# Úřední věstník C 312/2019

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 312 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6216. září2019 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 312

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6216. září2019

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2019/C 312/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2019/C 312/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2019/C 312/02 | Věc C-338/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itálie) dne 25. dubna 2019 — Telecom Italia SpA v. Regione Sardegna | 2 |
| 2019/C 312/03 | Věc C-368/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 6. května 2019 — Telecom Italia SpA a další v. Roma Capitale a další | 3 |
| 2019/C 312/04 | Věc C-369/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2019 José-Ramónem Herrero Torresem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 8. března 2019 ve věci T-326/18, Herrero Torres v. EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) | 3 |
| 2019/C 312/05 | Věc C-377/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 13. května 2019 — Benedetti Pietro e Angelo S.S. a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) | 4 |
| 2019/C 312/06 | Věc C-399/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. května 2019 — Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. BT Italia SpA a další | 5 |
| 2019/C 312/07 | Věc C-447/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2019 SA Close, Cegelec proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. dubna 2019 ve věci T-259/15, Close a Cegelec v. Parlament | 5 |
| 2019/C 312/08 | Věc C-457/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2019 Amador Rodriguez Prieto proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 4. dubna 2019 ve věci T-61/18, Rodriguez Prieto v. Komise | 6 |
| 2019/C 312/09 | Věc C-510/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 4. července 2019 — Openbaar Ministerie, ZU, ZV v. AZ | 7 |
| 2019/C 312/10 | Věc C-563/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. července 2019 Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-222/17, Recylex a další v. Komise | 8 |
| 2019/C 312/11 | Věc C-572/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. července 2019 European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2019 ve věci T-604/15, Ertico — ITS Europe v. Komise | 9 |
| | Tribunál |
| 2019/C 312/12 | Věc T-40/16: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — MU v. Parlament | 11 |
| 2019/C 312/13 | Věc T-456/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — ITV v. Komise | 12 |
| 2019/C 312/14 | Věc T-457/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Synthomer v. Komise | 13 |
| 2019/C 312/15 | Věc T-470/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Essentra a další v. Komise | 15 |
| 2019/C 312/16 | Věc T-471/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Eland Oil & Gas v. Komise | 16 |
| 2019/C 312/17 | Věc T-473/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Diageo a další v. Komise | 18 |
| 2019/C 312/18 | Věc T-474/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Halma a další v. Komise | 19 |
| 2019/C 312/19 | Věc T-475/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Bunzl a další v. Komise | 21 |
| 2019/C 312/20 | Věc T-476/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — AstraZeneca a další v. Komise | 22 |
| 2019/C 312/21 | Věc T-482/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — BT Group a Communications Global Network Services v. Komise | 24 |
| 2019/C 312/22 | Věc T-483/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Meggitt a Cavehurst v. Komise | 25 |
| 2019/C 312/23 | Věc T-484/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Pearson Loan Finance a další v. Komise | 27 |
| 2019/C 312/24 | Věc T-485/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Babcock International Group a další v. Komise | 28 |
| 2019/C 312/25 | Věc T-486/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Spectris a Spectris Group v. Komise | 29 |
| 2019/C 312/26 | Věc T-490/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Weston Investment a další v. Komise | 31 |
| 2019/C 312/27 | Věc T-491/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Vodafone Group a další v. Komise | 32 |
| 2019/C 312/28 | Věc T-492/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — GlaxoSmithKline Finance a Setfirst v. Komise | 33 |
| 2019/C 312/29 | Věc T-493/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — International Personal Finance Investments v. Komise | 35 |
| 2019/C 312/30 | Věc T-498/19: Žaloba podaná dne 9. července 2019 — Banco Cooperativo Español v. SRB | 37 |
| 2019/C 312/31 | Věc T-501/19: Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Corneli v. ECB | 38 |
| 2019/C 312/32 | Věc T-502/19: Žaloba podaná dne 12 července 2019 — Corneli v. ECB | 39 |
| 2019/C 312/33 | Věc T-504/19: Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Crédit Lyonnais v. ECB | 41 |
| 2019/C 312/34 | Věc T-513/19: Žaloba podaná dne 17. července 2019 — Lux v. Komise | 42 |
| 2019/C 312/35 | Věc T-520/19: Žaloba podaná dne 22. července 2019 — Heitec v. EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC) | 43 |
| 2019/C 312/36 | Věc T-527/19: Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Sánchez Cano v. EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini) | 44 |
| 2019/C 312/37 | Věc T-530/19: Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Nord Stream v. Parlament a Rada | 45 |
| 2019/C 312/38 | Věc T-532/19: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral v. EUIPO (pantys) | 46 |
| 2019/C 312/39 | Věc T-533/19: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — Artur Florêncio & Filhos, Affsports v. EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring) | 47 |
| 2019/C 312/40 | Věc T-535/19: Žaloba podaná dne 30. července 2019 — H.R. Participations v. EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER) | 48 |
| 2019/C 312/41 | Věc T-546/19: Žaloba podaná dne 7. srpna 2019 — Isigny — Sainte Mère v. EUIPO (Tvar zlaté nádoby s motivem vlnky) | 49 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr Evropské unie

2019/C 312/02

Věc C-338/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itálie) dne 25. dubna 2019 — Telecom Italia SpA v. Regione Sardegna

2

2019/C 312/03

Věc C-368/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 6. května 2019 — Telecom Italia SpA a další v. Roma Capitale a další

3

2019/C 312/04

Věc C-369/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2019 José-Ramónem Herrero Torresem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 8. března 2019 ve věci T-326/18, Herrero Torres v. EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

3

2019/C 312/05

Věc C-377/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 13. května 2019 — Benedetti Pietro e Angelo S.S. a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

4

2019/C 312/06

Věc C-399/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. května 2019 — Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. BT Italia SpA a další

5

2019/C 312/07

Věc C-447/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2019 SA Close, Cegelec proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. dubna 2019 ve věci T-259/15, Close a Cegelec v. Parlament

5

2019/C 312/08

Věc C-457/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2019 Amador Rodriguez Prieto proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 4. dubna 2019 ve věci T-61/18, Rodriguez Prieto v. Komise

6

2019/C 312/09

Věc C-510/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 4. července 2019 — Openbaar Ministerie, ZU, ZV v. AZ

7

2019/C 312/10

Věc C-563/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. července 2019 Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-222/17, Recylex a další v. Komise

8

2019/C 312/11

Věc C-572/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. července 2019 European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2019 ve věci T-604/15, Ertico — ITS Europe v. Komise

9

Tribunál

2019/C 312/12

Věc T-40/16: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — MU v. Parlament

11

2019/C 312/13

Věc T-456/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — ITV v. Komise

12

2019/C 312/14

Věc T-457/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Synthomer v. Komise

13

2019/C 312/15

Věc T-470/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Essentra a další v. Komise

15

2019/C 312/16

Věc T-471/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Eland Oil & Gas v. Komise

16

2019/C 312/17

Věc T-473/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Diageo a další v. Komise

18

2019/C 312/18

Věc T-474/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Halma a další v. Komise

19

2019/C 312/19

Věc T-475/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Bunzl a další v. Komise

21

2019/C 312/20

Věc T-476/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — AstraZeneca a další v. Komise

22

2019/C 312/21

Věc T-482/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — BT Group a Communications Global Network Services v. Komise

24

2019/C 312/22

Věc T-483/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Meggitt a Cavehurst v. Komise

25

2019/C 312/23

Věc T-484/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Pearson Loan Finance a další v. Komise

27

2019/C 312/24

Věc T-485/19: Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Babcock International Group a další v. Komise

28

2019/C 312/25

Věc T-486/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Spectris a Spectris Group v. Komise

29

2019/C 312/26

Věc T-490/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Weston Investment a další v. Komise

31

2019/C 312/27

Věc T-491/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Vodafone Group a další v. Komise

32

2019/C 312/28

Věc T-492/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — GlaxoSmithKline Finance a Setfirst v. Komise

33

2019/C 312/29

Věc T-493/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — International Personal Finance Investments v. Komise

35

2019/C 312/30

Věc T-498/19: Žaloba podaná dne 9. července 2019 — Banco Cooperativo Español v. SRB

37

2019/C 312/31

Věc T-501/19: Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Corneli v. ECB

38

2019/C 312/32

Věc T-502/19: Žaloba podaná dne 12 července 2019 — Corneli v. ECB

39

2019/C 312/33

Věc T-504/19: Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Crédit Lyonnais v. ECB

41

2019/C 312/34

Věc T-513/19: Žaloba podaná dne 17. července 2019 — Lux v. Komise

42

2019/C 312/35

Věc T-520/19: Žaloba podaná dne 22. července 2019 — Heitec v. EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)

43

2019/C 312/36

Věc T-527/19: Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Sánchez Cano v. EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

44

2019/C 312/37

Věc T-530/19: Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Nord Stream v. Parlament a Rada

45

2019/C 312/38

Věc T-532/19: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral v. EUIPO (pantys)

46

2019/C 312/39

Věc T-533/19: Žaloba podaná dne 29. července 2019 — Artur Florêncio & Filhos, Affsports v. EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)

47

2019/C 312/40

Věc T-535/19: Žaloba podaná dne 30. července 2019 — H.R. Participations v. EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

48

2019/C 312/41

Věc T-546/19: Žaloba podaná dne 7. srpna 2019 — Isigny — Sainte Mère v. EUIPO (Tvar zlaté nádoby s motivem vlnky)

49

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2019/C 312/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 305, 9.9.2019

Dřívější publikace

Úř. věst. C 295, 2.9.2019

Úř. věst. C 288, 26.8.2019

Úř. věst. C 280, 19.8.2019

Úř. věst. C 270, 12.8.2019

Úř. věst. C 263, 5.8.2019

Úř. věst. C 255, 29.7.2019

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr Evropské unie

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/2

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Itálie) dne 25. dubna 2019 — Telecom Italia SpA v. Regione Sardegna

(Věc C-338/19)

(2019/C 312/02)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Telecom Italia SpA

Žalovaný: Regione Sardegna

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 16 nařízení (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 (1), použitelný ratione temporis, který uvádí, že „[a]niž je dotčen článek 23, může Komise v případech zneužití podpory zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 4 odst. 4. Články 6, 7, 9 a 10, čl. 11 odst. 1, články 12, 13, 14 a 15 se použijí přiměřeně“, vykládán v tom smyslu, že předběžné rozhodnutí o navrácení musí být přijato Evropskou komisí i v případech zneužití podpory (aniž by tím byla dotčena pravomoc Komise předložit záležitost přímo Soudnímu dvoru Evropské unie podle článku 23 nařízení (ES) č. 659/1999)?;
  v případě záporné odpovědi na předchozí otázku, musí být článek 16 nařízení (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 prohlášen za neplatný z důvodu porušení čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dříve čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES)? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 16 nařízení (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 (1), použitelný ratione temporis, který uvádí, že „[a]niž je dotčen článek 23, může Komise v případech zneužití podpory zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 4 odst. 4. Články 6, 7, 9 a 10, čl. 11 odst. 1, články 12, 13, 14 a 15 se použijí přiměřeně“, vykládán v tom smyslu, že předběžné rozhodnutí o navrácení musí být přijato Evropskou komisí i v případech zneužití podpory (aniž by tím byla dotčena pravomoc Komise předložit záležitost přímo Soudnímu dvoru Evropské unie podle článku 23 nařízení (ES) č. 659/1999)?;

v případě záporné odpovědi na předchozí otázku, musí být článek 16 nařízení (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 prohlášen za neplatný z důvodu porušení čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dříve čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES)?

| 2) | Musí být čl. 9 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004 (kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999) (2), ve znění nařízení Komise (ES) č. 271/2008 ze dne 30. ledna 2008 (3), vykládán v tom smyslu, že se úroková sazba v něm stanovená pro vrácení neslučitelné a protiprávní státní podpory uplatní i v případě navrácení státních podpor schválených podmínečným rozhodnutím, které jsou zneužívající z důvodu splnění stanovené podmínky? |
| --- | --- |

2)

Musí být čl. 9 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004 (kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999) (2), ve znění nařízení Komise (ES) č. 271/2008 ze dne 30. ledna 2008 (3), vykládán v tom smyslu, že se úroková sazba v něm stanovená pro vrácení neslučitelné a protiprávní státní podpory uplatní i v případě navrácení státních podpor schválených podmínečným rozhodnutím, které jsou zneužívající z důvodu splnění stanovené podmínky?

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).

(2)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1).

(3)  Nařízení Komise (ES) č. 271/2008 ze dne 30. ledna 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 82, 25.3.2008, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/3

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 6. května 2019 — Telecom Italia SpA a další v. Roma Capitale a další

(Věc C-368/19)

(2019/C 312/03)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelky: Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl

Odpůrci: Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

Předběžná otázka

Brání unijní právo takové vnitrostátní právní úpravě (jako je právní úprava uvedená v čl. 8 odst. 6 zákona č. 36 ze dne 22. února 2001), která je chápána a uplatňována v tom smyslu, že umožňuje jednotlivým orgánům místní správy [určit] kritéria pro umístění mobilních telefonních zařízení, vyjádřená také ve formě zákazů, jako je zákaz umístění antén v určitých oblastech nebo v určité vzdálenosti od budov určitého typu?

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/3

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 8. května 2019 José-Ramónem Herrero Torresem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 8. března 2019 ve věci T-326/18, Herrero Torres v. EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

(Věc C-369/19 P)

(2019/C 312/04)

Jendací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Navrhovatel: José-Ramón Herrero Torres (zástupce: J. Donoso Romero, abogado)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a společnost DZ Licores S.L.U.

Usnesením ze dne 15. července 2019 Soudní dvůr (senát příslušný k přezkumu kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný, a konstatoval, že José-Ramón Herrero Torres ponese vlastní náklady řízení.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/4

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 13. května 2019 — Benedetti Pietro e Angelo S.S. a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

(Věc C-377/19)

(2019/C 312/05)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Benedetti Pietro e Angelo S.S., Capparotto Giampaolo e Lorenzino S.S., Gonzo Dino S.S., Soc. Agr. Semplice F.Lli Isolan, Mantovani Giuseppe e Giorgio S.S., Azienda Agricola Padovani Luigi, Az. Agr. La Pila di Mastrotto Piergiorgio e C. S.S., Azienda Agricola Mastrotto Giuseppe

Odpůrkyně: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

Předběžná otázka

Brání článek 16 nařízení (ES) č. 595/2004 (1) v takovém případě, jako je uvedený případ, takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je článek 9 nařízení vlády s mocí zákona č. 49/2003 ve spojení s čl. 2 odst. 3 nařízení vlády s mocí zákona č. 157 ze dne 24. června 2004, které stanoví jako kritérium pro určení prioritní kategorie, které má být vrácena neoprávněně účtovaná dávka, pravidelnou měsíční platbu odběratelem?

---

(1)  Nařízení Komise (ES) č. 595/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1788/2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 94, 31.3.2004, s. 22).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/5

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 22. května 2019 — Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. BT Italia SpA a další

(Věc C-399/19)

(2019/C 312/06)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Consiglio di Stato

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Odpůrkyně: BT Italia SpA, Basictel SpA, BT Enia Telecomunicazioni SpA, Telecom Italia SpA, PosteMobile SpA, Vodafone Italia SpA

Předběžné otázky

| 1) | Brání čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/20/ES (1) takové vnitrostátní právní úpravě, která ukládá k tíži oprávněných subjektů ve smyslu této směrnice správní náklady celkově vynaložené vnitrostátním regulačním orgánem na organizaci a výkon všech funkcí, včetně funkcí regulace, dohledu, řešení sporů a sankčních funkcí, které jsou vnitrostátnímu regulačnímu orgánu svěřeny unijním rámcem v oblasti elektronických komunikací (který je uveden ve směrnicích 2002/19/ES (2), 2002/20/ES, 2002/21/ES (3) a 2002/22/ES (4)); anebo jsou činnosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/20/ES vyčerpány v rámci činnosti „regulace ex ante“ vykonávané vnitrostátním regulačním orgánem? |
| --- | --- |

1)

Brání čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/20/ES (1) takové vnitrostátní právní úpravě, která ukládá k tíži oprávněných subjektů ve smyslu této směrnice správní náklady celkově vynaložené vnitrostátním regulačním orgánem na organizaci a výkon všech funkcí, včetně funkcí regulace, dohledu, řešení sporů a sankčních funkcí, které jsou vnitrostátnímu regulačnímu orgánu svěřeny unijním rámcem v oblasti elektronických komunikací (který je uveden ve směrnicích 2002/19/ES (2), 2002/20/ES, 2002/21/ES (3) a 2002/22/ES (4)); anebo jsou činnosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/20/ES vyčerpány v rámci činnosti „regulace ex ante“ vykonávané vnitrostátním regulačním orgánem?

| 2) | Je třeba čl. 12 odst. 2 směrnice 2002/20/ES vykládat v tom smyslu, že roční přehled správních nákladů vnitrostátního regulačního orgánu a vybraných poplatků: a) může být zveřejněn po uzavření ročního rozpočtového roku, v souladu s vnitrostátními právními předpisy o veřejném účetnictví, ve kterém byly správní poplatky vybrány; b) umožňuje vnitrostátnímu regulačnímu orgánu provést „odpovídající úpravy“ také ve vztahu k rozpočtovým rokům, které spolu bezprostředně nesouvisí? |
| --- | --- |

2)

Je třeba čl. 12 odst. 2 směrnice 2002/20/ES vykládat v tom smyslu, že roční přehled správních nákladů vnitrostátního regulačního orgánu a vybraných poplatků: a) může být zveřejněn po uzavření ročního rozpočtového roku, v souladu s vnitrostátními právními předpisy o veřejném účetnictví, ve kterém byly správní poplatky vybrány; b) umožňuje vnitrostátnímu regulačnímu orgánu provést „odpovídající úpravy“ také ve vztahu k rozpočtovým rokům, které spolu bezprostředně nesouvisí?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33).

(4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/5

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2019 SA Close, Cegelec proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. dubna 2019 ve věci T-259/15, Close a Cegelec v. Parlament

(Věc C-447/19 P)

(2019/C 312/07)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SA Close, Cegelec (zástupci: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers, advokáti)

Další účastník řízení: Evropský parlament

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek napadený kasačním opravným prostředkem;

| — | v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním vzneseným v prvním stupni instance a tudíž zrušil rozhodnutí Parlamentu přijaté dne 19. března 2015, kterým byla veřejná zakázka týkající se „projektu rozšíření a modernizace budovy Konrad Adenauer v Lucemburku“ položka 73 (energetická centrála), reference INLO-D-UPIL-T-14-A04, zadána Association Momentanée ENERGIE-KAD (sdružení „ad hoc“ složené ze společností MERSCH ET SCHMITZ PRODUCTION SARL a ENERGOLUX SA) a současně nebyla přijata nabídka navrhovatelek; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním vzneseným v prvním stupni instance a tudíž zrušil rozhodnutí Parlamentu přijaté dne 19. března 2015, kterým byla veřejná zakázka týkající se „projektu rozšíření a modernizace budovy Konrad Adenauer v Lucemburku“ položka 73 (energetická centrála), reference INLO-D-UPIL-T-14-A04, zadána Association Momentanée ENERGIE-KAD (sdružení „ad hoc“ složené ze společností MERSCH ET SCHMITZ PRODUCTION SARL a ENERGOLUX SA) a současně nebyla přijata nabídka navrhovatelek;

| — | uložil P Parlamentu náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil P Parlamentu náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Podle navrhovatelek Tribunál porušil povinnost odůvodnění ve smyslu článku 296 SFEU, čl. 113 odst. 2 finančního nařízení a čl. 161 odst. 2 a 3 prováděcích pravidel finančního nařízení.

Tribunál rovněž zkreslil rozsah druhého žalobního důvodu vzneseného v prvním stupni, dal nepřesný rozsah pojmu zjevně nesprávné posouzení, zásadě řádné správy a povinnostem, které s nimi souvisí, a dopustil se nesprávné analýzy, která vedla ke zkreslení skutkových okolností a důkazů.

Konečně, navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek není dostatečně odůvodněný, jelikož nijak neodpovídá na některé z jimi vznesených argumentů.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/6 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/6

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2019 Amador Rodriguez Prieto proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 4. dubna 2019 ve věci T-61/18, Rodriguez Prieto v. Komise

(Věc C-457/19 P)

(2019/C 312/08)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Amador Rodriguez Prieto (zástupci: S. Orlandi, T. Martin, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 4. dubna 2019 ve věci T-61/18 v rozsahu, v němž zamítá žalobu na náhradu morální újmy žalobce; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 4. dubna 2019 ve věci T-61/18 v rozsahu, v němž zamítá žalobu na náhradu morální újmy žalobce;

| — | uložil Komisi, aby žalobci nahradila utrpěnou morální újmu zaplacením paušálně stanovené částky ve výši 100 000 eur; |
| --- | --- |

—

uložil Komisi, aby žalobci nahradila utrpěnou morální újmu zaplacením paušálně stanovené částky ve výši 100 000 eur;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Žalobce tvrdí, že napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, pokud jde o závadnou povahu jednání Komisi vůči žalobci v průběhu trestního řízení, zejména s ohledem na jeho postavení oznamovatele (whistleblower) na počátku „aféry Eurostat“.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/7 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/7

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 4. července 2019 — Openbaar Ministerie, ZU, ZV v. AZ

(Věc C-510/19)

(2019/C 312/09)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hof van beroep te Brussel

Účastníci původního řízení

Účastníci řízení: Openbaar Ministerie, ZU, ZV

Obžalovaný: AZ

Předběžné otázky

| 1. | 1. | Je pojem „justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí (1) autonomní pojem unijního práva? |
| --- | --- | --- |

1.

1.

Je pojem „justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí (1) autonomní pojem unijního práva?

| 2. | Je-li odpověď na otázku v bodě1.1 kladná: Na základě jakých kritérii lze určit, zda je orgán vykonávajícího členského státu takovým justičním orgánem a jím vykonaný evropský zatýkací rozkaz tudíž soudním rozhodnutím? |
| --- | --- |

2.

Je-li odpověď na otázku v bodě1.1 kladná: Na základě jakých kritérii lze určit, zda je orgán vykonávajícího členského státu takovým justičním orgánem a jím vykonaný evropský zatýkací rozkaz tudíž soudním rozhodnutím?

| 3. | Je-li odpověď na otázku v bodě1.1 kladná: Spadá nizozemské Openbaar Ministerie (státní zastupitelství, Nizozemsko), konkrétně Officier van Justitie (státní zástupce, Nizozemsko), pod pojem „justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí, a je tedy evropský zatýkací rozkaz vykonaný tímto orgánem rozhodnutím soudu? |
| --- | --- |

3.

Je-li odpověď na otázku v bodě1.1 kladná: Spadá nizozemské Openbaar Ministerie (státní zastupitelství, Nizozemsko), konkrétně Officier van Justitie (státní zástupce, Nizozemsko), pod pojem „justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí, a je tedy evropský zatýkací rozkaz vykonaný tímto orgánem rozhodnutím soudu?

| 4. | Je-li odpověď na otázku v bodě 1.3 kladná: Je přípustné, aby bylo původní předání přezkoumáno justičním orgánem, konkrétně overleveringskamer te Amsterdam (komora pro výkon předání Amsterdam, Nizozemsko), podle článku 15 rámcového rozhodnutí při zachování kromě jiného práva dotčené osoby být vyslechnuta a na přístup k soudům, zatímco je pro doplňkové předání podle článku 27 rámcového rozhodnutí příslušný jiný orgán, a sice státní zástupce, přičemž není zaručeno právo dotčené osoby být vyslechnuta a na přístup k soudům, takže v rámcovém rozhodnutí vzniká bez náležitého důvodu zjevný nesoulad? |
| --- | --- |

4.

Je-li odpověď na otázku v bodě 1.3 kladná: Je přípustné, aby bylo původní předání přezkoumáno justičním orgánem, konkrétně overleveringskamer te Amsterdam (komora pro výkon předání Amsterdam, Nizozemsko), podle článku 15 rámcového rozhodnutí při zachování kromě jiného práva dotčené osoby být vyslechnuta a na přístup k soudům, zatímco je pro doplňkové předání podle článku 27 rámcového rozhodnutí příslušný jiný orgán, a sice státní zástupce, přičemž není zaručeno právo dotčené osoby být vyslechnuta a na přístup k soudům, takže v rámcovém rozhodnutí vzniká bez náležitého důvodu zjevný nesoulad?

| 5. | Je-li odpověď na otázky v bodech 1.3. a 1.4. kladná: Musí být články 14, 19 a 27 rámcového rozhodnutí vykládány v tom smyslu, že státní zastupitelství, které vystupuje jako vykonávající justiční orgán, musí zejména respektovat právo dotčené osoby být vyslechnuta a mít přístup k soudům před tím, než může udělit souhlas s trestním stíháním, odsouzením nebo držením osoby ve vazbě s ohledem na výkon trestu odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody za trestný čin, který byl spáchán před jejím předáním na základě evropského zatýkacího rozkazu a na který se žádost o předání se nevztahuje? |
| --- | --- |

5.

Je-li odpověď na otázky v bodech 1.3. a 1.4. kladná: Musí být články 14, 19 a 27 rámcového rozhodnutí vykládány v tom smyslu, že státní zastupitelství, které vystupuje jako vykonávající justiční orgán, musí zejména respektovat právo dotčené osoby být vyslechnuta a mít přístup k soudům před tím, než může udělit souhlas s trestním stíháním, odsouzením nebo držením osoby ve vazbě s ohledem na výkon trestu odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody za trestný čin, který byl spáchán před jejím předáním na základě evropského zatýkacího rozkazu a na který se žádost o předání se nevztahuje?

| 2. | Je státní zástupce u Arrondissemensparket Amsterdam (okresní státní zastupitelství v Amsterodamu, Nizozemsko) jednající při výkonu článku 14 nizozemského Wet van 29 april 2004 tot implementatie van het kaderbesluit van de Raad van de Europese Unie betreffende het Europees aanhoudingsbevel en de procedures van overlevering tussen de lidstaten van de Europese Unie (zákon ze dne 29. dubna 2004, kterým se prování Rámcového rozhodnutí Evropské unie o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy Evropské unie) vykonávajícím justičním orgánem ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí, který předal vyžádanou osobu a který může udělit souhlas ve smyslu čl. 27 odst. 3 písm. g) a odst. 4 rámcového rozhodnutí? |
| --- | --- |

2.

Je státní zástupce u Arrondissemensparket Amsterdam (okresní státní zastupitelství v Amsterodamu, Nizozemsko) jednající při výkonu článku 14 nizozemského Wet van 29 april 2004 tot implementatie van het kaderbesluit van de Raad van de Europese Unie betreffende het Europees aanhoudingsbevel en de procedures van overlevering tussen de lidstaten van de Europese Unie (zákon ze dne 29. dubna 2004, kterým se prování Rámcového rozhodnutí Evropské unie o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy Evropské unie) vykonávajícím justičním orgánem ve smyslu čl. 6 odst. 2 rámcového rozhodnutí, který předal vyžádanou osobu a který může udělit souhlas ve smyslu čl. 27 odst. 3 písm. g) a odst. 4 rámcového rozhodnutí?

---

(1)  Rámcové Rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1, Zvl. vyd. 19/06, s. 34).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/8

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 23. července 2019 Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 23. května 2019 ve věci T-222/17, Recylex a další v. Komise

(Věc C-563/19 P)

(2019/C 312/10)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH (zástupci: M. Wellinger, advokát, S. Reinart a K. Bongs, Rechtsanwälte)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání

Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 ve věci T-722/17 v rozsahu, v němž potvrzuje pokutu uloženou navrhovatelkám v napadeném rozhodnutí (1) a ukládá navrhovatelkám náhradu nákladů řízení; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 ve věci T-722/17 v rozsahu, v němž potvrzuje pokutu uloženou navrhovatelkám v napadeném rozhodnutí (1) a ukládá navrhovatelkám náhradu nákladů řízení;

| — | zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž navrhovatelkám ukládá pokutu ve výši 26 739 000 eur; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž navrhovatelkám ukládá pokutu ve výši 26 739 000 eur;

| — | snížil výši pokuty uložené navrhovatelkám na 5 877 732 eur na základě všech tří důvodů kasačního opravného prostředku; nebo alespoň na 17 679 141 eur na základě pouze prvního důvodu, na 13 305 478 eur na základě pouze druhého důvodu, na 19 099 565 eur na základě pouze třetího důvodu, na 8 228 824 eur na základě prvního a druhého důvodu, na 12 627 958 eur na základě prvního a třetího důvodu nebo na 9 503 913 eur na základě druhého a třetího důvodu; a |
| --- | --- |

—

snížil výši pokuty uložené navrhovatelkám na 5 877 732 eur na základě všech tří důvodů kasačního opravného prostředku; nebo alespoň na 17 679 141 eur na základě pouze prvního důvodu, na 13 305 478 eur na základě pouze druhého důvodu, na 19 099 565 eur na základě pouze třetího důvodu, na 8 228 824 eur na základě prvního a druhého důvodu, na 12 627 958 eur na základě prvního a třetího důvodu nebo na 9 503 913 eur na základě druhého a třetího důvodu; a

| — | uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení tohoto řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení tohoto řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelky tři důvody kasačního opravného prostředku.

| 1) | Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, protože zaprvé jeho odůvodnění je nesoudržné a nejasné, pokud jde o právní kritérium použitelné pro přiznání částečné ochrany, a zadruhé protože při uplatnění právního kritéria byly zjevně zkresleny důkazy a porušena pravidla týkající se důkazního břemene. |
| --- | --- |

1)

Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, protože zaprvé jeho odůvodnění je nesoudržné a nejasné, pokud jde o právní kritérium použitelné pro přiznání částečné ochrany, a zadruhé protože při uplatnění právního kritéria byly zjevně zkresleny důkazy a porušena pravidla týkající se důkazního břemene.

| 2) | Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, protože nesprávně vykládá a uplatňuje pravidla týkající se částečné ochrany podle bodu 26 třetího odstavce oznámení o spolupráci z roku 2006. |
| --- | --- |

2)

Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, protože nesprávně vykládá a uplatňuje pravidla týkající se částečné ochrany podle bodu 26 třetího odstavce oznámení o spolupráci z roku 2006.

| 3) | Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, pokud jde o použití oddílu III oznámení o spolupráci z roku 2006, v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, že podnik, který má jako druhý poskytnout důkaz o významné přidané hodnotě, nemůže nahradit první podnik, který takový důkaz poskytl, ale nesplňuje podmínky pro přiznání snížení pokuty. |
| --- | --- |

3)

Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, pokud jde o použití oddílu III oznámení o spolupráci z roku 2006, v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, že podnik, který má jako druhý poskytnout důkaz o významné přidané hodnotě, nemůže nahradit první podnik, který takový důkaz poskytl, ale nesplňuje podmínky pro přiznání snížení pokuty.

---

(1)  Rozhodnutí Komise ze dne 8. února 2017 (C(2017) 900 final) v řízení podle článku 101 SFEU (Věc AT.40018 — Recyklace automobilových baterií).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/9

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 26. července 2019 European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2019 ve věci T-604/15, Ertico — ITS Europe v. Komise

(Věc C-572/19 P)

(2019/C 312/11)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) (zástupci: M. Wellinger a K. T'Syen, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání

Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 ve věci T-604/15; |
| --- | --- |

—

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 ve věci T-604/15;

| — | zrušil napadené rozhodnutí (1) a potvrdil postavení navrhovatelky jako MSP (mikropodniky, malé a střední podniky), a |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí (1) a potvrdil postavení navrhovatelky jako MSP (mikropodniky, malé a střední podniky), a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka tři důvody.

| 1) | Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, jelikož je v něm konstatováno, že (i) oddíly 1.2.6 a 1.2.7 přílohy rozhodnutí Komise 2012/838/EU (2) ze dne 18. prosince 2012, kterým se přijímají pravidla zajišťující konzistentní ověřování existence a právního statusu, jakož i provozní a finanční způsobilosti účastníků nepřímých akcí podporovaných prostřednictvím grantu v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace a sedmého rámcového programu Evropského společenství pro atomovou energii v oblasti jaderného výzkumu a odborné přípravy, a (ii) článek 22 nařízení Rady č. 58/2003 (3) ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství, se týkají samostatných opravných prostředků. |
| --- | --- |

1)

Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, jelikož je v něm konstatováno, že (i) oddíly 1.2.6 a 1.2.7 přílohy rozhodnutí Komise 2012/838/EU (2) ze dne 18. prosince 2012, kterým se přijímají pravidla zajišťující konzistentní ověřování existence a právního statusu, jakož i provozní a finanční způsobilosti účastníků nepřímých akcí podporovaných prostřednictvím grantu v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace a sedmého rámcového programu Evropského společenství pro atomovou energii v oblasti jaderného výzkumu a odborné přípravy, a (ii) článek 22 nařízení Rady č. 58/2003 (3) ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství, se týkají samostatných opravných prostředků.

| 2) | Napadený rozsudek nesprávně používá a porušuje doporučení o MSP (4) a je v rozporu se základními právními zásadami právní jistoty a ochrany legitimního očekávání (a je tudíž stižen nesprávným právním posouzením), jelikož je v něm konstatováno, že je právně přípustné odepřít navrhovatelce postavení MSP založené na „účelu a duchu“ doporučení o MSP, přestože navrhovatelka formálně splňuje kritéria stanovená v doporučení o MSP (což není zpochybněno v napadeném rozsudku). |
| --- | --- |

2)

Napadený rozsudek nesprávně používá a porušuje doporučení o MSP (4) a je v rozporu se základními právními zásadami právní jistoty a ochrany legitimního očekávání (a je tudíž stižen nesprávným právním posouzením), jelikož je v něm konstatováno, že je právně přípustné odepřít navrhovatelce postavení MSP založené na „účelu a duchu“ doporučení o MSP, přestože navrhovatelka formálně splňuje kritéria stanovená v doporučení o MSP (což není zpochybněno v napadeném rozsudku).

| 3) | Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením a je z hmotněprávního hlediska neplatný v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že navrhovatelka „nebyla vystavena takovým znevýhodněním, jakým jsou obvykle vystaveny MSP“ (a že navrhovatelka tudíž není MSP podle „účelu a ducha“ doporučení o MSP). |
| --- | --- |

3)

Napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením a je z hmotněprávního hlediska neplatný v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že navrhovatelka „nebyla vystavena takovým znevýhodněním, jakým jsou obvykle vystaveny MSP“ (a že navrhovatelka tudíž není MSP podle „účelu a ducha“ doporučení o MSP).

---

(1)  Rozhodnutí validační komise Evropské komise ze dne 18. srpna 2015.

(2)  Úř. věst. 2012, L 359, s. 45.

(3)  Úř. věst. 2003, L 11, s. 1.

(4)  Doporučení Komise ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (Úř. věst. 2003, L 124, s. 36).

---

Tribunál

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/11

---

Žaloba podaná dne 29. července 2019 — MU v. Parlament

(Věc T-40/16)

(2019/C 312/12)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobce: MU (zástupce: A. Bruno, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl a prohlásil, že rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. prosince 2015, kterým se odmítá doplňkový příspěvek pro stážisty se zdravotním postižením podle čl. 24 odst. 9 vnitřních předpisů pro stáže a studijní pobyty na generálním sekretariátu Evropského parlamentu, je protiprávní; |
| --- | --- |

—

rozhodl a prohlásil, že rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. prosince 2015, kterým se odmítá doplňkový příspěvek pro stážisty se zdravotním postižením podle čl. 24 odst. 9 vnitřních předpisů pro stáže a studijní pobyty na generálním sekretariátu Evropského parlamentu, je protiprávní;

| — | v důsledku toho prohlásil, že žalobce má právo na přiznání doplňkového příspěvku stanoveného v čl. 29 odst. 9 předpisů pro stáže v Evropském parlamentu, jelikož je osobou se zdravotním postižením v rozsahu 70 %; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho prohlásil, že žalobce má právo na přiznání doplňkového příspěvku stanoveného v čl. 29 odst. 9 předpisů pro stáže v Evropském parlamentu, jelikož je osobou se zdravotním postižením v rozsahu 70 %;

| — | uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit žalobci doplňkový příspěvek stanovený v použitelných předpisech, včetně úroků a valorizace ode dne podání administrativní žádosti do dne skutečného zaplacení, a uložil mu náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit žalobci doplňkový příspěvek stanovený v použitelných předpisech, včetně úroků a valorizace ode dne podání administrativní žádosti do dne skutečného zaplacení, a uložil mu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby žalobce uvádí, že:

| 1. | přiznání doplňkového příspěvku osobám se zdravotním postižením stanoveného v čl. 24 odst. 9 vnitřních předpisů pro stáže a studijní pobyty na generálním sekretariátu Evropského parlamentu nepodléhá volné úvaze Parlamentu; |
| --- | --- |

1.

přiznání doplňkového příspěvku osobám se zdravotním postižením stanoveného v čl. 24 odst. 9 vnitřních předpisů pro stáže a studijní pobyty na generálním sekretariátu Evropského parlamentu nepodléhá volné úvaze Parlamentu;

| 2. | procentní rozsah zdravotního postižení je potvrzen nebo stanoven posudkovým lékařem Evropského parlamentu v závislosti na tom, zda vychází z vnitrostátního lékařského potvrzení nebo z podrobné zprávy lékaře stážisty, s odkazem na „evropské měřítko hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě pro lékařské účely“; |
| --- | --- |

2.

procentní rozsah zdravotního postižení je potvrzen nebo stanoven posudkovým lékařem Evropského parlamentu v závislosti na tom, zda vychází z vnitrostátního lékařského potvrzení nebo z podrobné zprávy lékaře stážisty, s odkazem na „evropské měřítko hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě pro lékařské účely“;

| 3. | volná úvaha Evropského parlamentu, přestože v projednávaném případě existuje, byla neodůvodněně překročena. V této souvislosti se poznamenává, že dotčené předpisy rozlišují mezi případem, ve kterém se zdravotní postižení zakládá na vnitrostátním lékařském potvrzení, jak je tomu v projednávaném případě, v němž je zdravotní postižení potvrzeno lékařem Evropského parlamentu, a odlišným případem, ve kterém se zdravotní postižení zakládá na zprávě lékaře stážisty. V tomto posledně uvedeném případě, a pouze v tomto případě, je procentní rozsah zdravotního postižení stanoven lékařem Evropského parlamentu. |
| --- | --- |

3.

volná úvaha Evropského parlamentu, přestože v projednávaném případě existuje, byla neodůvodněně překročena. V této souvislosti se poznamenává, že dotčené předpisy rozlišují mezi případem, ve kterém se zdravotní postižení zakládá na vnitrostátním lékařském potvrzení, jak je tomu v projednávaném případě, v němž je zdravotní postižení potvrzeno lékařem Evropského parlamentu, a odlišným případem, ve kterém se zdravotní postižení zakládá na zprávě lékaře stážisty. V tomto posledně uvedeném případě, a pouze v tomto případě, je procentní rozsah zdravotního postižení stanoven lékařem Evropského parlamentu.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/12

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — ITV v. Komise

(Věc T-456/19)

(2019/C 312/13)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: ITV plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou má žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou má žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/13

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Synthomer v. Komise

(Věc T-457/19)

(2019/C 312/14)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Synthomer plc (Harlow, Spojené království) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/15 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/15

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Essentra a další v. Komise

(Věc T-470/19)

(2019/C 312/15)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Essentra plc (Milton Keynes, Spojené království), ESNT Holdings (No.2) Ltd (Milton Keynes) a Essentra Finance Ltd (Milton Keynes) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 10. | Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/16

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Eland Oil & Gas v. Komise

(Věc T-471/19)

(2019/C 312/16)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Eland Oil & Gas plc (Aberdeen, Spojené království) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 10. | Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyni) a že žalobkyně získala podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/18

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Diageo a další v. Komise

(Věc T-473/19)

(2019/C 312/17)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Diageo plc (Londýn, Spojené království), UDV (SJ) Ltd (Londýn), Diageo US Investments (Londýn), Diageo UK Turkey Ltd (Londýn) a Diageo Investment Holdings Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/19 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/19

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Halma a další v. Komise

(Věc T-474/19)

(2019/C 312/18)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Halma plc (Amersham, Spojené království), Halma Overseas Funding Ltd (Amersham) a Halma International Ltd (Amersham) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise rovněž dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise rovněž dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/21 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/21

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Bunzl a další v. Komise

(Věc T-475/19)

(2019/C 312/19)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Bunzl plc (Londýn, Spojené království), Bunzl American Holdings (No.2) Ltd (Londýn), Bunzl Overseas Holdings (No.2) Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jedenáct žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výjimka „odpovídajícího úroku“ podle článku 371IE Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněna povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 10. | Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 11. | Jedenáctý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

11.

Jedenáctý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/22

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — AstraZeneca a další v. Komise

(Věc T-476/19)

(2019/C 312/20)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: AstraZeneca plc (Cambridge, Spojené království), AstraZeneca Treasury Ltd (Cambridge) a AstraZeneca Intermediate Holdings Ltd (Cambridge) (zástupci: J. Lesar, Solicitor a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/24 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/24

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — BT Group a Communications Global Network Services v. Komise

(Věc T-482/19)

(2019/C 312/21)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: BT Group plc (Londýn, Spojené království) a Communications Global Network Services Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/25

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Meggitt a Cavehurst v. Komise

(Věc T-483/19)

(2019/C 312/22)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Meggitt plc (Christchurch, Spojené království) a Cavehurst Ltd (Christchurch) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně deset žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že „úplné“ osvobození podle článku 371IB Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

| 10. | Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena. |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatňování čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodě 176 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že existuje kategorie příjemců (zahrnující i žalobkyně) a že žalobkyně získaly podporu, která má být podle čl. 2 odst. 1 napadeného rozhodnutí navrácena.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/27 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/27

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Pearson Loan Finance a další v. Komise

(Věc T-484/19)

(2019/C 312/23)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Pearson Loan Finance Unlimited (Londýn, Spojené království), Pearson Overseas Holdings Ltd (Londýn) a Pearson International Finance Ltd (Londýn) (zástupci: A. von Bonin a O. Brouwer, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, poskytnuté Spojeným královstvím společnosti CFC Group Financing Exemption (osvobození týkající se financování skupin v rámci pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností), |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, poskytnuté Spojeným královstvím společnosti CFC Group Financing Exemption (osvobození týkající se financování skupin v rámci pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností),

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení, zjevně nesprávných posouzení a z nedostatečného odůvodnění ohledně určení referenčního rámce ve sporném rozhodnutí. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení, zjevně nesprávných posouzení a z nedostatečného odůvodnění ohledně určení referenčního rámce ve sporném rozhodnutí.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení, zjevně nesprávných posouzení a z nedostatečného odůvodnění ohledně chybné kvalifikace osvobození týkajícího se financování skupin jako odchylky od obvyklého fungování referenčního rámce ve sporném rozhodnutí. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení, zjevně nesprávných posouzení a z nedostatečného odůvodnění ohledně chybné kvalifikace osvobození týkajícího se financování skupin jako odchylky od obvyklého fungování referenčního rámce ve sporném rozhodnutí.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení a zjevně nesprávných posouzení týkajících se konstatování ve sporném rozhodnutí, že osvobození týkající se financování skupin diskriminuje některé hospodářské subjekty. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení a zjevně nesprávných posouzení týkajících se konstatování ve sporném rozhodnutí, že osvobození týkající se financování skupin diskriminuje některé hospodářské subjekty.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení a zjevně nesprávných posouzení týkajících se závěru sporného rozhodnutí, podle něhož osvobození týkající se financování skupin není odůvodněno povahou nebo systematikou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávných právních posouzení a zjevně nesprávných posouzení týkajících se závěru sporného rozhodnutí, podle něhož osvobození týkající se financování skupin není odůvodněno povahou nebo systematikou daňového systému.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/28 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/28

---

Žaloba podaná dne 4. července 2019 — Babcock International Group a další v. Komise

(Věc T-485/19)

(2019/C 312/24)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Babcock International Group plc (Londýn, Spojené království), Babcock Aviation Services (Holdings) Ltd (Londýn) a Babcock Mission Critical Services Leasing Ltd (Londýn) (zástupci: J. Lesar, Solicitor, a K. Beal, QC)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 2526 final ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při výběru referenčního rámce pro hodnocení daňového režimu. Komise měla považovat za referenční rámec britský režim daně z příjmů právnických osob, a nejen pouze režim ovládaných zahraničních společností („Controlled Foreign Company“, CFC).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zvolila nesprávný přístup při analýze režimu CFC. Komise měla v bodech 124 až 126 odůvodnění napadeného rozhodnutí nesprávně za to, že ustanovení kapitoly 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] představují odchylku od všeobecného zdanění podle kapitoly 5 tohoto zákona.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 107 odst. 1 SFEU, když v bodech 127 až 151 odůvodnění napadeného rozhodnutí konstatovala, že kritérium selektivity bylo naplněno tím, že bylo rozdílně zacházeno s podniky ve skutkově a právně srovnatelné situaci.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že 75 % osvobození podle článku 371ID Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010] je odůvodněno povahou a celkovou strukturou daňového systému.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že uložení daňového zatížení CFC, které splňují podmínky pro osvobození obsažené v kapitole 9 části 9 A britského Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o dani (mezinárodní a jiná ustanovení) z roku 2010], jako kategorii by bylo v rozporu se svobodou usazování, kterou mají žalobkyně podle článku 49 SFEU.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že v souvislosti se 75 % osvobozením a otázkou pevně stanoveného poměru došlo ke zjevně nesprávnému posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Komise není v souladu s obecnými zásadami zákazu diskriminace a rovnosti, které platí v rámci unijního práva.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když obdobně použila ustanovení směrnice Rady (EU) 2016/1164 (1), která se neuplatní ratione temporis, nebo z nich nepřiměřeně vycházela.

---

(1)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. 2016, L 193, s. 1).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/29 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/29

---

Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Spectris a Spectris Group v. Komise

(Věc T-486/19)

(2019/C 312/25)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Spectris plc (Egham, Spojené království) a Spectris Group Holdings Ltd (Egham) (zástupci: C. McDonnell, barrister, B. Goren a K. Desai, solicitors, a M. Peristeraki, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | konstatoval neexistenci protiprávních státních podpor a i) zrušil článek 1 rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím společnosti CFC Group Financing Exemption (osvobození týkající se financování skupin v rámci pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností) v rozsahu, v němž konstatuje existenci protiprávní státní podpory, a ii) zrušil povinnost Spojeného království dožadovat se u žalobkyň vrácení údajné protiprávní státní podpory získané v této souvislosti (články 2 a 3 napadeného rozhodnutí), |
| --- | --- |

—

konstatoval neexistenci protiprávních státních podpor a i) zrušil článek 1 rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím společnosti CFC Group Financing Exemption (osvobození týkající se financování skupin v rámci pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností) v rozsahu, v němž konstatuje existenci protiprávní státní podpory, a ii) zrušil povinnost Spojeného království dožadovat se u žalobkyň vrácení údajné protiprávní státní podpory získané v této souvislosti (články 2 a 3 napadeného rozhodnutí),

| — | podpůrně, zrušil články 2 a 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládají Spojenému království dožadovat se u žalobkyň vrácení údajné protiprávní státní podpory, |
| --- | --- |

—

podpůrně, zrušil články 2 a 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládají Spojenému království dožadovat se u žalobkyň vrácení údajné protiprávní státní podpory,

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávnými posouzeními relevantních skutkových nebo právních okolností.






  — | Žalobkyně zejména tvrdí, že Komise nesprávně chápe fungování sporných pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností, pokud jde o neobchodní finanční zisky. Napadené rozhodnutí navíc chybně považuje osvobození týkající se financování skupin za daňové osvobození. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávnými posouzeními relevantních skutkových nebo právních okolností.

—

Žalobkyně zejména tvrdí, že Komise nesprávně chápe fungování sporných pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností, pokud jde o neobchodní finanční zisky. Napadené rozhodnutí navíc chybně považuje osvobození týkající se financování skupin za daňové osvobození.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně konstatovala, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a tedy že tato pravidla poskytují určitým hospodářským subjektům selektivní výhodu.






  — | Konkrétněji, žalobkyně tvrdí, že Komise špatně určila referenční rámec pro posouzení účinků pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností a má nesprávně za to, že dvě různé situace jsou srovnatelné se situací, v níž se použijí pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností. Tato dvě pochybení vedla Komisi k tomu, že měla nesprávně za to, že tato pravidla poskytují určitým tržním subjektům selektivní výhodu. Komise navíc měla nesprávně za to, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností tvoří soubor pravidel lišících se od obecného režimu britské korporátní daně, přičemž nevzala v potaz další charakteristiky tohoto režimu, které se uplatní ve spojení s pravidly týkajícími se kontrolovaných zahraničních společností. V důsledku toho je analýza Komise týkající se srovnatelnosti a selektivity stižena zjevně nesprávnými posouzeními relevantních skutkových nebo právních okolností. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně konstatovala, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a tedy že tato pravidla poskytují určitým hospodářským subjektům selektivní výhodu.

—

Konkrétněji, žalobkyně tvrdí, že Komise špatně určila referenční rámec pro posouzení účinků pravidel týkajících se kontrolovaných zahraničních společností a má nesprávně za to, že dvě různé situace jsou srovnatelné se situací, v níž se použijí pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností. Tato dvě pochybení vedla Komisi k tomu, že měla nesprávně za to, že tato pravidla poskytují určitým tržním subjektům selektivní výhodu. Komise navíc měla nesprávně za to, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností tvoří soubor pravidel lišících se od obecného režimu britské korporátní daně, přičemž nevzala v potaz další charakteristiky tohoto režimu, které se uplatní ve spojení s pravidly týkajícími se kontrolovaných zahraničních společností. V důsledku toho je analýza Komise týkající se srovnatelnosti a selektivity stižena zjevně nesprávnými posouzeními relevantních skutkových nebo právních okolností.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že i za předpokladu, že sporná opatření týkající se kontrolovaných zahraničních společností představují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, dochází napadené rozhodnutí k chybnému závěru, že nic nemůže odůvodnit slučitelnost sporných opatření s unijními pravidly státních podpor. Napadené rozhodnutí je navíc iracionální a nekonzistentní, jelikož Komise správně uznala, že kapitola 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o (mezinárodních a jiných) daňových ustanoveních z roku 2010] je odůvodněná, pokud jediným důvodem uplatnění daně z kontrolovaných zahraničních společností je kritérium „kapitálu spojeného se Spojeným královstvím“, z důvodu, že toto kritérium může být v praxi nadmíru obtížně použitelné, a současně bez jakéhokoliv vhodného odůvodnění tvrdí, že uvedená kapitola nemůže být nikdy odůvodněná v případech, kdy kritérium významných rozhodovacích funkcí vyvolá uplatnění daně z kontrolovaných zahraničních společností. Ve skutečnosti je kritérium významných rozhodovacích funkcí v praxi nadmíru obtížně použitelné, takže Komise měla konstatovat, že kapitola 9 je odůvodněná rovněž s ohledem na toto kritérium. Komise tedy měla dojít k závěru, že se nejedná o státní podporu. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že i za předpokladu, že sporná opatření týkající se kontrolovaných zahraničních společností představují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, dochází napadené rozhodnutí k chybnému závěru, že nic nemůže odůvodnit slučitelnost sporných opatření s unijními pravidly státních podpor. Napadené rozhodnutí je navíc iracionální a nekonzistentní, jelikož Komise správně uznala, že kapitola 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o (mezinárodních a jiných) daňových ustanoveních z roku 2010] je odůvodněná, pokud jediným důvodem uplatnění daně z kontrolovaných zahraničních společností je kritérium „kapitálu spojeného se Spojeným královstvím“, z důvodu, že toto kritérium může být v praxi nadmíru obtížně použitelné, a současně bez jakéhokoliv vhodného odůvodnění tvrdí, že uvedená kapitola nemůže být nikdy odůvodněná v případech, kdy kritérium významných rozhodovacích funkcí vyvolá uplatnění daně z kontrolovaných zahraničních společností. Ve skutečnosti je kritérium významných rozhodovacích funkcí v praxi nadmíru obtížně použitelné, takže Komise měla konstatovat, že kapitola 9 je odůvodněná rovněž s ohledem na toto kritérium. Komise tedy měla dojít k závěru, že se nejedná o státní podporu.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že provedení napadeného rozhodnutí prostřednictvím vrácení údajné státní podpory žalobkyněmi, bude-li toto rozhodnutí potvrzeno, poruší základní zásady unijního práva, mj. svobodu usazování a volný pohyb služeb, jelikož v případě žalobkyň jsou dotčené kontrolované zahraniční společnosti usazené v jiných členských státech. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že provedení napadeného rozhodnutí prostřednictvím vrácení údajné státní podpory žalobkyněmi, bude-li toto rozhodnutí potvrzeno, poruší základní zásady unijního práva, mj. svobodu usazování a volný pohyb služeb, jelikož v případě žalobkyň jsou dotčené kontrolované zahraniční společnosti usazené v jiných členských státech.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že inkasní příkaz založený na napadeném rozhodnutí není opodstatněný a je v rozporu se základními zásadami unijního práva. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že inkasní příkaz založený na napadeném rozhodnutí není opodstatněný a je v rozporu se základními zásadami unijního práva.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění některých základních prvků napadeného rozhodnutí, například závěru, podle něhož daň z kontrolovaných zahraničních společností stanovená v části 9A kapitole 5 zákona o (mezinárodních a jiných) daňových ustanoveních z roku 2010 by mohla být bez problémů nebo bez nadměrné zátěže použita na základě kritéria významných rozhodovacích funkcí. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění některých základních prvků napadeného rozhodnutí, například závěru, podle něhož daň z kontrolovaných zahraničních společností stanovená v části 9A kapitole 5 zákona o (mezinárodních a jiných) daňových ustanoveních z roku 2010 by mohla být bez problémů nebo bez nadměrné zátěže použita na základě kritéria významných rozhodovacích funkcí.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje rovněž zásadu řádné správy, která Komisi ukládá transparentnost a předvídatelnost v rámci správních řízení a vydání rozhodnutí v přiměřené lhůtě. Ze strany Komise je nepřiměřené, aby své rozhodnutí o zahájení šetření v projednávaném případě přijala po více než čtyřech letech a konečné rozhodnutí vydala až více než šest let po nabytí účinnosti sporného opatření. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje rovněž zásadu řádné správy, která Komisi ukládá transparentnost a předvídatelnost v rámci správních řízení a vydání rozhodnutí v přiměřené lhůtě. Ze strany Komise je nepřiměřené, aby své rozhodnutí o zahájení šetření v projednávaném případě přijala po více než čtyřech letech a konečné rozhodnutí vydala až více než šest let po nabytí účinnosti sporného opatření.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/31 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/31

---

Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Weston Investment a další v. Komise

(Věc T-490/19)

(2019/C 312/26)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně:: Weston Investment Co. Ltd (Londýn, Spojené království), Precis (1814) Ltd (Londýn), British American Tobacco Holdings Belgium NV (Brusel, Belgie), British American Tobacco International Holdings (UK) Ltd (Londýn) a British American Tobacco (GLP) Ltd (Londýn) (zástupce: M. Anderson, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností v rozsahu, v němž se týká žalobkyň; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

| — | nebude-li napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, že při určování výše osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na osvobození pro koncernové financování (GFE), nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula; |
| --- | --- |

—

nebude-li napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, že při určování výše osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na osvobození pro koncernové financování (GFE), nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala, že je GFE výhodou. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala existenci výhody v každém případě, kdy byl uplatněn nárok na GFE. Žalobkyně dále tvrdí, že se rozhodly uplatnit nárok na GFE, aniž vzaly v úvahu, zda by zdanění mohlo být nižší, pokud by provedly analýzu významných personálních funkcí („test SPF“) podle článku 371EB kapitoly 5 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)]. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala, že je GFE výhodou. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala existenci výhody v každém případě, kdy byl uplatněn nárok na GFE. Žalobkyně dále tvrdí, že se rozhodly uplatnit nárok na GFE, aniž vzaly v úvahu, zda by zdanění mohlo být nižší, pokud by provedly analýzu významných personálních funkcí („test SPF“) podle článku 371EB kapitoly 5 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)].

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že nedošlo k zásahu státu či ze státních zdrojů. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE vedlo s jistotou ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že nedošlo k zásahu státu či ze státních zdrojů. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE vedlo s jistotou ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že GFE nezvýhodňuje určité podniky a produkci určitého zboží. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když i) definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A výše uvedeného zákona namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království; ii) nepochopila, že kapitola 9 části 9A není výjimkou z kapitoly 5 tohoto zákona; a iii) nerozpoznala, že i v případě, že by uvedená kapitola 9 byla výjimkou ve vztahu ke kapitole 5, je odůvodněna z hlediska své povahy a obecné systematiky části 9A tohoto zákona. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že GFE nezvýhodňuje určité podniky a produkci určitého zboží. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když i) definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A výše uvedeného zákona namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království; ii) nepochopila, že kapitola 9 části 9A není výjimkou z kapitoly 5 tohoto zákona; a iii) nerozpoznala, že i v případě, že by uvedená kapitola 9 byla výjimkou ve vztahu ke kapitole 5, je odůvodněna z hlediska své povahy a obecné systematiky části 9A tohoto zákona.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nemá dopad na obchod mezi členskými státy. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když konstatovala, že GFE může mít vliv na rozhodnutí nadnárodních skupin, kam v rámci Unie umístit financování skupiny a ústředí. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nemá dopad na obchod mezi členskými státy. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když konstatovala, že GFE může mít vliv na rozhodnutí nadnárodních skupin, kam v rámci Unie umístit financování skupiny a ústředí.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nenarušuje, a to ani potenciálně, hospodářskou soutěž. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE s jistotou vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nenarušuje, a to ani potenciálně, hospodářskou soutěž. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE s jistotou vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že vymáhání údajné státní podpory zpět by bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. Žalobkyně tvrdí, že je test SPF právně neurčitý, že Spojené království má prostor pro uvážení, pokud jde o reakci na tuto neurčitost, a že žalovaná porušila povinnost provést úplnou analýzu všech relevantních skutečností. Uložením povinnost vymoci zpět podporu žalovaná jednala v rozporu s čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (1), které zakazuje vymáhání podpory zpět v případě, že by to bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že vymáhání údajné státní podpory zpět by bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. Žalobkyně tvrdí, že je test SPF právně neurčitý, že Spojené království má prostor pro uvážení, pokud jde o reakci na tuto neurčitost, a že žalovaná porušila povinnost provést úplnou analýzu všech relevantních skutečností. Uložením povinnost vymoci zpět podporu žalovaná jednala v rozporu s čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (1), které zakazuje vymáhání podpory zpět v případě, že by to bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že selektivní výhoda by byla odstraněna a vrácení podpory by nebylo nutné, pokud by Spojené království retroaktivně rozšířilo GFE na případy poskytování úvěrů mateřským společnostem a třetím osobám. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nezohlednila, že by takový krok odstranil selektivní zvýhodnění (za předpokladu, že skutečně existuje) a v takovém případě by se nejednalo o protiprávní podporu, kterou je třeba podle unijního práva vymoci zpět. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že selektivní výhoda by byla odstraněna a vrácení podpory by nebylo nutné, pokud by Spojené království retroaktivně rozšířilo GFE na případy poskytování úvěrů mateřským společnostem a třetím osobám. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nezohlednila, že by takový krok odstranil selektivní zvýhodnění (za předpokladu, že skutečně existuje) a v takovém případě by se nejednalo o protiprávní podporu, kterou je třeba podle unijního práva vymoci zpět.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na GFE, nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula. Žalobkyně tvrdí, že toto je správný výklad bodu 203 odůvodnění napadeného rozhodnutí a napadené rozhodnutí je nesprávné, jelikož toto neučinilo, a nezohlednění takových ztrát, úlev či osvobození vede k tomu, že je částka podpory vyčíslena v příliš vysoké výši, což narušuje vnitřní trh. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na GFE, nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula. Žalobkyně tvrdí, že toto je správný výklad bodu 203 odůvodnění napadeného rozhodnutí a napadené rozhodnutí je nesprávné, jelikož toto neučinilo, a nezohlednění takových ztrát, úlev či osvobození vede k tomu, že je částka podpory vyčíslena v příliš vysoké výši, což narušuje vnitřní trh.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/32 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/32

---

Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Vodafone Group a další v. Komise

(Věc T-491/19)

(2019/C 312/27)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Vodafone Group plc (Newbury, Spojené království), Vodafone Consolidated Holdings Ltd (Newbury), Vodafone Finance UK Ltd (Newbury) a Vodafone Jersey Dollar Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (zástupci: J. Gardiner, QC, I. Taylor, M. Lane a J. Holland, solicitors)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s osvobozením financování skupin kontrolovaných zahraničních společností, |
| --- | --- |

—

částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, poskytnuté Spojeným královstvím v souvislosti s osvobozením financování skupin kontrolovaných zahraničních společností,

| — | v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a dopustila se nesprávného právního posouzení tím, že konstatovala, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností jsou relevantním referenčním rámcem. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a dopustila se nesprávného právního posouzení tím, že konstatovala, že pravidla týkající se kontrolovaných zahraničních společností jsou relevantním referenčním rámcem.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových a právních okolností a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin je odchylkou. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových a právních okolností a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin je odchylkou.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin v rozsahu, v němž se týká významných britských rozhodovacích funkcí, není odůvodněné a je tudíž selektivní. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin v rozsahu, v němž se týká významných britských rozhodovacích funkcí, není odůvodněné a je tudíž selektivní.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových a právních okolností a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin je výhodou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových a právních okolností a nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění tím, že konstatovala, že osvobození financování skupin je výhodou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila se nesprávného právního posouzení tím, že konstatovala, že některé osoby mající nárok na osvobození financování skupin získaly výhodu oproti situaci, kdy by toto osvobození nezískaly. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila se nesprávného právního posouzení tím, že konstatovala, že některé osoby mající nárok na osvobození financování skupin získaly výhodu oproti situaci, kdy by toto osvobození nezískaly.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a dopustila se zjevně nesprávného posouzení tím, že konstatovala, že „daň z kontrolovaných zahraničních společností“, která je vybírána od skutečně usazených unijních společností, je v souladu s unijní zásadou svobody usazování. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění a dopustila se zjevně nesprávného posouzení tím, že konstatovala, že „daň z kontrolovaných zahraničních společností“, která je vybírána od skutečně usazených unijních společností, je v souladu s unijní zásadou svobody usazování.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/33 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/33

---

Žaloba podaná dne 5. července 2019 — GlaxoSmithKline Finance a Setfirst v. Komise

(Věc T-492/19)

(2019/C 312/28)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: GlaxoSmithKline Finance plc (Brentford, Spojené království) a Setfirst Ltd (Brentford) (zástupkyně: K. Bacon QC, a A. Lyle-Smythe, advokátky)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností (CFC); |
| --- | --- |

—

v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností (CFC);

| — | podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká či může týkat skutečně založených CFC vykonávajících reálnou hospodářskou činnost v jiném členském státě; |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká či může týkat skutečně založených CFC vykonávajících reálnou hospodářskou činnost v jiném členském státě;

| — | podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž neuvádí pro adresáta dostatečné informace pro výpočet přesné částky podpory, která má být vrácena, bez přílišných obtíží; |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž neuvádí pro adresáta dostatečné informace pro výpočet přesné částky podpory, která má být vrácena, bez přílišných obtíží;

| — | podpůrně zrušil rozhodnutí v takovém rozsahu, jaký uzná za vhodný; a |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušil rozhodnutí v takovém rozsahu, jaký uzná za vhodný; a

| — | v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s těmito řízeními. |
| --- | --- |

—

v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s těmito řízeními.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a neuvedla dostatečné důvody pro závěr, že osvobození pro koncernové financování (GFE) představuje výhodu, jelikož v důsledku rozhodnutí ve věci Cadbury Schweppes (1) by v případě CFC, které jsou skutečně usazeny v jiném členském státě, neměly jejich mateřské společnosti mít povinnost platit daně CFC (i v případě snížené daňové zátěže v důsledku částečného GFE). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a neuvedla dostatečné důvody pro závěr, že osvobození pro koncernové financování (GFE) představuje výhodu, jelikož v důsledku rozhodnutí ve věci Cadbury Schweppes (1) by v případě CFC, které jsou skutečně usazeny v jiném členském státě, neměly jejich mateřské společnosti mít povinnost platit daně CFC (i v případě snížené daňové zátěže v důsledku částečného GFE).

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když neuvedla dostatečné důvody pro závěr, že GFE není odůvodněné důvody spočívajícími v zajištění souladu se svobodou usazování. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když neuvedla dostatečné důvody pro závěr, že GFE není odůvodněné důvody spočívajícími v zajištění souladu se svobodou usazování.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když konstatovala, že GFE není odůvodněná výjimka daná potřebou zabránit složitému a nepřiměřeně zatěžujícímu rozložení zisků na významné personální funkce na základě postoje OECD k rozložení zisků mezi stálé provozovny. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když konstatovala, že GFE není odůvodněná výjimka daná potřebou zabránit složitému a nepřiměřeně zatěžujícímu rozložení zisků na významné personální funkce na základě postoje OECD k rozložení zisků mezi stálé provozovny.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když neposkytla dostatečné informace o kritériích pro vrácení podpory. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když neposkytla dostatečné informace o kritériích pro vrácení podpory.

---

(1)  Rozsudek ze dne 12. září 2006, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas v. Commissioner of Inland Revenue (Věc C-196/04, EU:C:2006:544).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/35 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/35

---

Žaloba podaná dne 5. července 2019 — International Personal Finance Investments v. Komise

(Věc T-493/19)

(2019/C 312/29)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: International Personal Finance Investments (Leeds, Spojené království) (zástupce: M. Anderson, Solicitor)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností v plném rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 2526 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896 poskytnuté Spojeným královstvím v podobě osvobození pro koncernové financování v případě ovládaných zahraničních společností v plném rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | nebude-li napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, a) zrušil jej v rozsahu, v němž se vztahuje na osvobození agregovaného podle kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] a b) rozhodl, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na osvobození pro koncernové financování (GFE), nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula; |
| --- | --- |

—

nebude-li napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, a) zrušil jej v rozsahu, v němž se vztahuje na osvobození agregovaného podle kapitoly 9 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] a b) rozhodl, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na osvobození pro koncernové financování (GFE), nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala, že je GFE výhodou v každém případě, kdy si jej nárokovala. Žalobkyně dále tvrdí, že se rozhodla uplatnit nárok na GFE, přičemž původně zvažovala 75 % osvobození a nevzala v úvahu, zda by zdanění mohlo být nižší, pokud by provedla analýzu významných personálních funkcí (SPF) podle článku 371EB kapitoly 5 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)]. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala, že je GFE výhodou v každém případě, kdy si jej nárokovala. Žalobkyně dále tvrdí, že se rozhodla uplatnit nárok na GFE, přičemž původně zvažovala 75 % osvobození a nevzala v úvahu, zda by zdanění mohlo být nižší, pokud by provedla analýzu významných personálních funkcí (SPF) podle článku 371EB kapitoly 5 části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)].

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že nedošlo k zásahu státu či ze státních zdrojů. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že nedošlo k zásahu státu či ze státních zdrojů. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že GFE nezvýhodňuje určité podniky a produkci určitého zboží. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když i) definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království; ii) nepochopila, že kapitola 9 část 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] není výjimkou z kapitoly 5 tohoto zákona; a iii) nerozpoznala, že i v případě, že by uvedená kapitola 9 byla výjimkou ve vztahu ke kapitole 5, je odůvodněna z hlediska své povahy a obecné systematiky části 9A tohoto zákona. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že GFE nezvýhodňuje určité podniky a produkci určitého zboží. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když i) definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království; ii) nepochopila, že kapitola 9 část 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o daních z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)] není výjimkou z kapitoly 5 tohoto zákona; a iii) nerozpoznala, že i v případě, že by uvedená kapitola 9 byla výjimkou ve vztahu ke kapitole 5, je odůvodněna z hlediska své povahy a obecné systematiky části 9A tohoto zákona.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nemá dopad na obchod mezi členskými státy. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když konstatovala, že GFE může mít vliv na rozhodnutí nadnárodních skupin, kam v rámci Unie umístit financování skupiny a ústředí zejména s ohledem na neexistenci rovnocenných podmínek a úpravy ovládaných zahraničních společností (CFC) v 15 dalších členských státech před rokem 2016. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nemá dopad na obchod mezi členskými státy. Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když konstatovala, že GFE může mít vliv na rozhodnutí nadnárodních skupin, kam v rámci Unie umístit financování skupiny a ústředí zejména s ohledem na neexistenci rovnocenných podmínek a úpravy ovládaných zahraničních společností (CFC) v 15 dalších členských státech před rokem 2016.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nenarušuje, a to ani potenciálně, hospodářskou soutěž. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE s jistotou vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království a že GFE nenarušuje soutěž vzhledem k tvrzením uvedeným ve čtvrtém bodě výše. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že GFE nenarušuje, a to ani potenciálně, hospodářskou soutěž. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že uplatnění nároku na GFE s jistotou vedlo ke snížení daně z příjmu právnických osob ve Spojeném království a že GFE nenarušuje soutěž vzhledem k tvrzením uvedeným ve čtvrtém bodě výše.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že vymáhání údajné státní podpory zpět by bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. Žalobkyně tvrdí, že je test SPF právně neurčitý, že Spojené království má prostor pro uvážení, pokud jde o reakci na tuto neurčitost, a že žalovaná porušila povinnost provést úplnou analýzu všech relevantních skutečností. Uložením povinnost vymoci zpět podporu žalovaná jednala v rozporu s čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (1), které zakazuje vymáhání podpory zpět v případě, že by to bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že vymáhání údajné státní podpory zpět by bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva. Žalobkyně tvrdí, že je test SPF právně neurčitý, že Spojené království má prostor pro uvážení, pokud jde o reakci na tuto neurčitost, a že žalovaná porušila povinnost provést úplnou analýzu všech relevantních skutečností. Uložením povinnost vymoci zpět podporu žalovaná jednala v rozporu s čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (1), které zakazuje vymáhání podpory zpět v případě, že by to bylo v rozporu s obecnými zásadami unijního práva.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že selektivní výhoda by byla odstraněna a vrácení podpory by nebylo nutné, pokud by Spojené království retroaktivně rozšířilo GFE na případy poskytování úvěrů mateřským společnostem a třetím osobám. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nezohlednila, že by takový krok odstranil selektivní zvýhodnění (za předpokladu, že skutečně existuje) a v takovém případě by se nejednalo o protiprávní podporu, kterou je třeba podle unijního práva vymoci zpět. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že selektivní výhoda by byla odstraněna a vrácení podpory by nebylo nutné, pokud by Spojené království retroaktivně rozšířilo GFE na případy poskytování úvěrů mateřským společnostem a třetím osobám. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nezohlednila, že by takový krok odstranil selektivní zvýhodnění (za předpokladu, že skutečně existuje) a v takovém případě by se nejednalo o protiprávní podporu, kterou je třeba podle unijního práva vymoci zpět.

| 8. | Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na GFE, nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula. Žalobkyně tvrdí, že toto je správný výklad bodu 203 odůvodnění napadeného rozhodnutí a napadené rozhodnutí je nesprávné, jelikož toto neučinilo, a nezohlednění takových ztrát, úlev či osvobození vede k tomu, že je částka podpory vyčíslena v příliš vysoké výši, což narušuje vnitřní trh. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při určování částky podpory, která má být vrácena, se mají v každém případě zohlednit ztráty, úlevy a osvobození, které mohla žalobkyně využít v době, kdy uplatňovala nárok na GFE, nebo které by mohla vyžít, pokud by neuplatnila nárok na GFE, ačkoli lhůta pro uplatnění těchto ztrát, úlev a osvobození již podle práva Spojeného království uplynula. Žalobkyně tvrdí, že toto je správný výklad bodu 203 odůvodnění napadeného rozhodnutí a napadené rozhodnutí je nesprávné, jelikož toto neučinilo, a nezohlednění takových ztrát, úlev či osvobození vede k tomu, že je částka podpory vyčíslena v příliš vysoké výši, což narušuje vnitřní trh.

| 9. | Devátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nedoložila odůvodnění ve vztahu k osvobození agregovaného úroku (MIE) a neanalyzovala všechny relevantní skutečnosti. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nerozlišila tři způsoby osvobození podle uvedené kapitoly 9, které jsou na sobě nezávislé, a nepochopila, že MIE není náhrada testu SPF a existence MIE (které je neoddělitelně spjato s úpravou omezující dopočitatelnost úrokových nákladů) v uvedené kapitole 9 dokládá, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A zákona namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nedoložila odůvodnění ve vztahu k osvobození agregovaného úroku (MIE) a neanalyzovala všechny relevantní skutečnosti. Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nerozlišila tři způsoby osvobození podle uvedené kapitoly 9, které jsou na sobě nezávislé, a nepochopila, že MIE není náhrada testu SPF a existence MIE (které je neoddělitelně spjato s úpravou omezující dopočitatelnost úrokových nákladů) v uvedené kapitole 9 dokládá, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení, když definovala referenční systém příliš úzce jako úpravu v části 9A zákona namísto širšího systému zdanění právnických osob ve Spojeném království.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/37 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/37

---

Žaloba podaná dne 9. července 2019 — Banco Cooperativo Español v. SRB

(Věc T-498/19)

(2019/C 312/30)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: D. Sarmiento Ramírez-Escudero a J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain, abogados)

Žalovaná: Jednotný výbor pro řešení krizí

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | konstatoval neplatnost napadeného rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

konstatoval neplatnost napadeného rozhodnutí;

| — | podpůrně






  a) | konstatoval nepoužitelnost článků 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 podle této žaloby, a |
| --- | --- | --- |

—

podpůrně

a)

konstatoval nepoužitelnost článků 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 podle této žaloby, a

| b) | konstatoval neplatnost napadeného rozhodnutí; a |
| --- | --- |

b)

konstatoval neplatnost napadeného rozhodnutí; a

| — | v každém případě uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

v každém případě uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

Důvody a hlavní argumenty

Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 16. dubna 2019 (SRB/ES/SRF/2019/10), které se týká výpočtu příspěvku ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí za období 2019.

Na podporu žaloby žalobkyně vznáší dva žalobní důvody.

| 1. | První důvod vychází z porušení článku 12 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (1)







  — | V tomto ohledu tvrdí, že články 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci musí být vykládány tak, že institucionální systém ochrany vytvořený v roce 2018 musí být uznán pro účely výpočtu příspěvku ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí za období 2019. |
| --- | --- | --- |

1.

První důvod vychází z porušení článku 12 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (1)

—

V tomto ohledu tvrdí, že články 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci musí být vykládány tak, že institucionální systém ochrany vytvořený v roce 2018 musí být uznán pro účely výpočtu příspěvku ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí za období 2019.

| 2. | Druhý — podpůrný — důvod vychází z námitky protiprávnosti na základě článku 277 SFEU směřující k tomu, aby Tribunál konstatoval nepoužitelnost článků 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci z důvodu porušení čl. 103 odst. 2 a 7 směrnice 2014/59/EU (2)







  — | V tomto ohledu tvrdí, že pokud články 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci musí být vykládány tak, že institucionální systém ochrany vytvořený v roce 2018 nemusí být uznán pro účely výpočtu příspěvku ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí za období 2019, porušují uvedené články nařízení v přenesené pravomoci čl. 103 odst. 2 a 7 směrnice 2014/59/EU, neboť nesplňují podmínky pro přenesení pravomoci na Komisi spočívající v tom, že i) příspěvky do fondu jsou upraveny podle profilu rizikovosti přispěvatele a že ii) příspěvky do fondu musí zohlednit účast v institucionálním systému ochrany. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý — podpůrný — důvod vychází z námitky protiprávnosti na základě článku 277 SFEU směřující k tomu, aby Tribunál konstatoval nepoužitelnost článků 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci z důvodu porušení čl. 103 odst. 2 a 7 směrnice 2014/59/EU (2)

—

V tomto ohledu tvrdí, že pokud články 12 a 14 nařízení v přenesené pravomoci musí být vykládány tak, že institucionální systém ochrany vytvořený v roce 2018 nemusí být uznán pro účely výpočtu příspěvku ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí za období 2019, porušují uvedené články nařízení v přenesené pravomoci čl. 103 odst. 2 a 7 směrnice 2014/59/EU, neboť nesplňují podmínky pro přenesení pravomoci na Komisi spočívající v tom, že i) příspěvky do fondu jsou upraveny podle profilu rizikovosti přispěvatele a že ii) příspěvky do fondu musí zohlednit účast v institucionálním systému ochrany.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2016 L 233, s. 1).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/201 (Úř. věst. 2014 L 173, s. 190)

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/38 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/38

---

Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Corneli v. ECB

(Věc T-501/19)

(2019/C 312/31)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Francesca Corneli (Velletri, Itálie) (zástupce: F. Ferraro, advokát)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB, ref. č. L/LDG/19/182 ze dne 29. května 2019 o odepření přístupu k rozhodnutí ECB, kterým byla uvalena mimořádná správa na Banca Carige S.p.A., se sídlem v Janově, Itálii, a k příslušnému spisu, a nařídil žalované, aby předložila soudu uvedené rozhodnutí a veškeré předcházející, přípravné, související a následné akty; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB, ref. č. L/LDG/19/182 ze dne 29. května 2019 o odepření přístupu k rozhodnutí ECB, kterým byla uvalena mimořádná správa na Banca Carige S.p.A., se sídlem v Janově, Itálii, a k příslušnému spisu, a nařídil žalované, aby předložila soudu uvedené rozhodnutí a veškeré předcházející, přípravné, související a následné akty;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Předmětem této žaloby je zrušení rozhodnutí Výkonné rady ECB, ref. č. L/LDG/19/182 ze dne 29. května 2019 o odepření přístupu k rozhodnutí ECB, kterým byla uvalena mimořádná správa na Banca Carige S.p.A., se sídlem v Janově, Itálii, a k příslušnému spisu, a nařízení žalované, aby předložila soudu uvedené rozhodnutí a veškeré předcházející, přípravné, související a následné akty.

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení článku 4 rozhodnutí ECB 2004/3 a nesprávného uplatnění výjimky týkající se důvěrnosti informací, jež je jako taková chráněna unijním právem.






  — | V této souvislosti žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí je protiprávní, neboť neobsahuje konkrétní důkazy, které by označovaly důvěrné části sporného dokumentu, jejich funkci a účel v rámci ECB a rizika, která představuje jejich zveřejnění. Žalobkyně tvrdí, že při vážení různých zájmů musí převažovat konkrétní zájem střadatelů na ochraně jejich akcionářských podílů, jakož i efektivita a transparentnost správy společnosti nad všeobecnou a neodůvodněnou potřebou chránit postupy dohledu. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení článku 4 rozhodnutí ECB 2004/3 a nesprávného uplatnění výjimky týkající se důvěrnosti informací, jež je jako taková chráněna unijním právem.

—

V této souvislosti žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí je protiprávní, neboť neobsahuje konkrétní důkazy, které by označovaly důvěrné části sporného dokumentu, jejich funkci a účel v rámci ECB a rizika, která představuje jejich zveřejnění. Žalobkyně tvrdí, že při vážení různých zájmů musí převažovat konkrétní zájem střadatelů na ochraně jejich akcionářských podílů, jakož i efektivita a transparentnost správy společnosti nad všeobecnou a neodůvodněnou potřebou chránit postupy dohledu.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění důvěrné povahy požadovaného dokumentu.






  — | V této souvislosti žalobkyně uvádí, že ECB neuvádí žádné odůvodnění „důvěrné“ povahy napadeného rozhodnutí a pouze apodikticky tvrdí, že ochrana jejích postupů dohledu odůvodňuje odepření přístupu. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění důvěrné povahy požadovaného dokumentu.

—

V této souvislosti žalobkyně uvádí, že ECB neuvádí žádné odůvodnění „důvěrné“ povahy napadeného rozhodnutí a pouze apodikticky tvrdí, že ochrana jejích postupů dohledu odůvodňuje odepření přístupu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 rozhodnutí ECB 2004/3 a z nedostatku odůvodnění.






  — | Žalobkyně uplatňuje závažné porušení čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 rozhodnutí 2004/3 a nedostatek odůvodnění, jelikož nebyly splněny podmínky k uplatnění obecné domněnky důvěrnosti, a v každém případě ECB neprovedla konkrétní posouzení dokumentů, o jejichž zpřístupnění bylo požádáno. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 rozhodnutí ECB 2004/3 a z nedostatku odůvodnění.

—

Žalobkyně uplatňuje závažné porušení čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 rozhodnutí 2004/3 a nedostatek odůvodnění, jelikož nebyly splněny podmínky k uplatnění obecné domněnky důvěrnosti, a v každém případě ECB neprovedla konkrétní posouzení dokumentů, o jejichž zpřístupnění bylo požádáno.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na účinnou soudní ochranu (článek 47 Listiny základních práv Evropské unie) a článku 7 odst. 3 a článku 8 odst. 2 rozhodnutí ECB 2004/3.






  — | Žalobkyně zdůrazňuje, že ECB nemůže zcela zmařit zájmy adresátů rozhodnutí, včetně samotných akcionářů banky, kteří mají právo na účinnou ochranu ve smyslu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie před „špatným“ výkonem veřejné moci. ECB porušila i čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 rozhodnutí ECB 2004/3, jelikož opakovaně odkázala na mimořádně vysoké pracovní vytížení, aniž by v tomto ohledu poskytla jakýkoliv důkaz, za účelem prodloužení lhůty stanovené pro odpověď na žádost žalobkyně o přístup o dalších 20 dnů. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na účinnou soudní ochranu (článek 47 Listiny základních práv Evropské unie) a článku 7 odst. 3 a článku 8 odst. 2 rozhodnutí ECB 2004/3.

—

Žalobkyně zdůrazňuje, že ECB nemůže zcela zmařit zájmy adresátů rozhodnutí, včetně samotných akcionářů banky, kteří mají právo na účinnou ochranu ve smyslu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie před „špatným“ výkonem veřejné moci. ECB porušila i čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 rozhodnutí ECB 2004/3, jelikož opakovaně odkázala na mimořádně vysoké pracovní vytížení, aniž by v tomto ohledu poskytla jakýkoliv důkaz, za účelem prodloužení lhůty stanovené pro odpověď na žádost žalobkyně o přístup o dalších 20 dnů.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/39 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/39

---

Žaloba podaná dne 12 července 2019 — Corneli v. ECB

(Věc T-502/19)

(2019/C 312/32)

Jednací jazyk: italština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Francesca Corneli (Velletri, Itálie) (zástupci: M. Condinanzi, L. Boggio a F. Ferraro, advokáti)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné poté, co určí, že je protiprávní; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné poté, co určí, že je protiprávní;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení; |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení;

| — | na základě organizačních procesních opatření nařídil předložení napadeného aktu a aktu o prodloužení jeho platnosti, který po něm následoval, v jejich úplných zněních. |
| --- | --- |

—

na základě organizačních procesních opatření nařídil předložení napadeného aktu a aktu o prodloužení jeho platnosti, který po něm následoval, v jejich úplných zněních.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Projednávaná žaloba je namířena proti rozhodnutí Rady guvernérů Evropské centrální banky ze dne 1. ledna 2019, ECB-SSM-2019-ITCAR-11, které bylo přijato na základě návrhu rozhodnutí Rady dohledu vypracovaného podle čl. 26 odst. 8 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (1), článků 69q, 70 a 98 legislativního nařízení č. 385 ze dne 1. září 1993 („TUB“), kterým se provádí článek 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ve spojení s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) 1024/2013, a týkajícího se volby správních orgánů a dohledu nad bankou Carige S.p.A, jejíž sídlo je v Ženevě (Itálie), jejich nahrazení třemi mimořádnými komisaři a radou dohledu složenou ze tří členů.

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, článků 28 a 29 směrnice 2014/59/EU (2) a článků 69q a násl. TUB:






  — | Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že opatření včasného zásahu předpokládají určitou posloupnost a stupňování opatření, což nebylo dodrženo v projednávaném případě. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, článků 28 a 29 směrnice 2014/59/EU (2) a článků 69q a násl. TUB:

—

Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že opatření včasného zásahu předpokládají určitou posloupnost a stupňování opatření, což nebylo dodrženo v projednávaném případě.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění, pokud jde o požadavky proporcionality a stupňování, které ukládá globální systém opatření včasného zásahu. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění, pokud jde o požadavky proporcionality a stupňování, které ukládá globální systém opatření včasného zásahu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 29 poslední věty směrnice 2014/59/EU a zásady řádné správy uplatnitelné na veřejnou správu:






  — | Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že skutečnost, že dočasnými správci byli jmenováni členové předchozí správní rady, je v rozporu s povinností předcházení střetu zájmů. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 29 poslední věty směrnice 2014/59/EU a zásady řádné správy uplatnitelné na veřejnou správu:

—

Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že skutečnost, že dočasnými správci byli jmenováni členové předchozí správní rady, je v rozporu s povinností předcházení střetu zájmů.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 70 TUB týkajícího se zneužití pravomoci, jakož i z nedostatečného odůvodnění.






  — | Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že režim mimořádné správy, který byl uložen v důsledku závažných porušení nebo pochybení, je rozporuplným a nesoudržným opatřením. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 70 TUB týkajícího se zneužití pravomoci, jakož i z nedostatečného odůvodnění.

—

Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že režim mimořádné správy, který byl uložen v důsledku závažných porušení nebo pochybení, je rozporuplným a nesoudržným opatřením.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení pravidel týkajících se práva akcionáře obsažených ve směrnici (EU) 1132/2017 (3) a v italském občanském zákoníku, včetně základních zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie a v italské ústavě týkajících se ochrany vlastnictví, úspor a soukromé ekonomické iniciativy, jakož i sebeurčení občana při své osobní volbě. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení pravidel týkajících se práva akcionáře obsažených ve směrnici (EU) 1132/2017 (3) a v italském občanském zákoníku, včetně základních zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie a v italské ústavě týkajících se ochrany vlastnictví, úspor a soukromé ekonomické iniciativy, jakož i sebeurčení občana při své osobní volbě.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst.2013, L 287, s. 63).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132 ze dne 14. června 2017 o některých aspektech práva obchodních společností (Úř. věst.2017, L 169, s. 46).

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/41 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/41

---

Žaloba podaná dne 12. července 2019 — Crédit Lyonnais v. ECB

(Věc T-504/19)

(2019/C 312/33)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Crédit Lyonnais (Lyon, Francie) (zástupkyně: A. Champsaur a A. Delors, advokátky)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | na základě článků 256 a 263 SFEU zrušil rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-39 přijaté ECB dne 3. května 2019 v rozsahu, v němž nepovoluje žalobkyni vyloučit z výpočtu pákového poměru 34 % svých expozic vůči Caisse des dépôts et consignations (CDC); |
| --- | --- |

—

na základě článků 256 a 263 SFEU zrušil rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-39 přijaté ECB dne 3. května 2019 v rozsahu, v němž nepovoluje žalobkyni vyloučit z výpočtu pákového poměru 34 % svých expozic vůči Caisse des dépôts et consignations (CDC);

| — | uložil ECB náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil ECB náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU a překážky věci rozsouzené Tribunálem. Žalobkyně tvrdí, že Evropská centrální banka porušila článek 266 a překážku věci rozsouzené, když své rozhodnutí založila na důvodech, které již Tribunál přezkoumal a odmítl v rozsudku ze dne 13. července 2018 Crédit agricole v. ECB (T-758/16, EU:T:2018:472), a nadále poukazovala na teoretické riziko platební neschopnosti francouzského státu a riziko katastrofického prodeje aktiv, aniž prokázala pravděpodobnost těchto tvrzení. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU a překážky věci rozsouzené Tribunálem. Žalobkyně tvrdí, že Evropská centrální banka porušila článek 266 a překážku věci rozsouzené, když své rozhodnutí založila na důvodech, které již Tribunál přezkoumal a odmítl v rozsudku ze dne 13. července 2018 Crédit agricole v. ECB (T-758/16, EU:T:2018:472), a nadále poukazovala na teoretické riziko platební neschopnosti francouzského státu a riziko katastrofického prodeje aktiv, aniž prokázala pravděpodobnost těchto tvrzení.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 429 odst. 14 a čl. 400 odst. 1 bod a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/20 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s.1), a z překročení pravomoci ze strany ECB. Žalobkyně tvrdí, že tím, že ECB založila své rozhodnutí na riziku koncentrace v Caisse des dépôts et consignations (CDC) za účelem úplného vyloučení expozic Crédit Lyonnais (LCL) vůči CDC z pákového poměru, ukládá LCL obezřetnostní požadavek na koncentraci svrchovaných expozic, který jí čl. 400 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 neumožňuje uložit, a využívá pravomoci dané jí čl. 429 odst. 14 téhož nařízení k jiným účelům, než s kterými tento článek počítá. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 429 odst. 14 a čl. 400 odst. 1 bod a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/20 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s.1), a z překročení pravomoci ze strany ECB. Žalobkyně tvrdí, že tím, že ECB založila své rozhodnutí na riziku koncentrace v Caisse des dépôts et consignations (CDC) za účelem úplného vyloučení expozic Crédit Lyonnais (LCL) vůči CDC z pákového poměru, ukládá LCL obezřetnostní požadavek na koncentraci svrchovaných expozic, který jí čl. 400 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 neumožňuje uložit, a využívá pravomoci dané jí čl. 429 odst. 14 téhož nařízení k jiným účelům, než s kterými tento článek počítá.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se ECB dopustila tím, že nezohlednila specifické vlastnosti regulovaného spoření, čímž porušila svou povinnost zkoumat s péčí a nestranně všechny relevantní okolnosti případu a vyvodit z nich nezbytné závěry. Žalobkyně tvrdí, že ECB se tím také dopustila zjevně nesprávného posouzení obezřetnostního rizika regulovaného spoření. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se ECB dopustila tím, že nezohlednila specifické vlastnosti regulovaného spoření, čímž porušila svou povinnost zkoumat s péčí a nestranně všechny relevantní okolnosti případu a vyvodit z nich nezbytné závěry. Žalobkyně tvrdí, že ECB se tím také dopustila zjevně nesprávného posouzení obezřetnostního rizika regulovaného spoření.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/42 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/42

---

Žaloba podaná dne 17. července 2019 — Lux v. Komise

(Věc T-513/19)

(2019/C 312/34)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Catherine Lux (Štrasburk, Francie) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí PMO.4 ze dne 21. září 2018, kterým se považuje převedení smlouvy žalobkyně z EFSA a AESA za novou pracovní smlouvu a podle kterého se na ni neuplatní přechodná ustanovení stanovená v článcích 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí PMO.4 ze dne 21. září 2018, kterým se považuje převedení smlouvy žalobkyně z EFSA a AESA za novou pracovní smlouvu a podle kterého se na ni neuplatní přechodná ustanovení stanovená v článcích 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení článků 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie, neboť Komise vyložila nesprávné pojem vstup do služby. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení článků 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie, neboť Komise vyložila nesprávné pojem vstup do služby.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 10 a 12 obecných prováděcích opatření, neboť tyto opatření byla přijata za účelem podpory mobility mezi agenturami, což v tomto případě potvrzuje možnost kariérního postupu v rámci agentur. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 10 a 12 obecných prováděcích opatření, neboť tyto opatření byla přijata za účelem podpory mobility mezi agenturami, což v tomto případě potvrzuje možnost kariérního postupu v rámci agentur.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady právní jistoty a zákazu retroaktivity. Žalobkyně tvrdí, že základem pro rozhodnutí pracovat pro AESA v roce 2017 bylo potvrzení od oddělení lidských zdrojů AESA, že v rámci této smlouvy bude zaručeno i to, že pro ni budou platit podmínky týkající se důchodových nároků nabytých v rámci EFSA. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady právní jistoty a zákazu retroaktivity. Žalobkyně tvrdí, že základem pro rozhodnutí pracovat pro AESA v roce 2017 bylo potvrzení od oddělení lidských zdrojů AESA, že v rámci této smlouvy bude zaručeno i to, že pro ni budou platit podmínky týkající se důchodových nároků nabytých v rámci EFSA.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady kontinuity kariérního postupu a zaměstnání dočasných zaměstnanců. Žalobkyně tvrdí, že Komise neměla vyloučit aplikaci článků 10 a 12 obecných prováděcích opatření, neboť právě tento orgán zakotvil zásadu společné a kontinuální analýzy zaměstnání dočasného zaměstnance v rámci agentur. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady kontinuity kariérního postupu a zaměstnání dočasných zaměstnanců. Žalobkyně tvrdí, že Komise neměla vyloučit aplikaci článků 10 a 12 obecných prováděcích opatření, neboť právě tento orgán zakotvil zásadu společné a kontinuální analýzy zaměstnání dočasného zaměstnance v rámci agentur.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení. Žalobkyně tvrdí, že není dán důvod k tomu, aby v otázce důchodových nároků v rámci Unie bylo zacházeno rozdílně s úředníkem ve srovnání s dočasným zaměstnancem. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení. Žalobkyně tvrdí, že není dán důvod k tomu, aby v otázce důchodových nároků v rámci Unie bylo zacházeno rozdílně s úředníkem ve srovnání s dočasným zaměstnancem.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/43 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/43

---

Žaloba podaná dne 22. července 2019 — Heitec v. EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)

(Věc T-520/19)

(2019/C 312/35)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Heitec AG (Erlangen, Německo) (zástupce: G. Wagner, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hetec Datensysteme GmbH (Germering, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: žalobkyně

Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „HEITEC“ — ochranná známka Evropské unie č. 774 331

Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. dubna 2019 ve věci R 1171/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí, |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí,

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

| — | porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s pravidlem 40 odst. 5 a pravidlem 22 odst. 3 a 4 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 |
| --- | --- |

—

porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s pravidlem 40 odst. 5 a pravidlem 22 odst. 3 a 4 nařízení Komise (ES) č. 2868/95

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/44 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/44

---

Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Sánchez Cano v. EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

(Věc T-527/19)

(2019/C 312/36)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Sánchez Cano, SA (Molina del Segura, Španělsko) (zástupci: C. Giner Mas y M. González Aleixandre, abogadas)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EL TORO BALLS Fini — Přihláška č. 15 648 595

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené usnesení: Usnesení druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. března 2019 ve věci R 2690/2017-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a |
| --- | --- |

—

zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a

| — | uložil žalovanému, aby žalobkyni zaplatil náklady vynaložené v tomto řízení, jakož i náklady vynaložené v řízení před odvolacím senátem; v případě, že další účastnice řízení stane vedlejší účastnicí, aby bylo žalovanému a této další účastnici společně a nerozdílně uloženo zaplatit žalobkyni náklady vynaložené v tomto řízení, jakož i náklady vynaložené žalobkyní v řízení před odvolacím senátem. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému, aby žalobkyni zaplatil náklady vynaložené v tomto řízení, jakož i náklady vynaložené v řízení před odvolacím senátem; v případě, že další účastnice řízení stane vedlejší účastnicí, aby bylo žalovanému a této další účastnici společně a nerozdílně uloženo zaplatit žalobkyni náklady vynaložené v tomto řízení, jakož i náklady vynaložené žalobkyní v řízení před odvolacím senátem.

Žalobní důvod

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/45 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/45

---

Žaloba podaná dne 26. července 2019 — Nord Stream v. Parlament a Rada

(Věc T-530/19)

(2019/C 312/37)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Nord Stream AG (Zug, Švýcarsko) (zástupci: M. Raible, C. von Köckritz a J. von Andreae, advokáti)

Žalovaní: Evropský parlament a Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/692 ze dne 17. dubna 2019, kterou se mění směrnice 2009/73/ES o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem, v rozsahu, v němž čl. 1 odst. 9 této směrnice zavedl čl. 49a odst. 3 první větu směrnice 2009/73, která stanoví, že „[r]ozhodnutí podle odstavců 1 a 2 musí být přijata do 24. května 2020“; |
| --- | --- |

—

zrušil směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/692 ze dne 17. dubna 2019, kterou se mění směrnice 2009/73/ES o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem, v rozsahu, v němž čl. 1 odst. 9 této směrnice zavedl čl. 49a odst. 3 první větu směrnice 2009/73, která stanoví, že „[r]ozhodnutí podle odstavců 1 a 2 musí být přijata do 24. května 2020“;

| — | uložil Evropskému parlamentu nebo Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropskému parlamentu nebo Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že lhůta pro případná rozhodnutí o udělení výjimek podle nově vloženého článku 49a směrnice 2009/73 je příliš krátká, čímž porušuje obecnou právní zásadu proporcionality stanovenou v čl. 5 odst. 4 SEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že lhůta pro případná rozhodnutí o udělení výjimek podle nově vloženého článku 49a směrnice 2009/73 je příliš krátká, čímž porušuje obecnou právní zásadu proporcionality stanovenou v čl. 5 odst. 4 SEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pozměňující směrnice musí být částečně zrušena z důvodu porušení článku 296 SFEU, jelikož v napadeném ustanovení nedostatečně odůvodňuje zavedení příliš krátké lhůty. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že pozměňující směrnice musí být částečně zrušena z důvodu porušení článku 296 SFEU, jelikož v napadeném ustanovení nedostatečně odůvodňuje zavedení příliš krátké lhůty.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené ustanovení porušuje zásadu legitimního očekávání, jelikož nespravedlivě omezuje možnost získání výjimky podle nově zavedeného článku 49a směrnice 2009/73. Možnost získání těchto výjimek je ze zákona požadována za účelem ochrany legitimních očekávání provozovatelů podmořských ropovodů ve třetích zemích, které byly dokončeny a byly v provozu v okamžiku vstupu pozměňující směrnice v platnost. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené ustanovení porušuje zásadu legitimního očekávání, jelikož nespravedlivě omezuje možnost získání výjimky podle nově zavedeného článku 49a směrnice 2009/73. Možnost získání těchto výjimek je ze zákona požadována za účelem ochrany legitimních očekávání provozovatelů podmořských ropovodů ve třetích zemích, které byly dokončeny a byly v provozu v okamžiku vstupu pozměňující směrnice v platnost.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/46 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/46

---

Žaloba podaná dne 29. července 2019 — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral v. EUIPO (pantys)

(Věc T-532/19)

(2019/C 312/38)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral LTDA (Sorocaba, Brazílie) (zástupci: B. Bittner a U. Heinrich, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie pantys — Přihláška k zápisu č. 17 869 310

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. května 2019, ve věci R 314/2019-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítá odvolání týkající se těchto výrobků a služeb:






  — | třída 05: hygienické absorbenty, hygienické vložky, hygienické ubrousky, inkontinenční pleny; |
| --- | --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítá odvolání týkající se těchto výrobků a služeb:

—

třída 05: hygienické absorbenty, hygienické vložky, hygienické ubrousky, inkontinenční pleny;

| — | třída 35: online maloobchod s dámskými hygienickými výrobky; |
| --- | --- |

—

třída 35: online maloobchod s dámskými hygienickými výrobky;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Široké používání v Evropské unii. |
| --- | --- |

—

Široké používání v Evropské unii.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/47 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/47

---

Žaloba podaná dne 29. července 2019 — Artur Florêncio & Filhos, Affsports v. EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)

(Věc T-533/19)

(2019/C 312/39)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda (Sintra, Portugalsko) (zástupkyně: D. Martins Pereira Soares, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anadeco Gestion, SA (Cartagena, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie sflooring v černé, bílé a šedé barvě — Přihláška č. 11 943 586

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. května 2019, ve věci R 1870/2018-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl, že je tato žaloba přípustná; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že je tato žaloba přípustná;

| — | zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

| — | změnil napadené rozhodnutí na základě odůvodnění této žaloby a rozhodl o zapsání ochranné známky Evropské unie č. 11 943 588 sflooring; |
| --- | --- |

—

změnil napadené rozhodnutí na základě odůvodnění této žaloby a rozhodl o zapsání ochranné známky Evropské unie č. 11 943 588 sflooring;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní včetně nákladů v řízení před EUIPO; |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní včetně nákladů v řízení před EUIPO;

| — | uložil další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Nedostatečné důkazy o skutečném užívání dřívější ochranné známky T-FLOORING. |
| --- | --- |

—

Nedostatečné důkazy o skutečném užívání dřívější ochranné známky T-FLOORING.

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 207/2009.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/48 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/48

---

Žaloba podaná dne 30. července 2019 — H.R. Participations v. EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

(Věc T-535/19)

(2019/C 312/40)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: H.R. Participations SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Wilhelm a J. Rossi, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hottinger Investment Management Ltd (Londýn, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie JCE HOTTINGUER — Ochranná známka Evropské unie č. 10 093 391

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. května 2019, ve věci R 2078/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | určil, že je žaloba přípustná a opodstatněná; |
| --- | --- |

—

určil, že je žaloba přípustná a opodstatněná;

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyní. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení podstatných formálních náležitostí, jelikož návrh na prohlášení neplatnosti u zrušovacího oddělení byl stižen nesrovnalostmi. |
| --- | --- |

—

Porušení podstatných formálních náležitostí, jelikož návrh na prohlášení neplatnosti u zrušovacího oddělení byl stižen nesrovnalostmi.

| — | Porušení článku 60 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 8 odst. 4 téhož nařízení. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 60 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 8 odst. 4 téhož nařízení.

---

| 16.9.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 312/49 |
| --- | --- | --- | --- |

16.9.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 312/49

---

Žaloba podaná dne 7. srpna 2019 — Isigny — Sainte Mère v. EUIPO (Tvar zlaté nádoby s motivem vlnky)

(Věc T-546/19)

(2019/C 312/41)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Isigny — Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Francie) (zástupkyně: D. Mallo Saint-Jalmes, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (Tvar zlaté nádoby s motivem vlnky) — Přihláška č. 17 871 521

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. května 2019, ve věci R 1513/2018-5

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál zrušil napadené rozhodnutí.

Dovolávaný žalobní důvod

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---