# Eiropas Savienības C 279/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 279 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 19. augusts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 279

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 19. augusts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | II   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2019/C 279/01 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9366 – BPCE / Auchan / Oney Bank) (
  1
  ) | 1 |

Saturs

Lappuse

II   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2019/C 279/01

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9366 – BPCE / Auchan / Oney Bank) (
  1
  )

BPCE / Auchan / Oney Bank

1

1

---

| | IV   Paziņojumi |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2019/C 279/02 | Euro maiņas kurss | 2 |
| 2019/C 279/03 | Komisijas Īstenošanas lēmums (2019. gada 8. augusts) par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence (ACVN) | 3 |
| 2019/C 279/04 | Komisijas Īstenošanas lēmums (2019. gada 12. augusts) par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu Bleu du Vercors-Sassenage (ACVN) | 24 |

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2019/C 279/02

Euro maiņas kurss

2

2019/C 279/03

Komisijas Īstenošanas lēmums (2019. gada 8. augusts) par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence (ACVN)

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

3

2019/C 279/04

Komisijas Īstenošanas lēmums (2019. gada 12. augusts) par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu Bleu du Vercors-Sassenage (ACVN)

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

24

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU |
| | Eiropas Komisija |
| 2019/C 279/05 | Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.9482 – SKT/Comcast/JV) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  ) | 38 |
| 2019/C 279/06 | Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.9494 – Equistone/Heras) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  ) | 40 |

V   Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

2019/C 279/05

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.9482 – SKT/Comcast/JV) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  )

SKT/Comcast/JV

1

38

2019/C 279/06

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju (Lieta M.9494 – Equistone/Heras) – Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru (
  1
  )

Equistone/Heras

1

40

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/1

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9366 – BPCE / Auchan / Oney Bank)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 279/01)

Komisija 2019. gada 26. jūlijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai franču valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9366. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9366. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/2

---

Euro maiņas kurss (1)

2019. gada 16. augusts

(2019/C 279/02)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,1076 |
| JPY | Japānas jena | 117,77 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4590 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,91033 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,7120 |
| CHF | Šveices franks | 1,0854 |
| ISK | Islandes krona | 137,70 |
| NOK | Norvēģijas krona | 9,9653 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 25,734 |
| HUF | Ungārijas forints | 324,78 |
| PLN | Polijas zlots | 4,3381 |
| RON | Rumānijas leja | 4,7293 |
| TRY | Turcijas lira | 6,1543 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,6320 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4730 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,6863 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,7208 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,5356 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 338,60 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 16,8081 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,7978 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,3890 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 15 753,39 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,6281 |
| PHP | Filipīnu peso | 58,012 |
| RUB | Krievijas rublis | 73,3855 |
| THB | Taizemes bāts | 34,208 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 4,4075 |
| MXN | Meksikas peso | 21,6321 |
| INR | Indijas rūpija | 78,8040 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,1076

JPY

Japānas jena

117,77

DKK

Dānijas krona

7,4590

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,91033

SEK

Zviedrijas krona

10,7120

CHF

Šveices franks

1,0854

ISK

Islandes krona

137,70

NOK

Norvēģijas krona

9,9653

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

25,734

HUF

Ungārijas forints

324,78

PLN

Polijas zlots

4,3381

RON

Rumānijas leja

4,7293

TRY

Turcijas lira

6,1543

AUD

Austrālijas dolārs

1,6320

CAD

Kanādas dolārs

1,4730

HKD

Hongkongas dolārs

8,6863

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,7208

SGD

Singapūras dolārs

1,5356

KRW

Dienvidkorejas vona

1 338,60

ZAR

Dienvidāfrikas rands

16,8081

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,7978

HRK

Horvātijas kuna

7,3890

IDR

Indonēzijas rūpija

15 753,39

MYR

Malaizijas ringits

4,6281

PHP

Filipīnu peso

58,012

RUB

Krievijas rublis

73,3855

THB

Taizemes bāts

34,208

BRL

Brazīlijas reāls

4,4075

MXN

Meksikas peso

21,6321

INR

Indijas rūpija

78,8040

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/3

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS

(2019. gada 8. augusts)

par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN)

(2019/C 279/03)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tās 53. panta 2. punktu,

tā kā:

| (1) | Francija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49. panta 4. punktu ir nosūtījusi pieteikumu tāda specifikācijas grozījuma apstiprināšanai, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz produktu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN). |
| --- | --- |

(1)

Francija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49. panta 4. punktu ir nosūtījusi pieteikumu tāda specifikācijas grozījuma apstiprināšanai, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz produktu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN).

| (2) | Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. pantu ir izvērtējusi šo pieteikumu un secinājusi, ka tas atbilst minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(2)

Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. pantu ir izvērtējusi šo pieteikumu un secinājusi, ka tas atbilst minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem.

| (3) | Lai varētu iesniegt paziņojumus par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (2) 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN) būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, |
| --- | --- |

(3)

Lai varētu iesniegt paziņojumus par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (2) 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN) būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

Vienīgais pants

Pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” (ACVN) ir iekļauti šā lēmuma pielikumā.

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu šā lēmuma publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no tā publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī izteikt iebildumus pret šā panta pirmajā daļā minēto grozījumu.

Briselē, 2019. gada 8. augustā

Komisijas vārdā –

Komisijas loceklis

Phil HOGAN

---

(1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

1

(2)  Komisijas 2014. gada 13. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 179, 19.6.2014., 36. lpp.).

2

---

PIELIKUMS

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

ES Nr.: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1.   Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

| Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) |
| --- |
| Vallon de la Fontaine |
| 13520 Les Baux-de-Provence |
| FRANCE |
| Tālr. +33 490543842 |
| Fakss +33 484253288 |
| E-pasts: contact@siovb.com |

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB)

Vallon de la Fontaine

13520 Les Baux-de-Provence

FRANCE

Tālr. +33 490543842

Fakss +33 484253288

E-pasts: contact@siovb.com

Arodbiedrību Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB), kas ir arodapvienība, uz kuru attiecas Darba kodekss, veido olīvu ražotāji, olīvu sālītāji un dzirnavnieki (aptuveni 1 100 operatoru). Tai ir likumīgas intereses iesniegt pieteikumu.

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3.   Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

| — | ☐ | Produkta nosaukums |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | Produkta apraksts |
| — | ☒ | Ģeogrāfiskais apgabals |
| — | ☒ | Izcelsmes apliecinājums |
| — | ☒ | Ražošanas metode |
| — | ☒ | Saikne |
| — | ☒ | Marķējums |
| — | ☒ | Cits: kontroles pasākumi, valsts prasības. |

—

☐

Produkta nosaukums

—

☒

Produkta apraksts

—

☒

Ģeogrāfiskais apgabals

—

☒

Izcelsmes apliecinājums

—

☒

Ražošanas metode

—

☒

Saikne

—

☒

Marķējums

—

☒

Cits: kontroles pasākumi, valsts prasības.

4.   Grozījuma vai grozījumu veids

| — | ☒ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. |
| --- | --- | --- |
| — | ☐ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts. |

—

☒

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

—

☐

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5.   Grozījums vai grozījumi

Produkta apraksts

Specifikācijā un vienotajā dokumentā (kas aizstāj agrāko kopsavilkumu) ir grozīts un papildināts produkta apraksts.

Tādējādi specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija:

““Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ir nerafinēta olīveļļa, kurai raksturīga zaļa krāsa, krēmīgums, maigums un ilga pēcgarša (..)”,

kas vienīgi specifikācijā tiek papildināta ar šādu tekstu:

“(..) tās ilgā pēcgarša ar sviesta, mandeļu un lazdu riekstu piegaršu, ko pastiprina patīkami smaržīgas aromāta notis (atgādina artišoku, tomātus, ābolus, zemenes, plūmes un šokolādi).”,

līdz ar to ir aizstāta ar šādu tekstu gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā (3.2. punktā):

““Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ir eļļa, kurai raksturīgas vismaz divas šādas aromāta nianses: svaigi grieztas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu vai tomātu lapu aromāts. Tos papildina mērens rūgtenums un pikantums (šajā specifikācijā saukts par “sīvumu”). Rūgtenums ir mazāks vai vienāds ar 3, bet sīvums ir robežās no 1 līdz 3 saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu. Oleīnskābes saturs nepārsniedz 0,8 gramus 100 gramos produkta.

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, kam pievienota norāde “nogatavinātas olīvas”, ir krēmīga eļļa, kurai raksturīgas vismaz divas šādas aromāta nianses: sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu vai raudzētas maizes aromāts. Nav pieļaujamas vārītu bumbieru, pelējuma vai metālus atgādinošas aromāta nianses. Garša ir maiga, rūgtenums ir mazāks vai vienāds ar 1 un dedzinoša garša ir mazāka vai vienāda ar 2 saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu. Oleīnskābes saturs nepārsniedz 1,5 gramus 100 gramos produkta.

Pirmajā tirdzniecības posmā šīs olīveļļas peroksīda skaitlis nepārsniedz 16 miliekvivalentus peroksīda skābekļa uz 1 kg produkta.”

Līdz ar to, lai labāk ņemtu vērā ražotāju zinātību un praksi, ir pārskatīts produkta apraksts. Šāds sīkāks apraksts ļauj “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” nošķirt no tādas olīveļļas, kas apzīmēta ar norādi “nogatavinātas olīvas” (olives maturées). Uz olīveļļu, ko iegūst no nogatavinātām olīvām, jau attiecās sākotnējā reģistrācija, kura pamatojās uz samērā plašu produkta definīciju, bet šī olīveļļa netika identificēta kā tāda, ko iegūst no nogatavinātām olīvām. Šāda nošķiršana atbilst ražotāju grupas vēlmei labāk raksturot un identificēt produktu un sniegt patērētājam skaidru informāciju. Pamatojoties uz pārbaudēm, kas ir veiktas laikā pēc šā nosaukuma atzīšanas, analītiskās un sensorās īpašības ir noteiktas atkarībā no olīvu nogatavināšanās pakāpes pirms to izmantošanas. Šāds precīzāks produkta apraksts atbilst pašreizējai olīveļļas tirgus attīstības situācijai. Patērētāji tagad labi pazīst olīveļļas, un šī atšķirība palīdz apmierināt tirgus pieprasījumu. Aptuveni līdz 1950. gadam eļļas ekstrakcijai izmantotais aprīkojums un eļļas spiestuvju ražošanas jaudas bija tādas, ka sezonas laikā eļļas spiedēji bija spiesti olīvas uzglabāt dažas dienas, pirms tie varēja ķerties pie to smalcināšanas. Pēc 1950. gada, kad parādījās modernas olīvu spiedes, šādu nogatavināšanas posmu pirms olīvu spiešanas ievērot vairs nevajadzēja. Bodeprovansas (Baux-de-Provence) ielejas olīveļļas spiedēji tomēr pēc ieraduma turpināja pirms olīvu smalcināšanas noteiktu apjomu no tām dažas dienas nogatavināt.

olives maturées

Baux-de-Provence

Konkrēti:

| — | olīveļļai, kas iegūta no iepriekš nenogatavinātām olīvām, ir noteikts, ka maksimālais skābuma saturs ir 0,8 g/100 g, turpretī olīveļļai, kuras iegūšanai par izejvielu izmantotas nogatavinātas olīvas, noteikts, ka šis saturs ir 1,5 g/100 g, |
| --- | --- |

—

olīveļļai, kas iegūta no iepriekš nenogatavinātām olīvām, ir noteikts, ka maksimālais skābuma saturs ir 0,8 g/100 g, turpretī olīveļļai, kuras iegūšanai par izejvielu izmantotas nogatavinātas olīvas, noteikts, ka šis saturs ir 1,5 g/100 g,

| — | lai patērētājiem nodrošinātu optimālu produkta kvalitātes saglabāšanu, abiem eļļas veidiem maksimālais pieļaujamais peroksīda skaitlis ir 16 miliekvivalenti peroksīda skābekļa uz 1 kg produkta. |
| --- | --- |

—

lai patērētājiem nodrošinātu optimālu produkta kvalitātes saglabāšanu, abiem eļļas veidiem maksimālais pieļaujamais peroksīda skaitlis ir 16 miliekvivalenti peroksīda skābekļa uz 1 kg produkta.

Eļļu aromātiskās īpašības kā tādas ir nošķirtas un pārskatītas, aizstājot produkta sākotnējo aprakstu. Vairs netiek nodalīta garša, kuru izjūt mutē, un smarža, kas izjūtama ar ožu, jo kopumā šīs aromāta nianses var sajust gan ar muti, gan degunu. Turklāt dažas no šīm aromāta niansēm ir raksturīgas olīveļļai, kas iegūta no olīvām bez iepriekšējas nogatavināšanas, bet pārējās galvenokārt ir raksturīgas olīveļļai no nogatavinātām olīvām.

Vairāku gadu pieredze, veicot šā produkta sensoro analīzi, ir ļāvusi precizēt minēto eļļu organoleptiskā profila aprakstu. Tādējādi aromāta vai smaržas nianses, kas atgādina sviestu, zemenes un plūmes, vairs nav raksturīgākās. Tādēļ tās svītrotas.

Olīveļļai, kas iegūta bez iepriekšējas olīvu nogatavināšanas, mandeļu aromāts jāaizstāj ar precīzāku aprakstu – “lobītu un slīpētu mandeļu” aromāts. Lazdu riekstu aromāts faktiski ir svaigu lazdu riekstu aromāts, un artišoku aromāts ir neapstrādātu artišoku aromāts. Tāpat arī tomātu aromāts precīzāk atbilst tomātu lapu aromātam. Ābolu aromāts joprojām paliek raksturīgs, un ir jāpievieno arī svaigi pļautas zāles aromāts. Vismaz divu šo aromātu klātbūtne nodrošina produkta specifiku. Turklāt šī eļļa nav sevišķi krēmīga. Tāpēc sākotnēji bez jebkādas atšķirības norādītais eļļas krēmīgais raksturs vairs netiek iekļauts olīveļļas aprakstā, ja olīvas netiek iepriekš nogatavinātas. Toties tas labi raksturo eļļu, kas iegūta no “nogatavinātām olīvām”. Būtībā šī ieguves metode piešķir eļļai īpašu krēmīgumu, tādēļ tas tiek atkārtoti iekļauts eļļas aprakstā. Tas attiecas uz olīveļļu, kas iegūta, olīvas iepriekš nogatavinot. Arī sākotnēji norādītais šokolādes aromāts jāaizstāj ar precīzāko kakao aromātu, un šis apraksts jāpapildina ar citām ļoti raksturīgām aromāta niansēm – sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu un raudzētas maizes aromātu. Vismaz divu šo aromāta nianšu klātbūtne nodrošina produkta specifiku, bet vārītu bumbieru, pelējuma vai metālus atgādinošu aromāta nianšu nepieļaušana ļauj atteikties no eļļas, kam ir defekti.

Šīs eļļas krāsa nav uzskatāma par raksturīgu. Tā nav saistīta ar produkta organoleptiskajām īpašībām, tāpēc atsauce uz zaļo krāsu ir svītrota.

Visbeidzot, šīs eļļas raksturo arī attiecīgas pakāpes rūgtenums un sīvums, kāds tām piemīt; tādēļ specifikācijas teksts papildināts ar to aprakstu:

| — | olīveļļai, kas iegūta bez iepriekšējas olīvu nogatavināšanas, rūgtenums un sīvums ir mērens, un produkta aprakstā to intensitāti izsaka ar lielumiem, kas ir mazāki par vai vienādi ar 3 (attiecībā uz rūgtenumu) un robežās no 1 līdz 3 (attiecībā uz sīvumu) saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu, |
| --- | --- |

—

olīveļļai, kas iegūta bez iepriekšējas olīvu nogatavināšanas, rūgtenums un sīvums ir mērens, un produkta aprakstā to intensitāti izsaka ar lielumiem, kas ir mazāki par vai vienādi ar 3 (attiecībā uz rūgtenumu) un robežās no 1 līdz 3 (attiecībā uz sīvumu) saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu,

| — | olīveļļa, kas iegūta, veicot olīvu iepriekšēju nogatavināšanu, kopumā ir maiga, un produkta aprakstā tai piemītošās īpašības izteiktas ar lielumiem, kas ir mazāki par vai vienādi ar 1 (attiecībā uz rūgtenumu) un mazāki par vai vienādi ar 2 (attiecībā uz sīvumu) saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu. |
| --- | --- |

—

olīveļļa, kas iegūta, veicot olīvu iepriekšēju nogatavināšanu, kopumā ir maiga, un produkta aprakstā tai piemītošās īpašības izteiktas ar lielumiem, kas ir mazāki par vai vienādi ar 1 (attiecībā uz rūgtenumu) un mazāki par vai vienādi ar 2 (attiecībā uz sīvumu) saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu.

Norāde par to, ka eļļa ir “nerafinēta”, ir svītrota, jo šī pazīme ir saistīta ar eļļas analītiskajām īpašībām, un eļļa var piederēt pie kategorijas “nerafinēta” vai “augstākā labuma nerafinēta” eļļa.

Ģeogrāfiskais apgabals

Ģeogrāfiskais apgabals

Specifikācijā un vienotajā dokumentā (kas agrāk bija “kopsavilkums”) ir grozīta “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ģeogrāfiskā apgabala definīcija.

Tādējādi specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija:

“Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās olīveļļas ģeogrāfiskais apgabals atrodas šādu Bouches-du-Rhône departamenta pašvaldību teritorijā: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas un Tarascon.”

ir aizstāta ar šādu:

vienotajā dokumentā (4. punkts): “Ģeogrāfiskais apgabals atrodas šādu Bouches-du-Rhône departamenta pašvaldību teritorijā:

Bouches-du-Rhône

šādu pašvaldību teritorija pilnībā – Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles un Paradou;

Les Baux-de-Provence

Maussane-les-Alpilles

Paradou

šādu pašvaldību teritorija daļēji – Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas un Tarascon.”

Arles

Aureille

Eygalières

Eyguières

Fontvieille

Lamanon

Mas-Blanc-des-Alpilles

Mouriès

Orgon

Saint-Etienne-du-Grès

Saint-Martin-de-Crau

Saint-Rémy-de-Provence

Sénas

Tarascon

un specifikācijā:

“Visas darbības, sākot ar olīvu audzēšanu un beidzot ar to pārstrādi olīveļļā, veicamas olīveļļas ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā, kas atrodas šādu Bouches-du-Rhône departamenta pašvaldību (komūnu) teritorijā:

šādu pašvaldību teritorija pilnībā – Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles un Paradou;

šādu pašvaldību teritorija daļēji – Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas un Tarascon.

Katras attiecīgās pašvaldības domē [mērijā] ir tikusi iesniegta karte, kurā norādītas ģeogrāfiskā apgabala robežas, ko Valsts izcelsmes un kvalitātes institūta (Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)) Valsts lauksaimniecības pārtikas produktu komiteja savā 2013. gada 20. jūnija sanāksmē apstiprinājusi, pamatojoties uz šim nolūkam iecelto ekspertu komitejas priekšlikumu.”

Ģeogrāfiskā apgabala teritorija [ar tās perimetru] ir paplašināta, iekļaujot tajā to pašvaldību teritorijas daļas, kuras ģeogrāfiskajā apgabalā jau ietilpst, kā arī jaunu blakus esošo pašvaldību – Mas-Blanc-des-Alpilles (daļu tās teritorijas). Šie papildinājumi attiecas uz visām ģeogrāfiskā apgabala pašvaldībām, izņemot Les Baux-de-Provence pašvaldību, kuras teritorija ģeogrāfiskajā apgabalā jau ir iekļauta pilnībā. Šajās pašvaldību teritorijas daļās, kas turpmāk ir iekļautas ģeogrāfiskajā apgabalā, ir tādi paši apgabala delimitācijai atbilstošie ģeoloģiskie, augsnes, klimatiskie un augu valsts apstākļi, kādi valda visā pārējā ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanas apgabalā. Šāda delimitācija ļauj turklāt šajā apgabalā, kas attiecas uz minēto cilmes vietas nosaukumu, iekļaut jaunu olīvu sālītāju. Ir pievienots datums (2013. gada 20. jūnijs), kad šī delimitācija apstiprināta, pamatojoties uz lēmumu, ko pieņēmusi INAO Valsts lauksaimniecības pārtikas produktu komiteja, kas ir kompetenta valsts līmenī apstiprināt ģeogrāfiskā apgabala pārskatīšanu.

Mas-Blanc-des-Alpilles

Les Baux-de-Provence

INAO

Turklāt ir pievienota informācija par to, ka olīvas ir tajos zemesgabalos novāktās olīvas, kuri identificēti saskaņā ar turpmāk sīki aprakstīto kārtību. Tādējādi specifikācija ir papildināta, un tās attiecīgais teksts ir šādā redakcijā:

“Olīveļļu iegūst no olīvām, kas novāktas identificētos zemesgabalos, kuri atrodas še iepriekš aprakstītajā ražošanas apgabalā. Zemesgabalus identificē, pamatojoties uz kritērijiem, kas saistīti ar attiecīgajām zemesgabalu atrašanās vietām, kuras INAO Valsts lauksaimniecības pārtikas produktu komiteja savā 2013. gada 21. februāra sanāksmē noteikusi pēc tam, kad bija saņemts atzinums no ekspertu komitejas, kuru šajā nolūkā iecēlusi minētā valsts komiteja.

Jebkurš ražotājs, kas vēlas, lai tā zemesgabals tiktu identificēts, iesniedz par to INAO dienestiem pieteikumu drukāta dokumenta veidā atbilstīgi paraugam, kuru INAO direktors apstiprinājis līdz 31. maijam priekš pirmās tādu olīvu ražas novākšanas, kuras apzīmē ar cilmes vietas nosaukumu, un apņemas ievērot kritērijus attiecībā uz stādījumu atrašanās vietu.

Jauno identificēto zemesgabalu sarakstu katru gadu apstiprina INAO kompetentā valsts komiteja, pirms tam saņemot atzinumu no iepriekš minētās ekspertu komitejas.

Ar identificēto zemesgabalu sarakstu, kā arī ar identifikācijas kritērijiem var iepazīties, vēršoties INAO dienestos un pie ieinteresētās ražotājgrupas.”

Šī procedūra ļauj kontroles struktūrām uzskaitīt visus zemesgabalus, kas ir piemēroti attiecīgajā gadā dot ražu ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta iegūšanai.

Turklāt specifikācijā un vienotajā dokumentā (iepriekš – kopsavilkumā) ir pievienoti šādi teksti:

vienotā dokumenta 3.4. punktā:

“Visas darbības, sākot ar olīvu audzēšanu un beidzot ar to pārstrādi olīveļļā, veicamas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.”

specifikācijā:

“Visas darbības, sākot ar olīvu audzēšanu un beidzot ar to pārstrādi olīveļļā, veicamas olīveļļas ģeogrāfiskajā apgabalā, kas atrodas šādu Bouches-du-Rhône departamenta pašvaldību teritorijā (..)”

Nav ieviests neviens jauns ģeogrāfiskajā apgabalā obligāti veicams posms, bet informācija par posmiem, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, agrākajā kopsavilkumā un specifikācijā nebija skaidri norādīta.

Turklāt kartogrāfiskās atsauces, ko izmanto, lai aprakstītu ģeogrāfisko apgabalu, tiek iekļautas vienīgi specifikācijā. To redakcija ir šāda:

“Katras attiecīgās pašvaldības domē [mērijā] ir tikusi iesniegta karte, kurā norādītas ģeogrāfiskā apgabala robežas, ko Valsts izcelsmes un kvalitātes institūta (Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)) Valsts lauksaimniecības pārtikas produktu komiteja savā 2013. gada 20. jūnija sanāksmē apstiprinājusi, pamatojoties uz šim nolūkam iecelto ekspertu komitejas priekšlikumu.”

Tas attiecas uz IGN (Valsts ģeogrāfijas un mežsaimniecības informācijas institūts (Institut national de l’information géographique et forestière)) kartogrāfijas datiem, kas ir transponējami uz citu datorizētu informācijas nesēju, un to nevarēja izdarīt ar sākotnēji izmantotajām kadastrālajām kartēm.

IGN

Institut national de l’information géographique et forestière

Saskaņā ar spēkā esošajām valsts procedūrām, ja tiek iesniegts pieteikums grozīt specifikāciju, Valsts Izcelsmes un kvalitātes institūta (Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)) Valsts piena, lauksaimniecības pārtikas un mežsaimniecības produktu cilmes vietas nosaukumu komitejas kompetencē ir lēmuma pieņemšana attiecībā uz pieteikumu, pirms to nosūta Eiropas Komisijai. Tomēr šāds grozījums tiek piemērots tikai tad, kad tas ir reģistrēts Eiropas līmenī.

Institut national de l’origine et de la qualité

INAO

Izcelsmes apliecinājums

Izcelsmes apliecinājums

No šā specifikācijas un vienotā dokumenta (iepriekš – kopsavilkuma) punkta svītro visu šādu sākotnējo tekstu:

specifikācijā:

“Līdztekus labības kultūrām un vīnogulājiem olīvkoks vienmēr ir bijis Provansas galveno kultūraugu trijotnē.

Bodeprovansas ielejā olīvkopības nozare vienmēr ir ieņēmusi dominējošu stāvokli, neraugoties uz konkurenci, ko rada imports un atteikšanās no olīvkoku audzēšanas par labu dārzkopības kultūrām – iespējai, ko sniedz apūdeņošanas kanālu izbūve.

1786. gadā abats Couture savā traktātā atzīmēja, ka viena no Bodeprovansas ielejas īpatnībām ir lielā olīvu šķirņu bagātība, un savā sniegtajā sarakstā norādīja vismaz sešas galvenās šķirnes. Runa ir par tām pašām šķirnēm, kuras mūsdienās izmanto ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta ražošanai.

Bo (Baux) ielejas olīveļļa par savu slavu var pateikties arī darbam, kuru vairāk nekā pirms divdesmit gadiem paveica Cornille kungs, Moulin Coopératif de Maussane priekšsēdētājs – šī olīveļļas spiestuve darbojas jau kopš XVI gadsimta – un šā reģiona ražotāju un eļļas spiedēju gribai, jo viņi prata lietderīgi izmantot apzīmējumu “Vallée des Baux-de-Provence”.

Mūsdienās Bo ielejas olīveļļas slava vairs nav jāpierāda. Lai par to pārliecinātos, pietiek katru gadu novērtēt olīveļļas ražošanas pieauguma tempu, neraugoties uz samērā augstajām izmaksām, kas saistītas ar prasīgajiem ražošanas apstākļiem.

Bodeprovansas ielejā gada vidējā produkcija sasniedz 400 tonnas olīveļļas, un veido 20 % no visas Francijas produkcijas.

Par šīs produkcijas nozīmību liecina ainava, kurā lieliski saglabātie olīvkoki ir tieša un neatņemama Bodeprovansas teritorijas sastāvdaļa.”

kopsavilkumā:

“Bodeprovansas ielejā olīvkopības nozarei vienmēr ir bijusi dominējoša nozīme. 1786. gadā abats Couture atzīmēja, ka viena no Bodeprovansas ielejas īpatnībām ir lielā olīvu šķirņu bagātība, un savā sniegtajā sarakstā norādīja vismaz sešas galvenās šķirnes. Runa ir par tām pašām šķirnēm, kuras mūsdienās izmanto ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta ražošanai. Bo (Baux) ielejas olīveļļa par savu slavu var pateikties arī darbam, kuru 20. gadsimta 70. gados paveica Moulin Coopératif de Maussane, kas darbojas jau kopš XVI gadsimta, un šā reģiona ražotāju un eļļas spiedēju kopīgajai gribai pienācīgi novērtēt apzīmējumu “Vallée des Baux-de-Provence”. Par šīs produkcijas nozīmību liecina ainava, kurā lieliski saglabātie olīvkoki ir tieša un neatņemama Bodeprovansas teritorijas sastāvdaļa.”

Būtībā, ņemot vērā izmaiņas valsts normatīvajos aktos, specifikācijas un kopsavilkuma punkts “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā” (4.4. punkts “Izcelsmes apliecinājums”), kur bija ietverti tikai “saiknes ar izcelsmi” elementi, ir attiecīgi grozīts, un tagad tajā ir iekļauti vienīgi paziņošanas pienākumi un reģistru kārtošana saistībā ar produkta izsekojamību un produkta specifikācijā norādīto ražošanas apstākļu uzraudzību.

Tātad ir pievienotas jaunas teksta daļas un aizstātas iepriekšējās daļas, kas attiecas uz produkta vēsturi un reputāciju. Ierosinātajā jaunajā redakcijā ir aprakstīti dokumenti, kas ieviesti, lai uzraudzītu un kontrolētu ar cilmes vietas nosaukumu apzīmēto produktu: operatoru identifikācijas deklarācija, deklarācija par nodomu atteikties attiecīgajā gadā pilnībā vai daļēji ražot olīvas ar cilmes vietas nosaukumu, agrotehnisko pasākumu žurnāls, reģistri par darbībām, kas veiktas ar olīvām (kā izejvielu) un olīveļļu, ikgadējā olīvu ražas novākšanas deklarācija, ikgadējā olīveļļas veidošanas deklarācija (pazīstama arī kā “ražošanas deklarācija”), ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīveļļas tirgū laišanas deklarācija (saukta arī par “realizācijas deklarāciju”) un ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīveļļas krājumu ikgadējā deklarācija.

Attiecīgā teksta daļa ir izteikta šādā redakcijā:

“Visa šī procedūra ir papildināta ar analītiskajām un organoleptiskajām pārbaudēm, ko veic, ņemot iepakotā vai iepakošanai gatavā galaprodukta paraugus, un kas ļauj pārliecināties par kvalitāti un atbilstību iepriekš 2. punktā izklāstītajam produkta aprakstam.”

Tas darīts, lai sniegtu īsu aprakstu par produkta veidu un ieviesto kontroles sistēmu.

Ražošanas metode

Ražošanas metode

| — | Ievadteikums “eļļa jāiegūst no olīvām, kas novāktas identificētos olīvdārzos noteiktajā ražošanas apgabalā” no šā punkta specifikācijā un vienotajā dokumentā (iepriekš – kopsavilkumā) ir svītrots, jo zemesgabalu identificēšanas procedūra ir izklāstīta specifikācijas punktā “Ģeogrāfiskais apgabals”. |
| --- | --- |

—

Ievadteikums “eļļa jāiegūst no olīvām, kas novāktas identificētos olīvdārzos noteiktajā ražošanas apgabalā” no šā punkta specifikācijā un vienotajā dokumentā (iepriekš – kopsavilkumā) ir svītrots, jo zemesgabalu identificēšanas procedūra ir izklāstīta specifikācijas punktā “Ģeogrāfiskais apgabals”.

| — | Šķirnes
  Specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

  “Eļļas jāiegūst tikai no olīvu maisījuma, kas sastāv no vismaz divām šādām galvenajām šķirnēm: “Salonenque”, “Beruguette”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”.”,

  ir aizstāta ar šādiem tekstiem:
  specifikācijā:

  “Eļļas iegūst no turpmāk tabulā uzskaitīto šķirņu olīvām, ievērojot noteikumus par proporciju atbilstoši tabulā noteiktajam saimniecības lielumam. Stādījumos izmantoto šķirņu sastāva atbilstību novērtē attiecībā uz visiem zemesgabaliem, kuros ražo ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīvas, izņemot apputeksnētājšķirnes, kurām šo proporciju nosaka katrā analizētajā zemesgabalā atsevišķi.






  Atļautās šķirnes | Noteikumi par proporciju (pēc koku skaita) |
| --- | --- | --- |
| “Salonenque”
  “Aglandau” (to sauc arī par “Beruguette”)
  “Grossane”
  “Verdale des Bouches-du-Rhône” | — | Visu šo šķirņu īpatsvars ir lielāks par vai vienāds ar 80 % |

—

Šķirnes

Specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

“Eļļas jāiegūst tikai no olīvu maisījuma, kas sastāv no vismaz divām šādām galvenajām šķirnēm: “Salonenque”, “Beruguette”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”.”,

ir aizstāta ar šādiem tekstiem:

specifikācijā:

“Eļļas iegūst no turpmāk tabulā uzskaitīto šķirņu olīvām, ievērojot noteikumus par proporciju atbilstoši tabulā noteiktajam saimniecības lielumam. Stādījumos izmantoto šķirņu sastāva atbilstību novērtē attiecībā uz visiem zemesgabaliem, kuros ražo ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīvas, izņemot apputeksnētājšķirnes, kurām šo proporciju nosaka katrā analizētajā zemesgabalā atsevišķi.

Atļautās šķirnes

Noteikumi par proporciju (pēc koku skaita)

“Salonenque”

“Aglandau” (to sauc arī par “Beruguette”)

“Grossane”

“Verdale des Bouches-du-Rhône”

—

Visu šo šķirņu īpatsvars ir lielāks par vai vienāds ar 80 %

| — | Divu šo šķirņu klātbūtne ir obligāta. |
| --- | --- |

—

Divu šo šķirņu klātbūtne ir obligāta.

“Picholine”

| — | Šķirnes “Picholine” īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 20 % |
| --- | --- |

—

Šķirnes “Picholine” īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 20 %

Dažādas vietējās šķirnes

| — | Visu dažādo vietējo šķirņu īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 15 % |
| --- | --- |

—

Visu dažādo vietējo šķirņu īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 15 %

Apputeksnētājšķirnes

| — | Visu apputeksnētājšķirņu īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 5 %” |
| --- | --- |

—

Visu apputeksnētājšķirņu īpatsvars ir mazāks par vai vienāds ar 5 %”

| — | un vienotajā dokumentā (3.3. punktā):

  ““Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” iegūst no olīvām vai eļļām, kas iegūtas no vismaz divām šādām šķirnēm: “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”, kas kopā veido no 80 līdz 100 % šķirņu, kuras audzē zemesgabalos, kur ražo ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmēto produktu. Šo sastāvu var papildināt “Picholine” šķirne un citas dažādas vietējās šķirnes.”

  Faktiski sākotnējā specifikācija un kopsavilkums raksturoja eļļas sastāvu pa šķirnēm, nevis identificēto olīvdārzu sastāvu, kuros audzē ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīvas.
  Tātad identificēto olīvdārzu sastāvs pa šķirnēm ir pievienots specifikācijā kā tabula, kurā norādīti dažādo atļauto šķirņu īpatsvari. Sākotnēji minētais “galveno šķirņu” jēdziens ir svītrots, jo tiek noteikts minimālais vai maksimālais dažādo šķirņu klātbūtnes procentuālais īpatsvars. Analizējot pašlaik ražojošo olīvdārzu situāciju, tika konstatēts, ka to līmenis bija minimāli pietiekamais, un tas ir 80 % olīvu no četrām šķirnēm “Salonenque”, “Aglandau” (“Beruguette”), “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhone”, kas sākotnēji bija minētas specifikācijā un kopsavilkumā. Tāpat arī tā saukto “dažādo vietējo šķirņu” maksimālais īpatsvars ir noteikts 15 % apmērā un “Picholine” šķirnes klātbūtnes maksimālais īpatsvars ir noteikts 20 % apmērā – saskaņā ar olīvdārzos veiktajiem novērojumiem. Turklāt, lai nepieļautu nekādu interpretāciju kontroles pasākumu laikā, specifikācijā ir precizēts arī veids, kādā tiek novērtēta stādījumos izmantoto šķirņu sastāva atbilstība saimniecībā, lai tiktu ievērotas noteiktās proporcijas. |
| --- | --- |

—

un vienotajā dokumentā (3.3. punktā):

““Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” iegūst no olīvām vai eļļām, kas iegūtas no vismaz divām šādām šķirnēm: “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”, kas kopā veido no 80 līdz 100 % šķirņu, kuras audzē zemesgabalos, kur ražo ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmēto produktu. Šo sastāvu var papildināt “Picholine” šķirne un citas dažādas vietējās šķirnes.”

Faktiski sākotnējā specifikācija un kopsavilkums raksturoja eļļas sastāvu pa šķirnēm, nevis identificēto olīvdārzu sastāvu, kuros audzē ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētās olīvas.

Tātad identificēto olīvdārzu sastāvs pa šķirnēm ir pievienots specifikācijā kā tabula, kurā norādīti dažādo atļauto šķirņu īpatsvari. Sākotnēji minētais “galveno šķirņu” jēdziens ir svītrots, jo tiek noteikts minimālais vai maksimālais dažādo šķirņu klātbūtnes procentuālais īpatsvars. Analizējot pašlaik ražojošo olīvdārzu situāciju, tika konstatēts, ka to līmenis bija minimāli pietiekamais, un tas ir 80 % olīvu no četrām šķirnēm “Salonenque”, “Aglandau” (“Beruguette”), “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhone”, kas sākotnēji bija minētas specifikācijā un kopsavilkumā. Tāpat arī tā saukto “dažādo vietējo šķirņu” maksimālais īpatsvars ir noteikts 15 % apmērā un “Picholine” šķirnes klātbūtnes maksimālais īpatsvars ir noteikts 20 % apmērā – saskaņā ar olīvdārzos veiktajiem novērojumiem. Turklāt, lai nepieļautu nekādu interpretāciju kontroles pasākumu laikā, specifikācijā ir precizēts arī veids, kādā tiek novērtēta stādījumos izmantoto šķirņu sastāva atbilstība saimniecībā, lai tiktu ievērotas noteiktās proporcijas.

| — | Stādījumu biezība: ir pievienoti noteikumi par stādījumu biezību.
  Specifikācija ir papildināta ar tekstu šādā redakcijā:

  “Visos stādījumos, kas ierīkoti pēc 1997. gada 27. augusta, katra koka rīcībā ir vismaz 24 kvadrātmetru liela platība, kas noteikta saskaņā ar rezultātu, ko iegūst, sareizinot divus atstatumus – “rindstarpu” platumu un “attālumu” starp kokiem. Savukārt minimālais attālums starp kokiem ir vismaz četri metri.”

  Šie noteikumi atbilst ierastajai vietējai praksei, kas nodrošina augļkokiem optimālu attīstību. Šādu praksi piemēro attiecībā uz visiem kokiem, kas valsts teritorijā iestādīti pēc kontrolētā cilmes vietas nosaukuma atzīšanas dienas. Tā nodrošina, ka tiek ievēroti stādīšanas blīvuma noteikumi, kas ieteikti attiecībā uz turpmākajiem stādījumiem. |
| --- | --- |

—

Stādījumu biezība: ir pievienoti noteikumi par stādījumu biezību.

Specifikācija ir papildināta ar tekstu šādā redakcijā:

“Visos stādījumos, kas ierīkoti pēc 1997. gada 27. augusta, katra koka rīcībā ir vismaz 24 kvadrātmetru liela platība, kas noteikta saskaņā ar rezultātu, ko iegūst, sareizinot divus atstatumus – “rindstarpu” platumu un “attālumu” starp kokiem. Savukārt minimālais attālums starp kokiem ir vismaz četri metri.”

Šie noteikumi atbilst ierastajai vietējai praksei, kas nodrošina augļkokiem optimālu attīstību. Šādu praksi piemēro attiecībā uz visiem kokiem, kas valsts teritorijā iestādīti pēc kontrolētā cilmes vietas nosaukuma atzīšanas dienas. Tā nodrošina, ka tiek ievēroti stādīšanas blīvuma noteikumi, kas ieteikti attiecībā uz turpmākajiem stādījumiem.

| — | Koku zaru apgriešana: specifikācija ir papildināta ar tekstu šādā redakcijā: “Olīvkokus apgriež vismaz reizi divos gados.”
  Šāda periodiska apgriešana ļauj regulēt olīvkoka dotās ražas apjomu. Secīgi veiktā periodiskā apgriešana uzlabo ražu. Šo apgriešanu parasti veic vienreiz gadā, bet, tā kā olīvkoku veģetatīvais cikls ilgst divus gadus, specifikācijā ieteikts apgriešanu veikt vismaz reizi divos gados. |
| --- | --- |

—

Koku zaru apgriešana: specifikācija ir papildināta ar tekstu šādā redakcijā: “Olīvkokus apgriež vismaz reizi divos gados.”

Šāda periodiska apgriešana ļauj regulēt olīvkoka dotās ražas apjomu. Secīgi veiktā periodiskā apgriešana uzlabo ražu. Šo apgriešanu parasti veic vienreiz gadā, bet, tā kā olīvkoku veģetatīvais cikls ilgst divus gadus, specifikācijā ieteikts apgriešanu veikt vismaz reizi divos gados.

| — | Apūdeņošana
  Specifikācija ir papildināta ar šādu noteikumu:

  “Apūdeņošana olīvkoku veģetācijas perioda laikā ir atļauta līdz ražas dienai, kuru attiecībā uz olīvām, kas apzīmētas ar šo cilmes vietas nosaukumu, nosaka katru gadu.”

  Tika nolemts ierobežot apūdeņošanu, atļaujot to veikt tikai līdz ražas novākšanas sākuma dienai, kuru ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētajām olīvām nosaka katru gadu atsevišķi. Šis datums atbilst ierastajai praksei. Tas paver iespēju atļaut koku apūdeņošanu, kad tas ir vajadzīgs ilgstoša sausuma gadījumā, lai nepieļautu pārāk lielu ūdens trūkuma radītu spriedzi, kas nelabvēlīgi ietekmē kokus veģetācijas periodā un kaitē augļu kvalitātei. Turpretim, lai saglabātu ienākušos augļu kvalitāti, neļaujot tiem uzkrāt pārāk daudz ūdens, ir ieteicams pārtraukt apūdeņošanu, tiklīdz sākusies ražas novākšana. |
| --- | --- |

—

Apūdeņošana

Specifikācija ir papildināta ar šādu noteikumu:

“Apūdeņošana olīvkoku veģetācijas perioda laikā ir atļauta līdz ražas dienai, kuru attiecībā uz olīvām, kas apzīmētas ar šo cilmes vietas nosaukumu, nosaka katru gadu.”

Tika nolemts ierobežot apūdeņošanu, atļaujot to veikt tikai līdz ražas novākšanas sākuma dienai, kuru ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētajām olīvām nosaka katru gadu atsevišķi. Šis datums atbilst ierastajai praksei. Tas paver iespēju atļaut koku apūdeņošanu, kad tas ir vajadzīgs ilgstoša sausuma gadījumā, lai nepieļautu pārāk lielu ūdens trūkuma radītu spriedzi, kas nelabvēlīgi ietekmē kokus veģetācijas periodā un kaitē augļu kvalitātei. Turpretim, lai saglabātu ienākušos augļu kvalitāti, neļaujot tiem uzkrāt pārāk daudz ūdens, ir ieteicams pārtraukt apūdeņošanu, tiklīdz sākusies ražas novākšana.

| — | Laiks, kad olīvkoki sāk dot pirmo ražu
  Specifikācijas sākotnējais teksts:

  “Tiesības izmantot kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” drīkst piešķirt tikai attiecībā uz tādu olīveļļu, kas iegūta no kokiem, kuri ir vismaz piecus gadus veci.”

  tiek aizstāts ar šādu tekstu:

  “Tiesības izmantot cilmes vietas nosaukumu tiek piešķirtas tikai attiecībā uz tādu olīveļļu, kas iegūta no kokiem, kuri pēc iestādīšanas attiecīgā zemesgabala platībā ir auguši tajā vismaz piecus gadus.”

  Teksta skaidrākas redakcijas labad ir sniegta piebilde, ka noteiktais vecums, kādā ražu sāk dot koki, kurus izmanto ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta iegūšanai, ir pieci gadi, un tas atbilst piecu gadu ilgam laikam, kad koki “pēc to iestādīšanas auguši attiecīgā zemesgabala platībā” (identificēts zemesgabals, kurā ir tiesības audzēt kokus ar cilmes vietas nosaukumu apzīmēta produkta iegūšanai). |
| --- | --- |

—

Laiks, kad olīvkoki sāk dot pirmo ražu

Specifikācijas sākotnējais teksts:

“Tiesības izmantot kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” drīkst piešķirt tikai attiecībā uz tādu olīveļļu, kas iegūta no kokiem, kuri ir vismaz piecus gadus veci.”

tiek aizstāts ar šādu tekstu:

“Tiesības izmantot cilmes vietas nosaukumu tiek piešķirtas tikai attiecībā uz tādu olīveļļu, kas iegūta no kokiem, kuri pēc iestādīšanas attiecīgā zemesgabala platībā ir auguši tajā vismaz piecus gadus.”

Teksta skaidrākas redakcijas labad ir sniegta piebilde, ka noteiktais vecums, kādā ražu sāk dot koki, kurus izmanto ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta iegūšanai, ir pieci gadi, un tas atbilst piecu gadu ilgam laikam, kad koki “pēc to iestādīšanas auguši attiecīgā zemesgabala platībā” (identificēts zemesgabals, kurā ir tiesības audzēt kokus ar cilmes vietas nosaukumu apzīmēta produkta iegūšanai).

| — | Ražas apjoms
  Maksimālā raža, kādu atļauts iegūt, ir palielināta līdz 10 tonnām no hektāra, tādējādi aizstājot agrāko ierobežojumu – ne vairāk par sešām tonnām no hektāra.
  Specifikācijas sākotnējā redakcija:

  “Ražas apjoms no hektāra platības: nedrīkst iegūt vairāk par sešām tonnām olīvu no hektāra.”

  ir aizstāta ar šādu redakciju:

  “Ražas apjoms nedrīkst pārsniegt 10 tonnas novāktu olīvu no hektāra olīvkopības platības neatkarīgi no olīvu galamērķa. Ražas apjomu aprēķina attiecībā uz visiem tādas saimniecības identificētajiem zemesgabaliem, kur audzē olīvas, kas paredzētas ar cilmes vietas nosaukumiem “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, “Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” un “Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās produkcijas iegūšanai.”

  Tas ir pamatoti, jo augļkoki jaunajos stādījumos šodien sāk dot ražu, un tās apjoms šajās olīvbirzīs sasniedz 8–10 t/ha. Olīvkopībā nav retums sastapt arī vairākus gadsimtus vecus olīvdārzus, kuru kokiem ievērojami attīstījusies zarotne ar attiecīgu daudzumu olīvu. Ražotāju profesionalizācija un zemesgabalu renovācija veicina arī ražas optimizāciju. Turklāt ražas aprēķina veids ir precizēts tā, lai nebūtu iespējama nekāda interpretācija. Tāpēc arī ir norādīts, ka šo ražu aprēķina attiecībā pret novākto produkciju (nevis augļkoka doto kopējo produkciju, kurā ietilpst arī uz zemes nokritušās olīvas, kas nav savāktas un tāpēc ar attiecīgo nosaukumu apzīmēt nedrīkst), neatkarīgi no olīvu galamērķa, un attiecībā uz visiem tādas saimniecības identificētajiem zemesgabaliem, kura audzē olīvas, kas paredzētas ar cilmes vietas nosaukumiem “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, “Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” un “Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās produkcijas iegūšanai. |
| --- | --- |

—

Ražas apjoms

Maksimālā raža, kādu atļauts iegūt, ir palielināta līdz 10 tonnām no hektāra, tādējādi aizstājot agrāko ierobežojumu – ne vairāk par sešām tonnām no hektāra.

Specifikācijas sākotnējā redakcija:

“Ražas apjoms no hektāra platības: nedrīkst iegūt vairāk par sešām tonnām olīvu no hektāra.”

ir aizstāta ar šādu redakciju:

“Ražas apjoms nedrīkst pārsniegt 10 tonnas novāktu olīvu no hektāra olīvkopības platības neatkarīgi no olīvu galamērķa. Ražas apjomu aprēķina attiecībā uz visiem tādas saimniecības identificētajiem zemesgabaliem, kur audzē olīvas, kas paredzētas ar cilmes vietas nosaukumiem “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, “Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” un “Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās produkcijas iegūšanai.”

Tas ir pamatoti, jo augļkoki jaunajos stādījumos šodien sāk dot ražu, un tās apjoms šajās olīvbirzīs sasniedz 8–10 t/ha. Olīvkopībā nav retums sastapt arī vairākus gadsimtus vecus olīvdārzus, kuru kokiem ievērojami attīstījusies zarotne ar attiecīgu daudzumu olīvu. Ražotāju profesionalizācija un zemesgabalu renovācija veicina arī ražas optimizāciju. Turklāt ražas aprēķina veids ir precizēts tā, lai nebūtu iespējama nekāda interpretācija. Tāpēc arī ir norādīts, ka šo ražu aprēķina attiecībā pret novākto produkciju (nevis augļkoka doto kopējo produkciju, kurā ietilpst arī uz zemes nokritušās olīvas, kas nav savāktas un tāpēc ar attiecīgo nosaukumu apzīmēt nedrīkst), neatkarīgi no olīvu galamērķa, un attiecībā uz visiem tādas saimniecības identificētajiem zemesgabaliem, kura audzē olīvas, kas paredzētas ar cilmes vietas nosaukumiem “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, “Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” un “Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās produkcijas iegūšanai.

| — | Olīvu novākšana
  Lai labāk reglamentētu praksi un garantētu novākto olīvu kvalitāti, ir ieviesti dažādi noteikumi attiecībā uz ražas novākšanu. |
| --- | --- |

—

Olīvu novākšana

Lai labāk reglamentētu praksi un garantētu novākto olīvu kvalitāti, ir ieviesti dažādi noteikumi attiecībā uz ražas novākšanu.

| — | Šādi sākotnējie noteikumi:
  specifikācijā:

  “Ražas novākšanas laikā olīvas jānovāc pienācīgā gatavības pakāpē, tieši no koka vai uz izstieptiem tīkliem, ja šīs olīvas izņem trīs dienu laikā pēc to nokrišanas.”

  un kopsavilkumā:

  “Olīvām jābūt tādām, kas novāktas pienācīgā gatavības pakāpē un tieši no koka vai uz izstieptiem tīkliem.”

  ir svītroti vienotajā dokumentā, bet specifikācijā aizstāti ar šādiem noteikumiem:

  “Ražas novākšanas sezonas atklāšanas datumu nosaka reizi gadā ar INAO direktora lēmumu pēc pamatota ražotājgrupas priekšlikuma.
  Olīvas novāc tieši no koka vai uz tīkliem. Pastāvīgu tīklu izmantošana ir aizliegta. Uz zemes savāktās olīvas nedrīkst izmantot, un tās uzglabā atsevišķi no olīvu partijām, attiecībā uz kurām drīkst izmantot šo cilmes vietas nosaukumu.”

  Tiek pievienots noteikums par ražas novākšanas uzsākšanu, lai nodrošinātu, ka olīvu audzētāji ievēro noteikumu par to, ka olīvām jābūt pietiekamā gatavības pakāpē, lai tām piešķirtu šo cilmes vietas nosaukumu. Datumu, kad jāsāk ražas novākšana, ierosina ražotājgrupa, kas savu lēmumu pamato ar rezultātiem, kuri iegūti, sensoriski analizējot olīvu paraugus, kas reprezentatīvi ņemti no visa ģeogrāfiskā apgabala.
  Turklāt atsauce uz “ražas novākšanas laikā izstieptu tīklu izmantošanu, ja olīvas no tā tiek izņemtas trīs dienu laikā pēc to nokrišanas”, ir aizstāta ar aizliegumu izmantot tā sauktos “pastāvīgos” tīklus un aizliegumu izmantot zemē nokritušās olīvas. Galvenais ir aizliegt izmantot no zemes savāktas olīvas vai tās, kas palikušas uz pastāvīgajiem tīkliem pēc iepriekšējās ražas novākšanas. Turklāt spiestuvē tiek novērtēta olīvu sanitārā kvalitāte, paredzot arī šķirošanas kritērijus. Šķirošanas laikā tiek atsijātas olīvas, kas pārāk ilgi atradušās tīklos. Kontrolieriem radās grūtības pārbaudīt sākotnējā noteikuma izpildi, un viņi prasīja operatoriem veikt daudzus dokumentārus ierakstus. Jaunais noteikums ir uzskatāms par pragmatiskāku un vieglāk kontrolējamu. |
| --- | --- |

—

Šādi sākotnējie noteikumi:

specifikācijā:

“Ražas novākšanas laikā olīvas jānovāc pienācīgā gatavības pakāpē, tieši no koka vai uz izstieptiem tīkliem, ja šīs olīvas izņem trīs dienu laikā pēc to nokrišanas.”

un kopsavilkumā:

“Olīvām jābūt tādām, kas novāktas pienācīgā gatavības pakāpē un tieši no koka vai uz izstieptiem tīkliem.”

ir svītroti vienotajā dokumentā, bet specifikācijā aizstāti ar šādiem noteikumiem:

“Ražas novākšanas sezonas atklāšanas datumu nosaka reizi gadā ar INAO direktora lēmumu pēc pamatota ražotājgrupas priekšlikuma.

Olīvas novāc tieši no koka vai uz tīkliem. Pastāvīgu tīklu izmantošana ir aizliegta. Uz zemes savāktās olīvas nedrīkst izmantot, un tās uzglabā atsevišķi no olīvu partijām, attiecībā uz kurām drīkst izmantot šo cilmes vietas nosaukumu.”

Tiek pievienots noteikums par ražas novākšanas uzsākšanu, lai nodrošinātu, ka olīvu audzētāji ievēro noteikumu par to, ka olīvām jābūt pietiekamā gatavības pakāpē, lai tām piešķirtu šo cilmes vietas nosaukumu. Datumu, kad jāsāk ražas novākšana, ierosina ražotājgrupa, kas savu lēmumu pamato ar rezultātiem, kuri iegūti, sensoriski analizējot olīvu paraugus, kas reprezentatīvi ņemti no visa ģeogrāfiskā apgabala.

Turklāt atsauce uz “ražas novākšanas laikā izstieptu tīklu izmantošanu, ja olīvas no tā tiek izņemtas trīs dienu laikā pēc to nokrišanas”, ir aizstāta ar aizliegumu izmantot tā sauktos “pastāvīgos” tīklus un aizliegumu izmantot zemē nokritušās olīvas. Galvenais ir aizliegt izmantot no zemes savāktas olīvas vai tās, kas palikušas uz pastāvīgajiem tīkliem pēc iepriekšējās ražas novākšanas. Turklāt spiestuvē tiek novērtēta olīvu sanitārā kvalitāte, paredzot arī šķirošanas kritērijus. Šķirošanas laikā tiek atsijātas olīvas, kas pārāk ilgi atradušās tīklos. Kontrolieriem radās grūtības pārbaudīt sākotnējā noteikuma izpildi, un viņi prasīja operatoriem veikt daudzus dokumentārus ierakstus. Jaunais noteikums ir uzskatāms par pragmatiskāku un vieglāk kontrolējamu.

| — | Specifikācijas sākotnējā redakcija:

  “Olīvas, no kurām drīkst ražot olīveļļu ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, tiek uzglabātas redeļu kastēs.”

  aizstāta ar šādu redakciju:

  “Olīvas uzglabā redeļu kastēs vai palešu kastēs.”

  Būtībā olīvas var novākt arī palešu kastēs, nekaitējot izejvielu kvalitātei, saskaņā ar vietējo praksi. Pienākums izmantot “redeļu” tvertnes ir svītrots, jo ir olīvas, ko drīkst nedaudz fermentēt anaerobā ceļā pirms to sasmalcināšanas, lai ražotu olīveļļu no “nogatavinātām olīvām”, tātad nav nepieciešams olīvas uzglabāt vēdināmās tvertnēs. |
| --- | --- |

—

Specifikācijas sākotnējā redakcija:

“Olīvas, no kurām drīkst ražot olīveļļu ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, tiek uzglabātas redeļu kastēs.”

aizstāta ar šādu redakciju:

“Olīvas uzglabā redeļu kastēs vai palešu kastēs.”

Būtībā olīvas var novākt arī palešu kastēs, nekaitējot izejvielu kvalitātei, saskaņā ar vietējo praksi. Pienākums izmantot “redeļu” tvertnes ir svītrots, jo ir olīvas, ko drīkst nedaudz fermentēt anaerobā ceļā pirms to sasmalcināšanas, lai ražotu olīveļļu no “nogatavinātām olīvām”, tātad nav nepieciešams olīvas uzglabāt vēdināmās tvertnēs.

| — | Termiņš olīvu nogādāšanai spiestuvē
  Specifikācijā ir pievienots šāds noteikums: “Pēc tam saskaņā ar vietējo praksi olīvas nogādā spiestuvē ne vēlāk kā divas dienas pēc ražas novākšanas.”
  Teksts papildināts ar maksimālo termiņu olīvu nogādāšanai spiestuvē pēc ražas novākšanas, un noteikts, ka tas ir divas dienas, lai ņemtu vērā pašreizējo praksi, kas nodrošina kvalitatīvas eļļas ražošanu. |
| --- | --- |

—

Termiņš olīvu nogādāšanai spiestuvē

Specifikācijā ir pievienots šāds noteikums: “Pēc tam saskaņā ar vietējo praksi olīvas nogādā spiestuvē ne vēlāk kā divas dienas pēc ražas novākšanas.”

Teksts papildināts ar maksimālo termiņu olīvu nogādāšanai spiestuvē pēc ražas novākšanas, un noteikts, ka tas ir divas dienas, lai ņemtu vērā pašreizējo praksi, kas nodrošina kvalitatīvas eļļas ražošanu.

| — | Eļļas pagatavošana






  — | Olīvu izlietošanas termiņš – specifikācijas sākotnējā redakcija:

  “Laiks starp olīvu novākšanu un izlietošanu nepārsniedz septiņas dienas.”

  ir aizstāta ar šādu redakciju:

  “Lai iegūtu tiesības uz cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, eļļu iegūst no olīvām, kuru uzglabāšanas laiks starp ražas novākšanu un sasmalcināšanu ir mazāks par trim dienām. Lai iegūtu tiesības uz cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ar norādi “nogatavinātas olīvas”, eļļu iegūst no olīvām, kurām laikā starp ražas novākšanu un sasmalcināšanu ir pēc vajadzības veikta fermentācija, kuras ilgums ir lielāks par vai vienāds ar trim dienām un mazāks par vai vienāds ar desmit dienām.”

  Būtībā olīvu uzglabāšanas maksimālais ilgums spiestuvē pirms to izlietošanas jānosaka atkarībā no eļļas ieguves metodes – eļļu iegūst no nogatavinātām vai no nenogatavinātām olīvām. Noteiktie laiki atbilst tradicionālajai vietējai praksei, kas novērota, iegūstot kvalitatīvas eļļas ar attiecīgām raksturīgām īpašībām. |
| --- | --- | --- |

—

Eļļas pagatavošana

—

Olīvu izlietošanas termiņš – specifikācijas sākotnējā redakcija:

“Laiks starp olīvu novākšanu un izlietošanu nepārsniedz septiņas dienas.”

ir aizstāta ar šādu redakciju:

“Lai iegūtu tiesības uz cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, eļļu iegūst no olīvām, kuru uzglabāšanas laiks starp ražas novākšanu un sasmalcināšanu ir mazāks par trim dienām. Lai iegūtu tiesības uz cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ar norādi “nogatavinātas olīvas”, eļļu iegūst no olīvām, kurām laikā starp ražas novākšanu un sasmalcināšanu ir pēc vajadzības veikta fermentācija, kuras ilgums ir lielāks par vai vienāds ar trim dienām un mazāks par vai vienāds ar desmit dienām.”

Būtībā olīvu uzglabāšanas maksimālais ilgums spiestuvē pirms to izlietošanas jānosaka atkarībā no eļļas ieguves metodes – eļļu iegūst no nogatavinātām vai no nenogatavinātām olīvām. Noteiktie laiki atbilst tradicionālajai vietējai praksei, kas novērota, iegūstot kvalitatīvas eļļas ar attiecīgām raksturīgām īpašībām.

| — | Izmantoto olīvu sanitārā kvalitāte: specifikācijas sākotnējā redakcija:

  “Izmantotajām olīvām jābūt veselām [kukaiņu un slimību neskartām].”

  ir papildināta ar šādu informāciju:

  “Kopējais tādu olīvu īpatsvars, kuras ir tārpainas vai brūnganas, ir mazāks par 10 % no olīvu skaita katrā izmantotajā partijā.”

  Šī papildu informācija ļauj objektīvi izvērtēt to olīvu sanitāro stāvokli, no kurām paredzēts iegūt labas kvalitātes eļļu. |
| --- | --- |

—

Izmantoto olīvu sanitārā kvalitāte: specifikācijas sākotnējā redakcija:

“Izmantotajām olīvām jābūt veselām [kukaiņu un slimību neskartām].”

ir papildināta ar šādu informāciju:

“Kopējais tādu olīvu īpatsvars, kuras ir tārpainas vai brūnganas, ir mazāks par 10 % no olīvu skaita katrā izmantotajā partijā.”

Šī papildu informācija ļauj objektīvi izvērtēt to olīvu sanitāro stāvokli, no kurām paredzēts iegūt labas kvalitātes eļļu.

| — | Ekstrakcijas temperatūra: specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

  “Eļļa jāekstrahē tikai mehāniski, neuzsildot olīvu pastu līdz temperatūrai, kas pārsniedz 30 °C.”,

  ir svītrota vienotajā dokumentā, bet specifikācijā aizstāta ar šādu tekstu:

  “Eļļa jāekstrahē tikai mehāniski, un ekstrahēšanas procesa laikā nevienā pārstrādes ķēdes punktā temperatūra nedrīkst būt augstāka par 27 °C, bet maksimālā temperatūra, iegūstot “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provencei” ar norādi “nogatavinātas olīvas”, ir 35 °C.”

  Ņemot vērā praksi nogatavināt olīvas pirms ekstrakcijas, temperatūra jāizraugās atbilstoši izvēlētajai ieguves metodei. Attiecībā uz “nogatavinātām olīvām” ir novērota neliela dabiskā olīvu sasilšana. Tāpēc šādā gadījumā maksimālā pieļaujamā temperatūra paaugstināta līdz 35 °C. Citos gadījumos, kad olīvas netiek iepriekš nogatavinātas, maksimālā ekstrakcijas temperatūra samazināta līdz 27 °C, nevis vairs 30 °C, lai ņemtu vērā izmaiņas Eiropas regulējumā attiecībā uz norādi, ka eļļa ir “auksti spiesta”. Turklāt piebilsts, ka šī temperatūra attiecas uz visiem pārstrādes ķēdes punktiem, nevis tikai uz olīvu pastu. |
| --- | --- |

—

Ekstrakcijas temperatūra: specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

“Eļļa jāekstrahē tikai mehāniski, neuzsildot olīvu pastu līdz temperatūrai, kas pārsniedz 30 °C.”,

ir svītrota vienotajā dokumentā, bet specifikācijā aizstāta ar šādu tekstu:

“Eļļa jāekstrahē tikai mehāniski, un ekstrahēšanas procesa laikā nevienā pārstrādes ķēdes punktā temperatūra nedrīkst būt augstāka par 27 °C, bet maksimālā temperatūra, iegūstot “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provencei” ar norādi “nogatavinātas olīvas”, ir 35 °C.”

Ņemot vērā praksi nogatavināt olīvas pirms ekstrakcijas, temperatūra jāizraugās atbilstoši izvēlētajai ieguves metodei. Attiecībā uz “nogatavinātām olīvām” ir novērota neliela dabiskā olīvu sasilšana. Tāpēc šādā gadījumā maksimālā pieļaujamā temperatūra paaugstināta līdz 35 °C. Citos gadījumos, kad olīvas netiek iepriekš nogatavinātas, maksimālā ekstrakcijas temperatūra samazināta līdz 27 °C, nevis vairs 30 °C, lai ņemtu vērā izmaiņas Eiropas regulējumā attiecībā uz norādi, ka eļļa ir “auksti spiesta”. Turklāt piebilsts, ka šī temperatūra attiecas uz visiem pārstrādes ķēdes punktiem, nevis tikai uz olīvu pastu.

| — | Ekstrahēšanas procedūra – specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

  “Nav atļauta nekāda cita apstrāde, izņemot mazgāšanu, nogulsnēšanu, centrifugēšanu un filtrēšanu. Ir aizliegts izmantot citas piedevas, kas atvieglotu eļļas ieguvi, izņemot ūdeni.”,

  specifikācijā aizstāta ar šādu redakciju:

  “Nav atļauta nekāda cita apstrāde, izņemot mazgāšanu, atbrīvošanu no akmentiņiem, atlapošanu, kātiņu izņemšanu, malšanu, maisīšanu, nogulsnēšanu, centrifugēšanu un filtrēšanu. Ir aizliegts izmantot citas piedevas, kas atvieglotu eļļas ieguvi, izņemot ūdeni.”

  Būtībā ražotāji redakcionālas skaidrības labad vēlējās izsmeļoši uzskaitīt visus dažādos procesus un apstrādes procedūras, kas ir atļautas olīveļļas ražošanā, pievienojot tādus posmus kā atbrīvošana no akmentiņiem, atlapošana, kātiņu izņemšana, malšana un maisīšana. |
| --- | --- |

—

Ekstrahēšanas procedūra – specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija, kas bija šāda:

“Nav atļauta nekāda cita apstrāde, izņemot mazgāšanu, nogulsnēšanu, centrifugēšanu un filtrēšanu. Ir aizliegts izmantot citas piedevas, kas atvieglotu eļļas ieguvi, izņemot ūdeni.”,

specifikācijā aizstāta ar šādu redakciju:

“Nav atļauta nekāda cita apstrāde, izņemot mazgāšanu, atbrīvošanu no akmentiņiem, atlapošanu, kātiņu izņemšanu, malšanu, maisīšanu, nogulsnēšanu, centrifugēšanu un filtrēšanu. Ir aizliegts izmantot citas piedevas, kas atvieglotu eļļas ieguvi, izņemot ūdeni.”

Būtībā ražotāji redakcionālas skaidrības labad vēlējās izsmeļoši uzskaitīt visus dažādos procesus un apstrādes procedūras, kas ir atļautas olīveļļas ražošanā, pievienojot tādus posmus kā atbrīvošana no akmentiņiem, atlapošana, kātiņu izņemšana, malšana un maisīšana.

| — | Šķirņu sastāvs eļļā – specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija:

  “Eļļu nedrīkst iegūt no vienas šķirnes olīvām.”

  ir svītrota vienotajā dokumentā. Specifikācijā tā saglabāta, pievienojot tekstu šādā redakcijā:

  “Eļļas iegūst no maisījuma, ko veido 5.1. punktā noteikto šķirņu olīvas vai olīveļļa, turklāt izmantojot vismaz divas no šādām šķirnēm: “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”. Ir atļauts izmantot olīvas, kas pieder pie apputeksnētājšķirnēm.”

  Šis noteikums precizē šķirņu sastāvu eļļā (vismaz divas šķirnes no tādām šķirnēm kā “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”), kā arī eļļas ieguves veidu (eļļu iegūst no olīvu vai olīveļļu maisījuma). Tradicionāli eļļas spiedēji veic olīvu smalcināšanu, veidojot šķirņu maisījumu, vai pie katras atsevišķas šķirnes piederošu olīvu smalcināšanu, pēc tam sajaucot iegūtās vienas šķirnes eļļas tā, lai rezultāts atbilstu šķirņu sastāvam, kas paredzēts eļļai “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence”. Šādi izmantotās ieguves metodes neietekmē produkta galīgās īpašības.
  Turklāt ir atļauta apputeksnētājšķirņu klātbūtne, ja to īpatsvars ir ļoti mazs. Būtībā šo īpatsvaru automātiski ierobežo maksimālais šo šķirņu koku īpatsvars, kas noteikts zemesgabaliem (5 %). Tradicionāli ražu zemesgabalos novāc vienā reizē. Olīvu daudzums, kas novākts no apputeksnētājšķirņu kokiem, tiek iekļauts kopējā olīvu apjomā, ko ieved spiestuvē, lai ražotu eļļu ar cilmes vietas nosaukumu, bet šis daudzums tātad ir minimāls. |
| --- | --- |

—

Šķirņu sastāvs eļļā – specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējā redakcija:

“Eļļu nedrīkst iegūt no vienas šķirnes olīvām.”

ir svītrota vienotajā dokumentā. Specifikācijā tā saglabāta, pievienojot tekstu šādā redakcijā:

“Eļļas iegūst no maisījuma, ko veido 5.1. punktā noteikto šķirņu olīvas vai olīveļļa, turklāt izmantojot vismaz divas no šādām šķirnēm: “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”. Ir atļauts izmantot olīvas, kas pieder pie apputeksnētājšķirnēm.”

Šis noteikums precizē šķirņu sastāvu eļļā (vismaz divas šķirnes no tādām šķirnēm kā “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”), kā arī eļļas ieguves veidu (eļļu iegūst no olīvu vai olīveļļu maisījuma). Tradicionāli eļļas spiedēji veic olīvu smalcināšanu, veidojot šķirņu maisījumu, vai pie katras atsevišķas šķirnes piederošu olīvu smalcināšanu, pēc tam sajaucot iegūtās vienas šķirnes eļļas tā, lai rezultāts atbilstu šķirņu sastāvam, kas paredzēts eļļai “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence”. Šādi izmantotās ieguves metodes neietekmē produkta galīgās īpašības.

Turklāt ir atļauta apputeksnētājšķirņu klātbūtne, ja to īpatsvars ir ļoti mazs. Būtībā šo īpatsvaru automātiski ierobežo maksimālais šo šķirņu koku īpatsvars, kas noteikts zemesgabaliem (5 %). Tradicionāli ražu zemesgabalos novāc vienā reizē. Olīvu daudzums, kas novākts no apputeksnētājšķirņu kokiem, tiek iekļauts kopējā olīvu apjomā, ko ieved spiestuvē, lai ražotu eļļu ar cilmes vietas nosaukumu, bet šis daudzums tātad ir minimāls.

| — | Eļļas uzglabāšanas apstākļi
  Specifikācijā pievienots teksts šādā redakcijā: “Nenogatavinātu olīvu eļļas uzglabā, sargājot no gaismas, vietā, kas ir pielāgota produkta īpašību saglabāšanai saskaņā ar aprakstu.” Ir pievienots noteikums par eļļu uzglabāšanas apstākļiem pirms to sagatavošanas pārdošanai, lai saglabātu produkta kvalitāti līdz laišanai tirgū. |
| --- | --- |

—

Eļļas uzglabāšanas apstākļi

Specifikācijā pievienots teksts šādā redakcijā: “Nenogatavinātu olīvu eļļas uzglabā, sargājot no gaismas, vietā, kas ir pielāgota produkta īpašību saglabāšanai saskaņā ar aprakstu.” Ir pievienots noteikums par eļļu uzglabāšanas apstākļiem pirms to sagatavošanas pārdošanai, lai saglabātu produkta kvalitāti līdz laišanai tirgū.

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā (vai agrākajā kopsavilkumā) viss teksts par saikni ir pārrakstīts jaunā redakcijā. Tie galvenokārt ir papildinājumi, kas negroza pamatus cēloniskajai saiknei starp ģeogrāfiskā apgabala īpatnībām un sākotnēji aprakstītajām produkta specifiskajām īpašībām.

| — | Šādi sākotnējie teksti:
  kopsavilkumā:

  “Bodeprovansas (Baux de Provence) ielejā esošo ražošanas ģeogrāfisko apgabalu ziemeļpusē norobežo Alpiju (Alpilles) kanāls, bet dienvidpusē – Kraponas (Craponne) kanāls.”

  un specifikācijā:

  “Bodeprovansas (Baux de Provence) ielejā esošais ražošanas ģeogrāfiskais apgabals ir krasi norobežots – ziemeļpusē ar Alpiju (Alpilles) kanālu, bet dienvidpusē ar Kraponas (Craponne) kanālu.”

  ir nedaudz grozīti un aizstāti – gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā – ar šādu tekstu:

  “Ģeogrāfiskais apgabals pieder pie Alpiju (Alpilles) kalnu masīva, ko norobežo koluviālie nogulumi un Kro (Crau) līdzenuma ziemeļmala.”

  Šis atjauninājums veikts pēc ģeogrāfiskā apgabala robežu neliela grozījuma, jo Alpiju kanāls un Kraponas kanāls ģeogrāfiskā apgabala robežas vairs neveido.
  Turklāt apraksts papildināts ar šādiem elementiem:

  “Alpiju kalnu grēda (augstums virs jūras līmeņa nepārsniedz 400 m) stiepjas no rietumiem uz austrumiem aptuveni 30 kilometru garumā un savieno vistipiskākos Provansas kaļķakmens pakalnus starp Ronu (Rhône), Diransu (Durance) un Kro (Crau). Šis masīvs veido vistālāk rietumos esošo Provansas antiklinālo kroku posmu. Tas ir erodēts kalnu masīvs ar gleznaina ķīļveida reljefa pacēlumiem, kas dienviddaļā veidots galvenokārt no krīta un juras perioda kaļķakmens.”

  Specifikācijas sākotnējā redakcija:

  “Olīvbiržu atrašanos šajā ielejā vēstures gaitā pavadīja minēto apūdeņošanas kanālu izbūve. Tādējādi olīvkokiem vienmēr ir bijusi ievērojama nozīme tajās tautsaimniecības nozarēs, kurās apūdeņošanu bija grūti īstenot; tos neskāra pat izaršana, turpretim citu nozaru rīcībā esošās platībās tos izcirta par labu dārzkopības kultūrām.”

  ir svītrota, jo tie ir vēsturiski elementi, kas nesniedz patiesu priekšstatu par saikni ar ģeogrāfisko izcelsmi. |
| --- | --- |

—

Šādi sākotnējie teksti:

kopsavilkumā:

“Bodeprovansas (Baux de Provence) ielejā esošo ražošanas ģeogrāfisko apgabalu ziemeļpusē norobežo Alpiju (Alpilles) kanāls, bet dienvidpusē – Kraponas (Craponne) kanāls.”

un specifikācijā:

“Bodeprovansas (Baux de Provence) ielejā esošais ražošanas ģeogrāfiskais apgabals ir krasi norobežots – ziemeļpusē ar Alpiju (Alpilles) kanālu, bet dienvidpusē ar Kraponas (Craponne) kanālu.”

ir nedaudz grozīti un aizstāti – gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā – ar šādu tekstu:

“Ģeogrāfiskais apgabals pieder pie Alpiju (Alpilles) kalnu masīva, ko norobežo koluviālie nogulumi un Kro (Crau) līdzenuma ziemeļmala.”

Šis atjauninājums veikts pēc ģeogrāfiskā apgabala robežu neliela grozījuma, jo Alpiju kanāls un Kraponas kanāls ģeogrāfiskā apgabala robežas vairs neveido.

Turklāt apraksts papildināts ar šādiem elementiem:

“Alpiju kalnu grēda (augstums virs jūras līmeņa nepārsniedz 400 m) stiepjas no rietumiem uz austrumiem aptuveni 30 kilometru garumā un savieno vistipiskākos Provansas kaļķakmens pakalnus starp Ronu (Rhône), Diransu (Durance) un Kro (Crau). Šis masīvs veido vistālāk rietumos esošo Provansas antiklinālo kroku posmu. Tas ir erodēts kalnu masīvs ar gleznaina ķīļveida reljefa pacēlumiem, kas dienviddaļā veidots galvenokārt no krīta un juras perioda kaļķakmens.”

Specifikācijas sākotnējā redakcija:

“Olīvbiržu atrašanos šajā ielejā vēstures gaitā pavadīja minēto apūdeņošanas kanālu izbūve. Tādējādi olīvkokiem vienmēr ir bijusi ievērojama nozīme tajās tautsaimniecības nozarēs, kurās apūdeņošanu bija grūti īstenot; tos neskāra pat izaršana, turpretim citu nozaru rīcībā esošās platībās tos izcirta par labu dārzkopības kultūrām.”

ir svītrota, jo tie ir vēsturiski elementi, kas nesniedz patiesu priekšstatu par saikni ar ģeogrāfisko izcelsmi.

| — | Šādi sākotnējie teksti:
  specifikācijā:

  “Bodeprovansas ielejas apvidus, šādi norobežots, izceļas ar savām ģeoloģiskajām un klimatiskajām īpatnībām.”

  un kopsavilkumā:

  “Tas izceļas ar savām ģeoloģiskajām un klimatiskajām īpatnībām.”,

  kā arī tikai specifikācijā šāds teksts sākotnējā redakcijā:

  “Paugurainē augsnes ir kaļķainas, ar maz izteiktu krāsainību un oļainas, ar augstu siltumietilpību, ļoti labu aerāciju un caurlaidību. Tur valda Vidusjūras tipa klimats ar karstām un sausām vasarām, pārsvarā lietainiem rudeņiem un pavasariem, un tur samērā bieža parādība ir arī raksturīgais “mistrāls” (ziemeļvējš). Bo ielejā (Vallée des Baux) izmantotais šķirņu sortiments ir īpaši labi piemērots šīm augsnēm un tajās notiekošajām norisēm. Bodeprovansas ieleja, pateicoties Alpiju kalnu grēdai, ir daudz mazāk pakļauta vēja un pavasara salnu, bet it sevišķi miglu, ietekmei, kas kaitē olīvkoku ziediem un slikti iespaido to aizmešanos, kā arī veicina dažu kriptogāmisko slimību izplatīšanos.”

  ir grozīti un papildināti, lai sīkāk izskaidrotu ģeogrāfiskā apgabala īpatnības. Daļa teksta šādā redakcijā ir iekļauta “cēloniskās saiknes” aprakstā, bet tā daļa, kas attiecas uz klimata, augsnes un šķirņu sortimenta aprakstu, ir svītrota un aizstāta ar šādiem elementiem (papildinājumiem vienotajā dokumentā un specifikācijā):
  “Ģeogrāfiskajam apgabalam ir šādas klimatiskās īpatnības:






  — | Vidusjūras tipa klimats, |
| --- | --- | --- |

—

Šādi sākotnējie teksti:

specifikācijā:

“Bodeprovansas ielejas apvidus, šādi norobežots, izceļas ar savām ģeoloģiskajām un klimatiskajām īpatnībām.”

un kopsavilkumā:

“Tas izceļas ar savām ģeoloģiskajām un klimatiskajām īpatnībām.”,

kā arī tikai specifikācijā šāds teksts sākotnējā redakcijā:

“Paugurainē augsnes ir kaļķainas, ar maz izteiktu krāsainību un oļainas, ar augstu siltumietilpību, ļoti labu aerāciju un caurlaidību. Tur valda Vidusjūras tipa klimats ar karstām un sausām vasarām, pārsvarā lietainiem rudeņiem un pavasariem, un tur samērā bieža parādība ir arī raksturīgais “mistrāls” (ziemeļvējš). Bo ielejā (Vallée des Baux) izmantotais šķirņu sortiments ir īpaši labi piemērots šīm augsnēm un tajās notiekošajām norisēm. Bodeprovansas ieleja, pateicoties Alpiju kalnu grēdai, ir daudz mazāk pakļauta vēja un pavasara salnu, bet it sevišķi miglu, ietekmei, kas kaitē olīvkoku ziediem un slikti iespaido to aizmešanos, kā arī veicina dažu kriptogāmisko slimību izplatīšanos.”

ir grozīti un papildināti, lai sīkāk izskaidrotu ģeogrāfiskā apgabala īpatnības. Daļa teksta šādā redakcijā ir iekļauta “cēloniskās saiknes” aprakstā, bet tā daļa, kas attiecas uz klimata, augsnes un šķirņu sortimenta aprakstu, ir svītrota un aizstāta ar šādiem elementiem (papildinājumiem vienotajā dokumentā un specifikācijā):

“Ģeogrāfiskajam apgabalam ir šādas klimatiskās īpatnības:

—

Vidusjūras tipa klimats,

| — | siltumīpašību un nokrišņu daudzuma krass sezonāls mainīgums, |
| --- | --- |

—

siltumīpašību un nokrišņu daudzuma krass sezonāls mainīgums,

| — | nokrišņus bieži vien pavada īslaicīgs, bet stiprs negaiss, galvenokārt rudenī un pavasarī. Nokrišņi, kuru daudzums gadā ir aptuveni 700 mm, parasti izkrīt 50 dienās, |
| --- | --- |

—

nokrišņus bieži vien pavada īslaicīgs, bet stiprs negaiss, galvenokārt rudenī un pavasarī. Nokrišņi, kuru daudzums gadā ir aptuveni 700 mm, parasti izkrīt 50 dienās,

| — | sausajam gadalaikam raksturīgas sausas un karstas, pat ļoti karstas, vasaras, bieži trūkst ūdens, it īpaši jūlijā, |
| --- | --- |

—

sausajam gadalaikam raksturīgas sausas un karstas, pat ļoti karstas, vasaras, bieži trūkst ūdens, it īpaši jūlijā,

| — | ziemas ir mērenas; gada visaukstākais mēnesis ir janvāris, |
| --- | --- |

—

ziemas ir mērenas; gada visaukstākais mēnesis ir janvāris,

| — | vidējā temperatūra ir 13,6 °C, bet Alpiju ziemeļu nogāzē tā var būt par 1 °C līdz 2 °C zemāka, un pastāv iespēja, ka iestājas pavasara salnas, |
| --- | --- |

—

vidējā temperatūra ir 13,6 °C, bet Alpiju ziemeļu nogāzē tā var būt par 1 °C līdz 2 °C zemāka, un pastāv iespēja, ka iestājas pavasara salnas,

| — | vairāk nekā 100 dienas gadā pūš stipri vēji, galvenokārt ziemelis (mistrāls) vai rietenis (tramontāns), |
| --- | --- |

—

vairāk nekā 100 dienas gadā pūš stipri vēji, galvenokārt ziemelis (mistrāls) vai rietenis (tramontāns),

| — | liels, gandrīz ārkārtēji liels, saules spīdēšanas ilgums, kas gadā var pārsniegt 2 800 stundu. |
| --- | --- |

—

liels, gandrīz ārkārtēji liels, saules spīdēšanas ilgums, kas gadā var pārsniegt 2 800 stundu.

Ģeogrāfiskā apgabala augsnes ir raksturīgi oļainas (40–80 % oļainums), kaļķainas ar mālsmilts vai mālsmilts un māla cilmiezi Alpiju masīvā un tā norobežojuma joslās, ko veido koluviālie nogulumi. Senā Kro apvidus ziemeļmalā, ko vēl joprojām sauc par “Crau d’Eyguières”, pārsvarā sastopamas ar dzelzs oksīdiem bagātas mālainas sarkanzemju augsnes, kas ir ļoti oļainas (30–60 cm lieli silicītu oļi augsnes virskārtā) un bagātinājušās ar kaļķakmens kolūvijiem, kuri veidojušies, erodējoties reljefa pacēlumiem Alpiju dienvidos.

Alpiju masīva olīvbirzis ir sastādītas galvenokārt akmeņainās kaļķakmens augsnēs, kas veidojušās kalnu pakājēs, kur reiz pletušies ledāji, uz nogāžu periglaciālas izcelsmes stūrainajām nobirām, kas sagūlušās slīpās slāņkārtās, uz samērā biezajiem koluviālajiem nogulumiem, kas sakrājušies gravās [antiklināles ielejās]. Augsnes sīkgraudainās frakcijas granulometrisko sastāvu parasti veido mālsmilts, retāk – mālsmilts un māls. Kopējais kaļķakmens īpatsvars (vidēji 20–30 %) var sasniegt 40 %, bet aktīvā kaļķakmens īpatsvars reti kad pārsniedz 8 %. Augsnes pH ir robežās no 8 līdz 8,5.”

Turklāt – vienīgi specifikācijā – attiecībā uz ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgo klimatu, ģeoloģiskajiem faktoriem un veģetāciju tiek iekļauta šāda aprakstoša papildinformācija:

“Kalnu masīva rietumdaļa ir pakļauta Ronas ielejas ietekmei, nokrišņu tur ir vairāk un ziemā un pavasarī temperatūras ir maigākas un ar mazāku iespēju izraisīt salnas. Dienvidpuses kalnu pakājē, kas pasargāta no aukstā vēja mistrāla, var iegūt agrīnākas ražas, turklāt tajā piekļūst arī vairāk tiešo saules staru.

Ziemeļu nogāze saņem vairāk nokrišņu. Ieplakās un ieleju lejasdaļās mikroklimatiskie apstākļi (mazāk saules un pasargātība no vēja) nodrošina, ka vasarā tur ir salīdzinoši vēsāk.

Šādas raksturīgās īpašības nosaka floras un faunas savdabību Vidusjūras bioklimata ietvaros, jo īpaši tāpēc, ka šī flora un fauna ir pielāgojusies ilgajam ūdens nepietiekamības periodam.

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas erodētā kalnu masīvā ar gleznaina reljefa pacēlumiem, kur cilmieži veidoti galvenokārt no apakšējā krīta perioda kaļķakmens un merģeļa formācijām, bet apgabala dienviddaļā – arī no juras perioda kaļķainajiem dolomītiem. Terciāra perioda upju un ezeru ļoti neviendabīgie un kaļķainie nogulumi, konglomerāti, smilšakmens, merģeļi un smilts ir plaši sastopami veidojumi sinklinālēs, kuru asis vērstas rietumu–austrumu virzienā. Alpiju kalnos kvartāra periodā kaļķakmens klinšu sadēdēšanai, ko izraisīja to plaisās esošā ūdens sasalšana ledū un ledus izplešanās, bija svarīga nozīme, un tā ir par iemeslu oļainajiem nogulumiem vai stūrainajām nobirām, kas stiepjas zem koluviālajiem vai aluviālajiem sablīvējumiem, kuri pēc izcelsmes ir nesenāki.

Alpiju kalnu masīva dienvidu nogāzes norobežo Kro senlejas mala, kam raksturīgi aluviālie nogulumi, kurus veido “Villafranchien” stratigrāfiskā stāva kaļķakmens un kvarcīta oļu klājumi, ko sanesusi Diransa (Durance), šķērsodama Vensas Senpjēras (Saint Pierre de Vence) šauraizu.

Ar klimatu apvienojumā ar šīs teritorijas ģeomorfoloģiskajiem faktoriem lielā mērā var izskaidrot dažādu Vidusjūras piekrastes augu klātieni, kuru raksturīgi pārstāvji ir Alepas priede (Pinus halepensis) un akmeņozols (Quercus ilex). Apgabalā, kas ir īsts bioģeogrāfisks rajons – teritorija, kurā valda galvenokārt Vidusjūras tipa mezoklimats, sastopami aptuveni 960 sugu augi, no kuriem 50 sugu augi, pielāgojušies sausumam un kaļķainajām augsnēm, atrodas savu sugu izplatības areāla galējā robežā.”

| — | Šādi sākotnējie teksti:
  specifikācijā:

  “Ģeogrāfiskā vide, ko pārstāv Alpiju kalnu grēda, kurā ir īpaša augsne un savdabīgs klimats, ar senām šķirnēm, kas reģionā labi iedzīvojušās, un agrotehniskās prakses paņēmieni, kas izveidojušies lauksaimnieku pieredzes un darba rezultātā, padara Bodeprovansas ieleju par izcili piemērotu zemi olīvu ražošanai.”

  un kopsavilkumā:

  “Šī ģeogrāfiskā vide, kurā ir īpaša augsne un kurā valda Vidusjūras klimats, ar senām šķirnēm, kas reģionā labi iedzīvojušās, un agrotehniskās prakses paņēmieni, kas izveidojušies lauksaimnieku pieredzes un darba rezultātā, padara Bodeprovansas ieleju par izcili piemērotu zemi olīvu ražošanai.”

  ir svītroti, jo tajos iekļautā informācija sīkāk izklāstītā veidā ietilpst citās šā punkta daļās.
  Tie aizstāti ar šādu tekstu gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā:

  “Gadsimtiem ilgi cilvēki ir selekcionējuši vislabākās šķirnes un izraudzījušies vispiemērotākās platības. Olīvbirzis galvenokārt atrodas ziemeļu un dienvidu vērsuma nogāzēs, kalnu pakājē, lielākajās Fontvieille un Baux-de-Provence muldās [sinklinālēs], antiklinālā ielejā, kas pārsvarā stiepjas virzienā no rietumiem uz austrumiem, ietverot Maussane-les-Alpilles, Mouriès un Aureille, kā arī Crau d’Eyguières ziemeļmalā. Visvairāk izmantojamās šķirnes ir “Aglandau” (pazīstama arī kā “Berruguette”), “Grossane”, “Salonenque” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”.” |
| --- | --- |

—

Šādi sākotnējie teksti:

specifikācijā:

“Ģeogrāfiskā vide, ko pārstāv Alpiju kalnu grēda, kurā ir īpaša augsne un savdabīgs klimats, ar senām šķirnēm, kas reģionā labi iedzīvojušās, un agrotehniskās prakses paņēmieni, kas izveidojušies lauksaimnieku pieredzes un darba rezultātā, padara Bodeprovansas ieleju par izcili piemērotu zemi olīvu ražošanai.”

un kopsavilkumā:

“Šī ģeogrāfiskā vide, kurā ir īpaša augsne un kurā valda Vidusjūras klimats, ar senām šķirnēm, kas reģionā labi iedzīvojušās, un agrotehniskās prakses paņēmieni, kas izveidojušies lauksaimnieku pieredzes un darba rezultātā, padara Bodeprovansas ieleju par izcili piemērotu zemi olīvu ražošanai.”

ir svītroti, jo tajos iekļautā informācija sīkāk izklāstītā veidā ietilpst citās šā punkta daļās.

Tie aizstāti ar šādu tekstu gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā:

“Gadsimtiem ilgi cilvēki ir selekcionējuši vislabākās šķirnes un izraudzījušies vispiemērotākās platības. Olīvbirzis galvenokārt atrodas ziemeļu un dienvidu vērsuma nogāzēs, kalnu pakājē, lielākajās Fontvieille un Baux-de-Provence muldās [sinklinālēs], antiklinālā ielejā, kas pārsvarā stiepjas virzienā no rietumiem uz austrumiem, ietverot Maussane-les-Alpilles, Mouriès un Aureille, kā arī Crau d’Eyguières ziemeļmalā. Visvairāk izmantojamās šķirnes ir “Aglandau” (pazīstama arī kā “Berruguette”), “Grossane”, “Salonenque” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”.”

| — | Teksts papildināts ar šādiem elementiem, kas saistīti ar cilvēkfaktoriem:
  specifikācijā un vienotajā dokumentā:

  “Līdztekus labības kultūrām un vīnogulājiem olīvkoks vienmēr ir bijis Provansas galveno kultūraugu trijotnē. Bodeprovansas ielejā olīvkopības nozare vienmēr ir ieņēmusi dominējošu stāvokli, neraugoties uz konkurenci, ko rada imports un atteikšanās no olīvkoku audzēšanas par labu dārzkopības kultūrām – iespējai, ko sniedz apūdeņošanas kanālu izbūve. 1786. gadā abats Couture savā traktātā atzīmēja, ka viena no Bodeprovansas ielejas īpatnībām ir lielā olīvu šķirņu bagātība, un savā sniegtajā sarakstā norādīja vismaz sešas galvenās šķirnes. Runa ir par tām pašām šķirnēm, kuras mūsdienās izmanto ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta ražošanai.” |
| --- | --- |

—

Teksts papildināts ar šādiem elementiem, kas saistīti ar cilvēkfaktoriem:

specifikācijā un vienotajā dokumentā:

“Līdztekus labības kultūrām un vīnogulājiem olīvkoks vienmēr ir bijis Provansas galveno kultūraugu trijotnē. Bodeprovansas ielejā olīvkopības nozare vienmēr ir ieņēmusi dominējošu stāvokli, neraugoties uz konkurenci, ko rada imports un atteikšanās no olīvkoku audzēšanas par labu dārzkopības kultūrām – iespējai, ko sniedz apūdeņošanas kanālu izbūve. 1786. gadā abats Couture savā traktātā atzīmēja, ka viena no Bodeprovansas ielejas īpatnībām ir lielā olīvu šķirņu bagātība, un savā sniegtajā sarakstā norādīja vismaz sešas galvenās šķirnes. Runa ir par tām pašām šķirnēm, kuras mūsdienās izmanto ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta ražošanai.”

| — | Specifikācijās šāda sākotnējā redakcija, kas attiecas uz cilvēkfaktoriem un produkta īpatnību aprakstošajiem elementiem:

  “Joprojām tiek izmantotas Bodeprovansas ielejas olīveļļas ieguves tradicionālās metodes: eļļas spiestuvju izmantošana ļauj šim produktam saglabāt savu oriģinalitāti.”,

  kā arī šāds sākotnējais papildu teksts, kas bija iekļauts specifikācijā un kopsavilkumā:

  “Šī eļļa iegūst savas specifiku, pareizi samaisot minētā reģiona tradicionālās olīvu šķirnes, kas pilnībā harmonē ar teritorijas īpatnībām.”,

  tiek aizstāts ar šādu tekstu gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā:
  “Pirms mūsdienīgu un efektīvu eļļas ieguves iekārtu, piemēram, “nepārtrauktās ķēdes” iekārtu, parādīšanās, olīvas bija jāuzglabā vairākas dienas bēniņos, pirms to sasmalcināšanas ar tradicionālajām presēm. Šādi veiktā olīvu nogatavināšana, notiekot lēnai fermentācijai, atviegloja olīvu spiedes darbu, un tādējādi tika iegūta augstu vērtēta eļļa, kas nebija sīva vai rūgta, bet kam piemīt tipiskas sālītu olīvu, melno olīvu un vārītu artišoku aromāta nianses (..). Olīvu nogatavināšana vairākas dienas pirms sasmalcināšanas bija vajadzīga arī tādēļ, ka spiestuves nespēja uzreiz sasmalcināt visas šajās iekārtās piegādātās olīvas. Tomēr katras ražas novākšanas sākumā pirmās ievestās olīvas varēja ātri sasmalcināt (tajā pašā vai nākamajā dienā) un pēc tam saražot olīveļļu, kas arī bija ļoti populāra, jo bija rūgtenāka un sīvāka un tās aromāta nianses bija “zaļākas”, atgādinot svaigi pļautas zāles vai tomātu lapu aromātu... Vēlāk Bodeprovansas ielejas spiestuves aprīkoja ar modernām smalcināšanas iekārtām, taču tika saglabāti abi olīveļļas ieguves veidi (ar iepriekšēju olīvu nogatavināšanu un bez tās), lai turpinātu ražot abu šo dažādo paveidu eļļu.
  “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” specifika ir saistīta ar:






  — | tās šķirņu sastāvu: to iegūst no lielākoties vietējām šķirnēm “Aglandau” (ko vietējie sauc arī par “Béruguette”), “Salonenque”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”, |
| --- | --- | --- |

—

Specifikācijās šāda sākotnējā redakcija, kas attiecas uz cilvēkfaktoriem un produkta īpatnību aprakstošajiem elementiem:

“Joprojām tiek izmantotas Bodeprovansas ielejas olīveļļas ieguves tradicionālās metodes: eļļas spiestuvju izmantošana ļauj šim produktam saglabāt savu oriģinalitāti.”,

kā arī šāds sākotnējais papildu teksts, kas bija iekļauts specifikācijā un kopsavilkumā:

“Šī eļļa iegūst savas specifiku, pareizi samaisot minētā reģiona tradicionālās olīvu šķirnes, kas pilnībā harmonē ar teritorijas īpatnībām.”,

tiek aizstāts ar šādu tekstu gan specifikācijā, gan vienotajā dokumentā:

“Pirms mūsdienīgu un efektīvu eļļas ieguves iekārtu, piemēram, “nepārtrauktās ķēdes” iekārtu, parādīšanās, olīvas bija jāuzglabā vairākas dienas bēniņos, pirms to sasmalcināšanas ar tradicionālajām presēm. Šādi veiktā olīvu nogatavināšana, notiekot lēnai fermentācijai, atviegloja olīvu spiedes darbu, un tādējādi tika iegūta augstu vērtēta eļļa, kas nebija sīva vai rūgta, bet kam piemīt tipiskas sālītu olīvu, melno olīvu un vārītu artišoku aromāta nianses (..). Olīvu nogatavināšana vairākas dienas pirms sasmalcināšanas bija vajadzīga arī tādēļ, ka spiestuves nespēja uzreiz sasmalcināt visas šajās iekārtās piegādātās olīvas. Tomēr katras ražas novākšanas sākumā pirmās ievestās olīvas varēja ātri sasmalcināt (tajā pašā vai nākamajā dienā) un pēc tam saražot olīveļļu, kas arī bija ļoti populāra, jo bija rūgtenāka un sīvāka un tās aromāta nianses bija “zaļākas”, atgādinot svaigi pļautas zāles vai tomātu lapu aromātu... Vēlāk Bodeprovansas ielejas spiestuves aprīkoja ar modernām smalcināšanas iekārtām, taču tika saglabāti abi olīveļļas ieguves veidi (ar iepriekšēju olīvu nogatavināšanu un bez tās), lai turpinātu ražot abu šo dažādo paveidu eļļu.

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” specifika ir saistīta ar:

—

tās šķirņu sastāvu: to iegūst no lielākoties vietējām šķirnēm “Aglandau” (ko vietējie sauc arī par “Béruguette”), “Salonenque”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”,

| — | tās izteikti aromātiskā smarža un garša, kas ir atkarīga no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes:






  — | vai nu svaigi pļautas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu un tomātu lapu aromātu, |
| --- | --- | --- |

—

tās izteikti aromātiskā smarža un garša, kas ir atkarīga no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes:

—

vai nu svaigi pļautas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu un tomātu lapu aromātu,

| — | vai arī sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu un raudzētas maizes aromātu olīveļļai, kuru tirgo ar norādi “nogatavinātas olīvas”, |
| --- | --- |

—

vai arī sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu un raudzētas maizes aromātu olīveļļai, kuru tirgo ar norādi “nogatavinātas olīvas”,

| — | tās rūgtenumu un sīvumu, vāji vai mēreni izteiktu, atkarībā no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavināšanas stāvokļa.” |
| --- | --- |

—

tās rūgtenumu un sīvumu, vāji vai mēreni izteiktu, atkarībā no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavināšanas stāvokļa.”

Specifikācijā un vienotajā dokumentā starp ģeogrāfiskā apgabala īpatnībām un produkta īpatnībām pievienota “cēlonisko saikni” aprakstoša informācija šādā redakcijā:

“Šajā paugurainē augsnes ir kaļķainas, ar maz izteiktu krāsainību un oļainas, ar augstu siltumietilpību, ar labu aerāciju un ļoti labu caurlaidību, kas ir olīvkopības produkcijas ieguves veicinošs faktors. Bodeprovansas ieleja, kuru aizsargā Alpiju kalnu grēda, ir maz pakļauta miglu ietekmei, kas kaitē olīvkoku ziediem un slikti iespaido to aizmešanos, kā arī veicina kriptogāmisko slimību izplatīšanos. Tādējādi Bodeprovansas ieleja ir izcili piemērota zeme olīvu ražošanai.

Ģeogrāfiskā apgabala klimatiskie un augsnes apstākļi būtiski ietekmējuši arī to šķirņu atlasi, kuras lielākoties izmanto “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” iegūšanai. “Salonenque” ir šķirne, kas lieliski piemērota kaļķainām, oļainām un seklām augsnēm, kā arī vasaras sausumam un vējainiem laikapstākļiem. Augļi nogatavojas ļoti agri, un eļļas saturs tajos ir ļoti augsts; tos izmanto arī ar cilmes vietas nosaukumu “Olives vertes cassées de la Vallée des Baux de Provence” apzīmētā produkta iegūšanai. “Aglandau” jeb “Berruguette”, kas pret sausumu ir jutīgāka nekā “Salonenque”, ir izslavēta ar to, ka ir izturīga pret aukstumu un vēju; tās vēlākā nogatavināšanās ir piemērota vietējam klimatam, un no šīs šķirnes olīvām iegūtā eļļa ir kvalitatīva, bagāta ar polifenoliem. Provansā tā ir plaši izplatīta. “Grossane” šķirne ir piemērota augsnēm ar labu ūdensrežīmu, kādas ir sastopamas ģeogrāfiskajā apgabalā. Tās augļi nogatavojas strauji un tiek izmantoti, lai ražotu ar cilmes vietas nosaukumu “Olives noires de la Vallée des Baux de Provence” apzīmēto produktu, bet tradicionāli to izmanto arī olīveļļas iegūšanai. Šķirne “Verdale des Bouches du Rhône” ir tipiska šim departamentam, tā ir izslavēta ar izturību pret aukstumu un eļļas kvalitāti. Pie dažādām šķirnēm piederošu olīvu maisījumu veidošana dažādās proporcijās atkarībā no eļļas spiedēju ieradumiem, kas saistīti ar samērā būtisko praksi – olīvu nogatavināšanu pirms to sasmalcināšanas – un ar vietējās zemes specifiku, ir pamatā visām “Huile de la Vallée des Baux de Provence” īpatnībām.”

Marķējums

Marķējums

Reģistrētās specifikācijas un kopsavilkuma sākotnējie noteikumi:

“Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētās produkcijas marķējumā jābūt:

| — | norādei “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, |
| --- | --- |

—

norādei “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”,

| — | norādei “Appellation d’Origine Contrôlée” (kontrolēts cilmes vietas nosaukums) vai “AOC” (KCVN). |
| --- | --- |

—

norādei “Appellation d’Origine Contrôlée” (kontrolēts cilmes vietas nosaukums) vai “AOC” (KCVN).

Ja marķējumā neatkarīgi no tā, vai ir minēta adrese, norāda lauku saimniecības vai prečzīmes nosaukumu, cilmes vietas nosaukumu atkārto starp vārdiem “appellation” un “contrôlée”.

Visām šīm norādēm jābūt vienkopus un labi redzamām, kā arī uz vienas un tās pašas etiķetes.

Tās noformē ar skaidriem, salasāmiem un neizdzēšamiem burtiem, kas ir pietiekami lieli, lai labi izceltos uz fona, uz kura tie uzdrukāti, un lai tos varētu skaidri atšķirt no pārējā rakstītā vai ilustratīvā materiāla.”

specifikācijā un vienotajā dokumentā aizstāti ar šādiem noteikumiem:

“Līdztekus obligātajai informācijai, kas prasīta saskaņā ar pārtikas produktu marķēšanas un noformēšanas noteikumiem, ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmēto eļļu marķējumā ietilpst:

| — | cilmes vietas nosaukuma “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmējums, |
| --- | --- |

—

cilmes vietas nosaukuma “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmējums,

| — | norāde “nogatavinātas olīvas”, ja tās tādas ir, – pēc cilmes vietas nosaukuma un ar rakstzīmēm, kuru lielums ir vismaz vienāds ar pusi no nosaukuma apzīmējuma atveidei izmantoto rakstzīmju lieluma; |
| --- | --- |

—

norāde “nogatavinātas olīvas”, ja tās tādas ir, – pēc cilmes vietas nosaukuma un ar rakstzīmēm, kuru lielums ir vismaz vienāds ar pusi no nosaukuma apzīmējuma atveidei izmantoto rakstzīmju lieluma;

| — | norāde “appellation d’origine protégée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai “AOP” (ACVN). |
| --- | --- |

—

norāde “appellation d’origine protégée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai “AOP” (ACVN).

Visai šai informācijai jābūt labi redzamai vienkopus un uz vienas etiķetes.

Lai šī norādītā informācija pietiekami skaidri izceltos starp citām rakstveida norādēm un attēliem, to atveido ar labi saskatāmām, salasāmām, neizdzēšamām un pietiekami lielām rakstzīmēm, kuras ir labi redzamas uz drukāšanai izmantotā fona.”

Ir nodrošināta ar šo nosaukumu apzīmētā produkta marķējuma specifisko norāžu atbilstība Regulas (ES) Nr. 1151/2012 noteikumiem, svītrojot atsauci uz “AOC” (KCVN) vai “appellation d’origine contrôlée” (kontrolēts cilmes vietas nosaukums) un aizstājot to ar ES norādēm “appellation d’origine protégée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai “AOP” (ACVN). Turklāt, lai labāk informētu patērētājus, teksts papildināts ar noteikumu par obligātu papildu norādes “nogatavinātas olīvas” pievienošanu attiecībā uz eļļām, kas iegūtas, izmantojot šo metodi.

Valsts prasības

Valsts prasības

Ņemot vērā izmaiņas valsts normatīvajos aktos, ir grozīts punkts “Valsts prasības”. Svītrota atsauce uz 1997. gada 27. augusta dekrētu, ar ko Francijas teritorijā atzīst šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu, un pievienota tabula ar galvenajiem kontrolējamajiem parametriem un to atsauces vērtībām, kā arī novērtēšanas metodi.

Cits

Cits

Punktos “Atbildīgais departaments dalībvalstī”, “Pieteikuma iesniedzēja grupa” un “Atsauces attiecībā uz kontroles struktūrām”: ir atjaunināti attiecīgo oficiālo kontroles struktūru un grupas nosaukums un kontaktinformācija. Attiecībā uz grupas sastāvu un juridisko statusu būtisku grozījumu nav. Grupā joprojām ietilpst olīvu ražotāji, olīvu sālītāji un eļļas spiedēji.

| Punkts | Sākotnējā kontaktinformācija un sākotnējie teksti (specifikācija un vienotais dokuments) | Atjauninātā kontaktinformācija un atjauninātie teksti (specifikācija) |
| --- | --- | --- |
| Atbildīgais departaments dalībvalstī | Nosaukums: Institut National des Appellations d'Origine – 138, Champs Elysées – 75008 Paris – FRANCIJA |
| Tālr. +33 153898000 |
| Fakss +33 142255797 |

Punkts

Sākotnējā kontaktinformācija un sākotnējie teksti (specifikācija un vienotais dokuments)

Atjauninātā kontaktinformācija un atjauninātie teksti (specifikācija)

Atbildīgais departaments dalībvalstī

Nosaukums: Institut National des Appellations d'Origine – 138, Champs Elysées – 75008 Paris – FRANCIJA

Institut National des Appellations d'Origine – 138, Champs Elysées – 75008 Paris

Tālr. +33 153898000

Fakss +33 142255797

| Valsts izcelsmes un kvalitātes institūts (INAO) |
| --- |
| 12, rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 |
| 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex |
| Tālr. +33 01173303800 |
| Fakss +33 01173300804 |
| E-pasts: info@inao.gouv.fr |

Valsts izcelsmes un kvalitātes institūts (INAO)

INAO

12, rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003

12, rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003

93555 Montreuil-sous-Bois Cedex

93555 Montreuil-sous-Bois Cedex

Tālr. +33 01173303800

Fakss +33 01173300804

E-pasts: info@inao.gouv.fr

Pieteikuma iesniedzēja grupa

| Nosaukums: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux |
| --- |
| Adrese: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 Maussane les Alpilles |

Nosaukums: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux

Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux

Adrese: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 Maussane les Alpilles

Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 Maussane les Alpilles

| — | un vienotajā dokumentā:
  Sastāvs: ražotājs/pārstrādātājs (x) cits ( ) |
| --- | --- |

—

un vienotajā dokumentā:

Sastāvs: ražotājs/pārstrādātājs (x) cits ( )

| — | un specifikācijā:
  Šajā arodapvienībā, kas izveidota 1994. gadā, ietilpst visas attiecīgās civilpersonas un juridiskās personas, kas nodarbojas ar olīvkopības produktu ražošanu Bodeprovansas ielejā. Tā apvieno olīvu ražotājus, olīvu sālītājus un eļļas spiedējus. |
| --- | --- |

—

un specifikācijā:

Šajā arodapvienībā, kas izveidota 1994. gadā, ietilpst visas attiecīgās civilpersonas un juridiskās personas, kas nodarbojas ar olīvkopības produktu ražošanu Bodeprovansas ielejā. Tā apvieno olīvu ražotājus, olīvu sālītājus un eļļas spiedējus.

| Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) |
| --- |
| Vallon de la Fontaine |
| 13520 Les Baux-de-Provence |
| Tālr. +33 0490543842 |
| Fakss +33 0484253288 |
| E-pasts: contact@siovb.com |

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB)

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB)

Vallon de la Fontaine

Vallon de la Fontaine

13520 Les Baux-de-Provence

13520 Les Baux-de-Provence

Tālr. +33 0490543842

Fakss +33 0484253288

E-pasts: contact@siovb.com

Sastāvs: ražotāji un pārstrādātāji.

Juridiskais statuss: arodapvienība, ko reglamentē Darba kodekss.

Kontroles struktūras

| — | INAO |
| --- | --- |
| 138, Champs Elysées 75008 Paris |

—

INAO

INAO

138, Champs Elysées 75008 Paris

138, Champs Elysées 75008 Paris

| — | DGCCRF |
| --- | --- |
| 59, Bd V.Auriol |
| Teledoc 251 |
| 75703 Paris Cedex 13 |

—

DGCCRF

DGCCRF

59, Bd V.Auriol

59, Bd V.Auriol

Teledoc 251

Teledoc 251

75703 Paris Cedex 13

75703 Paris Cedex 13

| Valsts izcelsmes un kvalitātes institūts (INAO) |
| --- |
| Adrese: Arborial – 12, rue Henri Rol-Tanguy |
| TSA 30003 – 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex |
| Tālr. +33 0173303800 |
| Fakss +33 0173300804 |
| E-pasts: info@inao.gouv.fr |

Valsts izcelsmes un kvalitātes institūts (INAO)

INAO

Adrese: Arborial – 12, rue Henri Rol-Tanguy

Arborial – 12, rue Henri Rol-Tanguy

TSA 30003 – 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex

TSA 30003 – 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex

Tālr. +33 0173303800

Fakss +33 0173300804

E-pasts: info@inao.gouv.fr

| Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija |
| --- |
| (DGCCRF) |
| Adrese: 59, boulevard Vincent Auriol – 75703 Paris Cedex 13 |
| Tālr. +33 0144871717 |
| Fakss +33 0144973037 |

Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija

(DGCCRF)

DGCCRF

Adrese: 59, boulevard Vincent Auriol – 75703 Paris Cedex 13

59, boulevard Vincent Auriol – 75703 Paris Cedex 13

Tālr. +33 0144871717

Fakss +33 0144973037

DGCCRF ir par ekonomiku atbildīgās ministrijas direkcija.

DGCCRF

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 37. panta noteikumiem pārbaudi par atbilstību specifikācijai pirms produkta laišanas tirgū nodrošina produktu sertifikācijas struktūra, kuras nosaukums un kontaktinformācija ir pieejami INAO tīmekļa vietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

INAO

VIENOTS DOKUMENTS

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence

ES Nr.: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017.

ES Nr.: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1.   Nosaukums vai nosaukumi

Nosaukums vai nosaukumi

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids

Produkta veids

1.5. grupa. Eļļas un tauki (sviests, margarīns, eļļa u. c.)

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ir eļļa, kurai raksturīgas vismaz divas šādas aromāta nianses: svaigi grieztas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu vai tomātu lapu aromāts. Tos papildina mērens rūgtenums un pikantums (šajā specifikācijā saukts par “sīvumu”). Rūgtenums ir mazāks vai vienāds ar 3 un sīvums ir robežās no 1 līdz 3 saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu. Oleīnskābes saturs nepārsniedz 0,8 gramus 100 gramos produkta.

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, kam pievienota norāde “nogatavinātas olīvas”, ir krēmveidīga eļļa, kurai raksturīgi vismaz divas šādas aromāta nianses: sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu vai raudzētas maizes aromāts. Nav pieļaujamas vārītu bumbieru, pelējuma vai metālus atgādinošas aromāta nianses. Garša ir maiga, rūgtenums ir mazāks vai vienāds ar 1 un dedzinoša garša ir mazāka vai vienāda ar 2 saskaņā ar Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) organoleptisko skalu. Oleīnskābes saturs nepārsniedz 1,5 gramus 100 gramos produkta.

Abiem eļļas veidiem pirmajā tirdzniecības posmā peroksīda skaitlis nepārsniedz 16 miliekvivalentus peroksīda skābekļa uz 1 kg olīveļļas.

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” iegūst no olīvām vai eļļām, kas iegūtas no vismaz divām šādām šķirnēm: “Salonenque”, “Aglandau”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”, kas kopā veido no 80 līdz 100 % šķirņu, kuras audzē zemesgabalos, kur ražo ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmēto produktu. Šo sastāvu var papildināt “Picholine” šķirne un citas dažādas vietējās šķirnes.

3.4.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visas darbības, sākot no olīvu ražošanas un beidzot ar olīveļļas iegūšanu, veicamas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Līdztekus obligātajai informācijai, kas prasīta saskaņā ar pārtikas produktu marķēšanas un noformēšanas noteikumiem, ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmēto eļļu marķējumā ietilpst:

| — | cilmes vietas nosaukuma “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmējums, |
| --- | --- |

—

cilmes vietas nosaukuma “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmējums,

| — | norāde “nogatavinātas olīvas”, ja tās tādas ir, – pēc cilmes vietas nosaukuma un ar rakstzīmēm, kuru lielums ir vismaz vienāds ar pusi no nosaukuma apzīmējuma atveidei izmantoto rakstzīmju lieluma, |
| --- | --- |

—

norāde “nogatavinātas olīvas”, ja tās tādas ir, – pēc cilmes vietas nosaukuma un ar rakstzīmēm, kuru lielums ir vismaz vienāds ar pusi no nosaukuma apzīmējuma atveidei izmantoto rakstzīmju lieluma,

| — | norāde “appellation d'origine contrôlée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai “AOP” (ACVN). |
| --- | --- |

—

norāde “appellation d'origine contrôlée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai “AOP” (ACVN).

Visai šai informācijai jābūt labi redzamai vienkopus un uz vienas etiķetes.

Lai šīs norādes pietiekami skaidri izceltos starp citām rakstveida norādēm un attēliem, tās veido ar labi saskatāmām, salasāmām, neizdzēšamām un pietiekami lielām rakstzīmēm, kuras ir labi redzamas uz drukāšanai izmantotā fona.

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas šādu Bouches-du-Rhône departamenta pašvaldību teritorijā:

Bouches-du-Rhône

šādu pašvaldību teritorija pilnībā – Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles un Paradou;

Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles

Paradou

šādu pašvaldību teritorija daļēji – Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas un Tarascon.

Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas

Tarascon

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ģeogrāfiskais apgabals pieder pie Alpiju (Alpilles) kalnu masīva, ko norobežo koluviālie nogulumi un Kro (Crau) līdzenuma ziemeļmala. Alpiju kalnu grēda (augstums virs jūras līmeņa nepārsniedz 400 m) stiepjas no rietumiem uz austrumiem aptuveni 30 kilometru garumā un savieno vistipiskākos Provansas kaļķakmens pakalnus, kas atrodas starp Ronu (Rhône), Diransu (Durance) un Kro (Crau). Šis masīvs veido vistālāk rietumos esošo Provansas antiklinālo kroku posmu. Tas ir erodēts kalnu masīvs ar gleznaina ķīļveida reljefa pacēlumiem, kas dienviddaļā veidots galvenokārt no krīta un juras perioda kaļķakmens.

Alpilles

Crau

Rhône

Durance

Crau

Ģeogrāfiskajam apgabalam ir šādas klimatiskās īpatnības:

| — | Vidusjūras tipa klimats, |
| --- | --- |

—

Vidusjūras tipa klimats,

| — | siltumīpašību un nokrišņu daudzuma krass sezonāls mainīgums, |
| --- | --- |

—

siltumīpašību un nokrišņu daudzuma krass sezonāls mainīgums,

| — | nokrišņus bieži vien pavada īslaicīgs, bet stiprs negaiss, galvenokārt rudenī un pavasarī. Nokrišņi, kuru daudzums gadā ir aptuveni 700 mm, parasti izkrīt 50 dienās, |
| --- | --- |

—

nokrišņus bieži vien pavada īslaicīgs, bet stiprs negaiss, galvenokārt rudenī un pavasarī. Nokrišņi, kuru daudzums gadā ir aptuveni 700 mm, parasti izkrīt 50 dienās,

| — | sausajam gadalaikam raksturīgas sausas un karstas, pat ļoti karstas, vasaras, bieži trūkst ūdens, it īpaši jūlijā, |
| --- | --- |

—

sausajam gadalaikam raksturīgas sausas un karstas, pat ļoti karstas, vasaras, bieži trūkst ūdens, it īpaši jūlijā,

| — | ziemas ir mērenas; gada visaukstākais mēnesis ir janvāris, |
| --- | --- |

—

ziemas ir mērenas; gada visaukstākais mēnesis ir janvāris,

| — | vidējā temperatūra ir 13,6 °C, bet Alpiju ziemeļu nogāzē tā var būt par 1 °C līdz 2 °C zemāka, un pastāv iespēja, ka iestājas pavasara salnas, |
| --- | --- |

—

vidējā temperatūra ir 13,6 °C, bet Alpiju ziemeļu nogāzē tā var būt par 1 °C līdz 2 °C zemāka, un pastāv iespēja, ka iestājas pavasara salnas,

| — | vairāk nekā 100 dienu gadā pūš stipri vēji, galvenokārt ziemelis (mistrāls) vai rietenis (tramontāns), |
| --- | --- |

—

vairāk nekā 100 dienu gadā pūš stipri vēji, galvenokārt ziemelis (mistrāls) vai rietenis (tramontāns),

| — | liels, gandrīz ārkārtēji liels, saules spīdēšanas ilgums, kas gadā var pārsniegt 2 800 stundu. |
| --- | --- |

—

liels, gandrīz ārkārtēji liels, saules spīdēšanas ilgums, kas gadā var pārsniegt 2 800 stundu.

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas erodētā kalnu masīvā ar gleznaina reljefa pacēlumiem, kur cilmieži veidoti galvenokārt no apakšējā krīta perioda kaļķakmens un merģeļa formācijām, bet apgabala dienviddaļā – arī no juras perioda kaļķainajiem dolomītiem.

Ģeogrāfiskā apgabala augsnes ir raksturīgi oļainas (40–80 % oļainums), kaļķainas ar mālsmilts vai mālsmilts un māla cilmiezi Alpiju masīvā un tā norobežojuma joslās, ko veido koluviālie nogulumi. Senā Kro apvidus ziemeļmalā, ko vēl joprojām sauc par “Crau d’Eyguières”, pārsvarā sastopamas ar dzelzs oksīdiem bagātas mālainas sarkanzemju augsnes, kas ir ļoti oļainas (30–60 cm lieli silicītu oļi augsnes virskārtā) un bagātinājušās ar kaļķakmens kolūvijiem, kuri veidojušies, erodējoties reljefa pacēlumiem Alpiju dienvidos.

Alpiju masīva olīvbirzis ir sastādītas galvenokārt akmeņainās kaļķakmens augsnēs, kas veidojušās kalnu pakājēs, kur reiz pletušies ledāji, uz nogāžu periglaciālas izcelsmes stūrainajām nobirām, kas sagūlušās slīpās slāņkārtās, uz samērā biezajiem koluviālajiem nogulumiem, kas sakrājušies gravās [antiklināles ielejās]. Augsnes sīkgraudainās frakcijas granulometrisko sastāvu parasti veido mālsmilts, retāk – mālsmilts un māls. Kopējais kaļķakmens īpatsvars (vidēji 20–30 %) var sasniegt 40 %, bet aktīvā kaļķakmens īpatsvars reti kad pārsniedz 8 %. Augsnes pH ir robežās no 8 līdz 8,5.

Līdztekus labības kultūrām un vīnogulājiem olīvkoks vienmēr ir bijis Provansas galveno kultūraugu trijotnē. Bodeprovansas ielejā olīvkopības nozare vienmēr ir ieņēmusi dominējošu stāvokli, neraugoties uz konkurenci, ko rada imports un atteikšanās no olīvkoku audzēšanas par labu dārzkopības kultūrām – iespējai, ko sniedz apūdeņošanas kanālu izbūve. 1786. gadā abats Couture savā traktātā atzīmēja, ka viena no Bodeprovansas ielejas īpatnībām ir lielā olīvu šķirņu bagātība, un savā sniegtajā sarakstā norādīja vismaz sešas galvenās šķirnes. Runa ir par tām pašām šķirnēm, kuras mūsdienās izmanto ar cilmes vietas nosaukumu “Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta ražošanai.

Couture

Gadsimtiem ilgi cilvēki ir selekcionējuši vislabākās šķirnes un izraudzījušies vispiemērotākās platības. Olīvbirzis galvenokārt atrodas ziemeļu un dienvidu vērsuma nogāzēs, kalnu pakājē, lielākajās Fontvieille un Baux-de-Provence muldās [sinklinālēs], gravā [antiklināles ielejā], kas pārsvarā stiepjas virzienā no rietumiem uz austrumiem, ietverot Maussane-les-Alpilles, Mouriès un Aureille, kā arī Crau d’Eyguières ziemeļmalā. Lielākoties šīs šķirnes ir “Aglandau” (vietējiem pazīstama arī kā “Berruguette”), “Grossane”, “Salonenque” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”.

Fontvieille

Baux-de-Provence

Maussane-les-Alpilles

Mouriès

Aureille

Crau d’Eyguières

Pirms mūsdienīgu un efektīvu eļļas ieguves iekārtu, piemēram, “nepārtrauktās ķēdes” iekārtu, parādīšanās, olīvas bija jāuzglabā vairākas dienas bēniņos, pirms to sasmalcināšanas ar tradicionālajām presēm. Šādi veiktā olīvu nogatavināšana, notiekot lēnai fermentācijai, atviegloja olīvu spiedes darbu, un tādējādi tika iegūta augstu vērtēta eļļa, kas nebija sīva vai rūgta, bet kam piemīt tipiskas sālītu olīvu, melno olīvu un vārītu artišoku aromāta nianses (..). Olīvu uzglabāšana vairākas dienas pirms sasmalcināšanas bija vajadzīga arī tādēļ, ka spiestuves nespēja uzreiz sasmalcināt visas šajās iekārtās piegādātās olīvas. Tomēr katras ražas novākšanas sākumā pirmās ievestās olīvas varēja ātri sasmalcināt (tajā pašā vai nākamajā dienā) un pēc tam saražot olīveļļu, ko varētu raksturot kā “pirmeļļu” un kas arī bija ļoti populāra, jo bija rūgtenāka un sīvāka un tās aromāta nianses bija “zaļākas”, atgādinot svaigi pļautas zāles vai tomātu lapu aromātu... Vēlāk Bodeprovansas ielejas spiestuves aprīkoja ar modernām smalcināšanas iekārtām, taču tika saglabāti abi olīveļļas ieguves veidi (ar iepriekšēju olīvu nogatavināšanu un bez tās), lai turpinātu ražot abu šo dažādo paveidu eļļu.

“Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” specifika ir saistīta ar:

| — | tās šķirņu sastāvu: to iegūst no lielākoties vietējām šķirnēm “Aglandau” (ko vietējie sauc arī par “Béruguette”), “Salonenque”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”, |
| --- | --- |

—

tās šķirņu sastāvu: to iegūst no lielākoties vietējām šķirnēm “Aglandau” (ko vietējie sauc arī par “Béruguette”), “Salonenque”, “Grossane” un “Verdale des Bouches-du-Rhône”,

| — | tās izteikti aromātiskā smarža un garša, kas ir atkarīga no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes:






  — | vai nu svaigi pļautas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu un tomātu lapu aromātu, |
| --- | --- | --- |

—

tās izteikti aromātiskā smarža un garša, kas ir atkarīga no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes:

—

vai nu svaigi pļautas zāles, ābolu, lobītu un slīpētu mandeļu, neapstrādātu artišoku, svaigu lazdu riekstu un tomātu lapu aromātu,

| — | vai arī sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu un raudzētas maizes aromātu olīveļļai, kuru tirgo ar norādi “nogatavinātas olīvas”, |
| --- | --- |

—

vai arī sālītu olīvu, melno olīvu, olīvu pastas, kakao, sēņu, vārītu artišoku, trifeļu un raudzētas maizes aromātu olīveļļai, kuru tirgo ar norādi “nogatavinātas olīvas”,

| — | tās rūgtenumu un sīvumu, vāji vai mēreni izteiktu, atkarībā no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes. |
| --- | --- |

—

tās rūgtenumu un sīvumu, vāji vai mēreni izteiktu, atkarībā no izmantoto olīvu iepriekšējas nogatavinājuma pakāpes.

Šajā paugurainē augsnes ir kaļķainas, ar maz izteiktu krāsainību un oļainas, ar augstu siltumietilpību, ar labu aerāciju un ļoti labu caurlaidību, kas ir olīvkopības produkcijas ieguves veicinošs faktors. Bodeprovansas ieleja, kuru aizsargā Alpiju kalnu grēda, ir maz pakļauta miglu ietekmei, kas kaitē olīvkoku ziediem un slikti iespaido to aizmešanos, kā arī veicina kriptogāmisko slimību izplatīšanos. Tādējādi Bodeprovansas ieleja ir izcili piemērota zeme olīvu ražošanai.

Ģeogrāfiskā apgabala klimatiskie un augsnes apstākļi būtiski ietekmējuši arī to šķirņu atlasi, kuras lielākoties izmanto “Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” iegūšanai. “Salonenque” ir šķirne, kas lieliski piemērota kaļķainām, oļainām un seklām augsnēm, kā arī vasaras sausumam un vējainiem laikapstākļiem. Augļi nogatavojas ļoti agri, un eļļas saturs tajos ir ļoti augsts; tos izmanto arī ar cilmes vietas nosaukumu “Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” apzīmētā produkta iegūšanai. “Aglandau” jeb “Berruguette”, kas pret sausumu ir jutīgāka nekā “Salonenque”, ir izslavēta ar to, ka ir izturīga pret aukstumu un vēju; tās vēlākā nogatavināšanās ir piemērota vietējam klimatam, un no šīs šķirnes olīvām iegūtā eļļa ir kvalitatīva, bagāta ar polifenoliem. Provansā tā ir plaši izplatīta. “Grossane” šķirne ir piemērota augsnēm ar labu ūdensrežīmu, kādas ir sastopamas ģeogrāfiskajā apgabalā. Tās augļi nogatavojas strauji un tiek izmantoti, lai ražotu ar cilmes vietas nosaukumu “Olives noires de la Vallée des Baux de Provence” apzīmēto produktu, bet tradicionāli to izmanto arī olīveļļas iegūšanai. Šķirne “Verdale des Bouches du Rhône” ir tipiska šim departamentam, tā ir izslavēta ar izturību pret aukstumu un eļļas kvalitāti. Pie dažādām šķirnēm piederošu olīvu maisījumu veidošana dažādās proporcijās atkarībā no eļļas spiedēju ieradumiem, kas saistīti ar samērā būtisko praksi – olīvu nogatavināšanu pirms to sasmalcināšanas – un ar vietējās zemes specifiku, ir pamatā visām “Huile de la Vallée des Baux-de-Provence” īpatnībām.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b5a8bded-9a2c-4d84-8796-89e85a59f025

---

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/24

---

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS

(2019. gada 12. augusts)

par to, lai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu apstiprināšanas pieteikumu par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. pantā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN)

(2019/C 279/04)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tās 53. panta 2. punktu,

tā kā:

| (1) | Francija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49. panta 4. punktu ir nosūtījusi pieteikumu tāda specifikācijas grozījuma apstiprināšanai, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz produktu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN). |
| --- | --- |

(1)

Francija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49. panta 4. punktu ir nosūtījusi pieteikumu tāda specifikācijas grozījuma apstiprināšanai, kas nav maznozīmīgs, attiecībā uz produktu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN).

| (2) | Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. pantu ir izvērtējusi šo pieteikumu un secinājusi, ka tas atbilst minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(2)

Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. pantu ir izvērtējusi šo pieteikumu un secinājusi, ka tas atbilst minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem.

| (3) | Lai varētu iesniegt paziņojumus par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (2) 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN) būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, |
| --- | --- |

(3)

Lai varētu iesniegt paziņojumus par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (2) 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN) būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

Vienīgais pants

Pieteikums par to, lai apstiprinātu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minētu produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, grozītais vienotais dokuments un atsauce uz attiecīgās produkta specifikācijas publikāciju attiecībā uz reģistrēto nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage” (ACVN) ir iekļauti šā lēmuma pielikumā.

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu šā lēmuma publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no tā publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī izteikt iebildumus pret šā panta pirmajā daļā minēto grozījumu.

Briselē, 2019. gada 12. augustā

Komisijas vārdā –

Komisijas loceklis

Phil HOGAN

---

(1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

1

(2)  Komisijas 2014. gada 13. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 179, 19.6.2014., 36. lpp.).

2

---

PIELIKUMS

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“BLEU DU VERCORS-SASSENAGE”

ES Nr.: PDO-FR-0077-AM02 – 27.11.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1.   Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

| Syndicat Interprofessionnel du Bleu du Vercors Sassenage |
| --- |
| Maison du Parc |
| 38250 Lans-eneVercors |
| FRANCE |
| Tālr. +33 476943826 |
| Fakss +33 476943839 |
| E-pasts: siver@pnr-vercors.fr |

Syndicat Interprofessionnel du Bleu du Vercors Sassenage

Maison du Parc

38250 Lans-eneVercors

FRANCE

Tālr. +33 476943826

Fakss +33 476943839

E-pasts: siver@pnr-vercors.fr

Grupa sastāv no “Bleu du Vercors-Sassenage” operatoriem (piena ražotājiem, lauksaimniekiem un pārstrādātājiem). Tai ir likumīgas tiesības ierosināt grozījumu pieteikumu.

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3.   Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

| — | ☐ | Produkta nosaukums |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | Produkta apraksts |
| — | ☒ | Ģeogrāfiskais apgabals |
| — | ☒ | Izcelsmes apliecinājums |
| — | ☒ | Ražošanas metode |
| — | ☒ | Saikne |
| — | ☒ | Marķējums |
| — | ☒ | Cits: (kontroles pasākumi, valsts prasības) |

—

☐

Produkta nosaukums

—

☒

Produkta apraksts

—

☒

Ģeogrāfiskais apgabals

—

☒

Izcelsmes apliecinājums

—

☒

Ražošanas metode

—

☒

Saikne

—

☒

Marķējums

—

☒

Cits: (kontroles pasākumi, valsts prasības)

4.   Grozījuma vai grozījumu veids

| — | ☒ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. |
| --- | --- | --- |
| — | ☐ | Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts. |

—

☒

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

—

☐

Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5.   Grozījums vai grozījumi

Punkts “Produkta apraksts”

Teksta daļa:

““Bleu du Vercors-Sassenage” ir nepresēts un nepasterizēts zilais siers cilindriska rituļa formā ar līdzenām pusēm un izliektiem sāniem; siera rituļa diametrs ir 27–30 cm, augstums 7–9 cm, svars 4–4,5 kg; sieram ir dabiski veidota balta, viegli pūkaina pelējuma miza, kurai dažkārt var būt oranžīgs vai dzeltenbalts marmorējums, ko veido nogatavināšanas raugs un baktērijas.”

ir aizstāta ar šādu:

““Bleu du Vercors-Sassenage” ir nepresēts un nepasterizēts zilais siers.

To pagatavo no govs svaigpiena vai termiski apstrādāta govs piena.

Tam ir cilindriska rituļa forma ar līdzenām pusēm un izliektiem sāniem; siera rituļa diametrs ir 27–30 cm, augstums 7–9 cm. Tā svars ir robežās no 4 kg līdz 4,5 kg. Sieram ir saziedējusi miza ar dabiski veidotu smalku pelējumu baltā līdz pelēkzilā krāsā, un mizai var izveidoties oranžīgs vai dzeltenbalts marmorējums, ko veido nogatavināšanas raugs un baktērijas.”

Teikums spēkā esošās specifikācijas punktā “Ražošanas metode”, kurā norādīts, ka siers “Bleu du Vercors-Sassenage” ir pagatavots no govs piena, kas var būt daļēji nokrejots, ir pārvietots uz punktu “Produkta apraksts”, un precizēts, ka izmantotais piens ir “svaigpiens vai termiski apstrādāts piens”, jo tā ir šim sieram raksturīga īpašība.

Mizas apraksts papildināts, lai uzlabotu produkta raksturojumu. Norādīts, ka virsas pelējums ir baltā krāsā, kas var pāriet pelēcīgi zilā krāsā (atkarībā no virsas mikrofloras veida), un tam var izveidoties oranžīgs marmorējums (nevis “dažkārt var būt”). Apzīmējums “viegli pūkains” ir svītrots. Tas ļauj labāk aprakstīt virsas mikrofloras daudzveidību, kas saistīta ar vietējiem dabas apstākļiem (nogatavināšanas cehos sastopamo mikrofloru).

Izlabota kļūda attiecībā uz tauku saturu: tas ir minimālais – vismaz 48 g tauku uz 100 g siera (augsts tauku saturs nodrošina siera aromātu buķetei optimālu attīstību), nevis maksimālais, kā norādīts spēkā esošajā specifikācijā.

Pievienota šāda daļa:

““Bleu du Vercors-Sassenage” ir dzeltenbalta vai gaiši dzeltena masa, viegli kūstoša un viendabīga, ar izkliedētiem pelējuma lāsumiem. Masā ir neregulāri caurumi, mazāki par 1 cm2, izkliedēti pa visu apjomu. “Bleu du Vercors-Sassenage” ir maiga pelējuma piegarša, bez pārmērīga rūgtenuma, skābuma vai sāļuma. To raksturo arī viegla riekstu piegarša un pameža aromāts.”

Tādēļ teksts papildināts ar deskriptoriem attiecībā uz masas krāsu un konsistenci, kā arī caurumu lielumu, garšas un aromāta niansēm, pamatojoties uz darbu, ko jaukta tipa tehnoloģiju tīkls “Vietējie sieri” paveicis attiecībā uz “Bleu du Vercors-Sassenage”, un organoleptiskās pārbaudes komisijas darbu (tā īsteno šā produkta organoleptisko kontroli jau 20 gadu), lai precizētu produkta aprakstu.

Šajā punktā tiek norādīts arī minimālais nogatavināšanas ilgums (21 diena pēc himozīna fermenta pievienošanas), pēc tam norādot to arī citos spēkā esošās specifikācijas punktos.

Visbeidzot, pievienota šāda daļa:

““Bleu du Vercors-Sassenage” var izplatīt patērētājiem atsevišķās porcijās.”

Šo sieru var tirgot kā veselu rituli, bet lielā izmēra dēļ (4–4,5 kg) patērētājiem to visbiežāk tirgo porcijās.

Visas šīs izmaiņas veiktas arī vienotajā dokumentā (3.2. un 3.3. punkts).

Punkts “Ģeogrāfiskais apgabals”

Punkts “Ģeogrāfiskais apgabals”

Šis punkts papildināts ar to posmu sarakstu, kuriem jānotiek ģeogrāfiskajā apgabalā: piena ražošana, siera pagatavošana un nogatavināšana, kas ir iekļauta spēkā esošās specifikācijas punktā “Produkta ražošanas metode”.

Ir pārskatīta pašvaldību nosaukumu pareizrakstība un salikums, lai nodrošinātu atbilstību oficiālajai terminoloģijai.

Ģeogrāfiskais apgabals ir tāds pats kā iepriekš, bet, ņemot vērā divu Isère departamenta pašvaldību (Autrans un Méaudre) apvienošanos, pašvaldību sarakstā tagad parādās apvienošanās rezultātā izveidotās pašvaldības nosaukums: Autrans-Méaudre-en-Vercors, un ģeogrāfiskajā apgabalā tagad ietilpst tikai 13 Isère departamenta pašvaldības (nevis vairs 14).

Isère

Autrans

Méaudre

Autrans-Méaudre-en-Vercors

Isère

Šīs izmaiņas pašvaldību sarakstā, pareizrakstībā un salikumā ir atrodamas vienotā dokumenta 4. punktā.

Punkts “Izcelsmes apliecinājums”

Punkts “Izcelsmes apliecinājums”

Saskaņā ar izmaiņām valsts tiesību aktos un normatīvajos aktos punkts “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā” ir konsolidēts, un tajā iekļauti obligātie noteikumi par deklarēšanu un reģistru kārtošanu attiecībā uz produkta izsekojamību un ražošanas apstākļu pārraudzību. Šīs izmaiņas turpmāk ir aprakstītas sīkāk.

Teksta daļa:

“Katrs piena ražotājs, katrs pārstrādes uzņēmums un katrs nogatavināšanas uzņēmums aizpilda atbilstības deklarāciju, kuru reģistrē INAO (Francijas Valsts cilmes vietas nosaukumu institūts) un ar kuru minētais institūts identificē visus uzņēmējus.”

ir aizstāta ar šādu:

“Jebkuram uzņēmējam, kas vēlas daļēji vai pilnībā pievērsties piena ražošanai, pārstrādei vai “Bleu du Vercors-Sassenage” nogatavināšanai, jāiesniedz identifikācijas deklarācija, kurā aprakstīti viņa izmantotie ražošanas līdzekļi un pildāmās saistības. Šo uzņēmēju reģistrē ražotājgrupa.

Jebkurš uzņēmējs attiecīgā gadījumā var iesniegt grupai iepriekšēju deklarāciju par to, ka nenodarbosies ar tāda siera ražošanu, kas apzīmēts ar cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, un šī deklarācija kārtējā kalendārajā gadā var attiekties uz visiem viņa ražošanas līdzekļiem vai daļu no tiem.”

Operatoru “identifikācijas deklarācija” aizstāj “atbilstības deklarāciju” un tiek iesniegta ražotājgrupai. Specifikācijas teksts papildināts ar pienākumu paziņot par ražošanas pagaidu pārtraukšanu (“iepriekšēja deklarācija par nenodarbošanos ar ražošanu”).

Svītrota šāda daļa:

“Tiem jānodrošina, ka INAO ir piekļuve reģistriem, kā arī visiem dokumentiem, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu piena un siera izcelsmi, kvalitāti un ražošanas apstākļus.”

Teksta redakcija papildināta arī ar elementiem, kas saistīti ar piena un siera “izsekojamību” un kārtību, kā “uzraudzīt ražošanas apstākļu ievērošanu”, norādot lauksaimnieku un ražotāju pienākumus veikt uzskaiti reģistros. Šie pienākumi attiecas uz termiņu, kādā jāiesniedz “piena ražošanas gada deklarācija” un “gada deklarācija par pārstrādi un nogatavināšanu”. Pievienots reģistrējamo un kontroles dienestiem pieejamo datu saraksts.

“izsekojamību”

Pievienoti elementi, kas attiecas uz “ražošanas apstākļu ievērošanas uzraudzību” – ir uzskaitīti dokumenti, kas lauksaimniekiem un pārstrādes vienībām jādara pieejami kontroles dienestiem.

“ražošanas apstākļu ievērošanas uzraudzību”

Teksta daļa:

“Veicot uzraudzību attiecībā uz cilmes vietas nosaukuma produkta īpašībām, notiek analītiska un organoleptiska pārbaude, kuras mērķis ir pārliecināties par šai pārbaudei pakļauto produktu kvalitāti un tipiskumu.”

ir aizstāta ar šādu:

“Veicot uzraudzību attiecībā uz cilmes vietas nosaukuma produkta īpašībām, sieriem, kas sasnieguši minimālo nogatavināšanas ilgumu, periodiski ņem reprezentatīvus paraugus, un par to atbild kontroles dienesti. Šiem paraugiem veic analītisku un organoleptisku pārbaudi, kuras mērķis ir pārliecināties par produkta kvalitāti un tipiskumu.”

Šis grozījums ļauj precizēt produkta kontroles procedūras.

Teksta daļa:

“Ja sieru laiž tirdzniecībā ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu, tam jābūt ar identifikācijas zīmi, pēc kuras var noteikt siera ražošanas cehu un kura nodrošina produkta izsekojamību.”

ir aizstāta ar šādu:

“Ja sieru laiž tirdzniecībā ar cilmes vietas nosaukumu, tam jābūt ar identifikācijas plāksnīti, pēc kuras var noteikt siera ražošanas cehu un kura nodrošina produkta izsekojamību.

Šīs plāksnītes izdod vienīgi ražotājgrupa visiem operatoriem, kas ievēro specifikācijas prasības. Ražotāja apstiprinājuma apturēšanas vai atsaukšanas gadījumā tās attiecīgi no tā atsavina.

Ja partijas izbrāķēšana notiek pēc kontroles pasākuma, šīs plāksnītes no attiecīgajiem sieriem noņem.”

Šis grozījums ļauj pievienot sīkāku informāciju par siera identifikācijas zīmes raksturu un šīs identifikācijas zīmes pārvaldības kārtību.

Lai atvieglotu dokumentu kontroles pārvaldību, specifikācija papildināta ar teksta daļu par uzraugāmo dokumentu paraugiem un to uzglabāšanas termiņu.

Punkts “Ražošanas metode”

Punkts “Ražošanas metode”

Pievienota šāda daļa:

“Pienu, kas paredzēts siera “Bleu du Vercors-Sassenage” ražošanai, iegūst no slaucamo govju ganāmpulkiem, kas definēti šādi:

| — | slaucamo govju ganāmpulkā ietilpst visas slaucamās govis un atjaunināšanai paredzētās teles, ko audzē saimniecībā, |
| --- | --- |

—

slaucamo govju ganāmpulkā ietilpst visas slaucamās govis un atjaunināšanai paredzētās teles, ko audzē saimniecībā,

| — | slaucamās govis ir dzīvnieki laktācijas periodā un cietstāvošie dzīvnieki, |
| --- | --- |

—

slaucamās govis ir dzīvnieki laktācijas periodā un cietstāvošie dzīvnieki,

| — | teles ir dzīvnieki laikā starp atšķiršanu un pirmo atnešanos.” |
| --- | --- |

—

teles ir dzīvnieki laikā starp atšķiršanu un pirmo atnešanos.”

Pievienotas definīcijas “slaucamo govju ganāmpulks”, “slaucamās govis” un “teles”, lai precizētu, kuriem dzīvnieku veidiem noteikumus piemēro.

Ganāmpulka turēšana

Ganāmpulka turēšana

Teksta daļa:

“Lai ražotu sieru ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, izmanto pienu, kas iegūts vienīgi no Montbéliarde, Abondance un Villarde šķirnes slaucamajām govīm.”

aizstāta ar šādu:

“Lai ražotu sieru ar cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, izmanto pienu, kas iegūts vienīgi no Montbéliarde, Abondance un Villard de Lans šķirnes slaucamajām govīm.”

Šķirnes nosaukums Villard de Lans ir labots, lai vietējo terminu Villarde aizstātu ar šīs šķirnes oficiālo nosaukumu Villard de Lans.

Villard de Lans

Villarde

Villard de Lans

Savukārt vienotais dokuments 3.3. punktā papildināts tikai ar šādu noteikumu: “Izmantotais piens ir govs piens, (..) kas iegūts no Montbéliarde, Abondance un Villard de Lans šķirnes govju ganāmpulka.”

Piebilsts, ka “katrā piena iegūšanai izmantojamā ganāmpulkā ir vismaz 3 % slaucamo govju un vismaz viena vietējās šķirnes Villard de Lans govs”.

Villard de Lans

Specifikācijā atļautās šķirnes ir piena govju šķirnes, kas piemērotas turēšanai kalnu apstākļos. Šī prasība pievienota, lai nostiprinātu vietējas izcelsmes šķirni Villard de Lans – mazskaitlīgu šķirni, kurai izstrādāta saglabāšanas programma. Pievienota šāda daļa: “Slaucamo govju ganāmpulka audzēšana, turot to tikai kūtī, ir aizliegta. Laikā, kad pieejama svaiga ganību zāle, obligāta ir slaucamo govju ganīšana ganībās, tiklīdz to atļauj laikapstākļi. Ganību periods nedrīkst būt īsāks par 150 dienām gadā. Katrai slaucamajai govij vidēji ganību periodā jānodrošina vismaz 30 āri platības ar vienmēr svaigu ganību zāli.”

Villard de Lans

Šis noteikums kodificē Verkoras līdzenuma lopkopības praksi atbilstoši zālāju sistēmas loģikai, ievērojot tradicionālo kārtību dzīvnieku turēšanai pārmaiņus pļavās un kūtī. Dzīvnieki ganās, kolīdz izaug zāle un laikapstākļi to atļauj.

Dzīvnieku ēdināšana

Dzīvnieku ēdināšana

Lopbarība

Lopbarība

Teksta daļa:

“Dzīvniekiem jāizēdina lopbarība, kas iegūta ar šo nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai noteiktā ģeogrāfiskā apgabala.”

aizstāta ar šādu:

“Slaucamo govju pamatbarību nodrošina lopbarība, kas iegūta tikai noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Slaucamo govju ganāmpulka barību veido: ganību zāle, siens un skābsiens [plēvē iesaiņota nesmalcinātas zāles skābbarība presētos ruļļos].

Skābsiens veido ne vairāk kā 40 % no rupjās lopbarības izejvielām, kas gada laikā tiek izēdinātas slaucamo govju ganāmpulkam, bet 25 % – saimniecībās, kas pašas pārstrādā no savām govīm iegūto pienu.

Skābsiena sausnas saturs ir vismaz 50 %. Jebkāda cita fermentēta barība ir aizliegta.

Krustziežu dzimtas augus ir aizliegts izmantot zaļbarībā un izbarot saimniecībā esošajam slaucamo govju ganāmpulkam.” Noteikumi par lopbarību precizēti, lai vēlreiz apstiprinātu, ka slaucamo govju pamatbarība ir tikai tāda lopbarība, kas iegūta vienīgi ģeogrāfiskajā apgabalā, un ka šī lopbarība sastāv tikai no: ganību zāles siena vai skābsiena veidā.

Skābsiens (ar sausnas saturu vismaz 50 %) ierobežots līdz 40 % izēdinātās lopbarības izejvielu (25 % piensaimniekiem, kas gatavo sieru savā saimniecībā), lai pastiprinātu siena un ganību zāles izmantošanu. Piensaimniekiem, kas gatavo sieru savā saimniecībā. šis ierobežojums tiek noteikts 25 % apmērā, jo saskaņā ar tradicionālo praksi šie lopkopji dzīvnieku barībā mazāk izmanto skābsienu un dod priekšroku sienam.

Turklāt precizēts, ka cita fermentēta barība un krustziežu dzimtas augi ir aizliegti. Tam ir savs pamats, jo šī barība var negatīvi ietekmēt piena smaržu un garšu.

Papildbarība

Papildbarība

Lai optimizētu tādas lopbarības patēriņu, kas iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā, noteikts maksimālais pieļaujamais papildbarības – visām slaucamajām govīm – vidēji 1 800 kg sausnas uz vienu slaucamo govi gadā.

Atļautā papildbarība noteikta saskaņā ar atļauto barības līdzekļu sarakstu, lai izvēlētos izejvielas, kas ir vispiemērotākās liellopu ganāmpulka tradicionālai barošanai, un lai atvieglotu kontroli. Slaucamo govju papildbarībā atļauts izmantot tikai šādas izejvielas: labības graudi, dehidrēti un ar sodu neapstrādāti labības graudu produkti un blakusprodukti; sausā veidā konservētas kukurūzas vālītes, kas satur vismaz 60 % sausnas; eļļasaugu un proteīnaugu graudi un blakusprodukti; dehidrēta lucerna un esparsete, nepievienojot karbamīdu. Atbilstoši šai praksei ir atļauts izmantot (nepārsniedzot 10 % piedevu) arī: dehidrētu biešu mīkstumu, nepievienojot karbamīdu; saimniecībā iegūtas sūkalas; melasi un augu eļļas (izņemot palmu eļļu); minerālvielas, dzeramo sodu, sāli, ēteriskās eļļas un dabīgos augu ekstraktus. Karbamīda izmantošana ir aizliegta.

ĢMO aizliegums (lopbarībai un kultūrām, kas paredzētas slaucamo govju ganāmpulkam)

ĢMO aizliegums

Šis noteikums ieviests tāpēc, ka tas palīdz uzturēt saikni ar vietējo zemi un nostiprināt lopbarības tradicionālo raksturu.

Ar noteikumiem par dzīvnieku ēdināšanu papildināts arī vienotā dokumenta teksts.

Dzīvnieku iegāde

Dzīvnieku iegāde

Noteikts, ka, iegādājoties govis un teles no audzētājiem, kuri neievēro ar cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage” apzīmētā produkta ražošanas prasības, tās ir jātur saimniecībā vismaz vienu mēnesi pirms laktācijas perioda sākšanās, lai nodrošinātu, ka šie dzīvnieki pirms laktācijas sākuma tiek turēti un baroti saskaņā ar specifikācijas noteikumiem.

Pārstrāde sierā

Pārstrāde sierā

Piena sagatavošana

Piena sagatavošana

Noteikums “Piens, ko izmanto “Bleu du Vercors-Sassenage” ražošanā, ir govs pilnpiens, kas var būt daļēji nokrejots.”

ir grozīts, izsakot to šādā redakcijā:

““Bleu du Vercors-Sassenage” ražošanā izmantotais piens ir govs piens, kuru var daļēji nokrejot, ja tauku satura un olbaltumvielu satura attiecība (TB/TP) ir lielāka par 1,16.”

Termins “pilnpiens” ir aizstāts ar terminu “piens”, un norādīts, ka nokrejošana var notikt tikai tad, ja tauku satura attiecība pret olbaltumvielu saturu ir lielāka par 1,16, lai nenokrejotu pienu ar mazāku tauku saturu un tādējādi saglabātu siera organoleptiskās īpašības.

Tiek pievienota šāda daļa:

“Piena pārstrādes gadījumā no visagrākā slaukuma līdz piena nogādāšanai pārstrādes vietā nedrīkst paiet vairāk kā 48 stundas. Ražojot sieru saimniecībā, pienu sarecina ne vēlāk kā 36 stundas pēc visagrākā slaukuma.”

Lai saglabātu piena sākotnējās īpašības, pievienoti maksimālie piena savākšanas un izmantošanas termiņi.

Aukstā nogatavināšana

Aukstā nogatavināšana

Pievienota šāda daļa:

“Pēc tam kad svaigpienā ir pievienotas mezofilo pienskābes baktēriju kultūras, aukstās nogatavināšanas maksimālais laiks 10–13 °C temperatūrā ir 15 stundas.”

Tātad teksts papildināts ar piena aukstās nogatavināšanas iespēju, lai tas būtu saskaņā ar pastāvošo praksi. Šāda iespēja ļauj paskābināt pienu, sekmējot himozīna iedarbību.

Šā pēc vajadzības veicamā posma ilgums nedrīkst pārsniegt 15 stundas 10–13 °C temperatūrā.

Termiskā apstrāde

Termiskā apstrāde

Teksta daļa:

“Sierus, ko apzīmē ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, pagatavo no vismaz daļēji uzsildīta piena, kura temperatūra nedrīkst pārsniegt 76 °C (..).”

aizstāta ar šādu:

“Sierus, ko apzīmē ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, pagatavo no svaigpiena vai termiski apstrādāta piena. Ja pārstrādi veic saimniecībā, izmanto vienīgi svaigpienu.”

Ir grozīts noteikums par piena termisko apstrādi: lai gan vismaz daļēja piena uzsildīšana bija obligāta, grozījumā paredzēts, ka izmantotais piens ir: svaigpiens vai termiski apstrādāts piens (piena pasterizēšana ir aizliegta). Ja pārstrādi veic saimniecībā, izmanto vienīgi svaigpienu.

Būtībā pētījumi par piena un siera floru ir pierādījuši nepieciešamību saglabāt piena sākotnējo floru, lai uzlabotu nogatavināšanas floras attīstīšanos un siera aromātus.

Turklāt piena saglabāšanas paņēmienu attīstība ļauj atteikties no piena sildīšanas.

Noteikums par izmantotā piena veidu (govs piens, svaigpiens vai termiski apstrādāts piens, pēc vajadzības daļēji nokrejots) ir pievienots vienotā dokumenta 3.2. punktā iekļautajā produkta aprakstā:

“To pagatavo no govs svaigpiena vai termiski apstrādāta piena, kas var būt daļēji nokrejots.”

Ir papildināts arī 3.3. punkts attiecībā uz izmantotajām izejvielām:

“Izmantotais piens ir govs pilnpiens vai termiski apstrādāts govs piens, kam netiek pievienotas vai no kā netiek atdalītas olbaltumvielas un taukvielas, izņemot iespējamo daļējo nokrejošanu.”

Karstā nogatavināšana

Karstā nogatavināšana

Teksta daļa:

“Sierus, ko apzīmē ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, pagatavo no piena (..), kam pievienotas Penicillium roqueforti kultūras.”

aizstāta ar šādu:

“Nogatavināšanas temperatūrā (ne vairāk kā 40 °C) tiek pievienotas lielākoties termofilās pienskābes baktērijas un Penicillium roqueforti (lai iegūtu pelējumsēnes).”

Šis posms, kas ir būtisks siera masas marmorējuma iegūšanai, detalizēts, lai labāk raksturotu minēto praksi.

Himozīna pievienošana

Himozīna pievienošana

Ir pievienota šāda daļa:

“Piena savākšanas gadījumā himozīna pievienošanu veic ne vēlāk kā 48 stundas pēc piena piegādes pārstrādes vietā.”

Ir noteikts maksimālais 48 stundu laikposms starp piena piegādi un himozīna pievienošanu, ja piena savākšana notiek, lai nodrošinātu optimālus apstākļus himozīna pievienošanas laikā.

Teksta daļa:

“Piena recekli samaisa un ievieto veidnēs vairākos slāņos bez presēšanas. Siers tiek sālīts atsevišķās veidnēs. Sālīšanās ilgst ne vairāk kā trīs dienas.”

aizstāta ar šādu:

“Recekļa sagriešana

Recekli sagriež, lai iegūtu siera graudus lazdu riekstu vai valriekstu lielumā.

Samaisīšana

Recekli samaisa.

Samaisīšana mijas ar atpūtināšanas posmiem, nodrošinot siera graudu pārklāšanos ar plēvīti.

Formas veidošana un notecināšana

Recekli pārvieto uz paklājiņa vai audekla, lai atdalītu liekās sūkalas (atbrīvotu no sūkalām).

Attiecīgo formu sieram piešķir cilindriskās 28 centimetru diametra veidnēs bez pamatnes. Veidnes tiek pildītas secīgās kārtās un bez presēšanas.

Notecināšanas laikā siera rituļi jāapvērš otrādi vismaz četras reizes.

Sālīšana

Siers tiek sālīts atsevišķās veidnēs ar pamatni (sālnīcās), katru siera rituļa pusi apkaisot ar sausu sāli vismaz vienu reizi; šo darbību veic telpā ar mērenu temperatūru (16–22 °C).

Sālīšana ilgst ne vairāk kā trīs dienas.”

Ir precizēts recekļa sagriešanas posms. Recekļa graudu lielums ļoti ietekmē sūkalu notecināšanas ātrumu un siera masas galīgo izskatu.

Precizēts arī samaisīšanas posms. Siera graudu pārklāšanās ar plēvīti ir svarīga, jo ietekmē siera galīgo konsistenci un acojuma veidošanos masā.

Pievienota papildu informācija par formas veidošanu un notecināšanu, lai raksturotu minēto praksi.

Ir precizēts sālīšanas posms, lai vēl vairāk kodificētu esošo praksi, jo spēkā esošajā specifikācijā šis posms ir maz aprakstīts.

Teksta daļa:

“Sieru nogatavina pagrabā vismaz 21 dienu, skaitot no himozīna pievienošanas dienas; šādi tiek nodrošināta pelējumsēņu vienmērīga attīstība.”

aizstāta ar šādu:

“Nogatavināšana un saglabāšana

Pēc iespējamas apžāvēšanas sieru ievieto nogatavināšanas telpā ar temperatūru 9–14 °C un gaisa relatīvo mitrumu virs 90 %.

Šajā posmā siers tiek vairākas reizes apvērsts un tiek sadurstīts, lai nodrošinātu pareizu pelējuma izkliedi.

Šajā posmā var veikt virsas mikrofloras pievienošanu.

Sieru nogatavina pagrabā vismaz 21 dienu, skaitot no himozīna pievienošanas dienas; šādi tiek nodrošināta pelējumsēņu vienmērīga attīstība.”

Ir precizēti temperatūras un mitruma apstākļi, lai reglamentētu nogatavināšanas posmu, kas ir būtisks siera aromātu attīstībai, turklāt tiek paskaidrots, ka tam, lai pareizi izkliedētu pelējumu sierā un iegūtu vēlamās īpašības siera mizai, šajā posmā siers tiek vairākas reizes apvērsts otrādi un sadurstīts, lai nodrošinātu pareizu pelējuma izkliedi, un šajā laikposmā var veikt arī virsas mikrofloras pievienošanu.

Punkts “Pierādījumi par produkta saikni ar ģeogrāfisko apgabalu”

Punkts “Pierādījumi par produkta saikni ar ģeogrāfisko apgabalu”

Šis punkts ir pārrakstīts pilnībā, lai skaidrāk parādītu saikni starp sieru Bleu du Vercors-Sassenage un tā ģeogrāfisko apgabalu, pamatā saglabājot šo saikni bez izmaiņām. Šāds apraksts jo īpaši uzsver piena ražošanas apstākļus un konkrēti to, ka dzīvnieku ēdināšana, kuras pamatā ir daudzveidīgā kalnu flora, ļauj iegūt pienu, kas ir piemērots “Bleu du Vercors-Sassenage” ražošanai, kam vajadzīgas īpašas prasmes siera gatavošanā un nogatavināšanā.

Bleu du Vercors-Sassenage

Pirmajā daļā ir iekļauts “Ģeogrāfiskā apgabala specifikas” apraksts, kas raksturo ģeogrāfiskā apgabala dabas faktorus, kā arī cilvēkfaktorus, sniedzot īsu ieskatu vēsturē un uzsverot specifiskās zināšanas.

Otrajā daļā ir aprakstīta “Produkta specifika”, vēršot uzmanību uz dažiem produkta aprakstā iekļautiem elementiem.

Visbeidzot, pēdējā daļā ir izskaidrota “Cēloniskā saikne”, proti, mijiedarbība, kādā šis produkts veidojies ar dabas faktoriem un cilvēkfaktoriem.

Saiknes apraksts, kas sniegts ar šo ACVN apzīmētā produkta specifikācijā, ir pilnībā iekļauts arī vienotā dokumenta 5. punktā.

Punkts “Īpaši noteikumi marķēšanai”

Punkts “Īpaši noteikumi marķēšanai”

Šis punkts ir atjaunināts, svītrojot pienākumu marķējumā iekļaut valsts norādi “Kontrolēts cilmes vietas nosaukums” saskaņā ar ES regulējumu par ACVN produktu marķēšanu.

Ir svītrota šāda daļa:

“Norādes “ražots saimniecībā” [“fabrication fermière”] vai “saimniecībā pagatavots siers” [“fromage fermier”], vai jebkura cita norāde, kas marķējumā liecina par izcelsmi lauku saimniecībā, ir paredzēta tikai ražotājiem, kas sieru gatavo pašu saimniecībā”, jo termins “lauku saimniecība” (vai jebkura cita norāde, kas liecina par izcelsmi lauku saimniecībā), pašlaik ir definēta citviet valsts noteikumos. Šis grozījums iekļauts arī vienotajā dokumentā.

fabrication fermière

fromage fermier

Cits

Cits

Punktā “Dalībvalsts kompetentā iestāde” ir atjaunināta INAO adrese.

INAO

Punkts “Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūru”

Punkts “Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūru”

Ir atjaunināti oficiālo struktūru nosaukumi un kontaktinformācija. Šajā punktā norādīta kompetento kontroles iestāžu kontaktinformācija Francijas līmenī: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (Valsts institūts izcelsmes un kvalitātes jautājumos (INAO)) un Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) (Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija (DGCCRF)). Piebilsts, ka sertifikācijas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir pieejama INAO tīmekļa vietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

Institut national de l’origine et de la qualité

INAO

INAO

Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes

DGCCRF

DGCCRF

INAO

Punkts “Valsts prasības”

Punkts “Valsts prasības”

Ņemot vērā izmaiņas valsts tiesību aktos un noteikumos, ir svītrota atsauce uz dekrētu, ar ko atzīst cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, un pievienota tabula ar galvenajiem parametriem, kas jāpārbauda, standartlielumiem un vērtēšanas metodēm.

VIENOTS DOKUMENTS

“BLEU DU VERCORS-SASSENAGE”

“BLEU DU VERCORS-SASSENAGE”

ES Nr.: PDO-FR-0077-AM02 – 27.11.2017.

ES Nr.: PDO-FR-0077-AM02 – 27.11.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1.   Nosaukums vai nosaukumi

Nosaukums vai nosaukumi

“Bleu du Vercors-Sassenage”

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids

Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Bleu du Vercors-Sassenage” ir nepresēts un nepasterizēts zilais siers.

To pagatavo no govs svaigpiena vai termiski apstrādāta piena, kas var būt daļēji nokrejots. Ja pārstrādi veic saimniecībā, izmanto vienīgi svaigpienu.

Tam ir cilindriska rituļa forma ar līdzenām pusēm un izliektiem sāniem; siera rituļa diametrs ir 27–30 cm, augstums 7–9 cm. Tā svars ir robežās no 4 kg līdz 4,5 kg. Sieram ir dabiski veidojusies miza ar smalkiem baltiem vai pelēcīgi ziliem pelējuma ziediem; mizai var izveidoties oranžīgs vai dzeltenbalts marmorējums, ko veido nogatavināšanas raugs un baktērijas.

Sieram “Bleu du Vercors-Sassenage” ir dzeltenbalta vai gaiši dzeltena masa, viegli kūstoša un viendabīga, ar vienmērīgi izvietotu pelējuma marmorējumu. Masā ir neregulāri caurumi, mazāki par 1 cm2, izkliedēti pa visu apjomu.

2

“Bleu du Vercors-Sassenage” ir maiga pelējuma piegarša, bez pārmērīga rūgtenuma, skābuma vai sāļuma. To raksturo arī viegla riekstu piegarša un pameža aromāts.

Siera tauku saturs ir vismaz 48 grami uz 100 gramiem produkta pēc pilnīgas izžūšanas, un sausnas saturs tajā nedrīkst būt mazāks par 52 gramiem uz 100 gramiem siera.

To var laist tirdzniecībā tikai pēc 21 dienu ilgas nogatavināšanas, skaitot no himozīna pievienošanas dienas.

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Atļautie barības līdzekļi

Atļautie barības līdzekļi

Slaucamo govju pamatbarību nodrošina lopbarība (ganību zāle, siens vai skābsiens), kas iegūta tikai ģeogrāfiskajā apgabalā. Jebkura cita fermentēta barība ir aizliegta.

Laikā, kad pieejama svaiga ganību zāle, obligāta ir slaucamo govju ganīšana ganībās, tiklīdz to atļauj laikapstākļi. Ganību periods nedrīkst būt īsāks par 150 dienām gadā. Katrai slaucamajai govij vidēji ganību periodā jānodrošina vismaz 30 āri platības ar vienmēr svaigu ganību zāli.

Skābsiens (ar sausnas saturu vismaz 50 %) veido ne vairāk kā 40 % rupjās lopbarības, ko gada laikā izēdina slaucamo govju ganāmpulkam.

Slaucamo govju ganāmpulkā katrai govij vidēji gadā papildbarības veidā nedrīkst izēdināt vairāk kā 1 800 kg barības sausnas.

Slaucamo govju papildbarībā atļauts izmantot tikai šādas izejvielas: labības graudi, to dehidrētie produkti un blakusprodukti, kas nav apstrādāti ar sodu; sausā veidā konservētas kukurūzas vālītes, kas satur vismaz 60 % sausnas; eļļasaugu un proteīnaugu graudi un blakusprodukti; dehidrēta lucerna un esparsete, nepievienojot karbamīdu.

Nepārsniedzot 10 %, ir atļauts izēdināt šādu iepriekš minēto papildbarību: dehidrētu biešu mīkstumu, nepievienojot karbamīdu; saimniecībā iegūtas sūkalas; melasi un augu eļļas (izņemot palmu eļļu); minerālvielas, dzeramo sodu, sāli, ēteriskās eļļas un dabīgos augu ekstraktus. Karbamīda izmantošana ir aizliegta.

Augi, blakusprodukti un papildbarība, kas iegūta no produktiem ar ĢMO marķējumu, saimniecības slaucamo govju ganāmpulka uzturā ir aizliegti.

Barības līdzekļu izcelsme

Barības līdzekļu izcelsme

Lopbarība tiek iegūta tikai ģeogrāfiskajā apgabalā.

Papildbarība ir ierobežota līdz 1 800 kg sausnas uz katru slaucamo govi gada laikā, un tas veido ne vairāk kā 25 % no slaucamo govju barības ikgadējā sausnas satura. Šie papildbarības līdzekļi netiek pilnībā iegūti ģeogrāfiskajā apgabalā, jo tam ir raksturīgi kalnu tipa vietējie dabas apstākļi, kas būtiski ierobežo graudaugu, eļļasaugu un proteīnaugu ražošanu.

Vismaz 75 % slaucamo govju barības, izsakot sausnā, tiek iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā.

Izejvielas

Izejvielas

Izmantotais piens ir govs pilnpiens vai termiski apstrādāts govs piens, kam netiek pievienotas vai no kā tiek atdalītas olbaltumvielas un taukvielas, izņemot iespējamo daļējo nokrejošanu, un kas tiek iegūts no ganāmpulka govīm, kuras pieder pie šķirnēm Montbéliarde, Abondance un Villard de Lans.

Montbéliarde, Abondance

Villard de Lans

Ja pārstrādi veic saimniecībā, izmanto vienīgi svaigpienu.

3.4.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošana, sieru izgatavošana un nogatavināšana notiek ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

“Bleu du Vercors-Sassenage” var izplatīt patērētājiem atsevišķās porcijās.

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Cilmes vietas nosaukums “Bleu du Vercors-Sassenage” uzrakstīts ar burtiem, kuru izmērs ir vismaz divas trešdaļas no vislielākajiem marķējumā lietotajiem burtiem.

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals, kurā ražo produktu ar cilmes vietas nosaukumu “Bleu du Vercors-Sassenage”, atrodas Verkoras kalnu masīva teritorijā; šajā apgabalā ietilpst 13 Drôme) departamenta komūnas un 13 Isère departamenta pašvaldību teritorija:

Drôme

Isère

Drôme departamentā:

Drôme departamentā:

pašvaldības, kuru teritorija apgabalā ietilpst pilnībā: (Le) Chaffal, (La) Chapelle-en-Vercors, Echevis, Léoncel, Omblèze, Plan-de-Baix, Saint-Agnan-en-Vercors, Saint-Julien-en-Vercors, Saint-Martin-en-Vercors un Vassieux-en-Vercors;

(Le) Chaffal, (La) Chapelle-en-Vercors, Echevis, Léoncel, Omblèze, Plan-de-Baix, Saint-Agnan-en-Vercors, Saint-Julien-en-Vercors, Saint-Martin-en-Vercors

Vassieux-en-Vercors

pašvaldību teritorijas, kas apgabalā ietilpst daļēji: Bouvante, Saint-Jean-en-Royans un Saint-Laurent-en-Royans;

Bouvante, Saint-Jean-en-Royans

Saint-Laurent-en-Royans

Isère departamentā:

Isère departamentā:

pašvaldības, kuru teritorija apgabalā ietilpst pilnībā: Autrans-Méaudre-en-Vercors, Chatelus, Choranche, Corrençon-en-Vercors, Engins, Lans-en-Vercors, Malleval-en-Vercors, Presles, Rencurel, Saint-Nizier-du-Moucherotte un Villard-de-Lans;

Autrans-Méaudre-en-Vercors, Chatelus, Choranche, Corrençon-en-Vercors, Engins, Lans-en-Vercors, Malleval-en-Vercors, Presles, Rencurel, Saint-Nizier-du-Moucherotte

Villard-de-Lans

pašvaldības, kuru teritorija apgabalā ietilpst daļēji: Izeron un Saint-Pierre-de-Chérennes.

Izeron

Saint-Pierre-de-Chérennes

Pašvaldības domē (mērijā) ir iesniegti to pašvaldību kadastrālie plāni, kuru teritorija noteiktajā apgabalā ietilpst daļēji.

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Bleu du Vercors-Sassenage” ir govs piena siers, kura organoleptiskās īpatnības ir saistītas gan ar Verkoras dabiskās vides īpašajiem apstākļiem un augu valsts bagātīgajiem zālājiem, kas ļauj iegūt siera ražošanai piemērotu pienu, gan ar tradicionālajām metodēm, ar kurām šo pienu pārstrādā zilajā sierā.

Ar aptuveni 1 000 m augstumu virs jūras līmeņa Verkora ir lielākais subalpu karstiskais kalnu masīvs Ziemeļfrancijas Priekšalpos. Atrodoties uz rietumiem no Grenobles (Grenoble), tas plešas starp Izēras ieleju, Valansas (Valence) līdzenumu un Dromas ieleju, un Drakas (Drac) ieleju.

Grenoble

Valence

Drac

Ģeogrāfiskais apgabals ietver Verkoras kalnu augstienes, ko ierobežo apakšējā krīta perioda [pēc vietējā apzīmējuma – urgona] kaļķakmens klintis. Šis kalnu masīvs līdzinās milzīgam plato ar virsotņu veidotām krokām – tā kā ilgu laiku piekļuve tam bija apgrūtināta, jo vajadzēja šķērsot aizas, šis masīvs ir spējis saglabāt savu identitāti un specifiku.

Verkoras ainavu ir veidojušas arī ledāju kustības senatnē, un tai ir raksturīgas garas un mitras, reljefa pacēlumiem norobežotas cirka arēnai līdzīgas ieplakas un gravas, ko no visām pusēm ieskauj klintis.

Reljefu veido kaļķakmens atsegumi ar plānu augsnes kārtu, kurā aug tikai reti un sausi meži vai sausa zāle. Ieleju lejasdaļā un zemajās nogāzēs ir sastopama vairāk vai mazāk mālaina smilts un grants, ko sanesuši ledāji, un to papildina māls, ko radījusi urgona kaļķakmens atkaļķošanās. Tajās atrodas lielākā daļa Verkoras siena pļavu un ganību.

Verkorā valda kalnu tipa klimats, kuru raksturo īsas vasaras, vienmēr vēsas naktis, agri rudeņi un ilgas, aukstas un sniegotas ziemas, taču šo klimatu mīkstina okeāna un Vidusjūras ietekme.

Nokrišņu daudzums šeit ir ievērojams – aptuveni 1 000–1 700 mm lietus vai sniega gadā, un šie nokrišņi salīdzinoši vienmērīgi sadalās visa gada garumā.

Verkoras lauksaimniecība ir ekstensīva kalnu lauksaimniecība, kurā galvenokārt izmanto zālājus; galvenā ražošanas nozare šeit ir piena lopkopība (ar to nodarbojas katra otrā lauku saimniecība), kā arī slaucamo liellopu un aitu audzēšana – nedaudz audzē arī labību, kas lielākoties ir paredzēta dzīvnieku barībai.

Attiecībā uz cilvēkfaktoriem ir atzīts, ka šis zilais siers Verkoras kalnu masīvā ticis ražots jau XIV gadsimtā.

Ģeogrāfiskā apgabala daļa, kas atrodas Isère departamentā, agrāk tika dēvēta par “Sasenāžas kalniem”. Pēc tam vēsturiski šo zemi sāka saukt par “Verkoru”, kā turpinājumu Drôme departamenta Verkorai. Tādējādi abu ģeogrāfisko nosaukumu apvienojums vienā cilmes vietas nosaukumā atbilst to abu bijušo reģionu vēsturiskajai attīstībai, kuros atrodas minētie kalnu masīvi.

Isère

Drôme

XIV gadsimtā Sasenāžas (Sassenage) lielkungs, kuram piederēja četru draudžu teritorija – Lans en Vercors, Villard de Lans, Méaudre un Autrans –, ievāca šo sieru kā nodokli un pārdeva to Sasenāžā.

Sassenage

Lans en Vercors, Villard de Lans, Méaudre

Autrans –

Tādā veidā sieru “Bleu du Vercors-Sassenage” sāka iepazīt ārpus ģeogrāfiskā apgabala, un gadsimtu gaitā tas ir daudz tirgots Francijā un ārvalstīs.

Šā siera tradicionālā ražošana lauku saimniecībās saglabājās līdz XX gadsimta sākumam, kad saimniecības no tās atteicās, uzticot siera ražošanu pienotavām. 1933. gadā Villard piena kooperatīva direktors Léonard Mestrallet apņēmās sieru “Bleu du Vercors-Sassenage” ražot saskaņā ar tradicionālo recepti. Viņš attīstīja ražošanu un tirgoja šo sieru Grenoblē un Senetjēnā (Saint-Etienne). No tā laika lauksaimnieki atkal iesaistījās šajā ražošanas procesā.

Villard

Léonard Mestrallet

Saint-Etienne

Arī mūsdienās piena ražošana un tā pārstrāde par sieru “Bleu du Vercors-Sassenage” atbilst tradicionālajai praksei.

Piena ražošanas pamatā ir zālāju sistēma, kas izmanto Verkoras augu valsts bagātību, paredzot, ka govis obligāti turamas ganībās, kolīdz klimatiskie apstākļi to atļauj. Dzīvnieku pamatbarību nodrošina zāle, kas iegūta vienīgi ģeogrāfiskajā apgabalā.

Sākotnēji piens tika ražots, izmantojot galvenokārt vietējo liellopu šķirni Villard-de-Lans, kas ir labi pielāgota šai sarežģītajai videi. XX gadsimta 70. gados tā bija gandrīz izzudusi, un pašlaik tai ir izstrādāta saglabāšanas un atjaunošanas programma. XX gadsimta 50. gados tai tika piepulcinātas arī citas šķirnes, kas ir piemērotas kalnu klimatiskajiem apstākļiem – Montbéliarde un Abondance.

Villard-de-Lans

Montbéliarde

Abondance

Bleu du Vercors-Sassenage sieram raksturīgās ražošanas metodes ir šādas:

Bleu du Vercors-Sassenage

| — | karstā nogatavināšana, fermentējot pārsvarā termofilo pienskābes baktēriju kultūrām un ar Penicillium roqueforti, pēc tam pievienojot himozīnu, |
| --- | --- |

—

karstā nogatavināšana, fermentējot pārsvarā termofilo pienskābes baktēriju kultūrām un ar Penicillium roqueforti, pēc tam pievienojot himozīnu,

Penicillium roqueforti

| — | recekļa sagriešana, iegūstot siera graudus lazdu rieksta vai valrieksta lielumā, |
| --- | --- |

—

recekļa sagriešana, iegūstot siera graudus lazdu rieksta vai valrieksta lielumā,

| — | graudu samaisīšana, pārmijus ar atpūtināšanas periodiem, |
| --- | --- |

—

graudu samaisīšana, pārmijus ar atpūtināšanas periodiem,

| — | formas veidošana bez presēšanas, sālīšana no abām siera rituļa pusēm, |
| --- | --- |

—

formas veidošana bez presēšanas, sālīšana no abām siera rituļa pusēm,

| — | nogatavināšanas posmā siera apvēršana un sadurstīšana, turot to vēsā un mitrā vidē, |
| --- | --- |

—

nogatavināšanas posmā siera apvēršana un sadurstīšana, turot to vēsā un mitrā vidē,

| — | vismaz 21 dienu ilga nogatavināšana. |
| --- | --- |

—

vismaz 21 dienu ilga nogatavināšana.

“Bleu du Vercors-Sassenage” ir nepresēts un nepasterizēts govs piena zilais siers cilindriska rituļa formā ar plakanām pusēm un izliektiem sāniem; siera rituļa diametrs ir 27–30 cm. Tā miza ir saziedējusi – to veido smalks pelējums. Sieru ēdot, tā masa ir viegli kūstoša, tā ir viendabīga, ar vienmērīgi izkliedētu pelējuma marmorējumu un nelieliem neregulāriem caurumiem visā siera masā. Sieram “Bleu du Vercors-Sassenage” ir maiga pelējuma piegarša, bez pārmērīga rūgtenuma, skābuma vai sāļuma, un to raksturo arī viegla riekstu piegarša un pameža aromāts.

Pārpilnība ar dabiskajām pļavām, kas galvenokārt veidojušās uz mālainām kaļķakmens smiltīm un atkaļķošanas procesā radītiem māliem, un šo pļavu augu valsts bagātība ir radījusi ekstensīvas slaucamo govju audzēšanas tradīciju zālāju izmantošanas sistēmas ietvaros.

Reljefa dažādība Verkoras apvidū ļauj optimāli izmantot dabisko vidi – mitrās un līdzenās ieleju ieplakas, kas nodrošina lauku saimniecību lopbarības rezerves; zemās nogāzes, kas nodrošina ganāmpulku ar barību; stāvās nogāzes, kas tiek izmantotas ganībām; augstkalnu pļavas, ko vasaras sezonā izmanto kā kalnu ganības. Šī kalnu floras daudzveidība, kas ir ganāmpulka barības pamatā, piešķir pienam un līdz ar to arī sieram raksturīgo tipiskumu.

Verkoras un šā kalnu masīva vidienes grūtā pieejamība jau izsenis lika lauksaimniekiem govs pienu pārstrādāt par sieru.

Lauksaimnieki dod priekšroku vidēja lieluma sieram, ko var ilgi uzglabāt, pielāgojoties kalnu lauksaimniecības vajadzībām un vēlākai tirdzniecībai ar apkārtējiem reģioniem.

Šī tradicionālā ražošana, kuras pamatā ir ar marmorējumu bagātas siera masas iegūšana, ir galvenā prioritāte (no XIV gadsimta šis siers tiek saukts par “zilo sieru”), un tā saglabājās, pateicoties šā kalnu masīva atšķirtībai no ārpasaules.

Turklāt “Bleu du Vercors-Sassenage” dažādie ražošanas posmi piešķir tam raksturīgās īpašības:

| — | recekļa graudu izmērs (lielums no lazdu rieksta līdz valriekstam) ļauj iegūt viendabīgas konsistences siera masu, kas ēdot viegli kūst, |
| --- | --- |

—

recekļa graudu izmērs (lielums no lazdu rieksta līdz valriekstam) ļauj iegūt viendabīgas konsistences siera masu, kas ēdot viegli kūst,

| — | graudu samaisīšana, kas mijas ar atpūtināšanas periodiem, nodrošina to pārklāšanos ar plēvīti (kas novērš graudu salipšanu), kā arī formas veidošana un notecināšana bez presēšanas veicina acojuma [caurumu] veidošanos masā, kur attīstās Penicillium roqueforti, |
| --- | --- |

—

graudu samaisīšana, kas mijas ar atpūtināšanas periodiem, nodrošina to pārklāšanos ar plēvīti (kas novērš graudu salipšanu), kā arī formas veidošana un notecināšana bez presēšanas veicina acojuma [caurumu] veidošanos masā, kur attīstās Penicillium roqueforti,

Penicillium roqueforti

| — | nogatavināšana mitrā un vēsā vidē, ko papildina siera sadurstīšana, veicina Penicillium roqueforti sēņu vienmērīgu attīstību, |
| --- | --- |

—

nogatavināšana mitrā un vēsā vidē, ko papildina siera sadurstīšana, veicina Penicillium roqueforti sēņu vienmērīgu attīstību,

Penicillium roqueforti

| — | nogatavināšana, kas ilgst vismaz 21 dienu, nodrošina arī to, ka siera ritulim ir saziedējusi miza (izveidojas smalks virsas pelējums), un ka sieram ir specifiskas aromāta nianses – maiga pelējuma, lazdu riekstu un pameža aromātu buķete. |
| --- | --- |

—

nogatavināšana, kas ilgst vismaz 21 dienu, nodrošina arī to, ka siera ritulim ir saziedējusi miza (izveidojas smalks virsas pelējums), un ka sieram ir specifiskas aromāta nianses – maiga pelējuma, lazdu riekstu un pameža aromātu buķete.

Tādējādi siers “Bleu du Vercors-Sassenage” ir cieši saistīts ar savu apvidu – Verkoru, un siera ražotāji var izmantot šīs teritorijas radītās priekšrocības, attīstot ekstensīvu kalnu lopkopību un tradicionālās ražošanas metodes.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDCBleuVercorsSassenage-BO.pdf

---

V Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/38

---

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju

(Lieta M.9482 – SKT/Comcast/JV)

Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 279/05)

1.

Šis paziņojums attiecas uz šādiem uzņēmumiem:

| — | SK Holdings Co., Ltd (“SKT”, Dienvidkoreja), |
| --- | --- |

—

SK Holdings Co., Ltd (“SKT”, Dienvidkoreja),

| — | Comcast Corp. (“Comcast”, ASV). |
| --- | --- |

—

Comcast Corp. (“Comcast”, ASV).

SKT un Comcast Apvienošanās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 3. panta 4. punkta nozīmē iegūst kopīgu kontroli pār visu jaunizveidoto kopuzņēmumu SK Telecom CS T1 Co., Ltd (“JV”, Dienvidkoreja).

Koncentrācija tiek veikta, iegādājoties daļas.

2.

—   
  SKT
  : pakalpojumi plašsaziņas līdzekļu, drošības, komercijas un telesakaru jomā, tai skaitā mobilā tīkla operatora darbības Dienvidkorejā,

—   
  Comcast
  : pakalpojumi plašsaziņas līdzekļu, tehnoloģiju un izklaides jomā, tai skaitā pakalpojumi profesionālā sporta un dzīvās izklaides jomā,

—   
  JV
  : profesionālu spēlētāju komandas uzturēšana dalībai daudzspēlētāju videospēļu sacensībās tiešsaistē.

3.

Ievērojot Komisijas paziņojumu par vienkāršotu procedūru dažu koncentrācijas procesu izskatīšanai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (2), jānorāda, ka šī lieta ir nododama izskatīšanai atbilstoši procedūrai, kas paredzēta šajā paziņojumā.

4.

Apsvērumiem jānonāk Komisijā ne vēlāk kā 10 dienu laikā no šīs publikācijas datuma. Vienmēr jānorāda šāda atsauce:

M.9482 – SKT/Comcast/JV

Apsvērumus Komisijai var nosūtīt pa e-pastu, pa faksu vai pa pastu. Lūdzu, izmantojiet šādu kontaktinformāciju:

| E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| Fakss +32 22964301 |
| Pasta adrese: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fakss +32 22964301

Pasta adrese:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp. (“Apvienošanās regula”).

1

(2)  OV C 366, 14.12.2013., 5. lpp.

2

---

| 19.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 279/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 279/40

---

Iepriekšējs paziņojums par koncentrāciju

(Lieta M.9494 – Equistone/Heras)

Lieta, kas pretendē uz vienkāršotu procedūru

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 279/06)

1.

Šis paziņojums attiecas uz šādiem uzņēmumiem:

| — | Equistone Partners Europe Fund VI (“Equistone”, Apvienotā Karaliste), ko kontrolē Equistone LLP, |
| --- | --- |

—

Equistone Partners Europe Fund VI (“Equistone”, Apvienotā Karaliste), ko kontrolē Equistone LLP,

| — | Hela N.V. (Beļģija), Heras Deutschland GmbH, HERAS Mobilzaun GmbH (Vācija), Heras France S.A.S., Heras Cloture Mobile et Securité S.A.R.L., Heras Cloture Mobile Production S.A.S. (Francija), CRH Fencing & Security Ltd. (GB), Perimeter Protection Holding B.V. (Nīderlande), Heras Norge AS (Norvēģija), Heras Polska sp. z o.o. (Polija) un Heras AB (Zviedrija), (kopā “Heras”), kas pieder CRH Group plc. |
| --- | --- |

—

Hela N.V. (Beļģija), Heras Deutschland GmbH, HERAS Mobilzaun GmbH (Vācija), Heras France S.A.S., Heras Cloture Mobile et Securité S.A.R.L., Heras Cloture Mobile Production S.A.S. (Francija), CRH Fencing & Security Ltd. (GB), Perimeter Protection Holding B.V. (Nīderlande), Heras Norge AS (Norvēģija), Heras Polska sp. z o.o. (Polija) un Heras AB (Zviedrija), (kopā “Heras”), kas pieder CRH Group plc.

Uzņēmums Equistone Apvienošanās regulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē iegūst pilnīgu kontroli pār Heras.

Koncentrācija tiek veikta, iegādājoties daļas.

2.

—   
  Equistone
  : vidējā tirgus privātkapitāla ieguldījumu sabiedrība, kas darbojas Eiropā,

—   
  Heras
  : perimetra aizsardzības risinājumi un pakalpojumi (daudzveidīgas nožogojumu sistēmas, uzstādīšanas, apkopes un remonta pakalpojumi); ražotnes visā Eiropā.

3.

Ievērojot Komisijas paziņojumu par vienkāršotu procedūru dažu koncentrācijas procesu izskatīšanai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (2), jānorāda, ka šī lieta ir nododama izskatīšanai atbilstoši paziņojumā paredzētajai procedūrai.

4.

Apsvērumiem jānonāk Komisijā ne vēlāk kā 10 dienu laikā pēc šīs publikācijas datuma. Vienmēr jānorāda šāda atsauce:

M.9494 – Equistone/Heras

Apsvērumus Komisijai var nosūtīt pa e-pastu, pa faksu vai pa pastu. Lūdzu, izmantojiet šādu kontaktinformāciju:

| E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu |
| --- |
| Fakss +32 22964301 |
| Pasta adrese: |
| European Commission |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

E-pasts: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Fakss +32 22964301

Pasta adrese:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp. (“Apvienošanās regula”).

1

(2)  OV C 366, 14.12.2013., 5. lpp.

2

---