av varorna i fråga.”

(8)  Artikel 102 i EUF-fördraget:

8

”Ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den inre marknaden eller inom en väsentlig del av denna är, i den mån det kan påverka handeln mellan medlemsstater, oförenligt med den inre marknaden och förbjudet.

Sådant missbruk kan särskilt bestå i att

| a) | direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försäljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, |
| --- | --- |

a)

direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försäljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor,

| b) | begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, |
| --- | --- |

b)

begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna,

| c) | tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, varigenom dessa får en konkurrensnackdel, |
| --- | --- |

c)

tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, varigenom dessa får en konkurrensnackdel,

| d) | det ställs som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser, som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet.” |
| --- | --- |

d)

det ställs som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser, som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet.”

(9)  Tillkännagivande från kommissionen – Riktlinjer om begreppet påverkan på handeln i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 81).

9

(10)  Ekonomisk verksamhet definieras som verksamhet som består av att tillhandahålla varor eller tjänster på en viss marknad. För närmare uppgifter, se t.ex. dom av den 16 juni 1987 i målet kommissionen mot Italien, 118/85, EU:C:1987:283, punkt 7. Ett företag är en enhet som bedriver en ekonomisk verksamhet.

10

(11)  För närmare detaljer och bakgrund se dom av den 12 december 1995 i mål C-399/93, Oude Luttikhuis, EU:C:1995:434, punkterna 10–16. Se även generaladvokaten Tesauros förslag till avgörande i detta mål, EU:C:1995:277, punkterna 29 och 30.

11

(12)  För ytterligare information se kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapslagstiftningen (EGT C 372, 9.12.1997, s. 5).

12

(13)  Dom av den 14 februari 1978 i målet United Brands, 27/76, EU:C:1995:277, punkt 65.

13

(14)  Utestängande missbruk är sådana metoder som inte bygger på normalt affärsmässigt beteende och som syftar till att skada konkurrenspositionen för det dominerande företagets konkurrenter, eller att utestänga dem från marknaden helt och hållet, vilket slutligen orsakar kunderna skada (t.ex. vägran att leverera eller att bevilja licenser, underprissättning). Utnyttjande missbruk, å andra sidan, inbegriper försök av dominerande företag att utnyttja de möjligheter som deras ställning på marknaden ger dem för att skada kunder direkt, t.ex. genom att ta ut alltför höga priser.

14

(15)  För ytterligare information se Tillkännagivande från kommissionen – Riktlinjer om begreppet påverkan på handeln i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 81).

15

(16)  Se bland annat domen i målet Oude Luttikhuis EU:C:1995:434, punkt 12, och dom av den 15 december 1994 i mål C-250/92, Dansk Landbrugs Grovvareselskab (DLG), EU:C:1994:413, t.ex. punkt 32.

16

(17)  Till exempel domen i målet Dansk Landbrugs Grovvareselskab (DLG), EU:C:1994:413, punkt 35, domen i målet Oude Luttikhuis EU:C:1995:434, punkt 14.

17

(18)  Kommissionens förordning (EU) nr 1218/2010 av den 14 december 2010 om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på vissa grupper av specialiseringsavtal (EUT L 335, 18.12.2010, s. 43).

18

(19)  För närmare detaljer om definitionerna, se artikel 1 i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal.

19

(20)  Artiklarna 2, 3 och 4 i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal.

20

(21)  Artikel 4 i gruppundantagsförordningen om specialiseringsavtal.

21

(22)  Dom av den 15 maj 1975 i mål 71/74, Frubo, EU:C:1975:61; EU:T:1997:69; domen i målet Oude Luttikhuis, EU:C:1995:434; dom av den 13 december 2006 i de förenade målen T-217/03 och T-245/03, FNCBV mot kommissionen, EU:T:2006:391.

22

(23)  Riktlinjerna är tillämpliga på leveransavtal som producentorganisationer förhandlar fram för sina medlemmars räkning, oavsett vilken grad av integration de medför, med undantag för transaktioner som utgör en koncentration i den mening som avses i artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (koncentrationsförordningen, EUT L 24, 29.1.2004) som till exempel är fallet med gemensamma företag som på varaktig basis fyller en självständig ekonomisk enhets samtliga funktioner.

23

(24)  Följande levande boskap för slakt omfattas av artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning:

24

| a) | Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 80 kg men högst 160 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 21. |
| --- | --- |

a)

Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 80 kg men högst 160 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 21.

| b) | Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 160 kg men högst 300 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 41. |
| --- | --- |

b)

Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 160 kg men högst 300 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 41.

| c) | Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 300 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 51. |
| --- | --- |

c)

Nötkreatur av underarterna Bibos eller Poephagus med en vikt högre än 300 kg för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 51.

| d) | Kor för slakt som omfattas av KN-nummer ex 1002 29 61. |
| --- | --- |

d)

Kor för slakt som omfattas av KN-nummer ex 1002 29 61.

| e) | Andra nötkreatur för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 91. |
| --- | --- |

e)

Andra nötkreatur för slakt som omfattas av KN- nummer ex 0102 29 91.

Nötkreatur som föds upp för att sedan slaktas omfattas inte av de KN-nummer som förtecknas i artikel 170 i förordningen om en samlad marknadsordning.

(25)  Följande produkter som inte är avsedda för utsäde och, vad gäller korn, inte avsedda för mältning omfattas av artikel 171 i förordningen om en samlad marknadsordning:

25

| a) | Vanligt vete som omfattas av KN-nummer ex 1001 99 00. |
| --- | --- |

a)

Vanligt vete som omfattas av KN-nummer ex 1001 99 00.

| b) | Korn som omfattas av KN-nummer ex 1003 90 00. |
| --- | --- |

b)

Korn som omfattas av KN-nummer ex 1003 90 00.

| c) | Majs som omfattas av KN-nummer ex 1005 90 00. |
| --- | --- |

c)

Majs som omfattas av KN-nummer ex 1005 90 00.

| d) | Råg som omfattas av KN-nummer ex 1002 90 00. |
| --- | --- |

d)

Råg som omfattas av KN-nummer ex 1002 90 00.

| e) | Durumvete som omfattas av KN-nummer ex 1001 19 00. |
| --- | --- |

e)

Durumvete som omfattas av KN-nummer ex 1001 19 00.

| f) | Havre som omfattas av KN-nummer ex 1004 90 00. |
| --- | --- |

f)

Havre som omfattas av KN-nummer ex 1004 90 00.

| g) | Rågvete som omfattas av KN-nummer ex 1008 60 00. |
| --- | --- |

g)

Rågvete som omfattas av KN-nummer ex 1008 60 00.

| h) | Rapsfrö som omfattas av KN-nummer ex 1205. |
| --- | --- |

h)

Rapsfrö som omfattas av KN-nummer ex 1205.

| i) | Solrosfrö som omfattas av KN-nummer ex 1206 00. |
| --- | --- |

i)

Solrosfrö som omfattas av KN-nummer ex 1206 00.

| j) | Sojabönor som omfattas av KN-nummer ex 1201 90 00. |
| --- | --- |

j)

Sojabönor som omfattas av KN-nummer ex 1201 90 00.

| k) | Åkerbönor som omfattas av KN-nummer ex 0708 och ex 0713. |
| --- | --- |

k)

Åkerbönor som omfattas av KN-nummer ex 0708 och ex 0713.

| l) | Foderärter som omfattas av KN-nummer ex 0708 och ex 0713. |
| --- | --- |

l)

Foderärter som omfattas av KN-nummer ex 0708 och ex 0713.

(26)  Se avsnitt 2.4 i dessa riktlinjer angående förhållandet mellan artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning och artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget.

26

(27)  Se skäl 139 i förordningen om en samlad marknadsordning.

27

(28)  Punkt 2 d i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

28

(29)  Uppsägning av ett avtal kan bli nödvändigt till exempel på grund av missväxt som orsakas t.ex. av väderförhållanden eller sjukdomar.

29

(30)  Producentorganisationens saluföringsstrategi kan kräva att medlemmarnas produktion planeras för att säkerställa leverans av deras produkter till producentorganisationen i linje med saluföringsstrategin. Produktionsplaneringen äger rum innan produktionscykeln inleds, när den fortfarande kan påverka hur stor produktion producentorganisationen behöver. Den situation där produktionsplanering utgör en del av en producentorganisations saluföringsstrategi omfattas av undantaget. Denna situation skiljer sig emellertid från en situation där produktionsplanering sker utanför ramen för en sådan strategi, till exempel om en producentorganisation samordnar gemensam planering med en annan producentorganisation eller om en producentorganisation samordnar gemensam planering med sina medlemmar för produktion som dessa medlemmar säljer utanför producentorganisationen. I det senare fallet kan produktionsplanering omfattas av andra undantag från konkurrensreglerna enligt förordningen om en samlad marknadsordning eller av allmänna konkurrensregler.

30

(31)  Producentorganisationens saluföringsstrategi kan kräva att det fastställs kalendrar och volymer för den produktion som ska saluföras av producentorganisationen. Detta kan innebära att producentorganisationen lagrar viss produktion eller att producentorganisationen beslutar att skjuta upp försäljningen av vissa volymer med hänsyn till marknadsvillkoren. Sådana beslut omfattas av undantaget eftersom de utgör en del av producentorganisationens saluföringsstrategi. Undantaget omfattar dock inte avtal som ingås av producentorganisationen och/eller dess medlemmar om produkter som inte saluförs av producentorganisationen.

31

(32)  Producentorganisationens saluföringsstrategi kan kräva utbyte av kommersiellt känslig information mellan medlemmarna t.ex. för att fastställa om medlemmar har kapacitet att öka leveranserna till producentorganisationen. Den situation där utbyte av kommersiellt känslig information utgör en del av producentorganisationens saluföringsstrategi skulle således omfattas av undantaget. Denna situation skiljer sig emellertid från en situation där utbytet av kommersiellt känslig information sker utanför ramen för en sådan strategi. Detta skulle till exempel vara fallet om information avser exempelvis de volymer som producenterna säljer utanför producentorganisationen. I det senare fallet kan utbytet av kommersiellt känslig information omfattas av andra undantag från konkurrensreglerna enligt förordningen om en samlad marknadsordning eller av allmänna konkurrensregler.

32

(33)  Se punkt 2 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

33

(34)  Se punkt 2 b i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

34

(35)  Detta är endast en översikt över de viktigaste villkoren. Vissa element kommer att behandlas ingående i de följande avsnitten och en fullständig förteckning finns i respektive bestämmelser, det vill säga artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

35

(36)  EUT C 11, 14.1.2011, s. 1.

36

(37)  Se punkterna 150–293 i riktlinjerna för tillämpningen av artikel 101 i EUF-avtalet på horisontella samarbetsavtal.

37

(38)  För närmare uppgifter om avtal om gemensam saluföring, se punkterna 225–257 i riktlinjerna för tillämpningen av artikel 101 i EUF-avtalet på horisontella samarbetsavtal.

38

(39)  EUT C 101, 27.4.2004, s. 97.

39

(40)  Artikel 152.1 i förordningen om en samlad marknadsordning.

40

”Producentorganisationer

1.   Medlemsstaterna får på begäran erkänna producentorganisationer som

| a) | är sammansatta och, i enlighet med artikel 153.2 c, kontrollerade av producenter inom en specifik sektor som anges i artikel 1.2, |
| --- | --- |

a)

är sammansatta och, i enlighet med artikel 153.2 c, kontrollerade av producenter inom en specifik sektor som anges i artikel 1.2,

| b) | har bildats på initiativ av producenterna själva, |
| --- | --- |

b)

har bildats på initiativ av producenterna själva,

| c) | har bildats för ett särskilt syfte, varav minst ett av följande:






  i) | Att säkerställa att produktionen är planerad och anpassad till efterfrågan, särskilt när det gäller kvalitet och kvantitet. |
| --- | --- | --- |

c)

har bildats för ett särskilt syfte, varav minst ett av följande:

i)

Att säkerställa att produktionen är planerad och anpassad till efterfrågan, särskilt när det gäller kvalitet och kvantitet.

| ii) | Att främja koncentrationen av utbudet och utsläppandet av medlemmarnas produkter på marknaden, bland annat genom direktsaluföring. |
| --- | --- |

ii)

Att främja koncentrationen av utbudet och utsläppandet av medlemmarnas produkter på marknaden, bland annat genom direktsaluföring.

| iii) | Att optimera produktionskostnaderna och avkastningen på investeringar som görs som svar på miljö- och djurskyddsstandarder samt att stabilisera produktionspriserna. |
| --- | --- |

iii)

Att optimera produktionskostnaderna och avkastningen på investeringar som görs som svar på miljö- och djurskyddsstandarder samt att stabilisera produktionspriserna.

| iv) | Att forska om och utveckla initiativ om hållbara produktionsmetoder, innovativa metoder, ekonomisk konkurrenskraft och marknadsutveckling. |
| --- | --- |

iv)

Att forska om och utveckla initiativ om hållbara produktionsmetoder, innovativa metoder, ekonomisk konkurrenskraft och marknadsutveckling.

| v) | Att främja, och tillhandahålla tekniskt stöd för, användningen av miljövänliga odlings- och produktionsmetoder och sunda djurhanteringsmetoder samt sund teknik och sunda metoder för djurskydd. |
| --- | --- |

v)

Att främja, och tillhandahålla tekniskt stöd för, användningen av miljövänliga odlings- och produktionsmetoder och sunda djurhanteringsmetoder samt sund teknik och sunda metoder för djurskydd.

| vi) | Att främja, och tillhandahålla tekniskt stöd för, användningen av produktionsstandarder, att förbättra produktkvaliteten och utveckla produkter som har skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning eller som omfattas av en nationell kvalitetsmärkning. |
| --- | --- |

vi)

Att främja, och tillhandahålla tekniskt stöd för, användningen av produktionsstandarder, att förbättra produktkvaliteten och utveckla produkter som har skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning eller som omfattas av en nationell kvalitetsmärkning.

| vii) | Att främja hanteringen av biprodukter och avfall för att skydda kvaliteten på vatten, mark och landskap samt för att bevara och främja den biologiska mångfalden. |
| --- | --- |

vii)

Att främja hanteringen av biprodukter och avfall för att skydda kvaliteten på vatten, mark och landskap samt för att bevara och främja den biologiska mångfalden.

| viii) | Att bidra till ett hållbart utnyttjande av naturresurserna och till att mildra effekterna av klimatförändringarna. |
| --- | --- |

viii)

Att bidra till ett hållbart utnyttjande av naturresurserna och till att mildra effekterna av klimatförändringarna.

| ix) | Att ta fram initiativ när det gäller marknadsföring och saluföring. |
| --- | --- |

ix)

Att ta fram initiativ när det gäller marknadsföring och saluföring.

| x) | Att förvalta sådana gemensamma fonder som avses i de verksamhetsprogram inom sektorn för frukt och grönsaker som avses i artikel 31.2 i denna förordning och inom ramen för artikel 36 i förordning (EU) nr 1305/2013. |
| --- | --- |

x)

Att förvalta sådana gemensamma fonder som avses i de verksamhetsprogram inom sektorn för frukt och grönsaker som avses i artikel 31.2 i denna förordning och inom ramen för artikel 36 i förordning (EU) nr 1305/2013.

| xi) | Att tillhandahålla nödvändigt tekniskt stöd för användningen av dels terminshandel, dels försäkringssystem.” |
| --- | --- |

xi)

Att tillhandahålla nödvändigt tekniskt stöd för användningen av dels terminshandel, dels försäkringssystem.”

(41)  En producentorganisation bemödar sig om att sälja produkter på ett effektivt sätt, det vill säga den genomför inte endast en gemensam marknadsföringsstrategi utan gör även säljanbud och genomför försäljningar med kunder/köpare med avseende på sina medlemmars produkter.

41

(42)  Punkt 1 första stycket i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

42

(43)  Se punkt 2 d i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

43

(44)  En icke-medlem kan vara antingen en producent som inte är medlem av producentorganisationen eller en näringsidkare. Icke-medlemmar deltar inte direkt i de avtalsförhandlingar som en producentorganisation för på sina medlemmars vägnar. Producentorganisationen förhandlar alltså oberoende från icke-medlemmar. De produkter som producerats av icke-medlemmar köper en producentorganisation separat från icke-medlemmarna; dessa förhandlingar med icke-medlemmar utgör inte en del av avtalsförhandlingarna och omfattas därmed inte av undantaget.

44

(45)  Understrykning har lagts till.

45

(46)  En erkänd producentorganisation som lägger ut verksamheter på entreprenad måste följa artikel 155 i förordningen om en samlad marknadsordning. Det kräver tillåtelse på förhand från medlemsstaterna. Utläggande av produktion på entreprenad är inte tillåtet. En producentorganisation måste behålla ansvaret för att den verksamhet som lagts ut på entreprenad utförs och för övergripande förvaltning, kontroll och tillsyn när det gäller de kommersiella arrangemangen för utförandet av verksamheten. Närmare uppgifter om utläggande på entreprenad kommer att anges i en kommissionens delegerade förordning som ska antas.

46

(47)  Eftersom testet om betydande effektivisering är beroende av att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken uppnås, mot bakgrund av den särskilda rättsliga grund som utgörs av artiklarna 39 och 42 i EUF-fördraget för konkurrensregler inom produktionen av och handeln med jordbruksprodukter, skiljer det sig från de effektivitetstest som används när konkurrensreglerna tillämpas inom andra sektorer.

47

(48)  Punkt 1 tredje stycket punkterna a och b i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

48

(49)  Dessa verksamheter är följande:

49

| i) | Gemensam distribution, inklusive gemensam försäljningsplattform eller gemensam transport. |
| --- | --- |

i)

Gemensam distribution, inklusive gemensam försäljningsplattform eller gemensam transport.

| ii) | Gemensam förpackning eller märkning eller gemensam marknadsföring. De två första verksamheterna är endast relevanta för olivoljesektorn. |
| --- | --- |

ii)

Gemensam förpackning eller märkning eller gemensam marknadsföring. De två första verksamheterna är endast relevanta för olivoljesektorn.

| iii) | Gemensam organisation av kvalitetskontroll. |
| --- | --- |

iii)

Gemensam organisation av kvalitetskontroll.

| iv) | Gemensam användning av utrustning eller lagringsanläggningar. |
| --- | --- |

iv)

Gemensam användning av utrustning eller lagringsanläggningar.

| v) | Gemensam bearbetning. Denna verksamhet är endast relevant för olivoljesektorn. |
| --- | --- |

v)

Gemensam bearbetning. Denna verksamhet är endast relevant för olivoljesektorn.

| vi) | Gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av produkten; denna verksamhet är endast relevant för olivolje- respektive nöt- och kalvköttssektorn. |
| --- | --- |

vi)

Gemensam avfallshantering direkt kopplad till produktionen av produkten; denna verksamhet är endast relevant för olivolje- respektive nöt- och kalvköttssektorn.

| vii) | Gemensam anskaffning av produktionselement. |
| --- | --- |

vii)

Gemensam anskaffning av produktionselement.

(50)  I Grekland, Italien och Spanien utgjorde kostnaderna för gödselmedel i genomsnitt 18 % av driftskostnaderna (gårdar specialiserade på produktion av olivolja) år 2010, bekämpningsmedel 14 % och bränsle- och energikostnader 27 %, baserat på uppgifter från rapporten ”EU olive oil farms report based on FADN data”, http://ec.europa.eu/agriculture/rica/pdf/Olive_oil%20_report2000_2010.pdf, s. 57–76.

50

(51)  I EU-27 utgjorde kostnaderna för foder 41 % av driftskostnaderna år 2011 för uppfödare, kostnaden för de inköpta djuren 22 % och bränsle- och energikostnaderna 7 %, baserat på rapporten ”EU beef farms report 2012 based on FADN data”. http://ec.europa.eu/agriculture/rica/pdf/beef_report_2012.pdf, s. 69.

51

(52)  I EU-27 utgjorde kostnaderna för gödselmedel till exempel för vete, durumvete, korn och majs i genomsnitt 24 % av driftskostnaderna år 2011, för bekämpningsmedel 11 % och för bränsle- och energikostnader 17 % på grundval av uppgifter i rapporten ”EU cereal farms report 2013 based on FADN data”, http://ec.europa.eu/agriculture/rica/pdf/cereal_report_2013_final.pdf, s. 26–79.

52

(53)  Om de delar av den förenklade metoden som avser volym och kostnader enligt beskrivningen ovan är uppfyllda, är det sannolikt att också kriterierna i testet om betydande effektivisering är uppfyllda. Om så inte är fallet måste testet om betydande effektivisering bedömas på grundval av sakförhållandena i den specifika situationen i fråga för att säkerställa att verksamheter som bedrivs av en producentorganisation ger upphov till betydande effektivisering, så att dessa verksamheter totalt sett bidrar till uppnåendet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

53

(54)  Se fotnot 53.

54

(55)  Punkt 2 a i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

55

(56)  Punkt 2 e och f i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

56

(57)  Punkt 2 c i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

57

(58)  Artikel 170.1 a och b och artikel 171.1 a–l i förordningen om en samlad marknadsordning.

58

(59)  Olivolja: EUT C 256, 7.8.2014, s. 1.

59

Jordbruksgrödor: EUT C 256, 7.8.2014, s. 1.

Nöt- och kalvkött: EUT C 256, 7.8.2014, s. 1.

(60)  Olivolja: http://ec.europa.eu/agriculture/olive-oil/legislation/index_en.htm

60

Nöt- och kalvkött: http://ec.europa.eu/agriculture/beef-veal/policy-instruments/index_en.htm

Jordbruksgrödor: http://ec.europa.eu/agriculture/cereals/legislation/index_en.htm

(61)  Genomsnittet har beräknats baserat på de senaste fem årens produktionsuppgifter, varvid de högsta och lägsta åren uteslutits och genomsnittet beräknats på de återstående tre åren.

61

(62)  Punkt 2 g i artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning.

62

(63)  Denna möjlighet gäller endast för sektorerna för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor, dvs. inte för olivoljesektorn, där endast villkoren enligt punkt a eller c är relevanta.

63

(64)  T.ex. dom av den 28 februari 2002 i mål T-395/94, Atlantic Container Line mot kommissionen, EU:T:2002:49, punkt 330.

64

(65)  T.ex. dom av den 25 oktober 1977 i mål 26/76, Metro mot kommissionen, EU:C:1977:167, punkt 21: ”.... Fastän priskonkurrens är så viktig att den aldrig helt får undanröjas, utgör den inte det enda effektiva konkurrensmedlet och inte heller det konkurrensmedel som under alla förhållanden skall ges absolut prioritet. Av de befogenheter som kommissionen har enligt artikel 85.3 framgår det att nödvändigheten att bibehålla en effektiv konkurrens kan förenas med skyddet för olika slags mål och att vissa konkurrensbegränsningar kan tillåtas i detta syfte, om de är absolut nödvändiga för att förverkliga dessa mål och inte leder till att konkurrensen sätts ur spel inom en väsentlig del av den gemensamma marknaden. ...”.

65

.... Fastän priskonkurrens är så viktig att den aldrig helt får undanröjas, utgör den inte det enda effektiva konkurrensmedlet och inte heller det konkurrensmedel som under alla förhållanden skall ges absolut prioritet. Av de befogenheter som kommissionen har enligt artikel 85.3 framgår det att nödvändigheten att bibehålla en effektiv konkurrens kan förenas med skyddet för olika slags mål och att vissa konkurrensbegränsningar kan tillåtas i detta syfte, om de är absolut nödvändiga för att förverkliga dessa mål och inte leder till att konkurrensen sätts ur spel inom en väsentlig del av den gemensamma marknaden. ...

(66)  I detta sammanhang bör det erinras om att de enheter som kommer i åtnjutande av undantaget omfattas av tröskelvärden för marknadsmakt på 15 % av medlemsstatens nationella produktion för nöt- och kalvkött och jordbruksgrödor samt 20 % av den relevanta marknaden för olivolja.

66

(67)  Meddelande från kommissionen – Tillkännagivande – Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget [numera artikel 101.3 i EUF-fördraget], EUT C 101, 27.4.2004, s. 97.

67

(68)  Se avsnitt 3.5 om produktionstaket.

68

(69)  Kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (EGT C 372, 9.12.1997, s. 5).

69

(70)  Detta omfattar tidigare utredningar som gjorts av konkurrensmyndigheter (ärenden som behandlats av Europeiska kommissionens generaldirektorat för konkurrens och den spanska konkurrensmyndigheten) samt information som Europeiska kommissionen inhämtat hos berörda aktörer.

70

(71)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 29/2012 av den 13 januari 2012 om saluföringsnormer för olivolja, EUT L 12, 14.1.2012, s. 14 (i dess ändrade lydelse).

71

---

BILAGA I

---

BILAGA II

---