# Eiropas Savienības L 323/2015

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 323 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 58. sējums2015. gada 9. decembris |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 323

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

58. sējums2015. gada 9. decembris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | STARPTAUTISKI NOLĪGUMI |
| | * | Informācija par datumu, kurā parakstīts Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību, no otras puses | 1 |
| | | REGULAS |
| | * | Komisijas Regula (ES) 2015/2285 (2015. gada 8. decembris), ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, attiecībā uz dažām prasībām par dzīvām gliemenēm, adatādaiņiem, tunikātiem un jūras vēderkājiem, un I pielikumu Regulā (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (
  1
  ) | 2 |
| | * | Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2286 (2015. gada 8. decembris), ar ko apstiprina specifikācijas grozījumu, kurš nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu, kas reģistrēts Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Belokranjska pogača (STG)) | 5 |
| | | Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2287 (2015. gada 8. decembris), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai | 6 |
| | | LĒMUMI |
| | * | Padomes Lēmums (ES) 2015/2288 (2015. gada 30. novembris) par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2017. gadam, iemaksas summu 2016. gadam, pirmo maksājumu 2016. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2018. un 2019. gadam | 8 |
| | * | Padomes Lēmums (ES) 2015/2289 (2015. gada 3. decembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai | 11 |
| | * | Komisijas Deleģētais lēmums (ES) 2015/2290 (2015. gada 12. jūnijs) par Amerikas Savienotajās Valstīs, Austrālijā, Bermudu Salās, Brazīlijā, Kanādā un Meksikā spēkā esošo maksātspējas regulējumu, kuri piemērojami apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām ar galveno mītni kādā no šīm valstīm, pagaidu līdzvērtību | 22 |
| | * | Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2015/2291 (2015. gada 7. decembris), ar ko Īstenošanas lēmumu 2013/722/ES groza attiecībā uz Savienības maksimālo finansiālo ieguldījumu Latvijas 2014. gada trakumsērgas izskaušanas programmā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 8607)

   (
  1
  ) | 27 |
| | * | Apvienotās lauksaimniecības komitejas Lēmums Nr. 2/2015 (2015. gada 19. novembris) par 9. pielikuma 1. un 2. papildinājuma grozījumiem Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumā par lauksaimniecības produktu tirdzniecību [2015/2292] | 29 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

STARPTAUTISKI NOLĪGUMI

*

Informācija par datumu, kurā parakstīts Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību, no otras puses

1

REGULAS

*

Komisijas Regula (ES) 2015/2285 (2015. gada 8. decembris), ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, attiecībā uz dažām prasībām par dzīvām gliemenēm, adatādaiņiem, tunikātiem un jūras vēderkājiem, un I pielikumu Regulā (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (
  1
  )

1

2

*

Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2286 (2015. gada 8. decembris), ar ko apstiprina specifikācijas grozījumu, kurš nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu, kas reģistrēts Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Belokranjska pogača (STG))

Belokranjska pogača

5

Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2287 (2015. gada 8. decembris), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

6

LĒMUMI

*

Padomes Lēmums (ES) 2015/2288 (2015. gada 30. novembris) par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2017. gadam, iemaksas summu 2016. gadam, pirmo maksājumu 2016. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2018. un 2019. gadam

8

*

Padomes Lēmums (ES) 2015/2289 (2015. gada 3. decembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai

11

*

Komisijas Deleģētais lēmums (ES) 2015/2290 (2015. gada 12. jūnijs) par Amerikas Savienotajās Valstīs, Austrālijā, Bermudu Salās, Brazīlijā, Kanādā un Meksikā spēkā esošo maksātspējas regulējumu, kuri piemērojami apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām ar galveno mītni kādā no šīm valstīm, pagaidu līdzvērtību

22

*

Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2015/2291 (2015. gada 7. decembris), ar ko Īstenošanas lēmumu 2013/722/ES groza attiecībā uz Savienības maksimālo finansiālo ieguldījumu Latvijas 2014. gada trakumsērgas izskaušanas programmā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 8607)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 8607)

1

27

*

Apvienotās lauksaimniecības komitejas Lēmums Nr. 2/2015 (2015. gada 19. novembris) par 9. pielikuma 1. un 2. papildinājuma grozījumiem Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumā par lauksaimniecības produktu tirdzniecību [2015/2292]

29

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

STARPTAUTISKI NOLĪGUMI

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/1

---

Informācija par datumu, kurā parakstīts Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību, no otras puses

Eiropas Savienība un Dānija un Grenlande 2015. gada 27. novembrī parakstīja Protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē.

Tādējādi saskaņā ar tā 14. pantu minēto protokolu provizoriski piemēro no 2016. gada 1. janvāra.

---

REGULAS

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/2

---

KOMISIJAS REGULA (ES) 2015/2285

(2015. gada 8. decembris),

ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, attiecībā uz dažām prasībām par dzīvām gliemenēm, adatādaiņiem, tunikātiem un jūras vēderkājiem, un I pielikumu Regulā (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (1) un jo īpaši tās 4. panta 4. punktu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (2), un jo īpaši tās 18. panta ievadfrāzi un 13. punktu,

tā kā:

| (1) | Regulā (EK) Nr. 854/2004 ir paredzēti īpaši noteikumi par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu. Tajā paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina, ka dzīvu gliemeņu, dzīvu adatādaiņu, dzīvu tunikātu un dzīvu jūras vēderkāju ražošanai un laišanai tirgū veic oficiālās kontroles, kā aprakstīts tās II pielikumā. |
| --- | --- |

(1)

Regulā (EK) Nr. 854/2004 ir paredzēti īpaši noteikumi par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu. Tajā paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina, ka dzīvu gliemeņu, dzīvu adatādaiņu, dzīvu tunikātu un dzīvu jūras vēderkāju ražošanai un laišanai tirgū veic oficiālās kontroles, kā aprakstīts tās II pielikumā.

| (2) | Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikuma II nodaļas A daļas 2. punktā ir paredzēts, ka kompetentajai iestādei jāklasificē ražošanas teritorijas, no kurām tā atļauj savākt dzīvas gliemenes, iedalot tās trijās kategorijās atkarībā no fekālā piesārņojuma līmeņa. |
| --- | --- |

(2)

Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikuma II nodaļas A daļas 2. punktā ir paredzēts, ka kompetentajai iestādei jāklasificē ražošanas teritorijas, no kurām tā atļauj savākt dzīvas gliemenes, iedalot tās trijās kategorijās atkarībā no fekālā piesārņojuma līmeņa.

| (3) | Lai klasificētu ražošanas teritorijas, kompetentajai iestādei būtu jādefinē pārskatīšanas laikposms datu iegūšanai no katras ražošanas un izklāšanas teritorijas, tādējādi pārbaudot atbilstību minētajā regulā paredzētajiem standartiem. |
| --- | --- |

(3)

Lai klasificētu ražošanas teritorijas, kompetentajai iestādei būtu jādefinē pārskatīšanas laikposms datu iegūšanai no katras ražošanas un izklāšanas teritorijas, tādējādi pārbaudot atbilstību minētajā regulā paredzētajiem standartiem.

| (4) | Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikuma II nodaļas A daļas 3. punktā noteikts, ka kompetentā iestāde kā piederīgas A klasei var klasificēt tādas teritorijas, no kurām dzīvas gliemenes var savākt tiešai lietošanai pārtikā. Dzīvām gliemenēm, kas savāktas no šīm teritorijām, jāatbilst dzīvu gliemeņu veselības standartiem, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 853/2004 (3) III pielikuma VII sadaļas V nodaļā. |
| --- | --- |

(4)

Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikuma II nodaļas A daļas 3. punktā noteikts, ka kompetentā iestāde kā piederīgas A klasei var klasificēt tādas teritorijas, no kurām dzīvas gliemenes var savākt tiešai lietošanai pārtikā. Dzīvām gliemenēm, kas savāktas no šīm teritorijām, jāatbilst dzīvu gliemeņu veselības standartiem, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 853/2004 (3) III pielikuma VII sadaļas V nodaļā.

| (5) | Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2073/2005 (4) ir noteikti mikrobioloģiskie kritēriji dažiem mikroorganismiem un izpildes noteikumi, kas jāievēro pārtikas nozares dalībniekiem attiecībā uz vispārīgajām un īpašajām higiēnas prasībām, kas minētas Regulas (EK) Nr. 852/2004 4. pantā. It īpaši tajā paredzēts pārtikas nekaitīguma kritērijs par Escherichia coli dzīvām gliemenēm un dzīviem adatādaiņiem, tunikātiem un vēderkājiem. |
| --- | --- |

(5)

Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2073/2005 (4) ir noteikti mikrobioloģiskie kritēriji dažiem mikroorganismiem un izpildes noteikumi, kas jāievēro pārtikas nozares dalībniekiem attiecībā uz vispārīgajām un īpašajām higiēnas prasībām, kas minētas Regulas (EK) Nr. 852/2004 4. pantā. It īpaši tajā paredzēts pārtikas nekaitīguma kritērijs par Escherichia coli dzīvām gliemenēm un dzīviem adatādaiņiem, tunikātiem un vēderkājiem.

| (6) | Pārtikas kodeksa E. coli kritērijs tirgū laistiem produktiem ir atšķirīgs no kritērija, kas paredzēts Eiropas Savienības tiesību aktos. Pārtikas kodeksa kritērijs ir trīs klašu plāns (n = 5, c = 1, m = 230 un M = 700 E. coli MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma), bet Eiropas Savienības kritērijs ir divu klašu plāns (n = 1, c = 0, M = 230 E. coli MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma). Šī atšķirība ietekmē starptautisko tirdzniecību. Pārtikas kodeksa kritērijs, kura pamatā ir starptautiskie standarti, būtu jāatspoguļo arī noteikumos par A klases ražošanas teritoriju klasifikāciju, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikumā. |
| --- | --- |

(6)

Pārtikas kodeksa E. coli kritērijs tirgū laistiem produktiem ir atšķirīgs no kritērija, kas paredzēts Eiropas Savienības tiesību aktos. Pārtikas kodeksa kritērijs ir trīs klašu plāns (n = 5, c = 1, m = 230 un M = 700 E. coli MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma), bet Eiropas Savienības kritērijs ir divu klašu plāns (n = 1, c = 0, M = 230 E. coli MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma). Šī atšķirība ietekmē starptautisko tirdzniecību. Pārtikas kodeksa kritērijs, kura pamatā ir starptautiskie standarti, būtu jāatspoguļo arī noteikumos par A klases ražošanas teritoriju klasifikāciju, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 854/2004 II pielikumā.

| (7) | Izmantojot Pārtikas kodeksa trīs klašu plānu, pastāv lielāka iespēja atklāt neatbilstīgas partijas, it īpaši, ja piesārņojuma līmenis ir tuvu noteiktajiem ierobežojumiem. Pārtikas kodeksa pieeja attiecībā uz galaproduktu testēšanu tiek uzskatīta par zinātniski precīzāku un dod iespēju sniegt kopumā līdzvērtīgu veselības aizsardzību. |
| --- | --- |

(7)

Izmantojot Pārtikas kodeksa trīs klašu plānu, pastāv lielāka iespēja atklāt neatbilstīgas partijas, it īpaši, ja piesārņojuma līmenis ir tuvu noteiktajiem ierobežojumiem. Pārtikas kodeksa pieeja attiecībā uz galaproduktu testēšanu tiek uzskatīta par zinātniski precīzāku un dod iespēju sniegt kopumā līdzvērtīgu veselības aizsardzību.

| (8) | Regula (EK) Nr. 2073/2005 un Regula (EK) Nr. 854/2004 būtu jāsaskaņo ar Pārtikas kodeksu attiecībā uz minēto kritēriju, un tādēļ tās būtu attiecīgi jāgroza. |
| --- | --- |

(8)

Regula (EK) Nr. 2073/2005 un Regula (EK) Nr. 854/2004 būtu jāsaskaņo ar Pārtikas kodeksu attiecībā uz minēto kritēriju, un tādēļ tās būtu attiecīgi jāgroza.

| (9) | Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu, |
| --- | --- |

(9)

Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Regulu (EK) Nr. 854/2004 groza šādi:

| 1) | regulas II pielikuma II nodaļā pirms A daļas:






  a) | pievieno teikumus: “References metode E. coli analīzei ir atklāšana un visticamākā skaitļa (MPN) metode, kas norādīta EN ISO 16649-3. Var izmantot alternatīvas metodes, ja tās atzītas par derīgām attiecībā uz šo references metodi saskaņā ar EN ISO 16140 kritērijiem.”; |
| --- | --- | --- |

1)

regulas II pielikuma II nodaļā pirms A daļas:

a)

pievieno teikumus: “References metode E. coli analīzei ir atklāšana un visticamākā skaitļa (MPN) metode, kas norādīta EN ISO 16649-3. Var izmantot alternatīvas metodes, ja tās atzītas par derīgām attiecībā uz šo references metodi saskaņā ar EN ISO 16140 kritērijiem.”;

| b) | A daļas 4. un 5. punktā svītro teikumus: “References metode šai analīzei ir piecu mēģeņu un trīs atšķaidījumu visticamākā skaitļa (MPN) tests, kas norādīts ISO 16649-3. Var izmantot alternatīvas metodes, ja tās atzītas par derīgām attiecībā uz šo references metodi saskaņā ar EN/ISO 16140 kritērijiem.”; |
| --- | --- |

b)

A daļas 4. un 5. punktā svītro teikumus: “References metode šai analīzei ir piecu mēģeņu un trīs atšķaidījumu visticamākā skaitļa (MPN) tests, kas norādīts ISO 16649-3. Var izmantot alternatīvas metodes, ja tās atzītas par derīgām attiecībā uz šo references metodi saskaņā ar EN/ISO 16140 kritērijiem.”;

| 2) | regulas II pielikuma II nodaļas A daļas 2. punktu aizstāj ar šādu:






  “2. | Kompetentajai iestādei jāklasificē ražošanas teritorijas, no kurām tā atļauj savākt dzīvas gliemenes, iedalot tās trijās kategorijās atkarībā no fekālā piesārņojuma līmeņa. Attiecīgā gadījumā tā var to darīt, sadarbojoties ar pārtikas apritē iesaistīto tirgus dalībnieku. Lai klasificētu ražošanas teritorijas, kompetentajai iestādei jādefinē pārskatīšanas laikposms paraugu ņemšanas datiem, kurus iegūst no katras ražošanas un izklāšanas teritorijas, tādējādi pārbaudot atbilstību standartiem, kas noteikti šajā punktā un 3.,4. un 5. punktā.”; |
| --- | --- | --- |

2)

regulas II pielikuma II nodaļas A daļas 2. punktu aizstāj ar šādu:

“2.

Kompetentajai iestādei jāklasificē ražošanas teritorijas, no kurām tā atļauj savākt dzīvas gliemenes, iedalot tās trijās kategorijās atkarībā no fekālā piesārņojuma līmeņa. Attiecīgā gadījumā tā var to darīt, sadarbojoties ar pārtikas apritē iesaistīto tirgus dalībnieku. Lai klasificētu ražošanas teritorijas, kompetentajai iestādei jādefinē pārskatīšanas laikposms paraugu ņemšanas datiem, kurus iegūst no katras ražošanas un izklāšanas teritorijas, tādējādi pārbaudot atbilstību standartiem, kas noteikti šajā punktā un 3.,4. un 5. punktā.”;

| 3) | regulas II pielikuma II nodaļas A daļas 3. punktu aizstāj ar šādu:






  “3. | Kompetentā iestāde var klasificēt kā piederīgas A klasei tādas teritorijas, no kurām dzīvas gliemenes var savākt tiešai lietošanai pārtikā. Tirgū laistām dzīvām gliemenēm, kas savāktas no šīm teritorijām, jāatbilst sanitārajiem standartiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma VII sadaļas V nodaļā. |
| --- | --- | --- |

3)

regulas II pielikuma II nodaļas A daļas 3. punktu aizstāj ar šādu:

“3.

Kompetentā iestāde var klasificēt kā piederīgas A klasei tādas teritorijas, no kurām dzīvas gliemenes var savākt tiešai lietošanai pārtikā. Tirgū laistām dzīvām gliemenēm, kas savāktas no šīm teritorijām, jāatbilst sanitārajiem standartiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma VII sadaļas V nodaļā.

Dzīvu gliemeņu paraugos no šīm teritorijām, vērtējot 80 % paraugu, kas ņemti pārskatīšanas periodā, nedrīkst būt vairāk kā 230 E. coli uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma. Atlikušajos 20 % paraugu nedrīkst būt vairāk kā 700 E. coli uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma.

Vērtējot noteiktā pārskatīšanas laikposma rezultātus A klases saglabāšanai, kompetentā iestāde, pamatojoties uz riska novērtējumu, kas izdarīts pēc izmeklēšanas, var neņemt vērā anomālus rezultātus, kuri pārsniedz 700 E. coli līmeni uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma.”

2. pants

Regulas (EK) Nr. 2073/2005 I pielikuma 1. nodaļu groza šādi:

| 1) | tabulā par pārtikas nekaitīguma kritērijiem 1.25. rindu aizstāj ar šādu:


















  “1.25. | Dzīvas gliemenes un dzīvi adatādaiņi, tunikāti un vēderkāji |
| --- | --- | --- |

1)

tabulā par pārtikas nekaitīguma kritērijiem 1.25. rindu aizstāj ar šādu:

“1.25.

Dzīvas gliemenes un dzīvi adatādaiņi, tunikāti un vēderkāji

E. coli (15)

5 (16)

1

230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma

700 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma

EN ISO 16649-3

Produkti, kas laisti tirgū to derīguma termiņā”

| 2) | 16. zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:






  “(16) | Katrā paraugā ir minimālais atsevišķu dzīvnieku skaits atbilstīgi EN ISO 6887-3.”; |
| --- | --- | --- |

2)

16. zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:

“(16)

Katrā paraugā ir minimālais atsevišķu dzīvnieku skaits atbilstīgi EN ISO 6887-3.”;

| 3) | a) | testa rezultātu interpretācijas piezīmēs ierakstu “Dotās robežvērtības attiecas uz katru pārbaudīto parauga vienību, izņemot dzīvām gliemenēm un dzīviem adatādaiņiem, tunikātiem un vēderkājiem attiecībā uz E. coli testiem, kur robežvērtības attiecas uz kopparaugu.”
  aizstāj ar šādu:
  “Minētās robežvērtības attiecas uz katru pārbaudīto parauga vienību.”; |
| --- | --- | --- |

3)

a)

testa rezultātu interpretācijas piezīmēs ierakstu “Dotās robežvērtības attiecas uz katru pārbaudīto parauga vienību, izņemot dzīvām gliemenēm un dzīviem adatādaiņiem, tunikātiem un vēderkājiem attiecībā uz E. coli testiem, kur robežvērtības attiecas uz kopparaugu.”

aizstāj ar šādu:

“Minētās robežvērtības attiecas uz katru pārbaudīto parauga vienību.”;

| b) | testa rezultātu interpretācijas piezīmēs ierakstu “L. monocytogenes citos lietošanai gatavos pārtikas produktos un E. coli dzīvās gliemenēs” aizstāj ar šādu:
  “L. monocytogenes citos lietošanai gatavos pārtikas produktos:






  — | apmierinošs, ja visi konstatētie rezultāti ir ≤ robežvērtību, |
| --- | --- | --- |

b)

testa rezultātu interpretācijas piezīmēs ierakstu “L. monocytogenes citos lietošanai gatavos pārtikas produktos un E. coli dzīvās gliemenēs” aizstāj ar šādu:

“L. monocytogenes citos lietošanai gatavos pārtikas produktos:

—

apmierinošs, ja visi konstatētie rezultāti ir ≤ robežvērtību,

| — | neapmierinošs, ja kāds no rezultātiem ir > robežvērtība. |
| --- | --- |

—

neapmierinošs, ja kāds no rezultātiem ir > robežvērtība.

E. coli dzīvās gliemenēs un dzīvos adatādaiņos, tunikātos un vēderkājos:

| — | apmierinošs, ja visi pieci konstatētie rezultāti ir ≤ 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma vai ja viens no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma, bet ≤ 700 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma, |
| --- | --- |

—

apmierinošs, ja visi pieci konstatētie rezultāti ir ≤ 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma vai ja viens no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma, bet ≤ 700 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma,

| — | neapmierinošs, ja viens no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 700 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma vai ja vismaz divi no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma.” |
| --- | --- |

—

neapmierinošs, ja viens no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 700 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma vai ja vismaz divi no pieciem konstatētajiem rezultātiem ir > 230 MPN uz 100 g audu masas un iekšējā šķidruma.”

3. pants

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2017. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2015. gada 8. decembrī

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OV L 139, 30.4.2004., 1. lpp.

1

(2)  OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.).

3

(4)  Komisijas 2005. gada 15. novembra Regula (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (OV L 338, 22.12.2005., 1. lpp.).

4

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/5

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/2286

(2015. gada 8. decembris),

ar ko apstiprina specifikācijas grozījumu, kurš nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu, kas reģistrēts Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Belokranjska pogača (STG))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 52. panta 2. punktu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 1. punkta pirmo daļu Komisija ir izskatījusi Slovēnijas pieteikumu specifikācijas grozījuma apstiprināšanai attiecībā uz garantēto tradicionālo īpatnību Belokranjska pogača, kas reģistrēta saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 182/2010 (2). |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 1. punkta pirmo daļu Komisija ir izskatījusi Slovēnijas pieteikumu specifikācijas grozījuma apstiprināšanai attiecībā uz garantēto tradicionālo īpatnību Belokranjska pogača, kas reģistrēta saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 182/2010 (2).

| (1) | Attiecīgais grozījums nav maznozīmīgs Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta nozīmē, tāpēc Komisija, piemērojot minētās regulas 50. panta 2. punkta b) apakšpunktu, grozījuma pieteikumu ir publicējusi Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (3). |
| --- | --- |

(1)

Attiecīgais grozījums nav maznozīmīgs Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta nozīmē, tāpēc Komisija, piemērojot minētās regulas 50. panta 2. punkta b) apakšpunktu, grozījuma pieteikumu ir publicējusi Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (3).

| (2) | Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, tāpēc šis specifikācijas grozījums būtu jāapstiprina, |
| --- | --- |

(2)

Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, tāpēc šis specifikācijas grozījums būtu jāapstiprina,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ar šo tiek apstiprināts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētais specifikācijas grozījums attiecībā uz nosaukumu Belokranjska pogača (GTĪ).

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2015. gada 8. decembrī

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

1

(2)  Komisijas 2010. gada 3. marta Regula (ES) Nr. 182/2010 par nosaukuma ierakstīšanu Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Belokranjska pogača (GTĪ)) (OV L 53, 4.3.2010., 1. lpp.).

2

Belokranjska pogača

(3)  OV C 224, 9.7.2015., 8. lpp.

3

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/6

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/2287

(2015. gada 8. decembris),

ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1),

ņemot vērā Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (2), un jo īpaši tās 136. panta 1. punktu,

tā kā:

| (1) | Īstenošanas regulā (ES) Nr. 543/2011, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumu, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XVI pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem. |
| --- | --- |

(1)

Īstenošanas regulā (ES) Nr. 543/2011, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumu, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XVI pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem.

| (2) | Standarta importa vērtību aprēķina katru darbdienu saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. panta 1. punktu, ņemot vērā mainīgos dienas datus. Tāpēc šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, |
| --- | --- |

(2)

Standarta importa vērtību aprēķina katru darbdienu saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. panta 1. punktu, ņemot vērā mainīgos dienas datus. Tāpēc šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Standarta importa vērtības, kas paredzētas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2015. gada 8. decembrī

Komisijas

un tās priekšsēdētājs vārdā –

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

Jerzy PLEWA

---

(1)  OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

1

(2)  OV L 157, 15.6.2011., 1. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kods | Trešās valsts kods (1) | Standarta importa vērtība |
| 0702 00 00 | MA | 88,7 |
| TR | 83,5 |
| ZZ | 86,1 |
| 0707 00 05 | MA | 95,7 |
| TR | 155,6 |
| ZZ | 125,7 |
| 0709 93 10 | MA | 63,6 |
| TR | 138,8 |
| ZZ | 101,2 |
| 0805 10 20 | MA | 83,9 |
| TR | 62,7 |
| UY | 52,1 |
| ZA | 55,2 |
| ZZ | 63,5 |
| 0805 20 10 | MA | 70,7 |
| ZZ | 70,7 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | TR | 88,3 |
| ZA | 96,8 |
| ZZ | 92,6 |
| 0805 50 10 | TR | 93,1 |
| ZZ | 93,1 |
| 0808 10 80 | AU | 155,4 |
| CL | 87,5 |
| NZ | 213,1 |
| US | 118,8 |
| ZA | 137,7 |
| ZZ | 142,5 |
| 0808 30 90 | CN | 80,5 |
| TR | 135,4 |
| ZZ | 108,0 |

(EUR/100 kg)

KN kods

Trešās valsts kods (1)

Standarta importa vērtība

0702 00 00

MA

88,7

TR

83,5

ZZ

86,1

0707 00 05

MA

95,7

TR

155,6

ZZ

125,7

0709 93 10

MA

63,6

TR

138,8

ZZ

101,2

0805 10 20

MA

83,9

TR

62,7

UY

52,1

ZA

55,2

ZZ

63,5

0805 20 10

MA

70,7

ZZ

70,7

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

TR

88,3

ZA

96,8

ZZ

92,6

0805 50 10

TR

93,1

ZZ

93,1

0808 10 80

AU

155,4

CL

87,5

NZ

213,1

US

118,8

ZA

137,7

ZZ

142,5

0808 30 90

CN

80,5

TR

135,4

ZZ

108,0

---

(1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas 2012. gada 27. novembra Regulā (ES) Nr. 1106/2012, ar ko attiecībā uz valstu un teritoriju nomenklatūras atjaunināšanu īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 471/2009 par Kopienas statistiku attiecībā uz ārējo tirdzniecību ar ārpuskopienas valstīm (OV L 328, 28.11.2012., 7. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “cita izcelsme”.

---

LĒMUMI

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/8

---

PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2288

(2015. gada 30. novembris)

par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2017. gadam, iemaksas summu 2016. gadam, pirmo maksājumu 2016. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2018. un 2019. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu (1) (“Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,

ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam (2) (“11. EAF finanšu regula”), un jo īpaši tās 21. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21.–24. pantā noteikto procedūru Komisijai ir jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē dalībvalstu maksimālo gada iemaksu summu 2017. gadam, iemaksas summu 2016. gadam, 2016. gadam paredzētās iemaksas pirmo daļu un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz iemaksām 2018. un 2019. gadam. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21.–24. pantā noteikto procedūru Komisijai ir jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē dalībvalstu maksimālo gada iemaksu summu 2017. gadam, iemaksas summu 2016. gadam, 2016. gadam paredzētās iemaksas pirmo daļu un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz iemaksām 2018. un 2019. gadam.

| (2) | Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu Eiropas Investīciju banka (EIB) nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem. |
| --- | --- |

(2)

Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu Eiropas Investīciju banka (EIB) nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

| (3) | 11. EAF finanšu regulas 22. panta 1. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi aicinājums veikt iemaksu būtu jāsniedz saskaņā ar 10. EAF. |
| --- | --- |

(3)

11. EAF finanšu regulas 22. panta 1. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi aicinājums veikt iemaksu būtu jāsniedz saskaņā ar 10. EAF.

| (4) | Padome 2014. gada 10. novembrī pieņēma lēmumu, ar ko dalībvalstu EAF iemaksu gada maksimālā summa 2016. gadam Komisijai noteikta EUR 3 350 000 000 apmērā un EIB – EUR 250 000 000 apmērā. |
| --- | --- |

(4)

Padome 2014. gada 10. novembrī pieņēma lēmumu, ar ko dalībvalstu EAF iemaksu gada maksimālā summa 2016. gadam Komisijai noteikta EUR 3 350 000 000 apmērā un EIB – EUR 250 000 000 apmērā.

| (5) | Saskaņā ar Padomes Lēmuma 2013/759/ES (3) 1. panta otro daļu pēc 11. EAF Iekšējā nolīguma stāšanās spēkā 8., 9. un 10. EAF iekšējo nolīgumu 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās dalībvalstu iemaksu daļas attiecīgi jāsamazina. Šie samazinājumi ietekmēs dalībvalstu 2015., 2016. un 2017. gada iemaksas atbilstoši katras dalībvalsts izvēlētajam koriģējošajam risinājumam, |
| --- | --- |

(5)

Saskaņā ar Padomes Lēmuma 2013/759/ES (3) 1. panta otro daļu pēc 11. EAF Iekšējā nolīguma stāšanās spēkā 8., 9. un 10. EAF iekšējo nolīgumu 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās dalībvalstu iemaksu daļas attiecīgi jāsamazina. Šie samazinājumi ietekmēs dalībvalstu 2015., 2016. un 2017. gada iemaksas atbilstoši katras dalībvalsts izvēlētajam koriģējošajam risinājumam,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Dalībvalstu EAF iemaksu gada maksimālā summa 2017. gadam Komisijai ar šo tiek noteikta EUR 3 850 000 000 apmērā un EIB – EUR 150 000 000 apmērā.

2. pants

Dalībvalstu EAF iemaksu gada summa 2016. gadam ar šo tiek noteikta EUR 3 600 000 000 apmērā. To sadala EUR 3 450 000 000 Komisijai un EUR 150 000 000 EIB.

3. pants

Atsevišķās EAF iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un EIB kā iemaksas pirmo daļu par 2016. gadu, ir norādītas šā lēmuma pielikumā.

Šo iemaksu maksājumus var apvienot ar korekcijām, kas izriet no to līdzekļu samazinājuma, kas piešķirti saskaņā ar Lēmumu 2013/759/ES atbilstoši korekciju plānam, ko katra dalībvalsts paziņojusi Komisijai 2015. gada iemaksas trešās daļas pieņemšanas brīdī.

4. pants

Provizoriska prognoze attiecībā uz gaidāmo iemaksu gada summu 2018. gadam ar šo tiek noteikta EUR 4 150 000 000 Komisijai un EUR 250 000 000 EIB un 2019. gadam – EUR 4 150 000 000 Komisijai un EUR 300 000 000 EIB.

5. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Briselē, 2015. gada 30. novembrī

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

É. SCHNEIDER

---

(1)  OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

1

(2)  OV L 58, 3.3.2015., 17. lpp.

2

(3)  Padomes Lēmums 2013/759/ES (2013. gada 12. decembris) attiecībā uz EAF pārejas pārvaldības pasākumiem no 2014. gada 1. janvāra līdz brīdim, kad spēkā stāsies 11. Eiropas Attīstības fonds (OV L 335, 14.12.2013., 48. lpp.).

3

---

PIELIKUMS

| DALĪBVALSTIS | 10. EAF sadalījums % | 1. daļa, 2016. gads |
| --- | --- | --- |
| samaksāta EIB 10. EAF | samaksāta Komisijai 10. EAF | Kopā |
| AUSTRIJA | 2,41 | 0,00 | 42 175 000,00 | 42 175 000,00 |
| BEĻĢIJA | 3,53 | 0,00 | 61 775 000,00 | 61 775 000,00 |
| BULGĀRIJA | 0,14 | 0,00 | 2 450 000,00 | 2 450 000,00 |
| KIPRA | 0,09 | 0,00 | 1 575 000,00 | 1 575 000,00 |
| ČEHIJAS REPUBLIKA | 0,51 | 0,00 | 8 925 000,00 | 8 925 000,00 |
| DĀNIJA | 2,00 | 0,00 | 35 000 000,00 | 35 000 000,00 |
| IGAUNIJA | 0,05 | 0,00 | 875 000,00 | 875 000,00 |
| SOMIJA | 1,47 | 0,00 | 25 725 000,00 | 25 725 000,00 |
| FRANCIJA | 19,55 | 0,00 | 342 125 000,00 | 342 125 000,00 |
| VĀCIJA | 20,50 | 0,00 | 358 750 000,00 | 358 750 000,00 |
| GRIEĶIJA | 1,47 | 0,00 | 25 725 000,00 | 25 725 000,00 |
| UNGĀRIJA | 0,55 | 0,00 | 9 625 000,00 | 9 625 000,00 |
| ĪRIJA | 0,91 | 0,00 | 15 925 000,00 | 15 925 000,00 |
| ITĀLIJA | 12,86 | 0,00 | 225 050 000,00 | 225 050 000,00 |
| LATVIJA | 0,07 | 0,00 | 1 225 000,00 | 1 225 000,00 |
| LIETUVA | 0,12 | 0,00 | 2 100 000,00 | 2 100 000,00 |
| LUKSEMBURGA | 0,27 | 0,00 | 4 725 000,00 | 4 725 000,00 |
| MALTA | 0,03 | 0,00 | 525 000,00 | 525 000,00 |
| NĪDERLANDE | 4,85 | 0,00 | 84 875 000,00 | 84 875 000,00 |
| POLIJA | 1,30 | 0,00 | 22 750 000,00 | 22 750 000,00 |
| PORTUGĀLE | 1,15 | 0,00 | 20 125 000,00 | 20 125 000,00 |
| RUMĀNIJA | 0,37 | 0,00 | 6 475 000,00 | 6 475 000,00 |
| SLOVĀKIJA | 0,21 | 0,00 | 3 675 000,00 | 3 675 000,00 |
| SLOVĒNIJA | 0,18 | 0,00 | 3 150 000,00 | 3 150 000,00 |
| SPĀNIJA | 7,85 | 0,00 | 137 375 000,00 | 137 375 000,00 |
| ZVIEDRIJA | 2,74 | 0,00 | 47 950 000,00 | 47 950 000,00 |
| APVIENOTĀ KARALISTE | 14,82 | 0,00 | 259 350 000,00 | 259 350 000,00 |
| KOPĀ ES-27 | 100,00 | 0,00 | 1 750 000 000,00 | 1 750 000 000,00 |

DALĪBVALSTIS

10. EAF sadalījums %

1. daļa, 2016. gads

samaksāta EIB 10. EAF

samaksāta Komisijai 10. EAF

Kopā

AUSTRIJA

2,41

0,00

42 175 000,00

42 175 000,00

BEĻĢIJA

3,53

0,00

61 775 000,00

61 775 000,00

BULGĀRIJA

0,14

0,00

2 450 000,00

2 450 000,00

KIPRA

0,09

0,00

1 575 000,00

1 575 000,00

ČEHIJAS REPUBLIKA

0,51

0,00

8 925 000,00

8 925 000,00

DĀNIJA

2,00

0,00

35 000 000,00

35 000 000,00

IGAUNIJA

0,05

0,00

875 000,00

875 000,00

SOMIJA

1,47

0,00

25 725 000,00

25 725 000,00

FRANCIJA

19,55

0,00

342 125 000,00

342 125 000,00

VĀCIJA

20,50

0,00

358 750 000,00

358 750 000,00

GRIEĶIJA

1,47

0,00

25 725 000,00

25 725 000,00

UNGĀRIJA

0,55

0,00

9 625 000,00

9 625 000,00

ĪRIJA

0,91

0,00

15 925 000,00

15 925 000,00

ITĀLIJA

12,86

0,00

225 050 000,00

225 050 000,00

LATVIJA

0,07

0,00

1 225 000,00

1 225 000,00

LIETUVA

0,12

0,00

2 100 000,00

2 100 000,00

LUKSEMBURGA

0,27

0,00

4 725 000,00

4 725 000,00

MALTA

0,03

0,00

525 000,00

525 000,00

NĪDERLANDE

4,85

0,00

84 875 000,00

84 875 000,00

POLIJA

1,30

0,00

22 750 000,00

22 750 000,00

PORTUGĀLE

1,15

0,00

20 125 000,00

20 125 000,00

RUMĀNIJA

0,37

0,00

6 475 000,00

6 475 000,00

SLOVĀKIJA

0,21

0,00

3 675 000,00

3 675 000,00

SLOVĒNIJA

0,18

0,00

3 150 000,00

3 150 000,00

SPĀNIJA

7,85

0,00

137 375 000,00

137 375 000,00

ZVIEDRIJA

2,74

0,00

47 950 000,00

47 950 000,00

APVIENOTĀ KARALISTE

14,82

0,00

259 350 000,00

259 350 000,00

KOPĀ ES-27

100,00

0,00

1 750 000 000,00

1 750 000 000,00

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/11

---

PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2289

(2015. gada 3. decembris)

par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

| (1) | Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (1) (“nolīgums”) stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī. |
| --- | --- |

(1)

Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (1) (“nolīgums”) stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī.

| (2) | Nolīguma 10. pantā ir paredzēts, ka Pusēm jāizveido Apvienotā komiteja. Šajā pantā arī paredzēts, ka minētajai Apvienotajai komitejai jo īpaši ir jāuzrauga nolīguma īstenošana. |
| --- | --- |

(2)

Nolīguma 10. pantā ir paredzēts, ka Pusēm jāizveido Apvienotā komiteja. Šajā pantā arī paredzēts, ka minētajai Apvienotajai komitejai jo īpaši ir jāuzrauga nolīguma īstenošana.

| (3) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 (2) ir noteiktas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. |
| --- | --- |

(3)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 (2) ir noteiktas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

| (4) | Ir nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu, ka Kaboverdes Republikas un dalībvalstu konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un lai precizētu saikni starp nolīguma noteikumiem un nolīguma Pušu tiesību aktu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem nolīgums neattiecas. |
| --- | --- |

(4)

Ir nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu, ka Kaboverdes Republikas un dalībvalstu konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un lai precizētu saikni starp nolīguma noteikumiem un nolīguma Pušu tiesību aktu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem nolīgums neattiecas.

| (5) | Tādēļ ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai. |
| --- | --- |

(5)

Tādēļ ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai.

| (6) | Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. |
| --- | --- |

(6)

Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

| (7) | Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro, |
| --- | --- |

(7)

Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Briselē, 2015. gada 3. decembrī

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

F. BRAZ

---

(1)  OV L 282, 24.10.2013., 3. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

2

---

PROJEKTS

LĒMUMS Nr. 1/2015, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM,

(... gada ...)

attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai

APVIENOTĀ KOMITEJA,

ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (1) (“nolīgums”) un jo īpaši tā 10. pantu,

tā kā nolīgums stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Kopējas pamatnostādnes Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem īstenošanai ir pieņemtas, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

...,

Eiropas Savienības vārdā

Kaboverdes Republikas vārdā

---

(1)  OV L 282, 24.10.2013., 3. lpp.

1

PIELIKUMS

KOPĒJAS PAMATNOSTĀDNES NOLĪGUMA STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM ĪSTENOŠANAI

Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu izsniegšanas atvieglošanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (“nolīgums”), kas stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī, mērķis ir, pamatojoties uz savstarpīgumu, atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes Republikas (“Kaboverde”) un Eiropas Savienības (“Savienība”) pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.

Ar nolīgumu izveido savstarpēji juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes un Savienības pilsoņiem.

Šīs pamatnostādnes ir pieņēmusi Apvienotā komiteja, kas izveidota ar nolīgumu (“Apvienotā komiteja”), un to mērķis ir nodrošināt, lai Kaboverdes un dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti nolīgumu īstenotu pareizi un saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa un līdz ar to nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.

Šīs pamatnostādnes ir iecerētas kā dokuments, kas, ja vajadzīgs, būtu jāatjaunina, ņemot vērā nolīguma īstenošanā gūto pieredzi.

I.   VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI

1.1.   Piemērošanas joma un mērķis

Nolīguma 1. pantā teikts:

“Šā nolīguma mērķis, pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanu Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

Nolīgums attiecas uz visiem Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.

Nolīgums neattiecas uz bezvalstniekiem, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Kaboverde vai dalībvalstis. Minētajai personu kategorijai piemēro Savienības vīzu acquis noteikumus.

acquis

1.2.   Nolīguma piemērošanas joma

Nolīguma piemērošanas joma

Nolīguma 2. pantā teikts:

“1.   Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Kaboverdes un Savienības pilsoņiem tiktāl, ciktāl tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības ar Savienības, tās dalībvalstu vai Kaboverdes tiesību aktiem un noteikumiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.

2.   Jautājumiem, kas nav skarti šā nolīguma noteikumos, piemēram, par atteikumu piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšanu, pierādījumiem par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikumu un izraidīšanas pasākumiem, piemēro Kaboverdes vai dalībvalstu nacionālos tiesību aktus vai Savienības tiesību aktu.”

Neskarot nolīguma 8. pantu, nolīgums neietekmē spēkā esošos Savienības un valstu noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, Padomes Regulas (EK) Nr. 539/2001 (1) 4. pantā paredzēts, ka dalībvalstis citu personu kategoriju starpā no vīzas prasības var atbrīvot civilās gaisa un jūras transporta apkalpes.

1

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2) (“Vīzu kodekss”) attiecas uz visiem jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, tās Šengenas valsts noteikšanu, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, atteikuma izsniegt vīzu pamatojumu un tiesībām pārsūdzēt negatīvu lēmumu. Turklāt Šengenas noteikumi un valstu tiesību akti arī turpmāk attieksies uz jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšanu, dokumentāriem pierādījumiem par ceļojuma mērķi un pietiekamiem iztikas līdzekļiem, vīzu pieteikumu apstrādes ilgumu, liegumu ieceļot dalībvalstu teritorijā un izraidīšanas pasākumiem.

2

Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, vīzu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006 (3) (“Šengenas Robežu kodekss”) 5. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, par attiecīgo personu ir izdots brīdinājums Šengenas informācijas sistēmā, attiecīgā persona tiek uzskatīta par apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai u. c.

3

Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar ilgu derīguma termiņu – līdz pieciem gadiem – var izsniegt personu kategorijām, kas nav minētas nolīguma 4. pantā, ja ir izpildīti Vīzu kodeksa (24. panta) nosacījumi. Tādā pašā veidā turpinās piemērot arī Vīzu kodeksā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (Vīzu kodeksa 16. panta 5. un 6. punkts). Kaboverdes tiesību aktus turpina piemērot visiem jautājumiem, kas saistīti ar Kaboverdes vīzu izsniegšanu Savienības pilsoņiem un kas nav skarti nolīgumā, piemēram, jautājumiem, kas minēti trijos iepriekšējos punktos.

1.3.   Vīzu veidi, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā

Vīzu veidi, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā

Nolīguma 3. panta d) punktā “vīza” ir definēta kā “dalībvalsts vai Kaboverdes izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs ieceļošanai attiecīgās dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, tās šķērsošanai tranzītā vai, lai tajā uzturētos paredzēto laiku, kas nepārsniedz pavisam 90 dienas”.

Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, kas ir derīgas visā dalībvalstu teritorijā, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu. Tie attiecas arī uz Kaboverdes izsniegtajām īstermiņa un tranzīta vīzām Savienības pilsoņiem.

1.4.   Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana

Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana

Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 5. panta 1. punktu jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” nozīmē “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.

Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens “jebkurā” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, katrā uzturēšanās dienā raugoties atpakaļ uz pēdējo 180 dienu laikposmu, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes no dalībvalstu teritorijas var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

Īstermiņa uzturēšanās kalkulators, ko var izmantot, lai aprēķinātu atļauto uzturēšanās termiņu saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, ir pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs, pamatojoties uz jauno definīciju, ir šāds:

persona, kurai ir vairākkārtējas ieceļošanas vīza uz vienu gadu (18.4.2014.–18.4.2015.), pirmo reizi ieceļo 2014. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam tā pati persona atkal ieceļo 2014. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Šādā gadījumā situācija konkrētos datumos varētu būt šāda:

| — | 2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2014.–11.9.2014.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.4.2014.–21.4.2014.) plus 86 dienas (18.6.2014.–11.9.2014.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Attiecīgā persona drīkst palikt vēl vienu dienu, |
| --- | --- |

—

2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2014.–11.9.2014.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.4.2014.–21.4.2014.) plus 86 dienas (18.6.2014.–11.9.2014.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Attiecīgā persona drīkst palikt vēl vienu dienu,

| — | sākot no 2014. gada 16. oktobra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2014. gada 16. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma utt.), |
| --- | --- |

—

sākot no 2014. gada 16. oktobra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2014. gada 16. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma utt.),

| — | sākot no 2014. gada 15. decembra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.). |
| --- | --- |

—

sākot no 2014. gada 15. decembra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.).

1.5.   Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās ES kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm

Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Šengenas acquis

Dalībvalstīm, kuras Savienībai pievienojās 2004. gadā (Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija), 2007. gadā (Bulgārija un Rumānija) un 2013. gadā (Horvātija), nolīgums ir saistošs no tā spēkā stāšanās brīža.

Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad šīs dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.

acquis

acquis

Jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad minētās dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēro Šengenas noteikumus un/vai valsts tiesību aktus.

acquis

Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija var atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas dalībvalstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā.

Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (4), visām Šengenas valstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā tās teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem Šengenas asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.

4

Nolīgums neattiecas uz Apvienoto Karalisti, Īriju un Dāniju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdi un minētajām dalībvalstīm.

Lai gan Islande, Norvēģija, Šveice un Lihtenšteina ir asociētas ar Šengenas acquis, nolīgums tām nav saistošs. Tomēr nolīgumā ir iekļauta kopīga deklarācija par to, ka ir vēlams nekavējoties noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdi un minētajām Šengenas valstīm.

acquis

1.6.   Nolīgums un citi divpusēji nolīgumi

Nolīgums un citi divpusēji nolīgumi

Nolīguma 11. pantā teikts:

“Stājoties spēkā, šis nolīgums ir noteicošais attiecībā pret noteikumiem jebkurā divpusējā vai daudzpusējā nolīgumā vai vienošanās, kas noslēgta starp dalībvalstīm un Kaboverdi, ciktāl šādi noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ir reglamentēti šajā nolīgumā.”

Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp dalībvalstīm un Kaboverdi ietvertie noteikumi par jautājumiem, kurus skar nolīgums, vairs netiek piemēroti. Saskaņā ar Savienības tiesībām dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu neatbilstības starp saviem divpusējiem nolīgumiem un nolīgumu.

Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Kaboverdi par jautājumiem, kurus neskar nolīgums, šo izņēmumu turpina piemērot arī pēc tam, kad spēkā ir stājies nolīgums.

II.   ĪPAŠI NOTEIKUMI

2.1.   Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem

Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem

Jāatgādina, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz izceļošanu dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas turētājiem no Kaboverdes un dalībvalstīm.

2.1.1.   Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos

Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos

Nolīguma 7. pantā teikts:

“Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuriem force majeure apstākļu dēļ nav iespējams atstāt dalībvalstu vai Kaboverdes teritoriju līdz vīzā norādītajam termiņam, atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem vīzas termiņu bez maksas pagarina uz laikposmu, kas vajadzīgs, lai atgrieztos savā dzīvesvietas valstī.”

Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu force majeure gadījumos (piemēram, hospitalizācija nelaimes gadījuma dēļ), kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzas uzlīmē norādītajam datumam, piemēro Vīzu kodeksa 33. panta 1. punktu, ciktāl tas saskan ar nolīgumu (piemēram, pagarinātā vīza joprojām būs vienotā vīza, kas ļauj ieceļot visu to Šengenas dalībvalstu teritorijā, kurās vīza bija derīga tās izsniegšanas brīdī). Saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vīzu pagarina bez maksas.

force majeure

force majeure

2.2.   Noteikumi, kas attiecas uz dažām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām

Noteikumi, kas attiecas uz dažām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām

2.2.1.   Vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšana

Vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšana

Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam nepieciešams bieži vai regulāri ceļot uz Kaboverdes vai dalībvalstu teritoriju, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem ar nosacījumu, ka šo apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

Nolīguma 4. panta 1. punktā teikts:

“1.   Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju pilsoņiem:

| a) | valstu un reģionālo valdību un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem, ja šīs personas ar šo nolīgumu jau nav atbrīvotas no vīzu prasības, pamatojoties uz viņu amata pilnvarām; |
| --- | --- |

a)

valstu un reģionālo valdību un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem, ja šīs personas ar šo nolīgumu jau nav atbrīvotas no vīzu prasības, pamatojoties uz viņu amata pilnvarām;

| b) | oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā; |
| --- | --- |

b)

oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;

| c) | uzņēmējiem un uzņēmumu pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm vai Kaboverdi; |
| --- | --- |

c)

uzņēmējiem un uzņēmumu pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm vai Kaboverdi;

| d) | laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem, kuri apmeklē, attiecīgi:






  — | Kaboverdes pilsoņus, kuri likumīgi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, vai Savienības pilsoņus, kuri likumīgi uzturas Kaboverdē, vai |
| --- | --- | --- |

d)

laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem, kuri apmeklē, attiecīgi:

—

Kaboverdes pilsoņus, kuri likumīgi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, vai Savienības pilsoņus, kuri likumīgi uzturas Kaboverdē, vai

| — | Savienības pilsoņus, kuri uzturas savas pilsonības valstī, vai Kaboverdes pilsoņus, kuri uzturas Kaboverdē. |
| --- | --- |

—

Savienības pilsoņus, kuri uzturas savas pilsonības valstī, vai Kaboverdes pilsoņus, kuri uzturas Kaboverdē.

Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, jo īpaši, ja:

| — | a) apakšpunktā minēto personu amata pilnvaru termiņš, |
| --- | --- |

—

a) apakšpunktā minēto personu amata pilnvaru termiņš,

| — | laikposms, kurā b) apakšpunktā minētajām personām ir oficiālas delegācijas pastāvīga locekļa statuss, |
| --- | --- |

—

laikposms, kurā b) apakšpunktā minētajām personām ir oficiālas delegācijas pastāvīga locekļa statuss,

| — | laikposms, kurā c) apakšpunktā minētajām personām ir uzņēmēja vai uzņēmumu pārstāvja statuss, |
| --- | --- |

—

laikposms, kurā c) apakšpunktā minētajām personām ir uzņēmēja vai uzņēmumu pārstāvja statuss,

| — | attiecībā uz d) apakšpunktā minētajām personām uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, un Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē, |
| --- | --- |

—

attiecībā uz d) apakšpunktā minētajām personām uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, un Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē,

ir īsāks nekā pieci gadi.”

Ņemot vērā šo personu kategoriju profesionālo statusu vai viņu ģimenes attiecības ar Kaboverdes vai Savienības pilsoni, kas Kaboverdes vai dalībvalsts teritorijā uzturas likumīgi, kā arī attiecībā uz radiniekiem Savienības pilsoņiem, kas uzturas dalībvalstī, kuras pilsoņi tie ir, vai radiniekiem Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē, ir pamats piešķirt viņiem vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar piecu gadu derīguma termiņu vai ar derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru termiņa beigām vai likumīgās uzturēšanās termiņa beigām, ja tie ir īsāki par pieciem gadiem.

Par personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, būtu jāiesniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.

Šo noteikumu nepiemēro personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ja tās saskaņā ar nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t. i., tās ir diplomātisko vai dienesta pasu turētājas.

Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par to kā delegācijas pastāvīgo dalībnieku statusu un nepieciešamību regulāri piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās.

Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par viņu profesionālo statusu un darbību ilgumu.

Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu.

Gadījumos, kad nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.

Nolīguma 4. panta 2. punktā teikts:

“2.   Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar nosacījumu, ka iepriekšējā gadā pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vismaz vienu vīzu un to ir izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:

| a) | pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuri regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi ar mērķi izglītoties vai piedalīties semināros un konferencēs, tostarp arī apmaiņas programmu ietvaros; |
| --- | --- |

a)

pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuri regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi ar mērķi izglītoties vai piedalīties semināros un konferencēs, tostarp arī apmaiņas programmu ietvaros;

| b) | brīvo profesiju pārstāvji, kuri piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi; |
| --- | --- |

b)

brīvo profesiju pārstāvji, kuri piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

| c) | personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi; |
| --- | --- |

c)

personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

| d) | starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos pavada profesionālā statusā; |
| --- | --- |

d)

starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos pavada profesionālā statusā;

| e) | žurnālisti un akreditētas personas, kas tos pavada profesionālā statusā; |
| --- | --- |

e)

žurnālisti un akreditētas personas, kas tos pavada profesionālā statusā;

| f) | skolēni, studenti (tostarp pēcdiploma studenti) un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmu ietvaros, ka arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ; |
| --- | --- |

f)

skolēni, studenti (tostarp pēcdiploma studenti) un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmu ietvaros, ka arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ;

| g) | Kaboverdē vai dalībvalstīs atzītu reliģisko kopienu pārstāvji, kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi; |
| --- | --- |

g)

Kaboverdē vai dalībvalstīs atzītu reliģisko kopienu pārstāvji, kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

| h) | personas, kas regulāri ieceļo medicīnisku iemeslu dēļ; |
| --- | --- |

h)

personas, kas regulāri ieceļo medicīnisku iemeslu dēļ;

| i) | sadraudzības pilsētu vai pašvaldību organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībnieki; |
| --- | --- |

i)

sadraudzības pilsētu vai pašvaldību organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībnieki;

| j) | oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā. |
| --- | --- |

j)

oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā.

Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.”

Principā iepriekšminētajām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām tiks izsniegtas vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kas ir derīgas vienu gadu, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu vīzu un ir to izmantojis atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu) un ja ir pamats pieprasīt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu.

Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu (piemēram, ja apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams ceļot visu gadu), vīzas derīguma termiņš būs īsāks par vienu gadu ar nosacījumu, ka ir izpildītas visas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.

Nolīguma 4. panta 3. un 4. punktā teikts:

“3.   Šā panta 2. punktā minēto kategoriju pilsoņiem dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar viena gada derīguma termiņu un to izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējas valsts teritorijā.

Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.

4.   Personu, kas minētas no šā panta 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs 4. panta 2. punktā minētajām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados (24 mēnešos) tās ir izmantojušas vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, kas derīga vismaz vienu gadu, atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un ka vairākkārtējas ieceļošanas vīzas pieprasīšanas pamatojums joprojām ir spēkā. Jāatzīmē, ka vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējos divos gados ir izsniegtas divas vīzas ar derīguma termiņu uz vismaz vienu gadu un ja attiecīgā persona ir izmantojusi šīs vīzas atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos. Diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem, pamatojoties uz katra atsevišķa vīzas pieteikuma izvērtējumu, jālemj par šo vīzu derīguma termiņu (no diviem līdz pieciem gadiem).

Nav pienākuma izsniegt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, ja pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekš izsniegto vīzu.

2.2.2.   Nodeva par vīzas pieteikuma apstrādi

Nodeva par vīzas pieteikuma apstrādi

Nolīguma 5. panta 1. punktā teikts:

“1.   Neskarot šā panta 2. punkta noteikumus, dalībvalstis vai Kaboverde nodevu par vīzu neiekasē no šādu kategoriju personām:

| a) | oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās oficiālās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā; |
| --- | --- |

a)

oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās oficiālās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;

| b) | bērni, kas jaunāki par 12 gadiem; (5) |
| --- | --- |

b)

bērni, kas jaunāki par 12 gadiem; (5)

| c) | skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kuru uzturēšanās ir ar mērķi mācīties vai izglītoties; |
| --- | --- |

c)

skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kuru uzturēšanās ir ar mērķi mācīties vai izglītoties;

| d) | pētnieki, kas ceļo zinātnisku pētījumu nolūkos; |
| --- | --- |

d)

pētnieki, kas ceļo zinātnisku pētījumu nolūkos;

| e) | bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā līdz 25 gadiem.” |
| --- | --- |

e)

bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā līdz 25 gadiem.”

Iepriekš minētās personu kategorijas ir pilnībā atbrīvotas no maksas.

Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktā un 16. panta 7. punkta pirmajā daļā ir teikts:

“6.   Atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ.

7.   Vīzas nodevu iekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā; izņēmums ir 18. panta 2. punktā un 19. panta 3. punktā minētie gadījumi” (t. i. gadījumi, kad vīzas pieteikums nav pieņemams vai kad konsulāts nav kompetents).

Vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Kaboverdes saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 8. punktu un Savienības pilsoņiem saskaņā ar Kaboverdes Dekrētlikumu Nr. 27/2007 “izdod kvīti par samaksāto vīzas nodevu.”

Nolīguma 5. panta 2. punktā teikts:

“2.   Ja dalībvalstis vai Kaboverde sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, var iekasēt maksu par pakalpojumiem. Maksa par pakalpojumiem ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Kaboverde un attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to konsulātā(-os).”

No vīzas maksas atbrīvoto personu kategorijām piemēro maksu par pakalpojumu gadījumos, kad dalībvalsts sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju.

Šobrīd nevienai dalībvalstij nav noslēgti nolīgumi ar ārpakalpojumu sniedzējiem Kaboverdē.

2.2.3.   Diplomātisko un dienesta pasu turētāji

Diplomātisko un dienesta pasu turētāji

Nolīguma 8. pantā teikts:

“1.   Kaboverdes vai dalībvalstu pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko vai dienesta pasu turētāji, drīkst ieceļot dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, to atstāt vai šķērsot tranzītā bez vīzas.

2.   Pilsoņi, kas minēti šā panta 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”

Procedūras attiecībā uz diplomātu norīkošanu darbā uz dalībvalstīm nolīgumā nav reglamentētas. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.

Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojās, ka jebkurai no tām ir tiesības daļēji pārtraukt šo nolīgumu, jo īpaši tā 8. pantu, ja otra puse, piemērojot minēto 8. pantu, ir rīkojusies ļaunprātīgi vai tas var izraisīt apdraudējumu sabiedrības drošībai. Daļēja nolīguma pārtraukšana ir jāveic saskaņā ar tā 12. panta 5. punktā noteikto procedūru.

Ja 8. panta īstenošana tiek pārtraukta, puses viena ar otru sāk pārrunas Apvienotās komitejas ietvaros, lai atrisinātu problēmas, kas izraisīja šo pārtraukumu.

Abas puses ir vienojušās kā prioritāti nodrošināt augsta līmeņa drošību diplomātiskajām un dienesta pasēm, it īpaši tajās iekļaujot biometriskos identifikatorus. No Savienības puses tas tiks nodrošināts saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas Padomes Regulā (EK) Nr. 2252/2004 (6).

6

III.   SADARBĪBA DOKUMENTU DROŠĪBAS JOMĀ

Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojās, ka Apvienotajai komitejai būtu jāizvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu drošības līmeņa ietekme uz nolīguma darbību. Tādēļ puses apņēmās regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai izvairītos no ceļošanas dokumentu dažādības, izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības tehniskos aspektus, kā arī par personalizācijas procesu ceļošanas dokumentu izsniegšanai.

IV.   STATISTIKA

Lai Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma īstenošanu, Kaboverdes un dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem reizi sešos mēnešos, norādot pa mēnešiem, jāiesniedz Komisijai statistikas dati jo īpaši un ja iespējams par:

| — | izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu skaitu, |
| --- | --- |

—

izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu skaitu,

| — | izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņu, |
| --- | --- |

—

izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņu,

| — | to vīzu skaitu, kas izsniegtas bez maksas dažādām personu kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums. |
| --- | --- |

—

to vīzu skaitu, kas izsniegtas bez maksas dažādām personu kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).

1

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

2

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.).

3

(4)  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

4

(5)

5

NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu.

(6)  Padomes Regula (EK) Nr. 2252/2004 (2004. gada 13. decembris) par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos (OV L 385, 29.12.2004., 1. lpp.).

6

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/22

---

KOMISIJAS DELEĢĒTAIS LĒMUMS (ES) 2015/2290

(2015. gada 12. jūnijs)

par Amerikas Savienotajās Valstīs, Austrālijā, Bermudu Salās, Brazīlijā, Kanādā un Meksikā spēkā esošo maksātspējas regulējumu, kuri piemērojami apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām ar galveno mītni kādā no šīm valstīm, pagaidu līdzvērtību

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/138/EK par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (1) un jo īpaši tās 227. panta 5. punktu,

tā kā:

| (1) | Ar Direktīvu 2009/138/EK tika izveidots uz riskiem balstītas prudenciālās uzraudzības regulējums attiecībā uz apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām Savienībā. Direktīvas 2009/138/EK pilnīga piemērošana apdrošinātājiem un pārapdrošinātājiem Savienībā sāksies 2016. gada 1. janvārī. Lai arī Direktīva 2009/138/EK tiks pilnībā piemērota no 2016. gada 1. janvāra, Komisija jau tagad var pieņemt šādu deleģēto lēmumu, pamatojoties uz Direktīvas 2009/138/EK 311. pantu. |
| --- | --- |

(1)

Ar Direktīvu 2009/138/EK tika izveidots uz riskiem balstītas prudenciālās uzraudzības regulējums attiecībā uz apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām Savienībā. Direktīvas 2009/138/EK pilnīga piemērošana apdrošinātājiem un pārapdrošinātājiem Savienībā sāksies 2016. gada 1. janvārī. Lai arī Direktīva 2009/138/EK tiks pilnībā piemērota no 2016. gada 1. janvāra, Komisija jau tagad var pieņemt šādu deleģēto lēmumu, pamatojoties uz Direktīvas 2009/138/EK 311. pantu.

| (2) | Direktīvas 2009/138/EK 227. pants attiecas uz tādu trešo valstu apdrošināšanas sabiedrību līdzvērtību, kuras ietilpst sabiedrību grupā, kuras galvenā mītne atrodas Savienībā. Apstiprinoša līdzvērtības noteikšana ar Komisijas deleģētu aktu saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 227. pantu dod iespēju šādām grupām, kas savas konsolidācijas grupas pārskata vajadzībām izmanto atskaitīšanas un summēšanas metodi, grupas maksātspējas prasības un atbilstošā [pašu] kapitāla aprēķinā ņemt vērā kapitāla prasību aprēķinu un pieejamo pašu kapitālu saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami tiesību sistēmā ārpus Savienības, un līdz ar to tām nav jāveic attiecīgs aprēķins saskaņā ar Direktīvu 2009/138/EK. |
| --- | --- |

(2)

Direktīvas 2009/138/EK 227. pants attiecas uz tādu trešo valstu apdrošināšanas sabiedrību līdzvērtību, kuras ietilpst sabiedrību grupā, kuras galvenā mītne atrodas Savienībā. Apstiprinoša līdzvērtības noteikšana ar Komisijas deleģētu aktu saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 227. pantu dod iespēju šādām grupām, kas savas konsolidācijas grupas pārskata vajadzībām izmanto atskaitīšanas un summēšanas metodi, grupas maksātspējas prasības un atbilstošā [pašu] kapitāla aprēķinā ņemt vērā kapitāla prasību aprēķinu un pieejamo pašu kapitālu saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami tiesību sistēmā ārpus Savienības, un līdz ar to tām nav jāveic attiecīgs aprēķins saskaņā ar Direktīvu 2009/138/EK.

| (3) | Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punkts paredz pagaidu līdzvērtības noteikšanu uz konkrētu termiņu attiecībā uz trešām valstīm, kuru apdrošināšanas maksātspējas regulējums atbilst konkrētiem kritērijiem. Noteiktā pagaidu līdzvērtība ir spēkā 10 gadus, un to ir iespējams pagarināt. |
| --- | --- |

(3)

Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punkts paredz pagaidu līdzvērtības noteikšanu uz konkrētu termiņu attiecībā uz trešām valstīm, kuru apdrošināšanas maksātspējas regulējums atbilst konkrētiem kritērijiem. Noteiktā pagaidu līdzvērtība ir spēkā 10 gadus, un to ir iespējams pagarināt.

| (4) | Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EAAPI) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1094/2010 (2) 33. panta 2. punktu ir konsultējusi Komisiju, tādējādi sniedzot atbalstu trešo valstu novērtēšanā saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punktu (3). Attiecībā uz Amerikas Savienotajām Valstīm savstarpējā informācijas apmaiņa, kas deva iespēju izdarīt šajā lēmumā izklāstīto secinājumu, notika galvenokārt apdrošināšanas dialoga ietvaros; tas tika sākts 2012. gadā ar mērķi panākt attiecīgo apdrošināšanas regulatīvo un uzraudzības regulējumu subjektu labāku savstarpējo sapratni. |
| --- | --- |

(4)

Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EAAPI) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1094/2010 (2) 33. panta 2. punktu ir konsultējusi Komisiju, tādējādi sniedzot atbalstu trešo valstu novērtēšanā saskaņā ar Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punktu (3). Attiecībā uz Amerikas Savienotajām Valstīm savstarpējā informācijas apmaiņa, kas deva iespēju izdarīt šajā lēmumā izklāstīto secinājumu, notika galvenokārt apdrošināšanas dialoga ietvaros; tas tika sākts 2012. gadā ar mērķi panākt attiecīgo apdrošināšanas regulatīvo un uzraudzības regulējumu subjektu labāku savstarpējo sapratni.

| (5) | Austrālijā dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas kapitāla standarti (Life and General Insurance Capital Standards, LAGIC) (nedzīvības apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības standarts (General Insurance Prudential Standard, GPS) 110: kapitāla pietiekamības un dzīvības apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības standarti (Capital Adequacy, Life Insurance Prudential Standards, LPS) 110: kapitāla pietiekamība (Capital Adequacy)) paredz, ka apdrošinātāji aprēķina kapitāla prasības attiecībā uz apdrošināšanas risku, apdrošināšanas koncentrācijas risku, aktīvu risku, aktīvu koncentrācijas risku, operacionālo risku un guvumu no summēšanas. Tiek izmantota kopsavilkuma bilances pieeja. Pastāv minimālā (prudenciālā) kapitāla prasība (PCR); apdrošinātājiem ir jāizveido arī iekšējais kapitāla pietiekamības novērtēšanas process (ICAAP), kurā izklāstītas darbības, kas tiks veiktas, lai koriģētu kapitāla samazināšanos, ņemot vērā robežvērtības virs tā PCR. Nedzīvības apdrošinātāji drīkst izmantot iekšējos modeļus, kurus ir apstiprinājis prudenciālās uzraudzības regulators Australian Prudential Regulation Authority (APRA). GPS 220 un MP 220 (riska pārvaldība) paredz riska pārvaldības ietvaru, kurā jāietver vismaz riska pārvaldības stratēģija, kurā izklāstīta riska pārvaldības politika, procedūras, vadības atbildība un iekšējās kontroles sistēma. Apdrošinātājiem ir jāziņo APRA par savu maksātspēju, finansiālo stāvokli, finansiālajiem rezultātiem, kapitāla pietiekamību, ieguldījumiem, aktīviem un aktīvu koncentrāciju, apdrošināšanas prēmijām un atlīdzības prasību datiem, no polisēm izrietošajām saistībām un ārpusbilances riska darījumu posteņiem. Saskaņā ar Austrālijas 2001. gada Komercsabiedrību likumu (Corporations Act 2001) sabiedrību gada finanšu pārskati ir jāsagatavo un jāiesniedz Austrālijas Vērtspapīru un ieguldījumu komisijā (Australian Securities and Investments Commission). Dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām un apdrošināšanas sabiedrību grupām papildus ir jāatklāj informācija par kapitāla pārvaldību un kapitāla pietiekamību. APRA var dalīties informācijā ar citām finanšu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi Starptautiskās Apdrošināšanas uzraudzītāju asociācijas (IAIS) daudzpusējo nodomu protokolu par sadarbību un informācijas apmaiņu un ir noslēgusi nodomu protokolus ar ārvalstu uzraudzības iestādēm (tostarp vairākām Savienības uzraudzības iestādēm). APRA ir neatkarīga un atbildīga par apdrošinātāju prudenciālo regulēšanu un uzraudzību; vienīgi APRA var atļaut apdrošināšanas sabiedrībai veikt komercdarbību Austrālijā. APRA ir pilnvarota izdot prudenciālās uzraudzības standartus ar tiesību normas statusu. Neviens no pašreizējiem un bijušajiem APRA darbiniekam nedrīkst izpaust konfidenciālu informāciju, kas iegūta, veicot savus pienākumus vai ieņemot amatu, un par šā pienākuma pārkāpumu tiesību normās ir paredzētas sankcijas. Arī informācijas izpaušana tiesām ir stingri ierobežota. |
| --- | --- |

(5)

Austrālijā dzīvības un nedzīvības apdrošināšanas kapitāla standarti (Life and General Insurance Capital Standards, LAGIC) (nedzīvības apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības standarts (General Insurance Prudential Standard, GPS) 110: kapitāla pietiekamības un dzīvības apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības standarti (Capital Adequacy, Life Insurance Prudential Standards, LPS) 110: kapitāla pietiekamība (Capital Adequacy)) paredz, ka apdrošinātāji aprēķina kapitāla prasības attiecībā uz apdrošināšanas risku, apdrošināšanas koncentrācijas risku, aktīvu risku, aktīvu koncentrācijas risku, operacionālo risku un guvumu no summēšanas. Tiek izmantota kopsavilkuma bilances pieeja. Pastāv minimālā (prudenciālā) kapitāla prasība (PCR); apdrošinātājiem ir jāizveido arī iekšējais kapitāla pietiekamības novērtēšanas process (ICAAP), kurā izklāstītas darbības, kas tiks veiktas, lai koriģētu kapitāla samazināšanos, ņemot vērā robežvērtības virs tā PCR. Nedzīvības apdrošinātāji drīkst izmantot iekšējos modeļus, kurus ir apstiprinājis prudenciālās uzraudzības regulators Australian Prudential Regulation Authority (APRA). GPS 220 un MP 220 (riska pārvaldība) paredz riska pārvaldības ietvaru, kurā jāietver vismaz riska pārvaldības stratēģija, kurā izklāstīta riska pārvaldības politika, procedūras, vadības atbildība un iekšējās kontroles sistēma. Apdrošinātājiem ir jāziņo APRA par savu maksātspēju, finansiālo stāvokli, finansiālajiem rezultātiem, kapitāla pietiekamību, ieguldījumiem, aktīviem un aktīvu koncentrāciju, apdrošināšanas prēmijām un atlīdzības prasību datiem, no polisēm izrietošajām saistībām un ārpusbilances riska darījumu posteņiem. Saskaņā ar Austrālijas 2001. gada Komercsabiedrību likumu (Corporations Act 2001) sabiedrību gada finanšu pārskati ir jāsagatavo un jāiesniedz Austrālijas Vērtspapīru un ieguldījumu komisijā (Australian Securities and Investments Commission). Dzīvības apdrošināšanas sabiedrībām, nedzīvības apdrošināšanas sabiedrībām un apdrošināšanas sabiedrību grupām papildus ir jāatklāj informācija par kapitāla pārvaldību un kapitāla pietiekamību. APRA var dalīties informācijā ar citām finanšu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi Starptautiskās Apdrošināšanas uzraudzītāju asociācijas (IAIS) daudzpusējo nodomu protokolu par sadarbību un informācijas apmaiņu un ir noslēgusi nodomu protokolus ar ārvalstu uzraudzības iestādēm (tostarp vairākām Savienības uzraudzības iestādēm). APRA ir neatkarīga un atbildīga par apdrošinātāju prudenciālo regulēšanu un uzraudzību; vienīgi APRA var atļaut apdrošināšanas sabiedrībai veikt komercdarbību Austrālijā. APRA ir pilnvarota izdot prudenciālās uzraudzības standartus ar tiesību normas statusu. Neviens no pašreizējiem un bijušajiem APRA darbiniekam nedrīkst izpaust konfidenciālu informāciju, kas iegūta, veicot savus pienākumus vai ieņemot amatu, un par šā pienākuma pārkāpumu tiesību normās ir paredzētas sankcijas. Arī informācijas izpaušana tiesām ir stingri ierobežota.

| (6) | Bermudu Salu Apdrošināšanas likumā (Insurance Act) ir izklāstītas divas kapitāla prasības attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrībām, kas nav kaptīvās apdrošināšanas sabiedrības (4): minimālā maksātspējas norma (MSM) un paaugstinātā kapitāla prasība (ECR), kas piemērojamas komerciāliem dzīvības un nedzīvības apdrošinātājiem. ECR tiek aprēķināta, balstoties uz attiecīgo pamata maksātspējas kapitāla prasību (BSCR), saskaņā ar standartformulu vai apstiprināto apdrošinātāja iekšējo kapitāla modeli – ar nosacījumu, ka ECR ir vienāda ar (vai lielāka par) apdrošinātāja MSM. BSCR aptver šādus riskus: kredītrisku, starpības risku, tirgus risku, apdrošināšanas prēmijas risku, rezervju risku, procentu risku, katastrofu risku un operacionālo risku. Kapitāla mērķlīmeni – 120 % no ECR – izmanto kā agrīnās brīdināšanas maksātspējas robežvērtību. Uz dažādām apdrošinātāju kategorijām attiecas atšķirīgi noteikumi par atbilstošo kapitālu. Apdrošināšanas likumā ir iekļautas arī normas par sabiedrību pienākumu iesniegt pārskatus par savu maksātspējas stāvokli. Bermudu Salu Monetārā iestāde (Bermudan Monetary Authority, BMA) ir neatkarīga regulēšanas un uzraudzības iestāde. Vairākumam Bermudu Salu apdrošinātāju ir pienākums sagatavot papildu finanšu pārskatus saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem; apdrošinātāji citādi var izmantot jebkurus vispārpieņemtos grāmatvedības principus, kurus atzinusi BMA. Apdrošinātājiem ir pienākums publicēt savus finanšu pārskatus, kas ietver kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju. BMA ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. BMA ir saistošas tiesību normas par konfidencialitāti, kuras paredz, ka jebkura BMA darbinieku iegūta informācija par uzraudzītu finanšu iestāžu komercdarbību vai lietām vai par personām, kas ar tām veic darījumus, ir uzskatāma par konfidenciālu. |
| --- | --- |

(6)

Bermudu Salu Apdrošināšanas likumā (Insurance Act) ir izklāstītas divas kapitāla prasības attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrībām, kas nav kaptīvās apdrošināšanas sabiedrības (4): minimālā maksātspējas norma (MSM) un paaugstinātā kapitāla prasība (ECR), kas piemērojamas komerciāliem dzīvības un nedzīvības apdrošinātājiem. ECR tiek aprēķināta, balstoties uz attiecīgo pamata maksātspējas kapitāla prasību (BSCR), saskaņā ar standartformulu vai apstiprināto apdrošinātāja iekšējo kapitāla modeli – ar nosacījumu, ka ECR ir vienāda ar (vai lielāka par) apdrošinātāja MSM. BSCR aptver šādus riskus: kredītrisku, starpības risku, tirgus risku, apdrošināšanas prēmijas risku, rezervju risku, procentu risku, katastrofu risku un operacionālo risku. Kapitāla mērķlīmeni – 120 % no ECR – izmanto kā agrīnās brīdināšanas maksātspējas robežvērtību. Uz dažādām apdrošinātāju kategorijām attiecas atšķirīgi noteikumi par atbilstošo kapitālu. Apdrošināšanas likumā ir iekļautas arī normas par sabiedrību pienākumu iesniegt pārskatus par savu maksātspējas stāvokli. Bermudu Salu Monetārā iestāde (Bermudan Monetary Authority, BMA) ir neatkarīga regulēšanas un uzraudzības iestāde. Vairākumam Bermudu Salu apdrošinātāju ir pienākums sagatavot papildu finanšu pārskatus saskaņā ar starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem; apdrošinātāji citādi var izmantot jebkurus vispārpieņemtos grāmatvedības principus, kurus atzinusi BMA. Apdrošinātājiem ir pienākums publicēt savus finanšu pārskatus, kas ietver kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju. BMA ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. BMA ir saistošas tiesību normas par konfidencialitāti, kuras paredz, ka jebkura BMA darbinieku iegūta informācija par uzraudzītu finanšu iestāžu komercdarbību vai lietām vai par personām, kas ar tām veic darījumus, ir uzskatāma par konfidenciālu.

| (7) | Brazīlijā Apdrošināšanas dekrētlikumā Nr. 73/1966 ir noteikts, ka, lai apdrošinātāji varētu garantēt visas savas saistības, tie izveido tehniskās rezerves, speciālos fondus un rezerves pēc Valsts privāto apdrošinātāju padomes (National Council of Private Insurance, CNSP) noteiktajiem kritērijiem. Saskaņā ar lēmumu CNSP 316 minimālā kapitāla prasība (CMR) ir vienāda ar bāzes kapitālu vai riska kapitālu (atkarībā no tā, kurš lielāks). Bāzes kapitāls ir nemainīga summa, kas saistīta ar uzņēmuma veidu un reģioniem, kuros tam ir atļauts veikt savu darbību, bet riska kapitāls ir ar parakstīšanas risku, kredītrisku, operacionālo risku un tirgus risku saistīto kapitāla prasību summa. Vairākumam apdrošinātāju riska kapitāls ir lielāks par bāzes kapitālu, un tādēļ tas ir uzskatāms par CMR. Lēmums CNSP 3162/2014 paredz noteikumus par iekšēja modeļa (kā CMR aprēķina standartformulas alternatīvas) izmantošanu. Ir piemērojamas arī obligātās korporatīvās pārvaldības prasības. Apdrošinātājiem ir jāizveido iekšējās kontroles sistēma, kas attiecas uz to darbību, informācijas sistēmām un atbilstību tiesību aktu prasībām. Par Brazīlijas apdrošināšanas nozares uzraudzību atbild Superintendência de Seguros Privados (SUSEP). SUSEP ir Finanšu ministrijai pakļauta iestāde, kas nodrošina ar CNSP ieviesto noteikumu izpildi. Tās vadības padome savas kompetences jomā ir neatkarīga un pilnvarota noteikt SUSEP vispārīgo politiku attiecībā uz regulēšanu un CNSP lēmumu prasību ievērošanu. Apdrošinātājiem ir pienākums ik mēnesi iesniegt SUSEP datus par kapitālu, aktīviem, saistībām, ieņēmumiem un izdevumiem, bet reizi ceturksnī – arī ziņas par savu darbību, bilanci, peļņas vai zaudējumu aprēķinu; apdrošinātājiem ir jāpublicē savi finanšu pārskati, kas ietver kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju. SUSEP ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. Informāciju var izmantot vienīgi uzraudzības nolūkos SUSEP uzraudzības funkciju ietvaros. Turklāt informācija, kas iegūta no citas iestādes, tiek izmantota vienīgi attiecīgā lūguma vajadzībām. SUSEP darbiniekiem un bijušajiem darbiniekiem ir pienākums ievērot tiesību aktos noteiktās konfidencialitātes prasības. |
| --- | --- |

(7)

Brazīlijā Apdrošināšanas dekrētlikumā Nr. 73/1966 ir noteikts, ka, lai apdrošinātāji varētu garantēt visas savas saistības, tie izveido tehniskās rezerves, speciālos fondus un rezerves pēc Valsts privāto apdrošinātāju padomes (National Council of Private Insurance, CNSP) noteiktajiem kritērijiem. Saskaņā ar lēmumu CNSP 316 minimālā kapitāla prasība (CMR) ir vienāda ar bāzes kapitālu vai riska kapitālu (atkarībā no tā, kurš lielāks). Bāzes kapitāls ir nemainīga summa, kas saistīta ar uzņēmuma veidu un reģioniem, kuros tam ir atļauts veikt savu darbību, bet riska kapitāls ir ar parakstīšanas risku, kredītrisku, operacionālo risku un tirgus risku saistīto kapitāla prasību summa. Vairākumam apdrošinātāju riska kapitāls ir lielāks par bāzes kapitālu, un tādēļ tas ir uzskatāms par CMR. Lēmums CNSP 3162/2014 paredz noteikumus par iekšēja modeļa (kā CMR aprēķina standartformulas alternatīvas) izmantošanu. Ir piemērojamas arī obligātās korporatīvās pārvaldības prasības. Apdrošinātājiem ir jāizveido iekšējās kontroles sistēma, kas attiecas uz to darbību, informācijas sistēmām un atbilstību tiesību aktu prasībām. Par Brazīlijas apdrošināšanas nozares uzraudzību atbild Superintendência de Seguros Privados (SUSEP). SUSEP ir Finanšu ministrijai pakļauta iestāde, kas nodrošina ar CNSP ieviesto noteikumu izpildi. Tās vadības padome savas kompetences jomā ir neatkarīga un pilnvarota noteikt SUSEP vispārīgo politiku attiecībā uz regulēšanu un CNSP lēmumu prasību ievērošanu. Apdrošinātājiem ir pienākums ik mēnesi iesniegt SUSEP datus par kapitālu, aktīviem, saistībām, ieņēmumiem un izdevumiem, bet reizi ceturksnī – arī ziņas par savu darbību, bilanci, peļņas vai zaudējumu aprēķinu; apdrošinātājiem ir jāpublicē savi finanšu pārskati, kas ietver kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju. SUSEP ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; tā ir parakstījusi IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. Informāciju var izmantot vienīgi uzraudzības nolūkos SUSEP uzraudzības funkciju ietvaros. Turklāt informācija, kas iegūta no citas iestādes, tiek izmantota vienīgi attiecīgā lūguma vajadzībām. SUSEP darbiniekiem un bijušajiem darbiniekiem ir pienākums ievērot tiesību aktos noteiktās konfidencialitātes prasības.

| (8) | Kanādā Apdrošināšanas sabiedrību likums (Insurance Companies Act) paredz, ka apdrošinātājiem ir jāuztur pietiekams kapitāls. Finanšu iestāžu uzraudzības biroja (Office of the Superintendent of Financial Institutions, OSFI) publicētajās pamatnostādnēs ir izklāstīti detalizēti standarti. Dzīvības apdrošinātājiem piemērojamās kapitāla prasības ir minimālā pastāvīgā kapitāla un pārpalikuma prasība (MCCSR pamatnostādnes), bet nedzīvības apdrošinātājiem – minimālā kapitāla tests (MCT pamatnostādnes). Gan MCCSR pamatnostādnēs, gan MCT pamatnostādnēs ir runa par riskiem, kas saistīti ar aktīviem un saistībām gan bilancē, gan ārpus bilances. Nedzīvības apdrošinātājiem ir pienākums uzturēt kapitālu virs 100 % no MCT, savukārt dzīvības apdrošinātājiem ir pienākums uzturēt kapitālu virs 120 % no MCCSR. Ja netiek uzturēts minētais līmenis, apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst veikt savu darbību. Papildus šīm prasībām pastāv uzraudzības iestādes noteikts kapitāla mērķlīmenis – 150 % no MCT nedzīvības apdrošinātājiem un 150 % no MCCSR dzīvības apdrošinātājiem. Kapitāla prasības aprēķina pēc standartformulas; iekšējo modeļu izmantošana ir atļauta vienīgi ļoti retos gadījumos. Apdrošinātājiem ir arī pienākums noteikt iekšējo kapitāla mērķkoeficientu, kas balstīts uz risku un maksātspējas pašu novērtējumu (ORSA), kas ietver arī brīvprātīgus spriedzes testus, kuros tiek ņemti vērā apdrošinātāja konkrētie apstākļi. Kanādas apdrošināšanas nozares uzraudzības iestāde OSFI ir neatkarīga, pašfinansējoša federālās valdības aģentūra. Ikvienam regulētam apdrošinātājam ir pienākums iesniegt OSFI revidētus gada pārskatus un papildinformāciju kopā ar zvērināta revidenta atzinumu, ieceltā aktuāra ziņojumu, ziņojumu par dinamisko kapitāla pietiekamības pārbaudēm, kurā apkopoti dažādu spriedzes testu rezultāti, un ceturkšņa ziņojumus par kapitāla pozīciju. Apdrošinātājiem pēc pieprasījuma ir arī jāsagatavo un jādara pieejams attiecīgā gada ORSA novērtējums, kurā noteikts iekšējais kapitāla mērķlīmenis. OSFI ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; 2012. gada jūlijā tā parakstīja IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. OSFI ir saistošas tiesību normas par konfidencialitātes ievērošanu, kuras paredz, ka jebkāda OSFI darbinieku iegūta informācija par uzraudzītas finanšu iestādes komercdarbību vai lietām vai par personām, kas ar to veic darījumus, ir uzskatāma par konfidenciālu. |
| --- | --- |

(8)

Kanādā Apdrošināšanas sabiedrību likums (Insurance Companies Act) paredz, ka apdrošinātājiem ir jāuztur pietiekams kapitāls. Finanšu iestāžu uzraudzības biroja (Office of the Superintendent of Financial Institutions, OSFI) publicētajās pamatnostādnēs ir izklāstīti detalizēti standarti. Dzīvības apdrošinātājiem piemērojamās kapitāla prasības ir minimālā pastāvīgā kapitāla un pārpalikuma prasība (MCCSR pamatnostādnes), bet nedzīvības apdrošinātājiem – minimālā kapitāla tests (MCT pamatnostādnes). Gan MCCSR pamatnostādnēs, gan MCT pamatnostādnēs ir runa par riskiem, kas saistīti ar aktīviem un saistībām gan bilancē, gan ārpus bilances. Nedzīvības apdrošinātājiem ir pienākums uzturēt kapitālu virs 100 % no MCT, savukārt dzīvības apdrošinātājiem ir pienākums uzturēt kapitālu virs 120 % no MCCSR. Ja netiek uzturēts minētais līmenis, apdrošināšanas sabiedrība nedrīkst veikt savu darbību. Papildus šīm prasībām pastāv uzraudzības iestādes noteikts kapitāla mērķlīmenis – 150 % no MCT nedzīvības apdrošinātājiem un 150 % no MCCSR dzīvības apdrošinātājiem. Kapitāla prasības aprēķina pēc standartformulas; iekšējo modeļu izmantošana ir atļauta vienīgi ļoti retos gadījumos. Apdrošinātājiem ir arī pienākums noteikt iekšējo kapitāla mērķkoeficientu, kas balstīts uz risku un maksātspējas pašu novērtējumu (ORSA), kas ietver arī brīvprātīgus spriedzes testus, kuros tiek ņemti vērā apdrošinātāja konkrētie apstākļi. Kanādas apdrošināšanas nozares uzraudzības iestāde OSFI ir neatkarīga, pašfinansējoša federālās valdības aģentūra. Ikvienam regulētam apdrošinātājam ir pienākums iesniegt OSFI revidētus gada pārskatus un papildinformāciju kopā ar zvērināta revidenta atzinumu, ieceltā aktuāra ziņojumu, ziņojumu par dinamisko kapitāla pietiekamības pārbaudēm, kurā apkopoti dažādu spriedzes testu rezultāti, un ceturkšņa ziņojumus par kapitāla pozīciju. Apdrošinātājiem pēc pieprasījuma ir arī jāsagatavo un jādara pieejams attiecīgā gada ORSA novērtējums, kurā noteikts iekšējais kapitāla mērķlīmenis. OSFI ir tiesīga noslēgt līgumus un veikt informācijas apmaiņu ar ārvalstu uzraudzības iestādēm; 2012. gada jūlijā tā parakstīja IAIS daudzpusējo nodomu protokolu. OSFI ir saistošas tiesību normas par konfidencialitātes ievērošanu, kuras paredz, ka jebkāda OSFI darbinieku iegūta informācija par uzraudzītas finanšu iestādes komercdarbību vai lietām vai par personām, kas ar to veic darījumus, ir uzskatāma par konfidenciālu.

| (9) | Meksikā 2015. gada 4. aprīlī stājās spēkā likums, ar ko nosaka pārskatītu apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības regulējumu – Ley de Instituciones de Seguros y de Fianzas (LISF). Saskaņā ar LISF ir piemērojama maksātspējas kapitāla prasība (SCR), kas aptver parakstīšanas riskus, kā arī finanšu un darījumu partneru riskus. Spriedzes testi tiek veikti vismaz vienreiz gadā (dinamiskais maksātspējas tests). Meksikas regulējums SCR aprēķināšanā ļauj izmantot vai nu standartformulu, vai arī iekšējo modeli. Comisión Nacional de Seguros y Fianzas (CNSF) ir atbildīga par dzīvības apdrošinātāju un nedzīvības apdrošinātāju uzraudzību Meksikā; tā ir neatkarīga un pilnvarota piešķirt apdrošināšanas sabiedrībai licenci (vai to anulēt), un vismaz vienreiz gadā tā veic spriedzes testus. Apdrošinātājiem vismaz reizi ceturksnī ir jāiesniedz CNSF dati par savu organizāciju, darbību, grāmatvedību, ieguldījumiem un kapitālu; tiem ir arī jāatklāj informācija par saviem mērķiem, politiku un praksi attiecībā uz riska atskaitījumiem, riska nodošanu vai mazināšanu, un tiem ir jāpublicē kvantitatīva un kvalitatīva informācija par savu darbību, tehnisko un finansiālo stāvokli un riskiem. CNSF ir tiesīga sadarboties un apmainīties ar informāciju ar ārvalstu uzraudzības iestādēm, ja ir noslēgts līgums par informācijas apmaiņu; CNSF ir noslēgusi vairākus šādus līgumus, un 2010. gadā tā iesniedza pieteikumu, lai pievienotos IAIS daudzpusējam nodomu protokolam. Ja CNSF ar ārvalstu uzraudzības iestādi ir noslēgusi līgumu par informācijas apmaiņu, tai pirms ārvalstu uzraudzības iestādes sniegtās informācijas izpaušanas ir jālūdz attiecīga piekrišana. Persona, kas ir vai ir bijusi CNSF darbinieks, nedrīkst izpaust konfidenciālu informāciju; prasības par dienesta noslēpuma ievērošanu ir ietvertas valsts tiesību aktos, un par dienesta noslēpuma izpaušanu ir paredzētas sankcijas. |
| --- | --- |

(9)

Meksikā 2015. gada 4. aprīlī stājās spēkā likums, ar ko nosaka pārskatītu apdrošināšanas prudenciālās uzraudzības regulējumu – Ley de Instituciones de Seguros y de Fianzas (LISF). Saskaņā ar LISF ir piemērojama maksātspējas kapitāla prasība (SCR), kas aptver parakstīšanas riskus, kā arī finanšu un darījumu partneru riskus. Spriedzes testi tiek veikti vismaz vienreiz gadā (dinamiskais maksātspējas tests). Meksikas regulējums SCR aprēķināšanā ļauj izmantot vai nu standartformulu, vai arī iekšējo modeli. Comisión Nacional de Seguros y Fianzas (CNSF) ir atbildīga par dzīvības apdrošinātāju un nedzīvības apdrošinātāju uzraudzību Meksikā; tā ir neatkarīga un pilnvarota piešķirt apdrošināšanas sabiedrībai licenci (vai to anulēt), un vismaz vienreiz gadā tā veic spriedzes testus. Apdrošinātājiem vismaz reizi ceturksnī ir jāiesniedz CNSF dati par savu organizāciju, darbību, grāmatvedību, ieguldījumiem un kapitālu; tiem ir arī jāatklāj informācija par saviem mērķiem, politiku un praksi attiecībā uz riska atskaitījumiem, riska nodošanu vai mazināšanu, un tiem ir jāpublicē kvantitatīva un kvalitatīva informācija par savu darbību, tehnisko un finansiālo stāvokli un riskiem. CNSF ir tiesīga sadarboties un apmainīties ar informāciju ar ārvalstu uzraudzības iestādēm, ja ir noslēgts līgums par informācijas apmaiņu; CNSF ir noslēgusi vairākus šādus līgumus, un 2010. gadā tā iesniedza pieteikumu, lai pievienotos IAIS daudzpusējam nodomu protokolam. Ja CNSF ar ārvalstu uzraudzības iestādi ir noslēgusi līgumu par informācijas apmaiņu, tai pirms ārvalstu uzraudzības iestādes sniegtās informācijas izpaušanas ir jālūdz attiecīga piekrišana. Persona, kas ir vai ir bijusi CNSF darbinieks, nedrīkst izpaust konfidenciālu informāciju; prasības par dienesta noslēpuma ievērošanu ir ietvertas valsts tiesību aktos, un par dienesta noslēpuma izpaušanu ir paredzētas sankcijas.

| (10) | Amerikas Savienotajās Valstīs apdrošināšanas un pārapdrošināšanas regulēšana un uzraudzība būtībā tiek īstenota pavalsts mērogā. Apdrošinātājiem ir jāievēro attiecīgie ikvienas tās pavalsts likumi, kurā tie pārdod apdrošināšanas polises, bet apdrošināšanas uzraudzība ir uzticēta neatkarīgai pavalsts uzraudzības iestādei, kuru vada attiecīgais apdrošināšanas komisārs. Pavalsts mēroga kapitāla pietiekamības prasības ir balstītas uz Valsts apdrošināšanas komisāru asociācijas (National Association of Insurance Commissioners, NAIC) izstrādāto uz riskiem balstītā kapitāla parauglikumu Risk-Based Capital (RBC) Model Law, kuru ir pieņēmušas visas pavalstis. RBC standartformula aptver būtiskākos riskus, kas piemīt katram primārajam apdrošināšanas veidam (dzīvības, īpašuma un nelaimes gadījumu un veselības apdrošināšanai) un pieļauj iekšējo modeļu izmantošanu attiecībā uz konkrētiem apdrošināšanas produktiem un riska moduļiem. RBC tiek aprēķināts, piemērojot koeficientus dažādiem aktīvu, prēmiju, prasījumu, izdevumu un rezervju posteņiem. Pastāv četri kvantitatīvo kapitāla prasību līmeņi, un katrs no tiem ir saistīts ar atšķirīgiem uzraudzības pasākumiem: komercsabiedrību darbību līmenis, regulatora darbību līmenis, atļautās kontroles līmenis un obligātās kontroles līmenis. ASV regulējums ietver ORSA novērtējumu par apdrošinātājiem, kas ir līdzīgs Maksātspējas II direktīvā paredzētajam novērtējumam. Pastāv standartizētas ziņojumu iesniegšanas prasības attiecībā uz ziņošanu un pārredzamību, kurās galvenokārt runa ir par: komercdarbību un darbības rezultātiem, riska profilu, izmantotajām novērtēšanas metodēm un pieņēmumiem, kapitāla prasībām un kapitāla pārvaldību. Finanšu pārskati (ar aktuāra atzinumu un zvērināta revidenta atzinumu) ir publiski pieejami. Pavalsts apdrošināšanas komisārs ir tiesīgs konfidenciālu informāciju izpaust ārvalstu uzraudzības iestādei – ar nosacījumu, ka saņēmējs piekrīt ievērot informācijas konfidencialitāti. Komisārs var arī noslēgt līgumus, kas reglamentē konfidenciālas informācijas apmaiņu un izmantošanu. Pavalstu apdrošināšanas uzraudzības iestādes ar Savienības uzraudzības iestādēm ir noslēgušas vairākus nodomu protokolus par informācijas apmaiņu; vairākas pavalsts apdrošināšanas uzraudzības iestādes ir parakstījušas IAIS daudzpusējo nodomu protokolu, un vairākas citas nesen ir iesniegušas attiecīgu pieteikumu. Konfidencialitātes prasības, kas ietvertas pavalsts tiesību aktos, balstoties uz NAIC parauglikumiem, paredz, ka pavalsts uzraudzības iestāžu iegūtā informācija ir konfidenciāla un ka tās nodrošina no ārvalstu uzraudzības iestādēm saņemtās informācijas konfidencialitāti. Uz pavalsts uzraudzības iestāžu darbiniekiem attiecas pavalsts mēroga tiesību aktos noteiktais pienākums ievērot dienesta noslēpumu. |
| --- | --- |

(10)

Amerikas Savienotajās Valstīs apdrošināšanas un pārapdrošināšanas regulēšana un uzraudzība būtībā tiek īstenota pavalsts mērogā. Apdrošinātājiem ir jāievēro attiecīgie ikvienas tās pavalsts likumi, kurā tie pārdod apdrošināšanas polises, bet apdrošināšanas uzraudzība ir uzticēta neatkarīgai pavalsts uzraudzības iestādei, kuru vada attiecīgais apdrošināšanas komisārs. Pavalsts mēroga kapitāla pietiekamības prasības ir balstītas uz Valsts apdrošināšanas komisāru asociācijas (National Association of Insurance Commissioners, NAIC) izstrādāto uz riskiem balstītā kapitāla parauglikumu Risk-Based Capital (RBC) Model Law, kuru ir pieņēmušas visas pavalstis. RBC standartformula aptver būtiskākos riskus, kas piemīt katram primārajam apdrošināšanas veidam (dzīvības, īpašuma un nelaimes gadījumu un veselības apdrošināšanai) un pieļauj iekšējo modeļu izmantošanu attiecībā uz konkrētiem apdrošināšanas produktiem un riska moduļiem. RBC tiek aprēķināts, piemērojot koeficientus dažādiem aktīvu, prēmiju, prasījumu, izdevumu un rezervju posteņiem. Pastāv četri kvantitatīvo kapitāla prasību līmeņi, un katrs no tiem ir saistīts ar atšķirīgiem uzraudzības pasākumiem: komercsabiedrību darbību līmenis, regulatora darbību līmenis, atļautās kontroles līmenis un obligātās kontroles līmenis. ASV regulējums ietver ORSA novērtējumu par apdrošinātājiem, kas ir līdzīgs Maksātspējas II direktīvā paredzētajam novērtējumam. Pastāv standartizētas ziņojumu iesniegšanas prasības attiecībā uz ziņošanu un pārredzamību, kurās galvenokārt runa ir par: komercdarbību un darbības rezultātiem, riska profilu, izmantotajām novērtēšanas metodēm un pieņēmumiem, kapitāla prasībām un kapitāla pārvaldību. Finanšu pārskati (ar aktuāra atzinumu un zvērināta revidenta atzinumu) ir publiski pieejami. Pavalsts apdrošināšanas komisārs ir tiesīgs konfidenciālu informāciju izpaust ārvalstu uzraudzības iestādei – ar nosacījumu, ka saņēmējs piekrīt ievērot informācijas konfidencialitāti. Komisārs var arī noslēgt līgumus, kas reglamentē konfidenciālas informācijas apmaiņu un izmantošanu. Pavalstu apdrošināšanas uzraudzības iestādes ar Savienības uzraudzības iestādēm ir noslēgušas vairākus nodomu protokolus par informācijas apmaiņu; vairākas pavalsts apdrošināšanas uzraudzības iestādes ir parakstījušas IAIS daudzpusējo nodomu protokolu, un vairākas citas nesen ir iesniegušas attiecīgu pieteikumu. Konfidencialitātes prasības, kas ietvertas pavalsts tiesību aktos, balstoties uz NAIC parauglikumiem, paredz, ka pavalsts uzraudzības iestāžu iegūtā informācija ir konfidenciāla un ka tās nodrošina no ārvalstu uzraudzības iestādēm saņemtās informācijas konfidencialitāti. Uz pavalsts uzraudzības iestāžu darbiniekiem attiecas pavalsts mēroga tiesību aktos noteiktais pienākums ievērot dienesta noslēpumu.

| (11) | Ņemot vērā šos novērtējumus, būtu jāatzīst, ka trešo valstu maksātspējas regulējumi, uz kuriem attiecas šis lēmums (izņemot noteikumus par kaptīvajām apdrošināšanas sabiedrībām Bermudu Salās, uz kurām attiecas atšķirīgs tiesiskais regulējums), atbilst pagaidu līdzvērtības noteikšanas kritērijiem, kas izklāstīti Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punktā. |
| --- | --- |

(11)

Ņemot vērā šos novērtējumus, būtu jāatzīst, ka trešo valstu maksātspējas regulējumi, uz kuriem attiecas šis lēmums (izņemot noteikumus par kaptīvajām apdrošināšanas sabiedrībām Bermudu Salās, uz kurām attiecas atšķirīgs tiesiskais regulējums), atbilst pagaidu līdzvērtības noteikšanas kritērijiem, kas izklāstīti Direktīvas 2009/138/EK 227. panta 5. punktā.

| (12) | Šajā lēmumā noteiktās pagaidu līdzvērtības sākotnējam laikposmam vajadzētu būt 10 gadiem. Tomēr Komisija jebkurā laikā ārpus vispārējā pārskata var veikt pārskatīšanu attiecībā uz atsevišķu trešo valsti vai teritoriju, ja attiecīgas norises liek Komisijai atkārtoti izvērtēt šajā lēmumā noteikto līdzvērtību. Tāpēc Komisijai būtu jāturpina, izmantojot EAAPI tehnisko atbalstu, uzraudzīt norises trešās valstīs spēkā esošajos regulējumos, uz kuriem attiecas šis lēmums, un to, kā tiek izpildīti nosacījumi, uz kuriem ir balstīta šā lēmuma pieņemšana. |
| --- | --- |

(12)

Šajā lēmumā noteiktās pagaidu līdzvērtības sākotnējam laikposmam vajadzētu būt 10 gadiem. Tomēr Komisija jebkurā laikā ārpus vispārējā pārskata var veikt pārskatīšanu attiecībā uz atsevišķu trešo valsti vai teritoriju, ja attiecīgas norises liek Komisijai atkārtoti izvērtēt šajā lēmumā noteikto līdzvērtību. Tāpēc Komisijai būtu jāturpina, izmantojot EAAPI tehnisko atbalstu, uzraudzīt norises trešās valstīs spēkā esošajos regulējumos, uz kuriem attiecas šis lēmums, un to, kā tiek izpildīti nosacījumi, uz kuriem ir balstīta šā lēmuma pieņemšana.

| (13) | Direktīvu 2009/138/EK piemēro no 2016. gada 1. janvāra. Tādēļ arī pagaidu līdzvērtība šajā lēmumā būtu jāpiešķir no minētās dienas, |
| --- | --- |

(13)

Direktīvu 2009/138/EK piemēro no 2016. gada 1. janvāra. Tādēļ arī pagaidu līdzvērtība šajā lēmumā būtu jāpiešķir no minētās dienas,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Maksātspējas regulējumus, kas ir spēkā attiecīgi Amerikas Savienotajās Valstīs, Austrālijā, Bermudu Salās (izņemot noteikumus par kaptīvajām apdrošināšanas sabiedrībām), Brazīlijā, Kanādā un Meksikā un kas ir piemērojami apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām ar galveno mītni kādā no šīm valstīm, pagaidām ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem regulējumam, kas izklāstīts Direktīvas 2009/138/EK I sadaļas VI nodaļā.

2. pants

Pagaidu līdzvērtību piešķir uz 10 gadiem no 2016. gada 1. janvāra.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē, 2015. gada 12. jūnijā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  OV L 335, 17.12.2009., 1. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/79/EK (OV L 331, 15.12.2010., 48. lpp.).

2

(3)  EIOPA equivalence analysis of Brazil, 2015. gada 10. marts.

3

EIOPA equivalence analysis of Brazil

EIOPA equivalence assessment of Bermuda, 2015. gada 9. marts.

EIOPA equivalence assessment of Bermuda

EIOPA equivalence analysis of Canada, 2015. gada 28. janvāris.

EIOPA equivalence analysis of Canada

EIOPA equivalence analysis of Australia, 2013. gada 16. jūlijs.

EIOPA equivalence analysis of Australia

EIOPA equivalence analysis of Mexico, 2013. gada 16. jūlijs.

EIOPA equivalence analysis of Mexico

(4)  Apdrošināšanas likums paredz dažādas apdrošinātāju kategorijas, kurām ir piemērojami atšķirīgi noteikumi. Viena konkrēta apdrošinātāju kategorija ir kaptīvās apdrošināšanas sabiedrības; tā nav iekļauta EAAPI novērtējumā, un uz to šis likums neattiecas.

4

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/27

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (ES) 2015/2291

(2015. gada 7. decembris),

ar ko Īstenošanas lēmumu 2013/722/ES groza attiecībā uz Savienības maksimālo finansiālo ieguldījumu Latvijas 2014. gada trakumsērgas izskaušanas programmā

(izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 8607)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2009. gada 25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 27. panta 5. punktu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 652/2014, ar ko paredz noteikumus tādu izdevumu pārvaldībai, kuri attiecas uz pārtikas apriti, dzīvnieku veselību un dzīvnieku labturību, augu veselību un augu reproduktīvo materiālu, un ar ko groza Padomes Direktīvas 98/56/EK, 2000/29/EK un 2008/90/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002, (EK) Nr. 882/2004 un (EK) Nr. 396/2005, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/128/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 un atceļ Padomes Lēmumus 66/399/EEK, 76/894/EEK un 2009/470/EK (2), un jo īpaši tās 13. panta 3. un 5. punktu un 45. panta 1. punktu,

tā kā:

| (1) | Komisijas Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES (3) 11. panta 3. punkts apstiprina Latvijas iesniegto trakumsērgas izskaušanas daudzgadu programmu laikposmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim. |
| --- | --- |

(1)

Komisijas Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES (3) 11. panta 3. punkts apstiprina Latvijas iesniegto trakumsērgas izskaušanas daudzgadu programmu laikposmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim.

| (2) | Saskaņā ar Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punktu Savienības maksimālais finansiālais ieguldījums trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija, sākotnēji bija noteikts EUR 1 225 000 apmērā. Saskaņā ar minētā lēmuma 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punktu ieguldījuma maksimālā summa attiecībā uz to programmas daļu, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, bija noteikta EUR 475 000 apmērā. |
| --- | --- |

(2)

Saskaņā ar Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punktu Savienības maksimālais finansiālais ieguldījums trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija, sākotnēji bija noteikts EUR 1 225 000 apmērā. Saskaņā ar minētā lēmuma 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punktu ieguldījuma maksimālā summa attiecībā uz to programmas daļu, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, bija noteikta EUR 475 000 apmērā.

| (3) | Pēc tam, kad Komisija bija izvērtējusi starpposma tehniskos un finanšu ziņojumus, ko saskaņā ar Lēmuma 2009/470/EK 27. panta 7. punktu dalībvalstis iesniedza par izdevumiem, kuri radušies, lai finansētu izskaušanas programmas 2014. gadā, maksimālās summas attiecībā uz minētajām programmām tika grozītas ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/925/ES (4). |
| --- | --- |

(3)

Pēc tam, kad Komisija bija izvērtējusi starpposma tehniskos un finanšu ziņojumus, ko saskaņā ar Lēmuma 2009/470/EK 27. panta 7. punktu dalībvalstis iesniedza par izdevumiem, kuri radušies, lai finansētu izskaušanas programmas 2014. gadā, maksimālās summas attiecībā uz minētajām programmām tika grozītas ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/925/ES (4).

| (4) | Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punkts tika grozīts ar Īstenošanas lēmuma 2014/925/ES 5. panta 17. punktu, un Savienības maksimālais finansiālais ieguldījums trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija, tika noteikts EUR 400 000 apmērā. Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punkts tika grozīts ar Īstenošanas lēmuma 2014/925/ES 5. panta 18. punktu, un Savienības finansiālā ieguldījuma maksimālā summa attiecībā uz to programmas daļu, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, arī tika noteikta EUR 400 000 apmērā. |
| --- | --- |

(4)

Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punkts tika grozīts ar Īstenošanas lēmuma 2014/925/ES 5. panta 17. punktu, un Savienības maksimālais finansiālais ieguldījums trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija, tika noteikts EUR 400 000 apmērā. Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punkts tika grozīts ar Īstenošanas lēmuma 2014/925/ES 5. panta 18. punktu, un Savienības finansiālā ieguldījuma maksimālā summa attiecībā uz to programmas daļu, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, arī tika noteikta EUR 400 000 apmērā.

| (5) | Ir pieļauta kļūda attiecībā uz jaunāko noteikto maksimālo Savienības finansiālo ieguldījumu trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija. Proti, saskaņā ar grozītā Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punktu un 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punktu, ja tā programmas daļa, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, tiktu pienācīgi īstenota un tiktu izmantoti EUR 400 000, tad programmas daļai, kuru paredzēts īstenot Latvijā, vairs nebūtu pieejams Savienības finansiālais ieguldījums. Tas ir pretrunā vispārējai trakumsērgas izskaušanas stratēģijai Eiropas Savienībā, jo minētās stratēģijas pamats ir slimības izskaušana dalībvalstīs un buferzonu izveidošana gar Savienības ārējām robežām, lai nepieļautu atkārtotu slimības ievazāšanu. |
| --- | --- |

(5)

Ir pieļauta kļūda attiecībā uz jaunāko noteikto maksimālo Savienības finansiālo ieguldījumu trakumsērgas izskaušanas programmā, kuru 2014. gadā iesniedza Latvija. Proti, saskaņā ar grozītā Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punktu un 11. panta 7. punkta c) apakšpunkta ii) punktu, ja tā programmas daļa, kuru paredzēts īstenot buferzonā Baltkrievijā, tiktu pienācīgi īstenota un tiktu izmantoti EUR 400 000, tad programmas daļai, kuru paredzēts īstenot Latvijā, vairs nebūtu pieejams Savienības finansiālais ieguldījums. Tas ir pretrunā vispārējai trakumsērgas izskaušanas stratēģijai Eiropas Savienībā, jo minētās stratēģijas pamats ir slimības izskaušana dalībvalstīs un buferzonu izveidošana gar Savienības ārējām robežām, lai nepieļautu atkārtotu slimības ievazāšanu.

| (6) | Tādēļ Īstenošanas lēmums 2013/722/ES būtu attiecīgi jāgroza, pienācīgi ņemot vērā starpposma tehniskos un finanšu ziņojumus, ko Latvija iesniegusi attiecībā uz trakumsērgas izskaušanas programmas īstenošanu 2014. gadā. |
| --- | --- |

(6)

Tādēļ Īstenošanas lēmums 2013/722/ES būtu attiecīgi jāgroza, pienācīgi ņemot vērā starpposma tehniskos un finanšu ziņojumus, ko Latvija iesniegusi attiecībā uz trakumsērgas izskaušanas programmas īstenošanu 2014. gadā.

| (7) | Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu, |
| --- | --- |

(7)

Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Īstenošanas lēmuma 2013/722/ES 11. panta 6. punkta c) apakšpunkta vi) punktu aizstāj ar šādu:

| “vi) | EUR 800 000 Latvijai;”. |
| --- | --- |

“vi)

EUR 800 000 Latvijai;”.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2015. gada 7. decembrī

Komisijas vārdā –

Komisijas loceklis

Vytenis ANDRIUKAITIS

---

(1)  OV L 155, 18.6.2009., 30. lpp.

1

(2)  OV L 189, 27.6.2014., 1. lpp.

2

(3)  Komisijas 2013. gada 29. novembra Īstenošanas lēmums 2013/722/ES, ar ko apstiprina tās gada un daudzgadu programmas un Savienības finansiālo ieguldījumu konkrētu dzīvnieku slimību un zoonožu izskaušanai, kontrolei un uzraudzībai, ko dalībvalstis iesniegušas 2014. gadam un turpmākajiem gadiem (OV L 328, 7.12.2013., 101. lpp.).

3

(4)  Komisijas 2014. gada 16. decembra Īstenošanas lēmums 2014/925/ES, ar ko apstiprina dažas dzīvnieku slimību un zoonožu izskaušanas, kontroles un uzraudzības grozītās programmas 2014. gadam un groza Īstenošanas lēmumu 2013/722/ES attiecībā uz Savienības finansiālo ieguldījumu konkrētām ar minēto lēmumu apstiprinātām programmām (OV L 363, 18.12.2014., 173. lpp.).

4

---

| 9.12.2015 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 323/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2015

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 323/29

---

APVIENOTĀS LAUKSAIMNIECĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 2/2015

(2015. gada 19. novembris)

par 9. pielikuma 1. un 2. papildinājuma grozījumiem Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumā par lauksaimniecības produktu tirdzniecību [2015/2292]

APVIENOTĀ LAUKSAIMNIECĪBAS KOMITEJA,

ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību un jo īpaši tā 11. pantu,

tā kā:

| (1) | Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgums par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Nolīgums”) ir stājies spēkā 2002. gada 1. jūnijā. |
| --- | --- |

(1)

Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgums par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk “Nolīgums”) ir stājies spēkā 2002. gada 1. jūnijā.

| (2) | Nolīguma 9. pielikuma mērķis ir sekmēt un veicināt divpusējo tirdzniecību ar Eiropas Savienības izcelsmes un Šveices izcelsmes bioloģiskajiem produktiem. |
| --- | --- |

(2)

Nolīguma 9. pielikuma mērķis ir sekmēt un veicināt divpusējo tirdzniecību ar Eiropas Savienības izcelsmes un Šveices izcelsmes bioloģiskajiem produktiem.

| (3) | Saskaņā ar nolīguma 9. pielikuma 8. pantu bioloģisko produktu darba grupa izskata visus jautājumus attiecībā uz 9. pielikumu un tā īstenošanu un sagatavo ieteikumus apvienotajai lauksaimniecības komitejai. Šī grupa tikās, lai jo īpaši izskatītu pielikuma piemērošanas jomu. Būtu jāpaplašina 9. pielikuma piemērošanas joma nolūkā attiecināt to uz vīnu un raugu, ņemot vērā to, ka Šveices un Eiropas Savienības noteikumi šajā jomā ir līdzvērtīgi. Turklāt būtu jāsvītro 2. papildinājuma teksts, jo Šveice ir grozījusi savus tiesību aktus attiecībā uz barības marķēšanas prasībām saistībā ar bioloģiskās ražošanas metodi un ir pieņēmusi noteikumus, kuri atbilst Eiropas Savienības tiesību aktiem. Šajā sakarā darba grupa ieteica komitejai pielāgot 9. pielikuma papildinājumus. |
| --- | --- |

(3)

Saskaņā ar nolīguma 9. pielikuma 8. pantu bioloģisko produktu darba grupa izskata visus jautājumus attiecībā uz 9. pielikumu un tā īstenošanu un sagatavo ieteikumus apvienotajai lauksaimniecības komitejai. Šī grupa tikās, lai jo īpaši izskatītu pielikuma piemērošanas jomu. Būtu jāpaplašina 9. pielikuma piemērošanas joma nolūkā attiecināt to uz vīnu un raugu, ņemot vērā to, ka Šveices un Eiropas Savienības noteikumi šajā jomā ir līdzvērtīgi. Turklāt būtu jāsvītro 2. papildinājuma teksts, jo Šveice ir grozījusi savus tiesību aktus attiecībā uz barības marķēšanas prasībām saistībā ar bioloģiskās ražošanas metodi un ir pieņēmusi noteikumus, kuri atbilst Eiropas Savienības tiesību aktiem. Šajā sakarā darba grupa ieteica komitejai pielāgot 9. pielikuma papildinājumus.

| (4) | Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza 9. pielikuma 1. un 2. papildinājums, |
| --- | --- |

(4)

Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza 9. pielikuma 1. un 2. papildinājums,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

1. pants

Ar šo Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas nolīguma par lauksaimniecības produktu tirdzniecību 9. pielikuma 1. un 2. papildinājumu aizstāj ar tekstu šā lēmuma pielikumā.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā 2015. gada 31. decembrī

Bernē, 2015. gada 19. novembrī

Apvienotās lauksaimniecības komitejas vārdā –

Eiropas Savienības delegācijas vadītāja

Susana MARAZUELA-AZPIROZ

Šveices delegācijas priekšsēdētājs un vadītājs

Adrian AEBI

Komitejas sekretārs

Thomas MAIER

---

PIELIKUMS

1. PAPILDINĀJUMS

Nolīguma 3. pantā minēto tiesību aktu saraksts, kuri attiecas uz lauksaimniecības un pārtikas produktiem, kas iegūti ar bioloģiskās ražošanas metodi

Eiropas Savienībā piemērojamie reglamentējošie noteikumi:

| | Padomes 2007. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2013. gada 13. maija Regulu (ES) Nr. 517/2013 (OV L 158, 10.6.2013., 1. lpp.); |
| --- | --- |

Padomes 2007. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2013. gada 13. maija Regulu (ES) Nr. 517/2013 (OV L 158, 10.6.2013., 1. lpp.);

| | Komisijas 2008. gada 5. septembra Regula (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (OV L 250, 18.9.2008., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2014. gada 18. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1358/2014 (OV L 365, 19.12.2014., 97. lpp.); |
| --- | --- |

Komisijas 2008. gada 5. septembra Regula (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (OV L 250, 18.9.2008., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2014. gada 18. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1358/2014 (OV L 365, 19.12.2014., 97. lpp.);

| | Komisijas 2008. gada 8. decembra Regula (EK) Nr. 1235/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (OV L 334, 12.12.2008., 25. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2015. gada 23. janvāra Īstenošanas Regulu (ES) 2015/131 (OV L 23, 29.1.2015., 1. lpp.). |
| --- | --- |

Komisijas 2008. gada 8. decembra Regula (EK) Nr. 1235/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (OV L 334, 12.12.2008., 25. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2015. gada 23. janvāra Īstenošanas Regulu (ES) 2015/131 (OV L 23, 29.1.2015., 1. lpp.).

Šveices Konfederācijā piemērojamie tiesību akti:

| | 1997. gada 22. septembra Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību un bioloģisko produktu un pārtikas preču marķēšanu (Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2014. gada 29. oktobrī (RO 2014 3969); |
| --- | --- |

1997. gada 22. septembra Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību un bioloģisko produktu un pārtikas preču marķēšanu (Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2014. gada 29. oktobrī (RO 2014 3969);

| | Federālā tautsaimniecības, izglītības un pētniecības departamenta (DEFR) 1997. gada 22. septembra Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2014. gada 29. oktobrī (RO 2014 3979). |
| --- | --- |

Federālā tautsaimniecības, izglītības un pētniecības departamenta (DEFR) 1997. gada 22. septembra Rīkojums par bioloģisko lauksaimniecību, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2014. gada 29. oktobrī (RO 2014 3979).

Izslēgšana no līdzvērtības sistēmas:

| | Šveices produkti, kuru sastāvdaļas iegūtas, kamēr to ražotājs ir pārejas posmā uz bioloģisko lauksaimniecību; |
| --- | --- |

Šveices produkti, kuru sastāvdaļas iegūtas, kamēr to ražotājs ir pārejas posmā uz bioloģisko lauksaimniecību;

| | kazkopības produkti no Šveices, ja attiecībā uz dzīvniekiem piemēro atkāpi, kas paredzēta Rīkojuma par bioloģisko lauksaimniecību un bioloģisko produktu un pārtikas preču marķēšanu (1) 39.d pantā. |
| --- | --- |

kazkopības produkti no Šveices, ja attiecībā uz dzīvniekiem piemēro atkāpi, kas paredzēta Rīkojuma par bioloģisko lauksaimniecību un bioloģisko produktu un pārtikas preču marķēšanu (1) 39.d pantā.

2. PAPILDINĀJUMS

Piemērošanas kārtība

Nav.

---

(1)  (RS 910.18)

1

---