# Den Europæiske Unions C 228/2019

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 228 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 62. årgang5. juli 2019 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 228

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

62. årgang5. juli 2019

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| 2019/C 228/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale færdigheder på sundhedsområdet — sundhedspleje tilpasset de europæiske borgeres behov i en tid med demografiske forandringer (initiativudtalelse) | 1 |
| | UDTALELSER |
| 2019/C 228/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskæftigelsesmuligheder for økonomisk inaktive personer (initiativudtalelse) | 7 |
| 2019/C 228/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om understøttende uddannelsessystemer for at undgå kvalifikationsmismatch — hvilken omstilling er nødvendig? (initiativudtalelse) | 16 |
| 2019/C 228/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et robust demokrati gennem et stærkt og mangfoldigt civilsamfund  (initiativudtalelse) | 24 |
| 2019/C 228/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om WhiteDoveWay — Forslag til en EU-ledet global strategi for fredsopbygning  (initiativudtalelse) | 31 |
| 2019/C 228/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid (Sibiu og derefter) | 37 |
| 2019/C 228/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige samhørighedspolitik i perioden efter 2020  (sonderende udtalelse) | 50 |
| 2019/C 228/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU's fremtid: Fordelene for borgerne og respekt for de europæiske værdier  (sonderende udtalelse efter anmodning fra det rumænske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union) | 57 |
| 2019/C 228/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om undervisning i Den Europæiske Union (sonderende udtalelse på anmodning af det rumænske rådsformandskab) | 68 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

2019/C 228/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale færdigheder på sundhedsområdet — sundhedspleje tilpasset de europæiske borgeres behov i en tid med demografiske forandringer (initiativudtalelse)

1

UDTALELSER

2019/C 228/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskæftigelsesmuligheder for økonomisk inaktive personer (initiativudtalelse)

7

2019/C 228/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om understøttende uddannelsessystemer for at undgå kvalifikationsmismatch — hvilken omstilling er nødvendig? (initiativudtalelse)

16

2019/C 228/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et robust demokrati gennem et stærkt og mangfoldigt civilsamfund  (initiativudtalelse)

24

2019/C 228/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om WhiteDoveWay — Forslag til en EU-ledet global strategi for fredsopbygning  (initiativudtalelse)

31

2019/C 228/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid (Sibiu og derefter)

37

2019/C 228/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige samhørighedspolitik i perioden efter 2020  (sonderende udtalelse)

50

2019/C 228/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU's fremtid: Fordelene for borgerne og respekt for de europæiske værdier  (sonderende udtalelse efter anmodning fra det rumænske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union)

57

2019/C 228/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om undervisning i Den Europæiske Union (sonderende udtalelse på anmodning af det rumænske rådsformandskab)

68

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| 2019/C 228/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2019  (COM(2018) 686 final) | 74 |
| 2019/C 228/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Harmoniserede standarder: øget gennemsigtighed og retssikkerhed for et fuldt fungerende indre marked  (COM(2018) 764 final) | 78 |
| 2019/C 228/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Mod en omfattende EU-ramme for hormonforstyrrende stoffer (COM(2018) 734 final) | 83 |
| 2019/C 228/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan for bekæmpelse af desinformation (JOIN(2018) 36 final) | 89 |
| 2019/C 228/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — Styrkede forbindelser mellem Europa og Asien — byggesten til en EU-strategi  (JOIN(2018) 31 final) | 95 |
| 2019/C 228/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår midler til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet  (COM(2019) 55 final — 2019/0027 (COD)) | 103 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

2019/C 228/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2019  (COM(2018) 686 final)

(COM(2018) 686 final)

74

2019/C 228/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Harmoniserede standarder: øget gennemsigtighed og retssikkerhed for et fuldt fungerende indre marked  (COM(2018) 764 final)

(COM(2018) 764 final)

78

2019/C 228/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Mod en omfattende EU-ramme for hormonforstyrrende stoffer (COM(2018) 734 final)

(COM(2018) 734 final)

83

2019/C 228/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan for bekæmpelse af desinformation (JOIN(2018) 36 final)

(JOIN(2018) 36 final)

89

2019/C 228/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — Styrkede forbindelser mellem Europa og Asien — byggesten til en EU-strategi  (JOIN(2018) 31 final)

(JOIN(2018) 31 final)

95

2019/C 228/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår midler til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet  (COM(2019) 55 final — 2019/0027 (COD))

(COM(2019) 55 final — 2019/0027 (COD))

103

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale færdigheder på sundhedsområdet — sundhedspleje tilpasset de europæiske borgeres behov i en tid med demografiske forandringer

(initiativudtalelse)

(2019/C 228/01)

Ordfører: Renate HEINISCH

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.9.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag Forretningsordenens | artikel 32, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 7.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 21.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) 153/0/2 | 153/0/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.9.2018

Retsgrundlag Forretningsordenens

artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

7.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

21.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod) 153/0/2

153/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bakker op om Kommissionens bestræbelser på at give digitale færdigheder på sundhedsområdet høj prioritet på dagsordenen for e-sundhed. EØSU anbefaler, at der udvikles en overordnet EU-strategi med klare og nøje overvågede mål for færdigheder på sundhedsområdet med henblik på at støtte borgernes rettigheder på sundhedsområdet og undgå uligheder ved hjælp af digitalt udstyr. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU tilslutter sig resultaterne af IC-Health-projektet (1). Særlig bemærkelsesværdig er anbefalingen om at involvere aktive borgere i disse bestræbelser. Derfor anbefaler EØSU at fortsætte IC-Health-projektets gennemførelse, så man kan komme videre med de e-learningprogrammer, der er under udvikling. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger, at der er brug for forskellige tilgange til de forskellige generationer for at forbedre deres digitale færdigheder på sundhedsområdet, afhængigt af hvor fortrolige de er med digitale værktøjer. Borgere fra alle aldersgrupper og kulturer og med forskellige former for handicap samt migranter skal inddrages i udviklingen af digitale informationskilder. Der bør fokuseres på de ældre generationer, hvis tilgang til egen trivsel og sundhed i stigende grad har offentlig bevågenhed. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler at udvide indsatsen til også at omfatte digital information om medicin og medicinsk udstyr og involvere alle organisationer, som vil kunne bidrage. I den forbindelse anbefaler udvalget, at der skabes en forbindelse til det arbejde, som udføres af Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA), lederne af lægemiddelstyrelserne og Kommissionen. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU deler det synspunkt, at e-sundhedsløsninger bør anvendes som omkostningseffektive værktøjer i sundhedssystemerne. Attraktive digitale værktøjer kan gøre borgerne mere åbne over for digitale medier. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understreger imidlertid, at fordelene ved digitale tjenester kun kan udnyttes, hvis borgerne har adgang til og forstår den tilgængelige information korrekt. Læsefærdigheder og grundlæggende matematikviden er nødvendige forudsætninger for at opnå færdigheder på sundhedsområdet og skal tilegnes gennem skoleundervisning med det formål at styrke borgerne. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU understreger, at handlingsplanen for e-sundhed skal stimulere til et bredt samarbejde og dække borgerne hele livet. På lokalt plan er udgangspunktet for digitale færdigheder på sundhedsområdet børnehaver og skoler. Pædagoger, lærere, forældre og bedsteforældre bør tage initiativ til at forbedre deres digitale færdigheder på sundhedsområdet i samarbejde med det relevante sundhedspersonale (f.eks. læger, jordemødre, sygeplejersker, farmaceuter og plejepersonale). Det tætte samarbejde mellem (praktiserende) læger og farmaceuter kan især medvirke til at forbedre patienters færdigheder på sundhedsområdet. Denne erfaring skal tages i betragtning ved den videre udarbejdelse af handlingsplanen — en handlingsplan for forbedring af digitale færdigheder på sundhedsområdet, som medlemsstaterne skal gennemføre. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Baggrund

| 2.1. | Digital information spiller en stadig større rolle i samfundet. Borgernes digitale færdigheder på sundhedsområdet er en afgørende faktor for, at implementeringen af e-sundhed bliver en succes. At have færdigheder på sundhedsområdet vil sige at være i stand til at søge, forstå, vurdere og bruge information, som er relateret til sundhedsydelser, forebyggelse eller fremme af sundhed. På den ene side kræver det personlige kompetencer og på den anden gunstige rammebetingelser, f.eks. at der stilles information til rådighed på et forståeligt sprog. Det er de første skridt. Dernæst kommer, at brugen af internettet til dette formål kræver yderligere kompetencer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Konceptet digitale færdigheder på sundhedsområdet kan beskrives på en meget pragmatisk måde: Det er ikke så meget et spørgsmål om at finde information om sundhed, men mere om at finde ud af, hvor man skal søge information, om de informationskilder, man har adgang til, giver tilstrækkelig og nyttig information, og om kilderne til sundhedsinformation er pålidelige (2). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Med »digitale sundhedsværktøjer« menes digitale tjenester, der leverer generel sundhedsinformation til brugere, sundhedsapplikationer (opfølgning på og overvågning af behandling), værktøjer, der gør det lettere at blive i eget hjem (fjernovervågning af ældre), delte lægejournaler, digitale værktøjer for sundhedspersonale (sikker meddelelsestjeneste, telemedicin, teleekspertise) og generel digital sundhedsinformation. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I 2012 offentliggjorde Kommissionen en handlingsplan, der beskriver hindringerne for fuldt ud at udnytte digitale løsninger i de europæiske sundhedssystemer. Planen implementeres nu under titlen »Handlingsplan for e-sundhed 2012-2020 — et innovativt sundhedsvæsen i det 21. århundrede« (3). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Målene for denne handlingsplan for e-sundhed blev i april 2018 suppleret med en »Meddelelse om at sætte gang i den digitale omstilling af sundhed og pleje i det digitale indre marked, give borgerne større indflydelse og opbygge et sundere samfund« (4). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I meddelelsen citeres rapporten om Sundhedstilstanden i EU (5), som konkluderer, at grundlæggende nytænkning af vores sundheds- og plejesystemer er den eneste måde, hvorpå vi kan sikre, at de fortsat er egnet til formålet. En af grundpillerne er indføringen af digitale sundheds- og plejeløsninger. Sådanne digitale værktøjer kan omdanne videnskabelig viden til information, der kan hjælpe borgerne med at opretholde et godt helbred. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EU finansierer forskning og innovation inden for digitale sundheds- og plejeløsninger gennem Horisont 2020-programmet (6) og offentlig-private partnerskaber. I sin midtvejsevaluering af gennemførelsen af strategien for det digitale indre marked (7) beskrev Kommissionen sin hensigt om at tage yderligere skridt på tre områder:






  — | borgernes sikre adgang til elektroniske patientjournaler og muligheden for at dele dem på tværs af grænserne |
| --- | --- | --- |

2.7.

—

borgernes sikre adgang til elektroniske patientjournaler og muligheden for at dele dem på tværs af grænserne

| — | bedre data med henblik på at fremme forskning, forebyggelse af sygdomme og personlig sundhedspleje |
| --- | --- |

—

bedre data med henblik på at fremme forskning, forebyggelse af sygdomme og personlig sundhedspleje

| — | digitale værktøjer til at støtte patientindflydelse og patientorienteret pleje. |
| --- | --- |

—

digitale værktøjer til at støtte patientindflydelse og patientorienteret pleje.

Desuden skal medlemsstaterne tilskyndes til at udvikle mekanismer til at identificere og så vidt muligt fjerne websteder med misinformation eller placere betroede websteder i søgninger, så de vises først.

| 2.8. | WHO's kontor for Europa har offentliggjort (8) en fuld oversigt over igangværende projekter og resultaterne deraf i sin rapport »WHO-HEN-Report-57«. Forfatterne konkluderer, at en forudsætning for færdigheder på sundhedsområdet er udviklingen af kompetencer via livslang læring, herunder førskoleaktiviteter, formel skoleundervisning og voksenuddannelse. De anbefaler politiske overvejelser, som kan fremme politikker for holistiske færdigheder på sundhedsområdet i medlemsstaterne samt udvikling, gennemførelse og grundig evaluering af politikrelaterede aktiviteter og således vise, hvilke fordele det medfører for borgerne og samfundet at indføre politikker for færdigheder på sundhedsområdet. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Kommissionen har inddraget programmer for forbedring af digitale færdigheder på sundhedsområdet i sine forskningsstrategier og har desuden finansieret vigtige projekter gennem det syvende rammeprogram og Horisont 2020 (9). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Det anerkendes, at mennesker i en højere alder og/eller med kort uddannelse har færre digitale færdigheder på sundhedsområdet. Dette påvirker deres involvering i egen sundhed og muligheden for at få adgang til sundhedsinformation. IROHLA-projektet tilvejebringer løsninger til de ældre generationer (10). EØSU (11) har allerede behandlet en lang række aspekter af e-inddragelse (ifølge Rigaerklæringen (12)). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Med IC-Health-projektet (13) tilvejebringes der en kolossal mængde analyser og ressourcer om digitale færdigheder på sundhedsområdet. IC Health er et projekt, der har til formål at udvikle en række masselæringskurser online (MOOC'er) med henblik på at bidrage til en forbedring af de europæiske borgeres digitale færdigheder på sundhedsområdet samt fremme forståelsen af sådanne færdigheder og af, hvordan de kan bruges til at forbedre resultaterne på sundhedsområdet. Projektresultaterne sammenfattes i øjeblikket. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Spørgsmålet om fremme af digitale færdigheder og kompetencer gør sig endnu mere gældende i lyset af den samfundsudfordring, som demografiske forandringer som bekendt udgør. For at opretholde sundheds- og plejesystemernes bæredygtighed har vores hastigt aldrende samfund brug for yderligere uddannelsestilbud for sundheds- og plejepersonale for at sikre, at deres kompetencer svarer til de nye behov, samt optimal forvaltning af sundhedsudgifterne og bedre digitale færdigheder hos befolkningen som helhed. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU støtter de af Kommissionens aktiviteter for at fremme borgernes indflydelse, som retter fokus mod omstillingen af sundhedssystemet. Udvalget mener imidlertid, at borgerne samtidig skal have mulighed for at bruge sådanne digitale værktøjer. Gennemførelsen af en handlingsplan til forbedring af såvel færdigheder på sundhedsområdet som digitale færdigheder på sundhedsområdet er nødvendig i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Nogle af de europæiske lande, som er berørt af resultaterne af OECD's (14) sammenlignende undersøgelse, har foretaget deres egne undersøgelser. I Frankrig (2004-2005) kunne ca. 3,1 millioner voksne klassificeres som funktionelle analfabeter (9 % af befolkningen i den erhvervsaktive alder). Det fremgik af en undersøgelse, der blev gennemført i UK i 2011, at 14,9 % (mere end 5 millioner) af de britiske borgere er funktionelle analfabeter. En undersøgelse i Tyskland viste, at 4,5 % af borgerne i det tyske samfund i aldersgruppen 18-64 år er fuldstændig analfabeter (ingen læse- og skrivefærdigheder). Funktionel analfabetisme berører 10 % af befolkningen i denne aldersgruppe. Den samlede andel i befolkningen af fuldstændige og funktionelle analfabeter er 7,5 millioner (15). Dette forhold skal tages i betragtning under drøftelserne af digitale færdigheder på sundhedsområdet. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU understreger, at der må samarbejdes inden for alle fag på uddannelses-, forsknings- og sundhedsområdet. EØSU's medlemmer bør fremme et sådant samarbejde via deres organisationer. Målet med den samlede indsats skal være øget, velinformeret og relevant anvendelse af digitale værktøjer i alle samfundslag. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Med henvisning til IC-Health-projektets resultater anbefaler EØSU videre gennemførelse af Kommissionens e-sundhedsprioriteter for at gøre borgerne mere opmærksomme på de e-sundhedsløsninger, der er offentliggjort i meddelelsen fra april 2018 (16). Horisont 2020 (17) bør følges op af tiltag, og der bør drages konklusioner fra dette projekt og anvendes erfaringer fra MOOC'erne. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Det er vigtigt, at borgere fra alle aldersgrupper og kulturer og med forskellige former for handicap indgår i alle de processer, der vedrører digitale færdigheder på sundhedsområdet. For også at opnå sundheds- og hjemmeplejeres accept af ændringer inden for deres arbejdsområde og for at imødekomme deres behov anbefaler EØSU i øvrigt, at disse grupper også inddrages i udviklingen af nye digitale værktøjer. Dette omfatter også uddannelse og videreuddannelse af sygeplejersker. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU anerkender Friends of Europe-initiativet med sigte på nytænkning i forbindelse med sundhedssystemet i Europa og udvikling af idéer til »Smart (dis)investment choices in healthcare« (18). Formålet er at arbejde hen imod en fastlæggelse og afskaffelse af ineffektive foranstaltninger i sundhedssystemet, så de ekstra disponible midler i stedet kan bruges til at gøre en forskel, hvad angår resultaterne på sundhedsområdet. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU støtter Friends of Europe-konceptet med en borgerindflydelses-taskforce for sunde borgere i alle aldersgrupper med henvisning til henstillingerne fra Det Europæiske Råds møde i 2018 om nøglekompetencer for livslang læring (19). Den enkelte har brug for viden om »elementerne i en sund psyke, en sund krop og en sund livsstil«. Det er et godt udgangspunkt for at engagere og aktivere borgerne. Medlemsstaterne bør betragte dette som en tværgående prioritet i uddannelses-, sundheds-, social- og beskæftigelsespolitikkerne og som en central mekanisme til at nedbringe sundhedsomkostningerne og forbedre resultaterne på sundhedsområdet. Eksempelvis medfører lukning af et hospital altid en vis tilbagegang, men det kan til tider være nødvendigt, hvis det ikke længere er omkostningseffektivt eller ikke leverer de lovede ydelser. Automatisering kan strømline processen for tilrettelæggelse af sundhedstjenesteydelser. I et nyligt pilotprojekt på tre hospitaler i Det Forenede Kongerige var virtuelle assistenter med kunstig intelligens f.eks. otte gange mere produktive med hensyn til håndtering af rutinehenvisninger og analyseresultater end lægesekretærer. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Velinformerede borgere engagerer sig i at forbedre deres helbred. Dette fører til valg af sundere livsstil, øget brug af vaccinationer, sund aldring, bedre efterlevelse af behandlingsforløb og øget brug af tjenesteydelser til forebyggelse af risikabel adfærd. Digitale værktøjer kan derfor være nyttige i forbindelse med behandlingsrelateret undervisning og således gøre personer med kroniske sygdomme mere bevidste om deres behandling. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU (20) har allerede tidligere understreget vigtigheden af digitale færdigheder på sundhedsområdet i forbindelse med vaccination med henblik på at sikre adgang og evne til at bearbejde digital information om vaccination. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Digitale tjenester kan især støtte personer med ringe færdigheder (f.eks. med læseproblemer og analfabetisme) og synshæmmede, hvis informationen er i form af video eller podcast. Programmer for migranter med begrænsede færdigheder i værtslandets sprog kunne også støttes på denne måde. Der bør overvejes passende foranstaltninger og ressourcer for at give disse grupper mulighed for adgang til digitale sundhedsværktøjer. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Borgerne skal uanset alder og helbredstilstand have mulighed for at anvende disse digitale ressourcer (websteder, apps mv.) til at finde svar på deres spørgsmål og forvalte egne sundhedsoplysninger (f.eks. recepter under sundhedspersonalets overvågning, digitale sundhedsoplysninger, digital information om deres medicin osv.). For eksempel bør sygeforsikringsselskaber systematisk oplyse forsikringstagerne om sundhed. Yderligere tiltag med hensyn til sygeforsikring fremgår af et initiativ fra EØSU (21). |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Der bør desuden anvendes undervisningsprogrammer og andre uddannelsesaktiviteter for børn og unge til at stimulere dialogen på tværs af generationerne. Projekter som f.eks. den tyske læseforening Stiftung Lesen (22) m.fl. bør udpeges undervejs i denne debat. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU foreslår en drøftelse af, hvorvidt generel sundhedsinformation vil kunne formidles via arbejdsgivere. Digitale værktøjer anvendes ofte på arbejdspladsen. Der instrueres rutinemæssigt i forebyggelse af ulykker på arbejdspladsen. Dette vil eventuelt kunne udbygges til også at omfatte sundhedsinformation. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU gentager, at det er meget vigtigt at oplyse patienter om, hvordan de får adgang til og kan anvende egne oplysninger, som i dag ofte er »låst inde« i sundhedsinformationssystemer, og dette blev bekræftet med den generelle forordning om databeskyttelse (GDPR) (23). Det er af afgørende betydning, at kendskab til e-sundhed indgår i uddannelsesprogrammer for sundhedspersonale (24). |
| --- | --- |

3.15.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   Infrastruktur

| 4.1.1. | Kommissionen har iværksat flere programmer til forbedring af den tekniske infrastruktur og fremme af interaktion på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Af IC-Health-projektets undersøgelsesresultater fremgår det for eksempel, at unge og andre personer med lavere læse- og skrivefærdigheder i nogle tilfælde foretrækker mobilenheder frem for webbaserede kilder på en computer. EØSU foreslår, at disse aspekter undersøges nærmere og medtages i de overvejelser, der ligger til grund for kommende programmer. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.2. | Kommissionen, EMA og lederne af lægemiddelstyrelserne har iværksat en proces for at fastlægge hovedprincipperne for elektronisk produktinformation om medicin (25). I mange medlemsstater findes der allerede databaser med patientvenlig, myndighedsgodkendt elektronisk produktinformation. Betydningen af pålidelig elektronisk produktinformation om medicin er allerede udførligt beskrevet af EØSU i »Hen imod eSundhed — elektronisk information til sikker anvendelse af lægemidler« (26). Denne tilgang og prioritering, der fokuserer på den digitale informations pålidelighed, bør også omfatte medicinsk udstyr. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU mener, at digital information kan bruges til at forbedre færdighederne på sundhedsområdet ud over de allerede nævnte kilder. Der bør f.eks. overvejes myndighedsgodkendt information om medicin. Disse kilder er nødvendige for at sikre, at der løbende tilvejebringes ajourført information om medicin og behandling. EØSU mener, at man på denne måde kan sikre en sikker og effektiv brug af medicin, bedre efterlevelse af medicinsk behandling og optimerede behandlingsresultater. |
| --- | --- |

4.3.

4.4.   Behov for yderligere forskning

4.4.1.   Teknisk forskning og teknisk udvikling

| 4.4.1.1. | EØSU anbefaler, at man undersøger synergier gennem yderligere offentlig-private partnerskaber, der involverer mennesker i alle aldre og med alle baggrunde, med henblik på at udforme attraktive digitale informationskilder og andre digitale værktøjer, der holder trit med kommercielle digitale informationskilder, sociale medier og digital underholdning og f.eks. kan anvendes, når de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger gennemføres. Disse partnerskaber skal fungere i henhold til et charter om dataenes pålidelighed og uden interessekonflikter. |
| --- | --- |

4.4.1.1.

4.4.2.   Uddannelsesmæssige aspekter

| 4.4.2.1. | De forskellige sociale gruppers og aldersgruppers brug af internettet varierer meget. Mange bruger sociale medier, men gør ikke brug af den tilgængelige information. En mindre gruppe bruger aldrig internettet. I tråd med tidligere initiativer fra EØSU (27) bør der foretages en undersøgelse for at få svar på følgende spørgsmål:






  — | Hvordan kan vi opmuntre til løbende aktiv læring, både med hensyn til at få adgang til information og til at skelne mellem pålidelige og upålidelige digitale kilder, f.eks. ved at fremme IC-Health-MOOC'er? Der er behov for omfattende støtte- og uddannelsesforanstaltninger for at løse dette problem, da 47 % af EU's arbejdsstyrke ikke har tilstrækkelige e-færdigheder (28). |
| --- | --- | --- |

4.4.2.1.

—

Hvordan kan vi opmuntre til løbende aktiv læring, både med hensyn til at få adgang til information og til at skelne mellem pålidelige og upålidelige digitale kilder, f.eks. ved at fremme IC-Health-MOOC'er? Der er behov for omfattende støtte- og uddannelsesforanstaltninger for at løse dette problem, da 47 % af EU's arbejdsstyrke ikke har tilstrækkelige e-færdigheder (28).

| — | Hvordan kan vi stille ressourcer (f.eks. underholdningsmetoder), der gør borgerne mere interesserede i at bruge pålidelige digitale informationskilder til rådighed? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan vi stille ressourcer (f.eks. underholdningsmetoder), der gør borgerne mere interesserede i at bruge pålidelige digitale informationskilder til rådighed?

| — | Hvordan kan vi støtte overførslen af vellykkede programmer? Se f.eks. »Sophia« (29), et innovativt sygeforsikringsværktøj i Frankrig for patienter med diabetes eller KOL (kronisk obstruktiv lungesygdom) baseret på sundhedscoaching. Sophia-programmet er inspireret af udenlandske forsøg med forvaltning af sygdomme i USA, Tyskland og Det Forenede Kongerige (30). |
| --- | --- |

—

Hvordan kan vi støtte overførslen af vellykkede programmer? Se f.eks. »Sophia« (29), et innovativt sygeforsikringsværktøj i Frankrig for patienter med diabetes eller KOL (kronisk obstruktiv lungesygdom) baseret på sundhedscoaching. Sophia-programmet er inspireret af udenlandske forsøg med forvaltning af sygdomme i USA, Tyskland og Det Forenede Kongerige (30).

| — | Hvilken rolle kan de forskellige uddannelsesinstitutioner (universiteter, voksenuddannelsesinstitutioner osv.) spille med hensyn til at styrke de mange forskellige involverede kompetencer, f.eks. kompetencen til at arbejde med nye teknologier, til at engagere sig i og forvalte eget helbred på en socialt gavnlig måde og til at formidle social og teknisk ekspertise? |
| --- | --- |

—

Hvilken rolle kan de forskellige uddannelsesinstitutioner (universiteter, voksenuddannelsesinstitutioner osv.) spille med hensyn til at styrke de mange forskellige involverede kompetencer, f.eks. kompetencen til at arbejde med nye teknologier, til at engagere sig i og forvalte eget helbred på en socialt gavnlig måde og til at formidle social og teknisk ekspertise?

| — | Hvordan kan eksisterende materiale (f.eks. myndighedsgodkendt information om medicin) anvendes? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan eksisterende materiale (f.eks. myndighedsgodkendt information om medicin) anvendes?

| — | Hvordan kan vi stimulere udvekslingen af viden og erfaring om færdigheder på sundhedsområdet og digitale kompetencer på tværs af generationerne? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan vi stimulere udvekslingen af viden og erfaring om færdigheder på sundhedsområdet og digitale kompetencer på tværs af generationerne?

| 4.4.2.2. | Med IC Health-projektet er der fundet frem til en ny tilgang til læring, nemlig edutainment (educational entertainment): »For at forstå processen bag holdnings- og adfærdsændringer er der klart behov for flere kontrollerede forsøg for at afdække de kognitive og/eller emotionelle faktorer, som påvirker resultaterne af edutainment« og for at fastslå, under hvilke omstændigheder edutainment vil eller ikke vil kunne fungere. |
| --- | --- |

4.4.2.2.

| 4.4.3. | Behov for en bredere strategi for færdigheder på sundhedsområdet:






  — | Færdigheder på sundhedsområdet er kontekst- og indholdsspecifikke. Der anbefales en strategi for færdigheder på sundhedsområdet i Europa til støtte for borgernes sundhedsrettigheder, herunder fokus på digitale færdigheder på sundhedsområdet gennem hele livet. |
| --- | --- | --- |

4.4.3.

—

Færdigheder på sundhedsområdet er kontekst- og indholdsspecifikke. Der anbefales en strategi for færdigheder på sundhedsområdet i Europa til støtte for borgernes sundhedsrettigheder, herunder fokus på digitale færdigheder på sundhedsområdet gennem hele livet.

| — | Digitale færdigheder på sundhedsområdet kombinerer digitale færdigheder med sundhed. Begge dele kræver særlig uddannelse. |
| --- | --- |

—

Digitale færdigheder på sundhedsområdet kombinerer digitale færdigheder med sundhed. Begge dele kræver særlig uddannelse.

| — | Der er behov for en strategi og en gennemførelsesplan. |
| --- | --- |

—

Der er behov for en strategi og en gennemførelsesplan.

| 4.4.4. | Behov for lige adgang til internettet:






  — | Den digitale verden er kun tilgængelig for personer med adgang til internettet. Hvordan kan vi udjævne den digitale kløft i Europa, som udelukker regioner, øer og landdistrikter fra adgang til internettet, hvilket betyder, at folk i fremtiden vil blive udelukket fra adgangen til digital sundhedspleje? EU og medlemsstaterne må foretage betydelige investeringer for at sikre internetadgang for alle, hvis alle skal kunne udnytte fordelene ved denne udvikling. |
| --- | --- | --- |

4.4.4.

—

Den digitale verden er kun tilgængelig for personer med adgang til internettet. Hvordan kan vi udjævne den digitale kløft i Europa, som udelukker regioner, øer og landdistrikter fra adgang til internettet, hvilket betyder, at folk i fremtiden vil blive udelukket fra adgangen til digital sundhedspleje? EU og medlemsstaterne må foretage betydelige investeringer for at sikre internetadgang for alle, hvis alle skal kunne udnytte fordelene ved denne udvikling.

| — | Mange offentlige tjenester er webbaserede, og det kræver særlige kompetencer og ressourcer at anvende dem. Den digitale kløft kan øge ulighederne i de europæiske velfærdssamfund. |
| --- | --- |

—

Mange offentlige tjenester er webbaserede, og det kræver særlige kompetencer og ressourcer at anvende dem. Den digitale kløft kan øge ulighederne i de europæiske velfærdssamfund.

| — | Miljøer, specifikke steder, lokalsamfund og byer kan medvirke til at fremme åben og fri adgang til internettet for borgerne, så de kan deltage aktivt i samfundet. |
| --- | --- |

—

Miljøer, specifikke steder, lokalsamfund og byer kan medvirke til at fremme åben og fri adgang til internettet for borgerne, så de kan deltage aktivt i samfundet.

| — | Offentlig-private partnerskaber kan gøre det lettere at opnå fri adgang til internettet for alle i Europa. |
| --- | --- |

—

Offentlig-private partnerskaber kan gøre det lettere at opnå fri adgang til internettet for alle i Europa.

| — | Adgang til internettet er en menneskeret, nu hvor regeringerne i så høj grad forlader sig på digitale tjenester. |
| --- | --- |

—

Adgang til internettet er en menneskeret, nu hvor regeringerne i så høj grad forlader sig på digitale tjenester.

Bruxelles, den 21. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Dette projekt finansieres af EU's forsknings- og innovationsprogram Horisont 2020 ifølge tilskudsaftale nr. 727 474.

1

(2)  https://ichealth.eu/wp-content/uploads/2018/10/ICH-FC_Final-Presentation_allDay.pdf.

2

(3)  COM(2012) 736 final.

3

(4)  COM(2018) 233 final.

4

(5)  Sundhedstilstanden i EU, »Ledsagende rapport 2017«, https://ec.europa.eu/health/state/summary_da.

5

(6)  COM(2011) 808 final.

6

(7)  COM(2017) 228 final.

7

(8)  http://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0006/373614/Health-evidence-network-synthesis-WHO-HEN-Report-57.pdf?ua=1.

8

(9)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104.

9

(10)  https://www.age-platform.eu/project/irohla.

10

(11)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 9.

11

(12)  EU-ministererklæring om IKT for et inklusivt samfund, Riga, Letland, den 11. juni 2006, punkt 4.

12

(13)  https://ichealth.eu/.

13

(14)  http://www.oecd.org/skills/piaac/newcountryspecificmaterial.htm.

14

(15)  https://ec.europa.eu/epale/fr/blog/analfabetyzm-funkcjonalny-doroslych-w-krajach-bogatego-zachodu.

15

(16)  COM(2018) 233 final.

16

(17)  COM(2018) 435 final.

17

(18)  https://www.friendsofeurope.org/event/smart-disinvestment-choices-healthcare.

18

(19)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/PDF/?uri=CELEX:32018H0604(01)&rid=7.

19

(20)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 150.

20

(21)  EUT C 434 af 15.12.2017, s. 1.

21

(22)  https://www.stiftunglesen.de/.

22

(23)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1.

23

(24)  EUT C 271 af 19.9.2013, s. 122.

24

(25)  https://www.ema.europa.eu/DA/events/european-medicines-agency-ema-heads-medicines-agencies-hma-european-commission-ec-workshop.

25

(26)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 14.

26

(27)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 14.

27

(28)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 161.

28

(29)  Navnet på den fælles tilsynstjeneste for sygeforsikring.

29

(30)  https://www.oecd.org/governance/observatory-public-sector-innovation/innovations/page/sophia.htm.

30

---

UDTALELSER

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/7 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/7

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om beskæftigelsesmuligheder for økonomisk inaktive personer

(initiativudtalelse)

(2019/C 228/02)

Ordfører: José CUSTÓDIO LEIRIÃO (Pt-III)

| Plenarforsamlingens beslutning | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 29, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 13.2.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 99/20/6 |

Plenarforsamlingens beslutning

15.2.2018

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 29, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

13.2.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

99/20/6

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bemærker, at der fortsat er en betydelig del af befolkningen, som hverken er i arbejde eller indgår i arbejdsløshedsstatistikkerne, men som har et stort potentiale for at skabe beskæftigelse og velstand, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til politisk at prioritere en strategi til håndtering af de mange mennesker, der er økonomisk inaktive. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Eftersom det økonomiske opsving tager fart i Europa, mener EØSU, at Kommissionen og medlemsstaterne også bør fokusere på reaktiveringspolitikker og politikker, der skaber beskæftigelsesmuligheder for alle, navnlig dem, der er mest udelukkede fra arbejdsmarkedet, og som ønsker og er i stand til at arbejde. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Eftersom den generelle henstilling om aktiv integration af mennesker, der er udstødt fra arbejdsmarkedet, blev udstedt i 2008 (1), og for at undgå en lappeløsning, anbefaler EØSU, at Kommissionen vurderer de fremskridt, der er gjort, og om nødvendigt vedtager en ny samlet strategi ledsaget af handlingsplaner og mål, som medlemsstaterne skal nå for hver undergruppe af økonomisk inaktive personer. Denne strategi bør omfatte øget social innovation og mere specifikke detaljer om politikker til opnåelse af resultater samt udvise større ambitioner, når det gælder integration på arbejdsmarkedet af mennesker i denne befolkningsgruppe, som ønsker at arbejde. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at Kommissionen tilskynder medlemsstaterne til at gøre deres aktive arbejdsmarkedspolitikker mere effektive og sikre, at deres offentlige jobcentre er i stand til at yde mere målrettet bistand til folk, der er villige til at blive en del af arbejdsmarkedet, ved at tage hensyn til deres færdigheder og ambitioner. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at sikre evidensbaserede politikker anbefaler EØSU desuden, at medlemsstaterne indsamler og analyserer oplysninger om denne befolkningsgruppe, herunder undergruppernes forskellige karakteristika, disse personers bevæggrunde for at arbejde, den form for arbejde, de kunne tænke sig, og deres evner, således at udbuds- og efterspørgselssiden lettere kan interagere og bidrage til at opfylde forventningerne hos hver undergruppe af den ikkeerhvervsaktive del af befolkningen, som ønsker at arbejde. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Hvis vi ser nærmere på undergruppen personer med handicap navnlig ud fra et socialt og beskæftigelsesmæssigt perspektiv, er der på trods af en vis forbedring i perioden mellem 2011 og 2016 fortsat ulemper, og denne del af befolkningen sakker stadig voldsomt bagud for så vidt angår beskæftigelse og livskvalitet. EØSU mener, at der er behov for en koordineret indsats navnlig for så vidt angår adgang til videregående uddannelse og særlige forhold inden for sundhedstjenester for at styrke beskæftigelsesmulighederne for personer med handicap og med lavere uddannelser. EØSU opfordrer endvidere EU's medlemsstater til at indføre en kvoteordning for beskæftigelse af handicappede i offentlige institutioner/virksomheder og i virksomheder i den private sektor i overensstemmelse med antallet af beskæftigede og omsætning. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | I betragtning af den inaktive befolknings store forskelligartethed og de mange hindringer, de står over for, er deres (re)integration på arbejdsmarkedet en udfordring, der skal løftes af alle medlemsstater. EØSU mener, at det er altafgørende, at de politiske beslutningstagere i de enkelte medlemsstater har indgående kendskab til og forstår disse hindringer og hver enkelt undergruppes særlige kendetegn, samtidig med at de tager højde for spørgsmålet om balance mellem kønnene, når man udformer offentlige politikker og/eller andre initiativer for at tackle disse udfordringer effektivt (eksempelvis ved at øge udbuddet af børnepasningsordninger, som er en forudsætning for at kunne fritage de pågældende personer fra familiemæssige forpligtelser og give dem mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet igen). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anser det desuden for afgørende, at medlemsstaterne forbedrer den indbyrdes forbindelse mellem lokale jobcentre, kommuner og socialsikringstjenester for at forbedre chancerne for at nå denne befolkning og tilskynde dem til at arbejde. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU anbefaler, at medlemsstaterne iværksætter specifikke aktiviteter, om nødvendigt inden for de lokale offentlige tjenester (kommuner), som er hensigtsmæssige med henblik på at opgradere og ajourføre færdigheder og kompetencer hos den ikkeerhvervsaktive befolkning og andre udstødte grupper, så de kan komme ind på arbejdsmarkedet, ved at der tages højde for deres færdigheder. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Eftersom den ikkeerhvervsaktive del af befolkningen omfatter mange mennesker, der har mulighed for en normal integration på arbejdsmarkedet, opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe specifikke og gunstige incitamenter for virksomhederne til at ansætte sådanne ikkeerhvervsaktive personer. Dette kunne ske ved at indføre lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, der sikrer, at Den Europæiske Socialfond dækker alle omkostninger til uddannelse af disse personer og dermed gøre det muligt for virksomhederne at ansætte dem. Samtidig er det også af afgørende betydning for Den Europæiske Union at tilskynde medlemsstaterne til at fremme attraktive arbejdsvilkår, anstændige lønninger og sociale sikringsordninger for at motivere den ikkeerhvervsaktive befolkning til at tage del i arbejdsmarkedet og i skabelsen af velstand og økonomisk, social og miljømæssig velfærd. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Tillid til Den Europæiske Union og en følelse af tilhørsforhold afhænger også af EU-institutionernes evne til effektivt at fremme alle borgeres inklusion og velfærd, samtidig med at deres mangfoldighed respekteres. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at Industri 4.0-politikkerne og udvikling af nye teknologier respekterer forandringerne i arbejdsverdenen og indebærer fordele for både arbejdstagere og virksomheder. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU foreslår at nedsætte den ugentlige arbejdstid i første omgang i den offentlige sektor og dermed skabe flere beskæftigelsesmuligheder for alle. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Indledning

| 2.1. | Ifølge ILO's definition (Den Internationale Arbejdsorganisation) betragtes personer som økonomisk inaktive, hvis de ikke arbejder, ikke søger beskæftigelse og/eller ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet. Formålet med nærværende udtalelse er at henlede Kommissionens og medlemsstaternes opmærksomhed på de særlige behov blandt den del af befolkningen, som er blevet marginaliseret, udstødt og overset af de politiske beslutningstagere i arbejdet med udformningen af aktive beskæftigelsespolitikker, og som igennem deres indsats og et arbejde ønsker at blive integreret i samfundet for at kunne bidrage til at skabe vækst samt økonomisk, social og miljømæssig velfærd. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Der gøres et stort arbejde blandt stater, virksomheder, arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger og uddannelsesinstitutioner for at udvikle partnerskaber med henblik på at skabe et rummeligt arbejdsmarked og sikre, at tilpasningen af kompetenceniveauet holder trit med den teknologiske udvikling. Disse bestræbelser har dog endnu ikke nået deres ønskede mål, hvilket fremgår af de tusindvis af ledige stillinger, der fortsat er ubesatte som følge af misforholdet mellem udbud og efterspørgsel, og som skaber store ubalancer på arbejdsmarkedet. Sådanne ubalancer har en negativ indvirkning på produktiviteten, konkurrenceevnen og vækstpotentialet. Samtidig er der opstået hindringer for beskæftigelsen, hvilket medfører, at mange tusinde mennesker udelukkes fra arbejdsstyrken. Dette har f.eks. ført til en langvarig ungdomsarbejdsløshed, der efterlader et stort antal mennesker i alle aldre med kun en svag forbindelse til arbejdsmarkedet og dermed bidrager til en betydelig stigning i antallet af personer, der ikke er erhvervsaktive, herunder personer, der er klassificeret som NEET'er (personer, der hverken er i beskæftigelse eller under uddannelse). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Mere end hver fjerde person i alderen 15-64 år i EU falder ind under kategorien inaktiv (2). De indgår ikke i de officielle beskæftigelsesstatistikker og er ofte marginaliserede i økonomisk og social henseende og mangler således ressourcer og muligheder for at kunne deltage fuldt ud i samfundet. Dette til trods for den kendsgerning, at langt de fleste ønsker at arbejde (3). |
| --- | --- |

2.3.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | At øge beskæftigelsen og skabe flere og bedre job er stadig centrale mål for EU. Alle medlemsstaterne støtter den europæiske beskæftigelsesstrategi, som gennemføres gennem det europæiske semester, altså den årlige proces, der fremmer en tæt politisk koordinering mellem EU's medlemsstater og EU-institutionerne (4). De politiske beslutningstagere har af gode grunde lagt vægt på de mennesker, der mistede deres arbejde som følge af den økonomiske krise, og har forsøgt at finde klare veje til at skabe arbejdspladser. Kommissionen har lagt særlig vægt på initiativer, der henvender sig til unge, såsom »Ungdomsgarantien«(2013) (5), »Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet«(2015) (6) og »En ny EU-strategi for unge 2019-2027«(2018) (7). Endnu et modigt initiativ førte til Rådets henstilling af 15. februar 2016 om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet (8). EØSU støtter og glæder sig over disse initiativer, som er i tråd med den europæiske søjle for sociale rettigheder. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Mens udbud og efterspørgsel efter beskæftigelse og den erhvervsaktive eller midlertidigt arbejdsløse befolkning ofte er genstand for undersøgelser og forskellige drøftelser om og strategier for aktiv beskæftigelsespolitik, undersøger man eller analyserer man meget sjældent den ikkeerhvervsaktive del af befolkningen. Et af de første dokumenter fra Kommissionen, hvori man udtrykkeligt anerkender personer i denne situation, var henstilling 2008/867/EF til medlemsstaterne om
  aktiv integration af mennesker, der er udstødt fra arbejdsmarkedet
  , hvori man anbefalede forskellige former for strategier henvendt til denne befolkningsgruppe for at lette integrationen på arbejdsmarkedet. I april 2017 offentliggjorde Kommissionen et arbejdsdokument (9) fra Kommissionens tjenestegrene, hvori man vurderede, hvorvidt den enkelte medlemsstat har udarbejdet en mere integreret tilgang til politikker for aktiv integration. Konklusionen var, at fremskridtet med hensyn til gennemførelse af henstillingerne var forskellige medlemsstaterne imellem, at de nationale strategier indbyrdes var yderst forskellige, og at resultaterne af gennemførelsen var meget ringe. Siden 2008 har der ikke været andre initiativer fra Kommissionen, hvad angår denne specifikke befolkningsgruppe. EØSU anbefaler, at Kommissionen offentliggør en ny samlet strategi ledsaget af handlingsplaner og mål, som medlemsstaterne skal opfylde for hver undergruppe af økonomisk inaktive personer. |
| --- | --- |

3.2.

3.3.   Den ikke erhvervsaktive befolknings kendetegn

| 3.3.1. | De ikkeerhvervsaktive personer udgør en stor gruppe, hvilket betyder, at der i de fleste af EU's medlemsstater er en betydelig del af befolkningen, der ikke arbejder og heller ikke indgår i arbejdsløshedsstatistikkerne, men som faktisk har potentiale for at komme i arbejde. Selv om aktive arbejdsmarkedspolitikker i EU hovedsageligt synes at koncentrere sig om de personer, der er midlertidigt ledige, mener EØSU, at der skal en yderligere indsats til for at skabe en beskæftigelsespolitik, der er direkte rettet mod denne del af befolkningen. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Den inaktive del af befolkningen er en heterogent sammensat gruppe. Eurofound (10) har navnlig undersøgt fire hovedundergrupper: personer, der oplyser, at de er under uddannelse (f.eks. unge), hjemmegående, pensionerede eller personer med handicap. Der er meget stor forskel på disse marginaliserede undergrupper med hensyn til deres kendetegn og de hindringer, de oplever på områder som helbred, privatliv, skole- og uddannelsesniveau, behov for vejledning og praktikperioder. Rent faktisk er manglende erhvervserfaring det hyppigste fællestræk blandt unge og hjemmegående og mindre hyppigt blandt personer med handicap og pensionerede i den erhvervsaktive alder. Samtidig viser det sig, at personer med handicap og pensionerede oftere har helbredsproblemer og i højere grad føler sig socialt udstødte (ligesom langtidsledige). Ikkeerhvervsaktive personer støder ofte på mange forskellige hindringer for beskæftigelse. Mange ikkeerhvervsaktive kunne godt tænke sig en eller anden form for arbejde: ca. fire ud af fem hævder at have lyst til at arbejde i hvert fald nogle timer om ugen, og omkring halvdelen kunne godt tænke sig at arbejde 32 eller flere timer om ugen (11). Det giver os anledning til at tro, at ikkeerhvervsaktive personer søger arbejde, der er både rimeligt og relevant, og for mere end blot nogle få timer om ugen. Dette kunne også tyde på, at de befinder sig i en vanskelig økonomisk situation. EØSU mener, at dette positive ønske om at arbejde bør tilskynde beslutningstagerne til at udforme politikker og initiativer, der på effektiv vis svarer til hver enkelt undergruppes karakteristika. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Det er også nødvendigt at afklare situationen for ikkeerhvervsaktive personer, når de udøver deres ret til mobilitet. Ifølge Kommissionens data (2014) fremgår det, at blandt de personer i EU (14,3 millioner), der udøver retten til mobilitet, er ca. 3,7 millioner personer, der er »ikkeerhvervsaktive«. Omkring 80 % af de økonomisk inaktive borgere har de samme rettigheder (opholdsret) og andre fordele som de økonomisk aktive familiemedlemmer, de bor sammen med i værtsmedlemsstaten, og de har ret til samme behandling som indenlandske arbejdstageres familiemedlemmer. De resterende 20 % er imidlertid berørt af den manglende klarhed og gennemsigtighed for så vidt angår deres ret til visse sociale ydelser i værtsmedlemsstaten. EØSU opfordrer Kommissionen til øjeblikkeligt at se nærmere på denne mangel på social støtte og til at udarbejde lovgivning for at rette op på situationen. |
| --- | --- |

3.3.3.

4.   Baggrund

| 4.1. | Eurofounds undersøgelse »Reactivate: Employment opportunities for economically inactive people« (12) fremhæver nogle af de største hindringer for de fire undergrupper i den ikkeerhvervsaktive befolkning (folk, der oplyser, at de er under uddannelse såsom unge, hjemmegående, pensionerede i den arbejdsdygtige alder og personer med handicap). Manglende erhvervserfaring er den mest almindelige årsag for personer i undergrupperne unge og hjemmegående, men er et mindre problem for personer med handicap og pensionerede i den erhvervsaktive alder, der almindeligvis rapporterer om helbredsproblemer. Ca. halvdelen af undergruppen personer med handicap melder om en høj grad af social udstødelse, og dette er et fællestræk for flere medlemsstater, hvor et stort antal ikkeerhvervsaktive personer støder på mange hindringer på arbejdsmarkedet, hvilket medvirker til, at en aktiv beskæftigelsespolitik bliver vanskeligere og mere kompleks. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Samtidig er det ikke sikkert, at de ikkeerhvervsaktive personer er registreret i de lokale jobcentre, hvilket gør det ekstra vanskeligt for disse lokale tjenester at lokalisere de pågældende personer og tilbyde dem jobmuligheder. EØSU støtter alle initiativer til at tilskynde disse mennesker til at lade sig registrere i lokale jobcentre. Udvalget anbefaler, at der inden for de offentlige tjenester indføres en særlig struktur, der er ansvarlig for at koordinere og lette tilsynet med erhvervsinaktive personer og deres registrering i de lokale jobcentre, som vil foreslå foranstaltninger og attraktive programmer, der stemmer overens med disse menneskers specifikke behov. Det er klart, at de udfordringer, de lokale jobcentre står over for, er meget vanskelige på grund af arbejdsmarkedets kompleksitet, hvor jobmulighederne allerede er begrænsede for langtidsledige. Alt dette lægger en meget stor arbejdsbyrde og et stort pres på de lokale jobcentre. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | De politiske beslutningstagere i medlemsstaterne bør også anerkende de udfordringer, som lokale offentlige jobcentre står over for, når det gælder om at nå den økonomisk inaktive befolkning og tackle deres komplekse behov samt forstå, at de på mange områder er sårbare. Der er behov for en strategi og tilknyttede handlingsplaner for hver undergruppe for effektivt og virkningsfuldt at sikre beskæftigelse for dem, der er jobsøgende og ønsker at arbejde og bidrage til at skabe velstand og social og miljømæssig velfærd i samfundet. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Blandt de største udfordringer er f.eks.:
  Der mangler offentlige støtteordninger for mindreårige og omsorgsafhængige personer med det formål at fremme adgangen til arbejdsmarkedet for personer, der beskæftiger sig med husligt arbejde (overvejende kvinder).






  a) | Økonomisk inaktive personer bør have adgang til yderligere uddannelses- og omskolingsprojekter og samtidig kunne modtage arbejdsløshedsunderstøttelse. |
| --- | --- | --- |

4.4.

Der mangler offentlige støtteordninger for mindreårige og omsorgsafhængige personer med det formål at fremme adgangen til arbejdsmarkedet for personer, der beskæftiger sig med husligt arbejde (overvejende kvinder).

a)

Økonomisk inaktive personer bør have adgang til yderligere uddannelses- og omskolingsprojekter og samtidig kunne modtage arbejdsløshedsunderstøttelse.

| b) | Der er behov for hjælp til specifikke og effektive foranstaltninger for at lette, støtte og fremme integrationen af personer med handicap, som har brug for mere specifikke beskæftigelsesplaner og støtteordninger. |
| --- | --- |

b)

Der er behov for hjælp til specifikke og effektive foranstaltninger for at lette, støtte og fremme integrationen af personer med handicap, som har brug for mere specifikke beskæftigelsesplaner og støtteordninger.

| c) | Der er også behov for at rette særlig opmærksomhed mod andre sårbare grupper som f.eks. migranter og personer med tilknytning til programmet for romaer. |
| --- | --- |

c)

Der er også behov for at rette særlig opmærksomhed mod andre sårbare grupper som f.eks. migranter og personer med tilknytning til programmet for romaer.

| d) | Der er naturligvis mange mennesker, der af forskellige årsager giver op og undlader at lade sig registrere på jobcentrene, hvorfor det er nødvendigt, at centrene skaber den nødvendige kontakt til disse mennesker og således igen giver dem mulighed for at finde et job. |
| --- | --- |

d)

Der er naturligvis mange mennesker, der af forskellige årsager giver op og undlader at lade sig registrere på jobcentrene, hvorfor det er nødvendigt, at centrene skaber den nødvendige kontakt til disse mennesker og således igen giver dem mulighed for at finde et job.

| e) | Det er klart, at det er nødvendigt at gøre mere og bedre i de offentlige jobcentre i medlemsstaterne, men det er tydeligvis en opgave, som mange af de lokale jobcentre på nuværende tidspunkt ikke har kapacitet til. Det er derfor nødvendigt at ansætte personale, der har de rette kompetencer til at finde arbejde til dem, der er jobsøgende og ønsker at arbejde. |
| --- | --- |

e)

Det er klart, at det er nødvendigt at gøre mere og bedre i de offentlige jobcentre i medlemsstaterne, men det er tydeligvis en opgave, som mange af de lokale jobcentre på nuværende tidspunkt ikke har kapacitet til. Det er derfor nødvendigt at ansætte personale, der har de rette kompetencer til at finde arbejde til dem, der er jobsøgende og ønsker at arbejde.

| f) | Nogle medlemsstater kan uden tvivl give eksempler på bedste praksis til løsning af disse problemer, som bør anvendes i hele Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

f)

Nogle medlemsstater kan uden tvivl give eksempler på bedste praksis til løsning af disse problemer, som bør anvendes i hele Den Europæiske Union.

| g) | Det er desuden tvingende nødvendigt, at lønningerne i EU kommer op på et anstændigt niveau. |
| --- | --- |

g)

Det er desuden tvingende nødvendigt, at lønningerne i EU kommer op på et anstændigt niveau.

| 4.5. | Arbejdsmarkedet er ved at ændre sig, strukturreformer på arbejdsmarkederne har ført til høj diversitet og nye former for arbejde. Atypiske arbejdstagere oplever en lavere jobkvalitet og højere risiko for fattigdom under beskæftigelse (13). I 2017 var 13,7 % af arbejdstagerne i EU selvstændige (14), 11,3 % var midlertidigt ansatte (15), og 18,7 % var deltidsansatte (16). Medlemsstaterne bør med støtte fra passende EU-programmer øge deres investeringer i uddannelse. Det skal være investeringer af høj kvalitet, der har en multiplikatoreffekt på økonomien og derved forbedrer undervisningen inden for videnskab, ingeniørvidenskab, teknologi og matematik med udgangspunkt i de europæiske værdier og rettigheder, der er blevet genintroduceret med den europæiske søjle for sociale rettigheder. Den økonomisk inaktive del af befolkningen skal inkluderes, støttes og beskyttes afhængigt af de pågældende undergruppers behov med henblik på at tackle og integrere disse ændringer på vellykket vis. EØSU anbefaler, at der skabes et reelt mere inkluderende arbejdsmarked. |
| --- | --- |

4.5.

4.6.   Hindringer for beskæftigelse af den ikkeerhvervsaktive befolkning

| 4.6.1. | Personer i den erhvervsaktive alder (15-64 år) med ingen eller kun begrænset kontakt til arbejdsmarkedet står over for forskellige problemer, der forhindrer dem i at blive fuldstændig integreret på arbejdsmarkedet. En detaljeret og grundig forståelse af disse hindringer er en forudsætning for at kunne udforme og gennemføre hensigtsmæssige arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er målrettede og korrekt tilpasset de enkeltes forhold. I det følgende peger vi på visse udfordringer med hensyn til at identificere beskæftigelseshindringerne. Der er behov for præcise og korrekte oplysninger for at forstå disse hindringer, hvilket på nuværende tidspunkt praktisk taget er umuligt, fordi:







  a) | de nuværende aggregerede arbejdsmarkedsindikatorer indeholder meget få relevante oplysninger og har ingen klar forbindelse til den økonomisk inaktive del af befolkning eller de problemer, der skal løses, og tager i vid udstrækning udgangspunkt i individet og ikke i den familiemæssige situation |
| --- | --- | --- |

4.6.1.

a)

de nuværende aggregerede arbejdsmarkedsindikatorer indeholder meget få relevante oplysninger og har ingen klar forbindelse til den økonomisk inaktive del af befolkning eller de problemer, der skal løses, og tager i vid udstrækning udgangspunkt i individet og ikke i den familiemæssige situation

| b) | hovedfokus er begrænset til de registrerede arbejdsløse |
| --- | --- |

b)

hovedfokus er begrænset til de registrerede arbejdsløse

| c) | oplysninger om sundhedsproblemer, plejeansvar eller incitamenter er meget begrænsede. |
| --- | --- |

c)

oplysninger om sundhedsproblemer, plejeansvar eller incitamenter er meget begrænsede.

| 4.6.2. | De mest almindelige former for hindringer er:






  a) | ingen nyere erhvervserfaring |
| --- | --- | --- |

4.6.2.

a)

ingen nyere erhvervserfaring

| b) | lavt uddannelsesniveau og ringe kvalifikationer |
| --- | --- |

b)

lavt uddannelsesniveau og ringe kvalifikationer

| c) | meget begrænset eller ingen erhvervserfaring |
| --- | --- |

c)

meget begrænset eller ingen erhvervserfaring

| d) | helbredsmæssige begrænsninger |
| --- | --- |

d)

helbredsmæssige begrænsninger

| e) | familiemæssige omsorgsforpligtelser |
| --- | --- |

e)

familiemæssige omsorgsforpligtelser

| f) | begrænsede beskæftigelsesmuligheder |
| --- | --- |

f)

begrænsede beskæftigelsesmuligheder

| g) | aldrig at have været i lønnet beskæftigelse |
| --- | --- |

g)

aldrig at have været i lønnet beskæftigelse

| h) | visse virksomheders forskelsbehandling på grund af alder, køn, handicap osv. samt personalepolitik. |
| --- | --- |

h)

visse virksomheders forskelsbehandling på grund af alder, køn, handicap osv. samt personalepolitik.

| 4.6.3. | Det er nødvendigt at fastlægge redskaber, der kan øge de arbejdssøgendes synlighed og motivation, så de har større chance for at finde et arbejde. Det kunne f.eks. være:






  a) | erhvervsvejledning |
| --- | --- | --- |

4.6.3.

a)

erhvervsvejledning

| b) | webportal til stillingsopslag og jobmuligheder |
| --- | --- |

b)

webportal til stillingsopslag og jobmuligheder

| c) | referencer og direkte henvisninger til de interesserede |
| --- | --- |

c)

referencer og direkte henvisninger til de interesserede

| d) | mobilitetsfremmende foranstaltninger |
| --- | --- |

d)

mobilitetsfremmende foranstaltninger

| e) | erhvervsuddannelsesprogrammer |
| --- | --- |

e)

erhvervsuddannelsesprogrammer

| f) | eventuelt tilskud til arbejdsgivere. |
| --- | --- |

f)

eventuelt tilskud til arbejdsgivere.

| 4.7. | Medlemsstaterne forsøger ofte at forklare individuelle forhold og vanskeligheder på arbejdsmarkedet ved brug af effektive statistiske redskaber, hvor man ved hjælp af administrative oplysninger kortlægger den enkelte ansøgerprofil. Sådanne redskaber er nyttige, når det drejer sig om at tilpasse og tilbyde beskæftigelsesprogrammer til personer, der er registrerede som jobsøgende. De er afhængige af kvaliteten af administrative oplysninger, hvilket har visse fordele, men har tendens til kun at omfatte den del af befolkningen, der er registreret som arbejdsløse. Som følge heraf kan de avancerede profileringsværktøjer, der anvender den type oplysninger, typisk ikke anvendes til at give et større overblik over beskæftigelseshindringerne, når det gælder personer uden nogen eller kun med meget svag forbindelse til arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | At kunne forstå beskæftigelseshindringerne er ikke kun vigtigt for at forbinde de forskellige institutioners tjenesteydelser. Det er også afgørende for at udpege de grupper, der kan drage nytte af beskæftigelsesprogrammerne og de dermed forbundne fordele, og som på nuværende tidspunkt ikke betragtes som »klienter«, når det gælder de beskæftigelsestilbud og ydelser, som udbydes af de pågældende institutioner. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til (i samarbejde med OECD eller på egen hånd) at sammensætte statistiske modeller, som tager højde for de særlige forhold, der gør sig gældende for den økonomisk inaktive del af befolkningen, således at den kan indgå i en aktiv beskæftigelsespolitik. |
| --- | --- |

4.8.

5.   En fælles EU-strategi til håndtering af de teknologiske forandringer og styrkelse af et mere inklusivt samfund for alle EU-borgere, herunder de økonomisk inaktive

| 5.1. | Kommissionen og medlemsstaterne bør fokusere på alle de foranstaltninger, der bør gennemføres for at opnå bedre integration på arbejdsmarkedet af de enkelte undergrupper af økonomisk inaktive personer (17) og ikke kun de foranstaltninger, der vedrører uddannelse og kompetencer. Det kunne f.eks. være:






  a) | at udvikle tilstrækkelige offentlige sociale velfærdsydelser af høj kvalitet for at imødekomme et plejebehov (især når det gælder børn og ældre), for at frigøre dem, der ønsker at arbejde (navnlig kvinder), så de kan påtage sig et arbejde uden at skulle bekymre sig — hvilket på nuværende tidspunkt ikke kan lade sig gøre på grund af familiemæssige forpligtelser (18). |
| --- | --- | --- |

5.1.

a)

at udvikle tilstrækkelige offentlige sociale velfærdsydelser af høj kvalitet for at imødekomme et plejebehov (især når det gælder børn og ældre), for at frigøre dem, der ønsker at arbejde (navnlig kvinder), så de kan påtage sig et arbejde uden at skulle bekymre sig — hvilket på nuværende tidspunkt ikke kan lade sig gøre på grund af familiemæssige forpligtelser (18).

| b) | effektivt tilsyn og evaluering af de offentlige politikkers virkning for at få økonomisk inaktive tilbage i arbejde, for eksempel:






  1. | effektiv evidens (kortlægning af hindringer og analyse af, hvordan de hænger sammen med eksisterende politikker) |
| --- | --- | --- |

b)

effektivt tilsyn og evaluering af de offentlige politikkers virkning for at få økonomisk inaktive tilbage i arbejde, for eksempel:

1.

effektiv evidens (kortlægning af hindringer og analyse af, hvordan de hænger sammen med eksisterende politikker)

| 2. | gennemførelse (håndtering af gennemførelsesudfordringer, fremme af koordinering og samarbejde mellem interessenter) |
| --- | --- |

2.

gennemførelse (håndtering af gennemførelsesudfordringer, fremme af koordinering og samarbejde mellem interessenter)

| 3. | tilsyns- og evalueringspolitik (vurdering af virkninger på kort og lang sigt, analyse af resultater ud over sandsynligheden for beskæftigelse, og som omfatter aspekter vedrørende jobkvalitet, samt finde ud af, hvad der fungerer og for hvem) |
| --- | --- |

3.

tilsyns- og evalueringspolitik (vurdering af virkninger på kort og lang sigt, analyse af resultater ud over sandsynligheden for beskæftigelse, og som omfatter aspekter vedrørende jobkvalitet, samt finde ud af, hvad der fungerer og for hvem)

| c) | øget inkluderende vækst og velfærd gennem følgende aspekter i resultaterne på arbejdsmarkedet: flere og bedre job, inklusivitet, modstandsdygtighed og omstillingsparathed |
| --- | --- |

c)

øget inkluderende vækst og velfærd gennem følgende aspekter i resultaterne på arbejdsmarkedet: flere og bedre job, inklusivitet, modstandsdygtighed og omstillingsparathed

| d) | Kommissionen og medlemsstaterne bør vedtage de »3F'er«(politiske principper):







  1. | fremme et miljø til udvikling af kvalitetsjob |
| --- | --- | --- |

d)

Kommissionen og medlemsstaterne bør vedtage de »3F'er«(politiske principper):

1.

fremme et miljø til udvikling af kvalitetsjob

| 2. | forebygge udelukkelse på arbejdsmarkedet og beskytte enkeltpersoner mod risici på dette marked |
| --- | --- |

2.

forebygge udelukkelse på arbejdsmarkedet og beskytte enkeltpersoner mod risici på dette marked

| 3. | forberede fremtidige risici og muligheder, som kan opstå på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

3.

forberede fremtidige risici og muligheder, som kan opstå på arbejdsmarkedet

| e) | skabe arbejdspladser i kommuner, som svarer til kvalifikationerne hos de økonomisk inaktive arbejdstagere, der bor i disse kommuner, dvs. skabe job i overensstemmelse med økonomisk inaktive personers kvalifikationer samt forbedre deres kompetencer gennem passende kurser |
| --- | --- |

e)

skabe arbejdspladser i kommuner, som svarer til kvalifikationerne hos de økonomisk inaktive arbejdstagere, der bor i disse kommuner, dvs. skabe job i overensstemmelse med økonomisk inaktive personers kvalifikationer samt forbedre deres kompetencer gennem passende kurser

| f) | skabe et miljø, der styrker den sociale dialog (med arbejdsmarkedets parter) på alle relevante niveauer, samtidig med at arbejdsmarkedets parters autonomi og overenskomstforhandlinger respekteres, samt dialogen med andre relevante civilsamfundsorganisationer (19). |
| --- | --- |

f)

skabe et miljø, der styrker den sociale dialog (med arbejdsmarkedets parter) på alle relevante niveauer, samtidig med at arbejdsmarkedets parters autonomi og overenskomstforhandlinger respekteres, samt dialogen med andre relevante civilsamfundsorganisationer (19).

| 5.2. | Strategien må ikke kun komme dem til gode, der allerede har et job. Der bør lægges særlig vægt på unge NEET'er og alle andre, der er økonomisk inaktive, da disse tegner et billede af trusler på to fronter, dvs. både et socialt problem og en situation, der forværrer manglen på kvalificerede arbejdstagere. Det skyldes, at de, eftersom de ikke arbejder, ikke har nogen mulighed for at få praktisk erfaring, og da de ikke er i gang med nogen videregående uddannelse, ikke har mulighed for at tilegne sig de nødvendige akademiske kvalifikationer, og derved løber den risiko at blive fuldstændig hægtet af arbejdsmarkedet. Det er paradoksalt, at de mest kvalificerede generationer ikke nødvendigvis er dem, der er bedst forberedte på at opfylde det nuværende arbejdsmarkeds behov. EU og medlemsstaterne må ikke tillade, at den mest kvalificerede generation, vi nogensinde har haft, lades i stikken. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Arbejdsgiverne påstår, at de har svært ved at finde kvalificerede arbejdstagere, hvilket er en hindring for potentiel vækst og nye industrielle investeringer, som igen betyder, at europæiske virksomheder bliver ved med at miste konkurrenceevne og sakker endnu længere bagud (20). Manglen på kvalificeret arbejdskraft, der kunne imødekomme den aktuelle efterspørgsel, kan føre til manglende efterspørgsel efter fremtidens kvalificerede, unge arbejdstagere. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Der skal bygges bro for at forbedre forbindelsen mellem uddannelse/erhvervsuddannelse og kompetenceudvikling (21) på den ene side og den nuværende og fremtidige virkelighed for arbejdsmarkedets behov på den anden side for at udfylde den strukturelle kløft, vi står over for i dag. Dette omfatter:






  a) | fokus på færdigheder, der kan overføres |
| --- | --- | --- |

5.4.

a)

fokus på færdigheder, der kan overføres

| b) | forbedre forbindelsen mellem uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere og fagforeninger |
| --- | --- |

b)

forbedre forbindelsen mellem uddannelsesinstitutioner, arbejdsgivere og fagforeninger

| c) | øge bevidstheden om jobmuligheder og dertil knyttede krav blandt unge og andre arbejdsløse, der er ramt af manglen på arbejdspladser |
| --- | --- |

c)

øge bevidstheden om jobmuligheder og dertil knyttede krav blandt unge og andre arbejdsløse, der er ramt af manglen på arbejdspladser

| d) | fremme af partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder, arbejdsgivere, den offentlige sektor, fagforeninger og NEET'er, samt andre ikkeerhvervsaktive grupper (herunder migranter (22)) |
| --- | --- |

d)

fremme af partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner, virksomheder, arbejdsgivere, den offentlige sektor, fagforeninger og NEET'er, samt andre ikkeerhvervsaktive grupper (herunder migranter (22))

| e) | udarbejde en specifik handlingsplan for hver undergruppe af den økonomisk inaktive del af befolkningen, føre tilsyn med og evaluere dens gennemførelse, hvor eventuelle afvigelser korrigeres |
| --- | --- |

e)

udarbejde en specifik handlingsplan for hver undergruppe af den økonomisk inaktive del af befolkningen, føre tilsyn med og evaluere dens gennemførelse, hvor eventuelle afvigelser korrigeres

| f) | nedsætte den ugentlige arbejdstid i første omgang i den offentlige sektor og skabe jobmuligheder for alle. |
| --- | --- |

f)

nedsætte den ugentlige arbejdstid i første omgang i den offentlige sektor og skabe jobmuligheder for alle.

| 5.5. | Den fjerde industrielle revolution og digitalisering er sandsynligvis Den Europæiske Unions sidste chance for at indhente de største konkurrenter gennem investeringer og passende strategier og handlingsplaner og for definitivt at omstille sig til en videnbaseret økonomi og fuld beskæftigelse som fastsat i Lissabonstrategien fra 2000. Hvis det ikke lykkes, kan det gå ud over det europæiske samfunds forskellige niveauer og den produktive infrastruktur og ikke mindst de grundlæggende værdier, som vi alle uden tvivl ønsker at bevare. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Der er behov for et engagement for at nå dette mål. Der er med andre ord behov for en form for samarbejde, der involverer EU-institutionerne, medlemsstaterne, nationale og lokale myndigheder, fagforeninger, arbejdsgiverforeninger og virksomheder og andre civilsamfundsorganisationer, der hver især med ansvar for deres egne områder og i fællesskab bliver den drivkraft, der giver alle europæere mulighed for at arbejde og deltage i skabelsen af velstand og økonomisk, social og miljømæssig velfærd. Kort sagt opfordrer EØSU alle institutioner (europæiske og nationale, offentlige, statslige, kommunale og private) til at gennemføre offentlige politikker, der er inklusive i stedet for restriktive, som det har været tilfældet i de seneste tyve år, og som har ført til udelukkelse af millioner af økonomisk inaktive mennesker, hvilket har skabt afstand mellem det europæiske civilsamfund og EU-institutionerne og bragt Europas fremtid i fare. |
| --- | --- |

5.6.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kommissionens henstilling 2008/867/EF af 3. oktober 2008 om aktiv integration af mennesker, som er udstødt fra arbejdsmarkedet (EUT L 307 af 18.11.2008, s. 11).

1

(2)  26 % af befolkningen (EU-28) i alderen 15-64 år var inaktiv i tredje kvartal af 2018 ifølge Eurostats data fra januar 2019.

2

(3)  Eurofound (2017), Reactivate: Employment opportunities for economically inactive people, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

3

(4)  Se Kommissionens webside om den europæiske beskæftigelsesstrategi.

4

(5)  EUT C 271 af 19.9.2013, s. 101.

5

(6)  EUT C 268 af 14.8.2015, s. 40.

6

(7)  COM(2018) 269 final, Udtalelse om En ny EU-strategi for unge (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142).

7

(8)  EUT C 67 af 20.2.2016, s. 1.

8

(9)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene — Implementation of the 2008 Commission Recommendation on the active inclusion of people excluded from the labour market (SWD(2017) 257 final).

9

(10)  Eurofound (2017), Reactivate: Employment opportunities for economically inactive people, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

10

(11)  Eurofound (2017), Reactivate: Employment opportunities for economically inactive people, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

11

(12)  Eurofound (2017), Reactivate: Employment opportunities for economically inactive people, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

12

(13)  Udkast til Kommissionens og Rådets fælles rapport om beskæftigelsen — Ledsagedokument til meddelelse fra Kommissionen om den årlige vækstundersøgelse 2019 (COM(2018) 761 final).

13

(14)  De 15-64-årige. Tal fra Udkast til Kommissionens og Rådets fælles rapport om beskæftigelsen (COM(2018) 761 final).

14

(15)  De 20-64-årige. Tal fra Eurostat, februar 2019.

15

(16)  De 20-64-årige. Tal fra Eurostat, februar 2019.

16

(17)  EUT C 237 af 6.7.2018, s. 1, EUT C 125 af 21.4.2018, s. 10.

17

(18)  EUT C 129 af 11.4.2018, s. 44, Udtalelse om ligestilling mellem mænd og kvinder på det europæiske arbejdsmarked (EUT C 110 af 22.3.2019, s. 26).

18

(19)  Udtalelse SOC/577 om den sociale dialogs rolle med hensyn til at fremme innovation i den digitale økonomi, endnu ikke offentliggjort i EUT (EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10).

19

(20)  Studie om »Skills Mismatches — An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses«.

20

(21)  EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10, Udtalelse SOC/588 om »Uddannelsespakken«(EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136), EUT C 81 af 2.3.2018, s. 167, EUT C 440 af 6.12.2018, s. 37, EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45, EUT C 173 af 31.5.2017, s. 1.

21

(22)  Informationsrapport SOC/574 om »Omkostningerne ved manglende indvandring og manglende integration«(EUT C 264 af 20.7.2016, s. 19).

22

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 59, stk. 3):

Punkt 5.4

Led f) slettes:

| 5.4 | A Der skal bygges bro for at forbedre forbindelsen mellem uddannelse/erhvervsuddannelse og kompetenceudvikling (1)
  på den ene side og den nuværende og fremtidige virkelighed for arbejdsmarkedets behov på den anden side for at udfylde den strukturelle kløft, vi står over for i dag. Dette omfatter: |
| --- | --- |

5.4

(...)

f) nedsætte den ugentlige arbejdstid i første omgang i den offentlige sektor og skabe jobmuligheder for alle.

Begrundelse

At nedsætte den ugentlige arbejdstid er ikke den rette løsning på problemet med beskæftigelsesmuligheder, og det er heller ikke en fremadskuende tilgang. Arbejdslivet i det 21. århundrede er under forandring. Teknologiske forandringer og nye arbejdsformer giver nye muligheder og måder at inddrage ikkeerhvervsaktive personer på arbejdsmarkedet. Desuden viste debatten i SOC-sektionen, at der også er negative erfaringer i de medlemsstater, hvor en sådan foranstaltning finder anvendelse.

Afstemningsresultat:

For: 42

Imod: 63

Hverken for eller imod: 5

Punkt 1.4

Punktet ændres som følger:

| 1.4. | EØSU anbefaler, at Kommissionen tilskynder medlemsstaterne til at gøre deres aktive arbejdsmarkedspolitikker mere effektive og sikre, at deres offentlige jobcentre er i stand til at yde mere målrettet bistand til folk, der er villige til at blive en del af arbejdsmarkedet, ved at tage hensyn til deres færdigheder, og ambitioner og den aktuelle efterspørgsel efter arbejdskraft. |
| --- | --- |

1.4.

Begrundelse

Formålet med målrettet bistand er at tale med den enkelte om hans eller hendes færdigheder og ambitioner, men også at forklare situationen på arbejdsmarkedet og belyse de bedste muligheder inden for uddannelse og omskoling.

Afstemningsresultat:

For: 28

Imod: 66

Hverken for eller imod: 6

---

(1)  EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10, Udtalelse om »Uddannelsespakken« (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136), EUT C 81 af 2.3.2018, s. 167, EUT C 440 af 6.12.2018, s. 37, EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45, EUT C 173 af 31.5.2017, s. 1.

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/16 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/16

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om understøttende uddannelsessystemer for at undgå kvalifikationsmismatch — hvilken omstilling er nødvendig?

(initiativudtalelse)

(2019/C 228/03)

Ordfører: Milena ANGELOVA

| Plenarforsamlingens beslutning | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 29, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 13.2.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 21.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 130/0/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

15.2.2018

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 29, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

13.2.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

21.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

130/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU påskønner det øgede fokus på uddannelse, erhvervsuddannelse og udvikling og anvendelse af kompetencer i EU som går igen i de seneste initiativer fra Kommissionen (1) . Udvalget anerkender, at uddannelse og erhvervsuddannelse hører under medlemsstaternes kernekompetencer, men understreger den strategiske vigtighed af disse områder for Europas fremtid med hensyn til økonomisk fremgang, øget samhørighed og demokratisk liv og for »at imødekomme borgernes forventninger og reagere på deres bekymringer om fremtiden i en hurtigt skiftende verden« (2) . |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU ser med bekymring på de store strukturelle problemer på arbejdsmarkederne på grund af kvalifikationsmismatch, hvoraf nogle er forårsaget af teknologiske og demografiske forhold. Derfor opfordrer udvalget til, at der hurtigt udformes og implementeres præcist målrettede politiske foranstaltninger, og at disse ledsages af incitamenter og kompendier over bedste praksis for medlemsstaterne, så de kan støttes i om nødvendigt at implementere vellykket og understøttende tilpasning af deres uddannelsessystemer, og man dermed kan undgå kvalifikationsmismatch og spild af talenter. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at det kvalifikationsmismatch, der forekommer i dag, og som vil forekomme fremover, kun kan tackles på holdbar vis, hvis Kommissionen og medlemsstaterne udformer målrettede politikker og træffer konkrete foranstaltninger for at forbedre deres uddannelsessystemer og tilpasse disse på passende vis med henblik på at skabe talentudvikling og et sammenhængende system til håndtering af kvalifikationer. Udvalget opfordrer dem derfor til at gøre dette hurtigt og effektivt. Disse bør alle være rettet mod at støtte en inklusiv og løbende tilpasning af arbejdsstyrken til de nye økonomiske betingelser. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer Kommissionen til at styrke udbredelsen af bedste praksis med hensyn til kvalifikationsprogrammer og erhvervsrettet uddannelse. Man bør tillige sørge for det rette miks af incitamenter for alle aktørerne i uddannelsesprocessen, således at man kan beskytte retten til passende uddannelse for alle (3) . EØSU understreger som i en tidligere udtalelse betydningen af et europæisk uddannelsesområde (4) . EØSU mener, at der er behov for en yderligere opgradering og en løbende forbedring af lærernes og undervisernes kvalifikationer og færdigheder på alle uddannelsesniveauer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU anerkender, at der altid vil være et vist kvalifikationsmismatch, og at uddannelsessystemer aldrig kan forberede mennesker ideelt til alle forhold. Men de nuværende tendenser er bekymrende og skaber flaskehalse for økonomisk vækst og jobskabelse, så borgerne hindres i at udnytte deres kreative potentiale fuldt ud og virksomhederne i at nyde godt af den fulde innovative kapacitet, der ligger i de kvalifikationer, medarbejderne besidder. Derfor bør stater, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet gå sammen om at overvinde problemet og give folk den nødvendige rådgivning og vejledning til at hjælpe dem med at træffe de rette valg og løbende udvikle deres viden og kompetencer til gavn for samfundet. Der er brug for en samlet og helhedsorienteret tilgang for bedre at kunne forudse og reagere på kompetencebehovene (5) . |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Korrekt forudsigelse af udbud af og efterspørgsel efter kompetencer og af den fremtidige struktur på EU's arbejdsmarked er naturligvis afgørende for, at man kan minimere kvalifikationsmismatchet. Derfor bør universiteter, videnskabscentre og andre forskningsinstitutioner begynde at arbejde med dette problem i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter og de relevante administrative myndigheder i medlemsstaterne. Den erfaring, som Cedefop har oparbejdet igennem de senere år, vil være særdeles nyttig, men det kræver videreudvikling på national basis ved at gå mere i dybden for hver medlemsstats vedkommende. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Staten, virksomhederne og arbejdstagerne bør se uddannelse og erhvervsuddannelse som en investering. Skatteincitamenter til sådanne investeringer kan motivere arbejdsgivere og arbejdstagere til yderligere investeringer. Kollektive overenskomster kan eventuelt anerkende bestemte rettigheder og forpligtelser for arbejdsgivere og arbejdstagere i relation til uddannelse og erhvervsuddannelse. Bedste praksis for opkvalificering og omskoling bør fremmes for at hjælpe folk til at blive genansat. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Megen læring foregår i ikkeformelle og uformelle rammer, såsom i ungdomsorganisationer og gennem peer-to-peer-læring, og der er mange arbejdspladskompetencer, som ikke kan opnås via undervisning i skolerne (6) . Derfor opfordrer EØSU medlemsstaterne til at godkende de relevante kvalifikationer, der er opnået i sådanne situationer. En måde at gøre det på er at færdiggøre og anvende de nationale systemer til godkendelse af kvalifikationer, herunder ved at bruge platforme til en standardiseret bedømmelse af kompetenceniveauer, uanset hvordan kompetencerne er opnået. En sådan tilgang vil være en yderligere kanal til at oplyse virksomhederne om en persons individuelle potentiale, navnlig med hensyn til de ældre arbejdstagere, idet man kan fremhæve kompetencer, som ikke træder frem i formelle kvalifikationsbeviser, men som alligevel er af værdi. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Livslang læring, op- og omkvalificering, er et delt ansvar mellem staten, arbejdsgivere og arbejdstagere. For at kunne opnå et godt karriereforløb bør folk aktivt støttes og rådgives, bl.a. gennem vejledningsmetoder, rådgivning, coaching og mentorordninger, om, hvordan de kan træffe et oplyst valg af erhvervsuddannelse og uddannelse, der giver dem de kvalifikationer og kompetencer, som arbejdsmarkedet efterspørger. Arbejdsmarkedets parter bør spille en aktiv rolle med at oplyse om de relevante problemer og foreslå mulige løsninger. Inden de afsætter tid og penge til uddannelse, skal folk vide, hvilke kvalifikationer der er brug for, og hvordan uddannelsen kan påvirke deres karriereforløb. De vil være villige til at opnå en kvalifikation eller en eksamen, som andre anerkender. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Kvalifikationsmismatch nu og fremover

| 2.1. | Fremtiden er i dag — den bliver til virkelighed hurtigere, end vi kan følge med og forudsige den. Det giver store udfordringer for virksomheder og offentlige forvaltninger, ved at der skabes nye forretningsmodeller, og for arbejdstagere, ved at der kræves nye kompetencer og kvalifikationer, hvoraf de fleste er vanskelige at forudsige i dag. Dermed presses samfundet som helhed til at tilpasse sig hurtigt nok til de hastige forandringer. Hvis denne omstilling skal lykkes, må vi fortsat stå sammen, være forberedt på straks at reagere, gå sammen om at forudse, hvad der kommer, og proaktivt håndtere de nuværende revolutionerende forandringer i relationerne mellem mennesker, robotteknologi, kunstig intelligens og digitalisering til gavn for samfundet. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kvalifikationsmismatchet er en af de største nuværende udfordringer, som bringer væksten i fare og forhindrer varig jobskabelse i EU. Visse studier (7) anslår, at dette fænomen koster 2 % af EU's BNP. Ifølge Kommissionen har 70 millioner europæere ikke tilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder, og endnu flere har dårlige regnefærdigheder og digitale færdigheder. En ny undersøgelse (8) viser, at andelen af »mismatchede« arbejdstagere i EU i gennemsnit ligger på ca. 40 %, hvilket er på linje med Cedefops overordnede vurdering. Medarbejdere med relevante kompetencer er en afgørende konkurrenceparameter for virksomhederne. Derfor er det yderst vigtigt, at dagens og morgendagens arbejdsstyrke har kvalifikationer og kompetencer, der modsvarer de skiftende behov i den moderne økonomi og på arbejdsmarkedet. Ingen bør efterlades på bagperronen (9) , og man skal undgå at spilde talenter. For at nå disse mål er der behov for højt kvalificerede lærere og uddannelsesudbydere, ligesom deltagelsen i livslang læring skal understøttes på passende vis. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU har i sine tidligere udtalelser (10) gjort opmærksom på, hvilken betydning digitaliseringen, robotteknologien, nye økonomiske modeller som f.eks. Industri 4.0 og cirkulær økonomi og deleøkonomi har for behovene for nye kompetencer. Udvalget har desuden givet udtryk for behovet for at indføre mere nyskabende løsninger inden for uddannelse og kompetenceudvikling, da Europa har brug for et egentligt paradigmeskift, når det gælder uddannelsessektorens mål og funktion, og en bedre forståelse af dens plads og rolle i samfundet (11) . Cedefop har vurderet (12) , at EU's arbejdsstyrkes eksisterende kvalifikationer mangler ca. en femtedel af, hvad der er brug for, hvis arbejdet skal udføres på det højeste produktivitetsniveau. Dette kræver en fælles indsats for yderligere at stimulere voksenuddannelse i Europa. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Konjunkturopsvinget i den europæiske økonomi kombineret med forandrede kompetencebehov har fået efterspørgslen efter arbejdskraft og kompetencemanglen til at stige til det højeste niveau i de seneste ti år. Mens arbejdsløsheden i EU er faldende (fra 10,11 % i 2014 til 7,3 % i 2018), er andelen af ubesatte stillinger fordoblet (fra 1,1 % i 2009 til 2,2 % i 2018) (13) . |
| --- | --- |

2.4.

| 2.4.1. | Alle medlemsstater er ramt af dette problem, om end i forskellig grad og af forskellige årsager. Ifølge en global undersøgelse (14) er antallet af arbejdsgivere, der har svært ved at finde arbejdskraft, bekymrende højt i mange medlemsstater. Ti medlemsstater ligger over det samlede gennemsnit på 45 % med Rumænien (81 %), Bulgarien (68 %) og Grækenland (61 %) som de dårligst stillede. Med færre, men stadig store problemer, ligger i den anden ende af skalaen Irland (18 %), Storbritannien (19 %) og Nederlandene (24 %). |
| --- | --- |

2.4.1.

| 2.4.2. | For omkring en tredjedel af arbejdsgivernes vedkommende er hovedårsagen til, at de ikke kan få besat ledige stillinger, mangel på ansøgere. Andre 20 % svarer, at ansøgerne ikke har den nødvendige erfaring. I takt med at virksomhederne digitaliserer, automatiserer og omstiller sig, er det vigtigere end nogensinde at finde ansøgere med den rette kombination af tekniske og bløde kvalifikationer. Ikke desto mindre svarer 27 % arbejdsgiverne, at ansøgerne ikke har de kvalifikationer, de har brug for. Samlet set svarer over halvdelen (56 %) af arbejdsgiverne, at evnen til at kommunikere, både skriftligt og mundtligt, er den menneskelige egenskab, de har mest brug for, efterfulgt af evnen til samarbejde og problemløsning. |
| --- | --- |

2.4.2.

| 2.5. | Resultaterne af såvel programmet for international vurdering af voksnes kompetencer (PIAAC) og undersøgelsen af europæiske færdigheder og arbejdspladser (ESJS) som akademisk forskning (15) viser, at en stor del af mismatchet skyldes overkvalificering/for høj uddannelse. Typisk føler 4 af 10 voksne arbejdstagere, at deres kvalifikationer ikke udnyttes tilstrækkeligt, og tæt ved en tredjedel af de arbejdstagere, der har en videregående uddannelse, er overkvalificerede til deres arbejde. Dette skyldes både ineffektiv ressourceanvendelse (hvilket resulterer i utilstrækkelig udnyttelse af eksisterende kompetencer) og en generel ubalance mellem arbejdsstyrkens kompetencer og efterspørgslen på arbejdsmarkedet (16) . |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kvalifikationsmismatchet påvirker økonomien og hele samfundet negativt:






  — | Det hindrer borgerne i at være tilfredse med deres job og karriere, og gør, at de føler sig mindre påskønnet. Potentielt kan det endvidere føre til en reduktion af lønningerne. |
| --- | --- | --- |

2.6.

—

Det hindrer borgerne i at være tilfredse med deres job og karriere, og gør, at de føler sig mindre påskønnet. Potentielt kan det endvidere føre til en reduktion af lønningerne.

| — | Det vanskeliggør personlig vækst og udvikling samt udnyttelse af den enkeltes evner og potentiale. |
| --- | --- |

—

Det vanskeliggør personlig vækst og udvikling samt udnyttelse af den enkeltes evner og potentiale.

| — | Det gør arbejdsstyrken mindre produktiv — ifølge nogle vurderinger er produktivitetstabet (17) på grund af kvalifikationsmismatch i EU på ca. 0,8 EUR pr. arbejdstime (18) . |
| --- | --- |

—

Det gør arbejdsstyrken mindre produktiv — ifølge nogle vurderinger er produktivitetstabet (17) på grund af kvalifikationsmismatch i EU på ca. 0,8 EUR pr. arbejdstime (18) .

| — | Det gør virksomhederne mindre konkurrencedygtige, i og med at rekrutteringen bliver mere langsommelig og dyrere og der skal afholdes yderligere udgifter til efteruddannelse. |
| --- | --- |

—

Det gør virksomhederne mindre konkurrencedygtige, i og med at rekrutteringen bliver mere langsommelig og dyrere og der skal afholdes yderligere udgifter til efteruddannelse.

| 2.7. | Både højt og lavt kvalificeret arbejdskraft er ramt af kvalifikationsmismatch på grund af de hurtige forandringer, tillige med fag, der typisk har brug for medarbejdere med uddannelse og viden på et højt niveau. Elektrikere, mekanikere, svejsere, teknikere, chauffører, IT-specialister, socialarbejdere og sælgere er p.t. blandt de erhverv, hvor der er størst arbejdsgiverefterspørgsel. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | STEM-kvalifikationer og digitale kompetencer bliver stadig vigtigere for virksomhedernes konkurrenceevne og for at opretholde arbejdsproduktiviteten. Vigtigheden af STEM-kvalifikationer rækker ud over læreplanerne for videnskab, teknologi, teknik og matematik, idet de gør det muligt for elever og studerende at tilegne sig en bredere vifte af kvalifikationer og kompetencer, bl.a. systemisk og kritisk tænkning. Som underbygning for disse kvalifikationer er det desuden vigtigt med gode grund- og iværksætterkompentencer. STEM-kvalifikationer kan erhverves gennem erhvervsuddannelse og almen uddannelse. Der er et særligt behov for at tilskynde flere kvinder til at studere STEM-fag, samtidig med at man på passende vis tackler den digitale kønskløft (19) . Der skal findes forskellige måder til at gøre STEM-fagene mere populære, navnlig regionalt, da disse fag typisk er koncentreret i de store byer (20) . Den digitale strategiske kvalifikationsradar er et nyttigt redskab til at bringe unge mennesker sammen med rollemodeller eller mentorer med henblik på at lære, hvilke kvalifikationer der kræves for specifikke job (21) . |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Der er brug for hensigtsmæssigt udformede politiske foranstaltninger for at undgå, at problemet med kvalifikationsmismatchet vokser yderligere. På grund af den revolutionerende forandring af teknologierne forandres forretningsmodeller, kundeforventninger og karakteren af arbejde ofte i et hidtil uset omfang og på en nærmest uforudsigelig måde. Som EØSU allerede har påpegett (22) , kan nærved halvdelen af de eksisterende job automatiseres, og automatisering og robotteknologi vil derfor få stor betydning for fremtidens arbejde. Dette kan fremover resultere i en voksende kløft mellem virksomhedernes behov og arbejdstagernes kvalifikationer, kompetencer og færdigheder, og dette er en udfordring for uddannelsesinstitutionerne. Dette understreger samtidig den stadig større vigtighed af at have bløde og tværfaglige og andre kompetencer, som ofte opnås gennem uformel læring, og det rejser spørgsmålet om anerkendelse og godkendelse af uformel uddannelse. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | EU bør tilskynde og hjælpe medlemsstaterne med straks at gå i gang med at tackle denne strukturelle arbejdsmarkedsudfordring og kvalifikationsmismatchet, som skaber flaskehalse for vækst. Navnlig skal der være fokus på STEM-kompetencer og digitale kompetencer. Arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle for at identificere og, hvor det er muligt, lave prognoser for de færdigheder, kompetencer og kvalifikationer, som er nødvendige i nye og kommende job (23) , så uddannelser og erhvervsuddannelser bedre matcher virksomhedernes og arbejdstagernes behov. Digitaliseringen byder på muligheder for alle, men kun hvis tingene gøres rigtigt, og man når en ny forståelse af arbejde (24) . Det er også vigtigt, at arbejdsmarkedets parter er involveret i fortolkningen af data, der indsamles af statistiske og statslige organer, fordi arbejdsgivere og fagforeninger kan bidrage med uundværlig information, som der måske ellers ikke vil blive taget højde for. Den Europæiske Socialfond spiller en vital rolle ved at støtte initiativer, bl.a. via fælles tiltag fra arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Ifølge akademisk forskning i kvalifikationsmismatch er der store forskelle med hensyn til årsagerne, omfanget, konsekvenserne og de økonomiske omkostninger ved de mange forskellige former for kvalifikationsmismatch. Derfor vil politikker med en universal tilgang være utilbøjelige til at virke, fordi problemet typisk optræder i forskellige former i medlemsstaterne. Men det står klart, at gennemførelse af relevante politiske foranstaltninger rettet mod at reducere kvalifikationsmismatch kan resultere i betydelige effektivitetsgevinster. Med henblik herpå understreger EØSU vigtigheden af helhedsorienteret læring, som respekterer og bidrager til kulturel diversitet og følelsen af at høre til (25) . |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Det europæiske kvalifikationspas kan spille en vigtig rolle med hensyn til at præsentere en persons kvalifikationer, færdigheder og kompetencer på en måde, der fremmer et bedre match mellem en persons færdigheder og en jobprofil. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Udfordringer for uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne

3.1.   Generelle bemærkninger

| 3.1.1. | Hvis EU vil give sine borgere de bedste muligheder og bevare og øge sin konkurrenceevne, må Unionen tilskynde medlemsstaterne til at fremme et politisk miljø, der giver adgang til karriereorienteret grundlæggende uddannelse og erhvervsuddannelse, og som fortsat giver muligheder for livslang læring igennem hele arbejdslivet. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i mange medlemsstater har fokus på langvarig formel uddannelse efterfulgt af en arbejdskarriere. Koblingen mellem at lære og at tjene penge er typisk baseret på et simpelt forhold, nemlig »jo mere formel uddannelse, desto større belønning«. Økonomiske undersøgelser indikerer, at hvert yderligere uddannelsesår i gennemsnit munder ud i en gevinst på 8-13 % i indtægt. Samtidig er det en kendsgerning, at en universitetsuddannelse ikke længere giver garanti for et arbejde efter bestået eksamen. Arbejdsgiverne ser i dag ikke kun på en persons kvalifikationsniveau, men også på de kompetencer og færdigheder, som personen har erhvervet sig i løbet af sin uddannelse, og hvorvidt disse er relevante på arbejdsmarkedet. Men i lyset af de nye udfordringer er denne model ikke længere tilrådelig. Fremtidens uddannelsessystemer bør koble uddannelse og beskæftigelse sammen på nye måder ved både at gøre det lettere at komme ind i arbejdsstyrken og give arbejdstagerne mulighed for på en fleksibel måde at tilegne sig nye kompetencer i hele deres arbejdsliv. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Blot at kræve mere uddannelse og erhvervsuddannelse er ikke den rette løsning, da mere ikke nødvendigvis er bedre. For at kunne reagere på den rigtige måde skal uddannelsessystemerne være rettet imod samfundets og økonomiens reelle behov, være i stand til at hindre fejldisponering af ressourcer og give den enkelte muligheden for målrettet livslang læring. Som led i indsatsen for at fremme lige og inklusiv beskæftigelse bør kønsbestemte lønforskelle tackles gennem relevante foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Med internettet er der ikke længere brug for at kende til og huske på vigtige kendsgerninger og detaljer, eftersom de altid kan findes med et enkelt klik. Dette forandrer de grundlæggende principper for viden, idet studerende ikke længere behøver at have al informationen i hovedet, men i stedet skal lære at lære og tilegne sig et grundlæggende begrebsbillede af de relevante emner, så de kan finde og behandle information for at udføre en opgave eller finde en løsning på et problem. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | De teknologiske forandringer sker så hurtigt, at indholdet for nogle fagområders vedkommende forældes endda i løbet af en studerendes højere uddannelsesforløb. Det udfordrer de traditionelle pensa, især når det gælder den såkaldte »grunddel«, og det gør det endnu vigtigere med uddannelse inden for STEM-fagene og udvikling af bløde kvalifikationer som f.eks. kritisk tænkning, problemløsning, »samlæring« og samarbejde. Tilsvarende er det vigtigt også at tackle spørgsmålet om forholdet mellem mennesker og maskiner. |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Udviklingen af nye teknologier er samtidig en alvorlig udfordring for den praktiske del af uddannelses- og erhvervsuddannelsesforløbet, da det tager lang tid i de fleste medlemsstater at udarbejde programmer og få dem officielt godkendt, hvilket gør dem ufleksible og hæmmer hurtig tilpasning af dem til udviklingen i den virkelige verden. For at tackle dette kræver det en tættere kobling mellem alle uddannelsesniveauer og arbejdsmarkedets behov. Rettidig opdatering af pensa bliver en central udfordring, og det understreger betydningen af fleksibel erhvervsrettet uddannelse og lærlingeuddannelser. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.1.7. | Det er vigtigt i alle job at have visse tekniske og specifikke kompetencer baseret på viden og erfaring inden for det relevante fagområde. Men det bliver stadig vigtigere også at have grundlæggende kompetencer som f.eks. kreativitet og problemløsning samt sociale færdigheder og empati. |
| --- | --- |

3.1.7.

| 3.1.8. | Fordi etablerede kompetencer hurtigere bliver forældet, er det nødvendigt at tilegne sig nye kompetencer hurtigere, og det resulterer i en voksende efterspørgsel efter en ny kombination af kompetencer med henblik på de såkaldte »hybridjob«, hvor der kombineres forskellige typer af arbejdsopgaver. Eksempelvis efterspørges der i dag kompetencer i kodning på mange områder ud over i teknologisektoren, og der er dokumentation for, at mellem en tredjedel og halvdelen af jobopslag med de højeste lønninger vedrører job, hvor der kræves kompetencer i kodning. |
| --- | --- |

3.1.8.

| 3.1.9. | De senere års hurtige forandringer i sammensætningen af nye job kræver, at der lægges større vægt på læring som en kompetence i sig selv. Den bedste måde, hvorpå udfordringen med uforudsigelige teknologiforandringer og job, der kombinerer flere arbejdsfunktioner, kan tackles, er gennem evnen til at tilegne sig nye kompetencer hurtigt og at lære løbende. Dette aspekt skal håndteres med behørig omhu for at sikre, at dårligt stillede grupper som f.eks. langtidsledige, meget lavt kvalificerede, handicappede og minoriteter ikke distanceres fra arbejdsmarkedet. I den henseende er det vigtigt at styrke samarbejdet mellem arbejdsmarkedets parter og dem, der udformer aktiv arbejdsmarkedspolitik. |
| --- | --- |

3.1.9.

| 3.1.10. | For at ovennævnte mål kan blive realiseret, er det vigtigt, at medlemsstaterne finder måder til at motivere unge til ikke at droppe tidligt ud af skolen, eftersom dem, der gør dette, sædvanligvis er blandt dem, der har få færdigheder og lav løn. Mødre med små børn bør være genstand for særlig opmærksomhed i form af uddannelse samt for at holde deres færdigheder opdaterede i forhold til de hurtige forandringer i de forskellige fag. |
| --- | --- |

3.1.10.

| 3.1.11. | EØSU anbefaler kraftigt, at man promoverer og i højere grad anvender modul- og onlineundervisning — f.eks. åbne uddannelseskilder og masselæringskurser online (MOOC) (26) . |
| --- | --- |

3.1.11.

3.2.   Ungdomsuddannelse

| 3.2.1. | For at kunne give eleverne de grundlæggende færdigheder til fremtiden — f.eks. nysgerrighed, søgning efter pålidelig information, evnen til at lære løbende, kreativitet, problemløsning, samarbejdsevne — må ungdomsuddannelser omstilles fra kun at kræve udenadslære og repetition til en projektbaseret og problemløsende tilgang. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Vekseluddannelsesordninger, hvor de lærende bruger en del af deres tid i et klasseværelse og en del af deres tid i en virksomhed, herunder navnlig lærlingeuddannelser, er et effektivt redskab til at give eleverne jobrelevante og tværfaglige (bløde) kompetencer og støtte en vellykket overgang fra skole til arbejde. Derfor bør disse promoveres mere aktivt i medlemsstaterne med udgangspunkt i bedste praksis i frontløberlande, hvor mellem en tredjedel og halvdelen af dem, der tager en ungdomsuddannelse, vælger ovennævnte uddannelsesform. Praktikantforløb er tillige vigtigt for at hjælpe unge mennesker med at få praktisk erhvervserfaring. Praktikantforløb indgår primært som led i uddannelsesforløbet. Der kan endvidere være tale om praktikantforløb på det frie marked, der foregår, efter at en person har afsluttet sin uddannelse. Reglerne for praktikantforløb og de betingelser, hvorunder de finder sted, fastlægges på nationalt plan og tager hensyn til eksisterende regler, arbejdsmarkedsrelationer og uddannelsespraksis. Disse regler kunne lade sig inspirere af Rådets henstilling om en kvalitetsramme for praktikophold (27) . |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Men vekseluddannelsesordninger bør tilpasses den nye virkelighed samt gennem rettidig opdatering af pensa ved at skabe et understøttende læringsmiljø, hvor kompetencer kan udvikles og forbedres igennem hele arbejdslivet. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Undervisernes evner og kompetencer er afgørende for en høj kvalitet af vekseluddannelsesordninger, og de er vigtige for kombinationen af praktisk og teoretisk erfaring. Derfor er det vigtigt, at medlemsstaterne opretholder et system til løbende uddannelse af undervisere og sammen med arbejdsmarkedets parter bestræber sig på at finde måder at motivere dem på. |
| --- | --- |

3.2.4.

3.3.   Universitetsuddannelse

| 3.3.1. | EØSU mener, at de største udfordringer for universitetsuddannelser i mange medlemsstater består i et behov for at styrke arbejdsbaserede uddannelseselementer i pensa for at lære studerende de tværfaglige og fagspecifikke praktiske kompetencer, som arbejdsgiverne efterspørger. Derfor er der behov for at involvere arbejdsmarkedets parter bedre i udformningen og gennemførelsen af uddannelse og erhvervsuddannelse. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Det skal understreges, at en universitetsuddannelse ikke er et mål i sig selv. Alle job er vigtige, eftersom alle professioner og fag bidrager til et samfunds økonomiske og sociale udvikling, og en universitetsuddannelse bør være en valgmulighed og ikke en forpligtelse eller et stempel, der angiver folks kvalitet. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | En universitetseksamen i begyndelsen af en arbejdskarriere betyder ikke, at der ikke er behov for løbende tilegnelse af nye kompetencer, især set i lyset af, at arbejdslivet tenderer til at blive længere. Universiteter bør anerkende et nyt samfundsmål om at tilvejebringe livslang uddannelse under fleksible læringsformer (fjernundervisning, aftenundervisning mv.), og de bør tilpasse deres strukturer og ordninger tilsvarende. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Sociale kompetencer får en stadigt større betydning for mange forskellige job på grund af deres rolle for relationerne på arbejdspladsen, for at fordele og styre arbejdsopgaver og for at skabe og opretholde et effektivt og produktivt miljø. Derfor tilrådes universiteter at supplere deres traditionelle pensa på specialiserede områder med yderligere kurser i ledelse, kommunikation mv. Desuden må universiteterne nedbryde grænsen mellem uddannelsesområder og lægge vægt på tværfaglige tilgange. Fremtidens arbejde for højtuddannede fag vil nødvendigvis være relateret til behovet for tværfaglige kompetencer. |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Desuden kan der informeres individuelt om effektive læringsstrategier. Det er nemmere at motivere folk til at lære mere effektivt og med bedre resultater, hvis de har en større forståelse af deres egne tankeprocesser. Med stigningen i onlineundervisning i den senere tid har man fået større kendskab til læringsmekanismer, og det kan give bedre fingerpeg om, hvad der er de bedste måder at lære på for den enkelte. Ved anvendelse af sådanne tilgange er der større sandsynlighed for, at de studerende vil være i stand til at tilegne sig nye kompetencer senere i livet, ligesom studerende kan tilbydes individuelt undervisningsindhold i form af fjernundervisning. |
| --- | --- |

3.3.5.

| 3.3.6. | I betragtning af de store omkostninger til højere uddannelser og den tilgængelige dokumentation, som indikerer, at en stor del af ressourceallokeringen på dette område er ineffektiv, bør medlemsstaterne opfordres til at indføre sporingssystemer, som kan kaste lys over den aktuelle situation på arbejdsmarkedet, i overensstemmelse med Rådets henstilling om sporing af færdiguddannede (28) . |
| --- | --- |

3.3.6.

3.4.   Erhvervsuddannelsessystemet

| 3.4.1. | EØSU bifaldt det formål, der blev formuleret som led i den europæiske ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet, om, at mindst halvdelen af lærlingeuddannelsen bør foregå på arbejdspladsen. Målet er, under hensyntagen til de forskellige nationale ordninger, gradvis at styre imod, at størstedelen af lærlingeuddannelsen foregår på arbejdspladsen (29) . |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | EØSU bifalder Kommissionens målsætning om at gøre erhvervsuddannelse til en førsteklasses mulighed for de lærende. Udvalget understreger betydningen af at skabe passager mellem erhvervsuddannelser og videregående uddannelser, så der åbnes flere muligheder og man kan bekæmpe den stigmatisering, der omgiver erhvervsuddannelserne (30) . |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | I en lærlingeuddannelse spiller arbejdsgiverne en klar rolle, i og med at de sørger for den arbejdsrelaterede del af uddannelsen, og derfor kan de tilpasse denne del af uddannelsen til udviklingen på arbejdsmarkedet og behovet for kompetencer. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Erhvervsuddannelse — såvel indledende som løbende — uden for ungdomsuddannelsessystemet og de videregående uddannelser spiller også en rolle med hensyn til at bygge bro over kvalifikationsmismatchet. I en verden med løbende omkvalificering og stadig flere selvstændigt erhvervsdrivende har folk brug for hjælp ved skift fra én beskæftigelse til en anden (31) . Derfor skal der udvikles forskellige former for rådgivning, som f.eks. at informere om karriereveje, gennemsnitlige økonomiske forhold for forskellige erhverv og stillinger, hvor længe bestemte kompetencer vil være nyttige osv. (32) . |
| --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | Nye teknologier som f.eks. »Virtual og Augmented Reality« gør undervisning nemmere og mere effektiv og kan i markant grad forbedre erhvervsuddannelsen, mens big data-metoder giver mulighed for individualiseret undervisning. For at kunne benytte disse muligheder tilrådes det at udvikle behørige platforme med billig og øjeblikkelig opkobling og at oprette biblioteker med »on demand«-kurser. Ud over alle de øvrige fordele vil disse platforme også løse problemet med lange geografiske afstande for folk i fjerntliggende egne. Dette aspekt af erhvervsuddannelse er i dag underudviklet sammenlignet med universitetsuddannelse og skal styrkes. |
| --- | --- |

3.4.5.

| 3.4.6. | Virksomhedsintern erhvervsuddannelse er en anden metode til at forbedre kompetencer og bidrage til øget produktivitet blandt arbejdstagere samt til deres professionelle udvikling, til generel forbedring af virksomhedernes resultater og til forbedret arbejdstrivsel hos medarbejderne. Desuden motiverer det medarbejderne og gør det muligt for dem komme videre i deres karriere og opnå højere løn. Derfor er medarbejderuddannelse et område af fælles interesse, og arbejdsgivere og medarbejdere har et fælles ansvar for at bidrage til op- og omkvalificering til gavn for virksomheden og tilvejebringelse af arbejdskraft med de rette kompetencer. |
| --- | --- |

3.4.6.

| 3.4.7. | Der er mange forskellige nationale love, regler og tilgange til indretning og gennemførelse af medarbejderuddannelse. Nogle medlemsstater har et bredt spektrum af effektive lovbestemte politikker for erhvervsuddannelse, mens dette i andre medlemsstater fastsættes ved kollektive overenskomster på forskellige planer eller aftales direkte mellem arbejdsgiver og medarbejdere på arbejdspladsen. Mulighederne for adgang til erhvervsuddannelse kan også afhænge af virksomhedens/arbejdspladsens størrelse. Der bør være nemmere adgang til effektiv medarbejderuddannelse, samtidig med at man anerkender systemernes forskelligartethed og fleksibilitet, hvilket varierer afhængigt af praksis i relationerne mellem arbejdsgivere og arbejdstagere. |
| --- | --- |

3.4.7.

| 3.4.8. | Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bør under udnyttelse af den sociale dialogs fulde potentiale arbejde sammen på tre- og topartsbasis på at forbedre adgang til og deltagelse i medarbejderuddannelse. Det bør udvikles på en måde, så alle arbejdstagere og virksomheder/arbejdspladser får gavn af det, i et livslangt læringsperspektiv, som bygger på en forskelligartet arbejdsstyrkes potentielle og faktiske behov både i den offentlige og private sektor samt i/på små, mellemstore og store virksomheder/arbejdspladser. |
| --- | --- |

3.4.8.

| 3.4.9. | Måden, hvorpå uddannelse på arbejdspladsen arrangeres og gennemføres, skal aftales imellem arbejdsgiverne og arbejdstagerne ved hjælp af en blanding af kollektive og individuelle overenskomster. Dette indebærer, at uddannelsen fortrinsvis finder sted inden for arbejdstiden eller (hvis relevant) uden for arbejdstiden (især ved uddannelse, som ikke er virksomhedsrelateret). Arbejdsgiverne bør anlægge en positiv tilgang til medarbejderuddannelse. Men hvis en arbejdstager beder om, eller har ret til, uddannelse, bør arbejdsgiveren have ret til at diskutere en sådan anmodning for at sikre, at det støtter arbejdstagerens beskæftigelsesegnethed på en måde, der også er i virksomhedens interesse. |
| --- | --- |

3.4.9.

| 3.4.10. | Erhvervsuddannelse er ikke kun for arbejdstagere. Store virksomheder stiller ofte specialiseret uddannelse til rådighed for den øverste ledelse. Dette er dog ikke tilfældet i SMV'er og især ikke i små, traditionelle virksomheder og familievirksomheder. Disse virksomheders trivsel afhænger stort set alene af ejerne/ledelsen. Korte uddannelseskurser, adgang til rådgivnings- og konsulentbistand, til videokurser, med fokus på lovkrav, bestemmelser, forbrugerbeskyttelse, tekniske standarder mv. kan forbedre resultaterne i disse virksomheder. |
| --- | --- |

3.4.10.

| 3.4.11. | Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at undersøge de positive erfaringer i EU-lande med veludviklede erhvervsuddannelsessystemer og overveje muligheden for at udvikle programmer til at lette en sådan udveksling. |
| --- | --- |

3.4.11.

Bruxelles, den 21. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Ny dagsorden for færdigheder i Europa (2016), Det europæiske uddannelsesområde (2018). GD GROW-projektet om en plan for sektorsamarbejde om færdigheder hilses også velkommen, selv om dette projekts omfang er meget begrænset, tillige med diverse EASME/COSME-projekter, bl.a. 2017/001, 004, 007 og 2016/033 og 034.

1

(2)  COM(2018) 268 final.

2

(3)  EUT C 237 af 6.7.2018, s. 8.

3

(4)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136.

4

(5)  Dette anerkendes af Kommissionen — GD EMPL, og Kommissionen har ydet økonomisk og anden støtte til OECD-ledede landeprojekter for nationale kompetencestrategier i flere medlemsstater, bl.a. Portugal, Italien, Spanien, Slovenien og den belgiske region Flandern. I de seneste år har Cedefop også gennemført særlige programmer til støtte for medlemsstater (Grækenland, Bulgarien, Slovakiet, Estland og Malta) med hensyn til at forbedre deres strukturer vedrørende forbedring og foregribelse af kvalifikationer: https://www.cedefop.europa.eu/en/events-and-projects/projects/assisting-eu-countries-skills-matching.

5

(6)  EUT C 13 af 15.1.2016, s. 49.

6

(7)  https://www.eesc.europa.eu/en/news-media/press-releases/skills-mismatches-eu-businesses-are-losing-millions-and-will-be-losing-even-more.

7

(8)  »Skills Mismatches — An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses«, EESC.

8

(9)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136.

9

(10)  EUT C 237 af 6.7.2018, s. 8, EUT C 367 af 10.10.2018, s. 15.

10

(11)  EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45. 40 % af de voksne arbejdstagere føler, at deres kvalifikationer ikke udnyttes til fulde: https://www.cedefop.europa.eu/en/publications-and-resources/publications/3075.

11

(12)  »Insights into skill shortages and skill mismatches«. »Learning from Cedefop's European skills and jobs survey«, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop), 2018. Tillige Skills Panorama og Europass.

12

(13)  Arbejdsløshedsstatistik, statistik for ledige stillinger, Eurostat.

13

(14)  »Solving the Talent Shortage«, ManpowerGroup Employment Outlook Survey, 2018. Nogle sår tvivl om denne undersøgelse — f.eks. Cappelli (2014): https://www.nber.org/papers/w20382.

14

(15)  »Skills Mismatches – An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses«, undersøgelse bestilt af IME på anmodning fra EØSU's arbejdsgivergruppe.

15

(16)  Ibid.

16

(17)  Alt andet lige.

17

(18)  Ibid.

18

(19)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 37.

19

(20)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 37 og eksempler på god praksis kan iagttages i Tyskland — hvor de såkaldte STEM-færdigheder styrkes ved hjælp af »House of the small researchers in town«: https://www.bertelsmann-stiftung.de/en/publications/publication/did/leitfaden-berufsorientierung-1/.

20

(21)  BMW Foundation European Table findings.

21

(22)  EUT C 367 af 10.10.2018, s. 15.

22

(23)  https://www.cedefop.europa.eu/en/events-and-projects/projects/big-data-analysis-online-vancancies. Se endvidere: »Overview of the national strategies on work 4.0 — a coherent analysis of the role of social partners«, https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/publications-other-work/publications/overview-national-strategies-work-40-coherent-analysis-role-social-partners-study.

23

(24)  https://twentythirty.com/how-digitization-will-affect-the-world-of-work.

24

(25)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136.

25

(26)  Sådanne værktøjer kan give adgang til fulde eksamener, kortere kurser og specialiseringer samt til såkaldte nanoeksamener; give en fleksibel organisation ved at opdele uddannelserne i moduler og moduler i kurser eller endda i mindre enheder; give ældre arbejdstagere mulighed for at studere i de senere faser af deres karriere; reducere læringsomkostningerne og -tiden og skabe en bedre balance mellem arbejds-, studie- og familieliv; give hurtigere og mere fleksible svar på arbejdsmarkedets stigende krav om at give folk de ønskede kvalifikationer og færdigheder; skabe tillid og hjælpe arbejdsgivere med at få oplysninger om potentielle medarbejdere, når de udbydes af velrespekterede uddannelsesinstitutioner.

26

(27)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52013PC0857&from=EN.

27

(28)  http://publications.europa.eu/resource/cellar/c4508e4f-dc74-11e7-a506-01aa75ed71a1.0003.03/DOC_1.

28

(29)  EUT C 262 af 25.7.2018, s. 41.

29

(30)  https://www.ceemet.org/positionpaper/10-point-plan-competitive-industry.

30

(31)  EUT C 434 af 15.12.2017, s. 36.

31

(32)  https://www.bertelsmann-stiftung.de/en/publications/publication/did/leitfaden-berufsorientierung-1/.

32

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/24 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/24

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et robust demokrati gennem et stærkt og mangfoldigt civilsamfund

(initiativudtalelse)

(2019/C 228/04)

Ordfører: Christian MOOS

| Høring | 12.7.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 29, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 6.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 145/5/2 |

Høring

12.7.2018

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 29, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

6.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

145/5/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Betydelige politiske kræfter i Europa — overvejende, men ikke udelukkende højreekstremistiske bevægelser og partier, hvoraf nogle allerede sidder i regering — underminerer det liberale demokrati og ønsker at tilintetgøre Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Et pluralistisk civilsamfund, hvilket er et af kendetegnene ved et liberalt demokrati, bygger på borgerlige frihedsrettigheder, som trues af autoritære tendenser. Det spiller en central rolle i bevarelsen af det liberale demokrati i Europa. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Forudsætningen for et liberalt demokrati er bl.a. garanti for de grundlæggende rettigheder, retsvæsenets uafhængighed, velfungerende kontrolmekanismer, en korruptionsfri offentlig forvaltning med velfungerende forsyningspligtydelser og et levende civilsamfund. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Et uafhængigt civilsamfund fungerer som en central demokratisk tilsynsinstans og en demokratiets skole. Det styrker den sociale samhørighed. Det kan imidlertid kun udføre disse funktioner, hvis de sociale, politiske og retlige rammer tillader det. Forsøg på at hindre finansiering fra ikkestatslige kilder begrænser foreningsfriheden og demokratiet. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Civilsamfundet og demokratiet udfordres på mange områder. Højrepopulister sætter spørgsmålstegn ved resultaterne af kvindefrigørelsen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Polariseringen af samfundet ses også ved fremkomsten af et »ikkecivilt samfund«. Etablerede aktører i nationale og overnationale institutioner tager i stigende grad den populistiske tankegang til sig. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Autoritære typer, bl.a. fra tredjelande, støtter denne tendens i retning af et »illiberalt demokrati«, hvilket fører til mindre mediefrihed og mere korruption i Europa. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EU mangler stadig en passende mekanisme til sikring af, at demokratiet og retsstaten opretholdes i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer alle medlemsstater til i enhver henseende at afholde sig fra at skabe »illiberale demokratier«. Hvis nogle medlemsstater giver efter for autoritære principper, må EU tage traktaten i anvendelse i dens fulde udstrækning. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Partier, der vender sig mod det liberale demokrati, bør udelukkes fra deres politiske partier på europæisk plan og deres politiske grupper i Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU gentager sin efterlysning af et demokratisk semester med en europæisk kontrolmekanisme for retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder samt en resultattavle for demokrati. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener, at man bør overveje korrigerende økonomiske foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse af artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Hvad angår beskyttelsen af EU's budget mod mangler på retsstatsområdet, må nedskæringer ikke ske på bekostning af civilsamfundets støttemodtagere. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU foreslår, at der i den nye flerårige finansielle ramme indføres tilstrækkelig fleksibilitet til at øge støtten til civilsamfundsorganisationer, hvis de nationale regeringer af politiske årsager skærer i eller helt standser finansieringen. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU understreger, at civilsamfundsorganisationer og -initiativer, der modtager EU-støtte under den nye FFR, skal give klart tilsagn om at respektere de europæiske værdier. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU opfordrer EU-lovgiverne til at mindske den administrative byrde yderligere, især for så vidt angår små initiativer og organisationer. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EØSU opfordrer Kommissionen til at investere mere i at opbygge civilsamfundets kapacitet, styrke grænseoverskridende samarbejdsnetværk og oplyse bedre om eksisterende støtteinstrumenter. Kommissionen bør fremsætte forslag om minimumsstandarder for forening af erhvervsmæssige aktiviteter og frivilligt arbejde på civilsamfundsområdet. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | EØSU støtter Europa-Parlamentets efterlysning af et forslag om indførelse af en europæisk statut for gensidige selskaber, foreninger og fonde eller foreslår, at der som et første skridt oprettes et alternativt system for formel interinstitutionel akkreditering. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Det bør efter EØSU's opfattelse undersøges, hvorfor der ikke følges op herpå. Ligeledes bør man overveje en interinstitutionel godkendelse i form af en slags mærke for NGO'er. EØSU bør undersøge denne mulighed. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indføre støtteforanstaltninger for civilsamfundsorganisationerne, uden at dette sker på bekostning af de offentlige tjenester og den skattemæssige retfærdighed. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | EØSU opfordrer EU-institutionerne til yderligere at styrke deltagelsesdemokratiet. |
| --- | --- |

1.21.

| 1.22. | EØSU forventer, at alle aktører arbejder for at fremme europæiske politikker, der helt konkret forbedrer borgernes liv. |
| --- | --- |

1.22.

| 1.23. | De nationale og europæiske politiske beslutningstagere skal tackle de presserende sociale problemer og sikre social bæredygtighed med inklusive uddannelsessystemer, inklusiv vækst, konkurrencedygtige og innovative industrier og velfungerende arbejdsmarkeder, retfærdig og rimelig beskatning og effektive offentlige tjenester og sociale sikringsordninger. |
| --- | --- |

1.23.

| 1.24. | Der er behov for stærke arbejdsmarkedsparter og et stærkt og alsidigt civilsamfund til at forsvare de europæiske kerneværdier. |
| --- | --- |

1.24.

2.   Definitioner

| 2.1. | Et »liberalt demokrati«er en styreform, hvor demokrati kombineres med forfatningsmæssig liberalisme, hvilket begrænser det regerende flertals magt ved at garantere individuelle politiske friheder og frihedsrettigheder. Det er et repræsentativt demokrati med flerpartisystemer og pluralistiske civilsamfund, hvor et system af kontrolmekanismer, der bl.a. tæller et uafhængigt retsvæsen, overvåger de offentlige organer og mediefriheden. Fysiske og juridiske personer er ligeledes omfattet af retsstatsprincippet. Et liberalt demokrati respekterer og beskytter mindretal, sikrer vores borgerlige rettigheder (navnlig retten til at stemme og stille op til valg), borgerlige frihedsrettigheder (f.eks. foreningsfriheden), menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Et velfungerende liberalt demokrati er et politisk system, der konsekvent drager de offentlige myndigheder til ansvar, og et system, der fremmer borgernes og deres formidlingsorganers medvirken og deltagelse på alle samfundsområder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Et »deltagelsesdemokrati«har som supplement til det repræsentative demokrati brug for formidlingsorganer (fagforeninger, NGO'er, faglige netværk, emnespecifikke sammenslutninger osv.) for at inddrage borgerne og fremme et folkeligt og medborgerligt engagement i europæiske anliggender og opbygge et mere retfærdigt, solidarisk og inklusivt EU. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Et »illiberalt demokrati«er et politisk system, hvor der afholdes valg, men hvor den forfatningsmæssige liberalisme ikke er etableret. Demokratisk valgte ledere begrænser de borgerlige rettigheder, de borgerlige frihedsrettigheder og beskyttelsen af mindretal. Kontrolmekanismerne samt retsvæsenets og mediernes uafhængighed undergraves for at frigøre det regerende flertals suverænitet fra forfatningsmæssige begrænsninger og kontrol. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Et pluralistisk »civilsamfund«, som respekterer de demokratiske principper og den forfatningsmæssige liberalisme, er en central del af det liberale demokrati. De enkelte borgere, der offentligt engagerer sig i civilsamfundsorganisationer eller uformelle former for aktiviteter, udgør civilsamfundet og fungerer som mellemled mellem staten og borgerne. Ud over at forsvare borgernes interesser, yde teknisk ekspertise i lovgivningsprocesser og holde beslutningstagerne ansvarlige bidrager civilsamfundet til at opbygge lokalsamfundet, og det spiller en integrerende rolle ved at styrke den sociale samhørighed og skabe identitet. Desuden beskæftiger et bredt udvalg af civilsamfundsorganisationer, navnlig arbejdsmarkedets parter, sig i praksis med ikkekommercielt arbejde og tjener velgørende eller andre almennyttige formål, herunder forskellige former for gensidig selvhjælp. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Mens et levende civilsamfund er afgørende for et velfungerende liberalt demokrati, engagerer dets modstandere sig imidlertid også politisk i officielle organisationer eller uformelle former for deltagelse. Et sådant »ikkecivilt samfund«respekterer ikke de demokratiske principper og den forfatningsmæssige liberalisme, men fremmer begrebet »illiberalt demokrati«. Det benytter sig af retten til politisk deltagelse med henblik på at fjerne de etablerede kontrolmekanismer, retsstatsprincippet og retsvæsenets uafhængighed og på at begrænse mediefriheden. Det sigter mod at begrænse de borgerlige rettigheder, de borgerlige frihedsrettigheder og beskyttelsen af mindretal. I stedet for at integrere samfundet og styrke den sociale samhørighed fremmer det ikkecivile samfund en ekskluderende nationalistisk forståelse af samfundet, som udelukker mange borgere, navnlig mindretal. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | »Populisme«er en svag ideologi, der hævder, at befolkningen er homogen og har en fælles vilje. Populister hævder at være de eneste og sande repræsentanter herfor. Selv om populismen ikke klart definerer folket, skaber den fjender og modstandere af folket, f.eks. eliten, og hævder, at disse sætter hindringer i vejen for folkets sande vilje. Populister gør de politiske debatter følelsesladede med det formål at skabe frygt. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Baggrund

| 3.1. | Populismen anfægter demokratiet — på nuværende tidspunkt er der hovedsageligt tale om højreekstremistiske partier og bevægelser. De undergraver det liberale demokrati, de grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet, herunder beskyttelsen af mindretal, de gensidige kontrolmekanismer og den klare adskillelse af politisk magt. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I nogle medlemsstater sidder disse grupper nu i regering. Overalt hævder de, at de repræsenterer folkets »virkelige«vilje »mod eliten«. De afgiver falske løfter, benægter politiske udfordringer, såsom klimaændringer, og ønsker at ødelægge det europæiske projekt og dets resultater. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU påpeger, at nogle borgere opsøger populismen og ekstremismen af ren desillusion og bakker ikke nødvendigvis fuldt ud op om de populistiske partiprogrammer. Den voksende velstands- og indkomstulighed samt fattigdom skaber grobund for højregruppernes fremme af nationalisme som modsvar på globaliseringen. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | På trods af autoritære og økonomiske udfordringer som ulighed står Europa stadig i spidsen, når det gælder det liberale demokrati på verdensplan, og beundres af mange mennesker, der lever under autokratiske styreformer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Et pluralistisk civilsamfund er et af kendetegnene ved et liberalt demokrati og danner grundlaget for enhver forfatningsmæssig ordning baseret på borgerlige rettigheder og retsstatsprincippet. EØSU har nedsat en gruppe om grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet med henblik på at forsvare disse principper, da udvalget mener, at autoritære tendenser for tiden udgør en trussel mod det åbne civilsamfund og de borgerlige frihedsrettigheder. Frihed og et åbent civilsamfund er nemlig uforeneligt med et »illiberalt eller styret demokrati«. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU mener, at civilsamfundet spiller en central rolle i at bevare det liberale demokrati i Europa. Kun et stærkt og mangfoldigt civilsamfund kan forsvare demokrati og frihed og styre Europa uden om fristelsen fra autoritære principper. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Et stærkt og pluralistisk uafhængigt civilsamfund er en værdi i sig selv i alle demokratier. Civilsamfundsorganisationerne spiller en afgørende rolle i at fremme europæiske værdier, hjælpe lokalsamfundene til at organisere sig og mobilisere borgerne til gavn for almenvellet. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU bemærker en tendens til faldende tillid til EU i hele Europa kombineret med tiltagende spændinger i forhold til mindretal, fremmedhad, stigende korruption, nepotisme og svage demokratiske institutioner i visse lande. Her er NGO'er ofte det eneste forsvar, når det gælder om at opretholde og fremme EU's vigtigste værdier, såsom respekt for menneskerettigheder, frihed, tolerance og solidaritet. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Artikel 11 i TEU opfordrer de europæiske institutioner til at føre dialog med civilsamfundets aktører, og navnlig sammenslutninger. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Mængden af sammenslutninger og deres betydning i dialogen med civilsamfundet er indikatorer for kvaliteten af det demokratiske liv i et hvilket som helst land. Sammenslutningernes sociale og samfundsmæssige funktioner er afgørende for et fuldt fungerende demokrati, navnlig i denne tid med stor utilfredshed. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU understreger, at de former for borgerdeltagelse, som misbruger retten til politisk deltagelse til at udslette demokratiet, retsstatsprincippets garantier og retsvæsenets uafhængighed, ikke er en del af civilsamfundet. |
| --- | --- |

3.11.

4.   Civilsamfundets bidrag til demokratiet

| 4.1. | EU-borgerne kan udøve deres ret til demokratisk deltagelse ikke bare gennem deres aktive og passive valgret, men også gennem civilsamfundsaktiviteter. EØSU's formidlingsorganer og de europæiske netværk af civilsamfundsorganisationer som f.eks. »Civil Society Europe«er borgernes vigtigste repræsentative fora på EU-plan. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Kun garantien for individuelle frihedsrettigheder, navnlig ytrings-, informations-, forsamlings- og foreningsfrihed, og håndhævelsen heraf kan danne grundlag for et pluralistisk demokrati og den enkeltes politiske deltagelse. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Et uafhængigt retsvæsen er garant for retsstatsprincippet, de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne samt retten til politisk deltagelse. Retsvæsenets uafhængighed er imidlertid under angreb i dele af Europa. Der føres i øjeblikket retssager mod Polen og Ungarn for overtrædelse af retsstatsprincippet (1). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Et uafhængigt retsvæsen er en del af de kontrolmekanismer, der forhindrer, at en bestemt politisk gruppe varigt dominerer en samfundsgruppering. Navnlig må reglerne for politisk beslutningstagning ikke ændres på en sådan måde, at personer udelukkes varigt fra beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | En offentlig forvaltning uden korruption, men med veldrevne tjenesteydelser af almen interesse, som respekterer og overholder de grundlæggende rettigheder, og hvor embedsmænd har ret til at afvise ulovlige instrukser, er ligeledes afgørende for enhver forfatningsmæssig ordning baseret på frihed og retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Et fungerende liberalt demokrati har også brug for borgere, som med deres engagement bidrager til at skabe et samfund baseret på tolerance, ikkeforskelsbehandling, retfærdighed og solidaritet. Det kræver et levende civilsamfund, hvor borgerne frivilligt engagerer sig i civilsamfundsaktiviteter. Det frivillige arbejde er baseret på de rettigheder, der er fastlagt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Samtidig er disse rettigheder garanter for værdierne i chartret. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | I et liberalt demokrati er et uafhængigt civilsamfund afgørende for at føre tilsyn med og holde de politiske institutioner ansvarlige og sikre, at de politiske aktører begrunder deres beslutninger tilstrækkeligt. Civilsamfundet skaber gennemsigtighed og bidrager med sin ekspertise til bedre styring ved kritisk at overvåge beslutningsprocessen og vurdere gennemførelsen af politiske beslutninger og den offentlige politik i almindelighed. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Civilsamfundet er en demokratiets skole, der giver mulighed for politisk deltagelse og folkeoplysning som supplement til den offentlige uddannelse. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Samtidig spiller offentlig uddannelse også en central rolle, når det gælder undervisning i demokratiske værdier og medborgerkundskab, der sætter de unge borgere i stand til at deltage i civilsamfundet og gøre brug af deres borgerlige rettigheder og borgerlige frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Civilsamfundet spiller en integrerende rolle i opbygningen af fællesskaber ved at styrke den sociale samhørighed og skabe identitet. Det skal navnlig sætte borgerne i stand til at udøve deres rettigheder og dermed bidrage til et europæisk fællesskab af borgere. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU understreger, at civilsamfundsorganisationer og -initiativer kun kan varetage disse funktioner, hvis de sociale, politiske og retlige rammer tillader det. |
| --- | --- |

4.11.

5.   Aktuelle trusler

| 5.1. | EØSU mener, at ekstremistiske politiske grupper i øjeblikket udfordrer det europæiske civilsamfund på mange områder. Valgresultaterne i næsten alle medlemsstater peger klart på en stigende støtte af disse grupper og på, at nogle borgere er ved at miste tilliden til de demokratiske institutioner. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | På den alleryderste politiske højrefløj vinder populistiske og ekstremistiske grupper frem og forsøger med stigende succes at gøre racisme og fremmedhad acceptabelt i Europa og at spolere den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Højrepopulister og -ekstremister sætter spørgsmålstegn ved resultaterne af kvindefrigørelsen ved at male et reaktionært familiebillede. De er modstandere af ligestilling mellem kønnene og fremmer homofobi. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Polariseringen af samfundet ses også ved fremkomsten af et »ikkecivilt samfund«. Et stigende antal NGO'er og forskellige former for borgerdeltagelse er med til at ekskludere visse dele af samfundet. De deler ikke de europæiske værdier i artikel 2 i TEU, navnlig menneskerettigheder og retsstatsprincippet, og er i stedet fortalere for en alternativ udemokratisk politisk dagsorden. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Kulturen i den politiske og sociale debat har ændret sig og bliver mere og mere rå, aggressiv og polariserende — ansporet af anonymiteten på internettet og de sociale medier og yderligere fremmet af misinformationskampagner. Det er på denne baggrund, at de proeuropæiske aktører i deres bestræbelser på at formidle europæiske værdier til offentligheden er kommet til kort og således ikke har formået at løse EU's kommunikationskrise. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Moderate politikere tager i stigende grad den populistiske tankegang til sig, sådan som vi har set det med brexit. Repræsentanter for det »illiberale demokrati«finder i stigende grad vej ind i nationale og overnationale institutioner. Her har de en platform, hvor de kan nå endnu længere ud med deres idéer. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Autoritære regeringer fra tredjelande understøtter de populistiske og ekstremistiske aktørers fremmarch i Europa og befordrer med finansiering og målrettet desinformation en ændring af debatkulturen i de traditionelle medier og på internettet med det formål at undergrave stabiliteten i EU. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | EØSU er dybt bekymret over, at omlægningen af de politiske systemer i Europa har taget afsæt i en tendens til »illiberalt demokrati«. Der er i visse medlemsstater indført reformer, der skal hindre borgernes reelle indflydelse på politiske beslutninger, og de retligt garanterede rammebetingelser for civilsamfundet udhules. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Hvis civilsamfundet skal kunne udfylde sin rolle med at føre tilsyn med de politiske institutioner, skal det have de nødvendige ressourcer. Forsøg på at hindre finansiering fra ikkestatslige kilder begrænser foreningsfriheden og demokratiet. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Den negative tendens i retning af mindre mediefrihed, som er blevet iagttaget i Europa i de seneste fem år, er særligt foruroligende. Den fjerde magt bringes i fare, når de uafhængige medier står på et svagt økonomisk grundlag, de offentlige radio- og TV-selskabers institutionelle uafhængighed fjernes, og der etableres private mediemonopoler, navnlig når disse kontrolleres af regeringsmedlemmer. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Sammenblandingen af politiske og økonomiske interesser øger især den risiko, som korruption udgør i forhold til demokratiet. Det er vigtigt at se kritisk på de manglende fremskridt i bekæmpelsen af korruption i Europa. I visse medlemsstater går det betydeligt ned ad bakke på det område, hvilket yderligere forværrer situationen. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | EU's værdi for det liberale demokrati er uomtvistelig. I det forenede Europa har retsstatsprincippet erstattet princippet om, at ret er magt. EU mangler stadig en passende mekanisme til at sikre en effektiv bevarelse af demokratiet og retsstaten i medlemsstaterne. På trods af eller måske på grund af denne svaghed er EU det liberale demokratis bedste forsvar i Europa. |
| --- | --- |

5.12.

6.   Anbefalinger om foranstaltninger til styrkelse af et robust civilsamfund i Europa

EØSU opfordrer alle medlemsstaterne til at respektere EU's værdier som fastsat i artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og til at afholde sig fra at skabe »illiberale demokratier«. Et pluralistisk og robust civilsamfund kan kun eksistere og udfylde sin rolle med at beskytte demokratiet, hvis borgerne ikke risikerer noget ved at engagere sig i politik. Hvis medlemsstaterne giver efter for autoritære principper, er EU imidlertid nødt til at anvende de gældende retlige instrumenter, såsom overtrædelsesprocedurerne og retsstatsrammen fra 2014, i deres fulde udstrækning.

| 6.1. | Medlemsstaterne skal utvetydigt have at vide, at det i EU er uacceptabelt at give køb på demokratiet og retsstaten. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU henleder opmærksomheden på proceduren i artikel 7 i TEU, hvorved Rådet kan suspendere en medlemsstats stemmerettigheder i Rådet i tilfælde af grov overtrædelse af de værdier, der er nævnt i artikel 2 i TEU. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Udvalget gentager den efterlysning, det fremsatte sammen med Europa-Parlamentet, af et demokratisk semester med en europæisk kontrolmekanisme om retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder (2). EØSU foreslår, at der laves en resultattavle for demokrati, som bl.a. skal afspejle rammebetingelserne for civilsamfundets aktiviteter og føre til konkrete reformhenstillinger. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Partier, der vender sig mod demokratiet, bør udelukkes fra deres politiske partier på europæisk plan og deres politiske grupper i Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | EØSU mener, at man bør overveje en mekanisme, hvor manglende gennemførelse af reformhenstillingerne kan føre til korrigerende økonomiske foranstaltninger. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | EØSU anerkender Kommissionens forslag om at styrke beskyttelsen »af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet«som et skridt i den rigtige retning (3). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Der må ikke tilbageholdes midler under den nye mekanisme på bekostning af støttemodtagere fra civilsamfundet, som bør modtage støtte direkte fra EU. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | EØSU er ikke desto mindre kritisk over for mekanismens ensidige fokus på forsvarlig økonomisk forvaltning. Udvalget efterlyser bestemmelser, der gør det muligt at indlede en procedure i tilfælde af mangler for så vidt angår demokratiet og retsstatsprincippet, som ikke er direkte knyttet til forsvarlig økonomisk forvaltning. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | EØSU bifalder Kommissionens forslag om at oprette en ny pakke under den næste FFR med titlen »Investering i mennesker, social samhørighed og værdier«, som skal bidrage til at gøre det europæiske civilsamfund mere robust. Udvalget bifalder især oprettelsen af den nye fond for retfærdighed, rettigheder og værdier, som EØSU har udarbejdet en udtalelse om (4). |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | EØSU foreslår desuden, at der i den nye FFR indføres tilstrækkelig fleksibilitet til, at Kommissionen kan øge støtten til civilsamfundsorganisationer, hvis de nationale regeringer af politiske årsager skærer i eller helt standser finansieringen. Denne yderligere finansiering bør ikke erstatte den nationale finansiering på den lange bane, men der kan om muligt kompenseres herfor ved at nedsætte støtten til den pågældende medlemsstat på andre områder. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | EØSU understreger, at civilsamfundsorganisationer og initiativer, der modtager EU-støtte under den nye FFR, skal give klart tilsagn om at respektere de europæiske værdier som fastsat i artikel 2 i TEU. Organisationer, der er fortalere for demokratiets eller retsstatens endeligt, racisme eller fremmedhad, bør udelukkes fra støtte. |
| --- | --- |

6.11.

| 6.12. | Med tanke på borgernes ændrede deltagelsesadfærd og det stigende antal uformelle og spontane initiativer opfordrer EØSU de lovgivende myndigheder i EU til yderligere at nedbringe den administrative byrde, der er forbundet med anvendelsen og gennemførelsen af samt regnskabsprocedurerne for EU-støttede projekter, og til at oprette særlige støtteinstrumenter til små initiativer og organisationer. |
| --- | --- |

6.12.

| 6.13. | EØSU opfordrer Kommissionen til at informere bedre om de støtteinstrumenter, der findes for civilsamfundet. Dette bør især være rettet mod interessenter i fjerntliggende regioner i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

6.13.

| 6.14. | For at sikre bedre overholdelse af betingelserne for støtteberettigelse og principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning for så vidt angår civilsamfundsaktører opfordrer EØSU Kommissionen til at øge investeringerne i opbygning af civilsamfundets kapacitet. |
| --- | --- |

6.14.

| 6.15. | EØSU foreslår, at man skaber nye eller styrker de allerede eksisterende grænseoverskridende netværksinstrumenter for civilsamfundet. |
| --- | --- |

6.15.

| 6.16. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indføre støtteforanstaltninger for civilsamfundsorganisationerne, uden at dette sker på bekostning af de offentlige tjenester og den skattemæssige retfærdighed. En sådan foranstaltning kan under hensyntagen til NGO'ernes bidragsevne f.eks. give mulighed for begrænsede skattefradrag for medlemskontingenter og støttebidrag. |
| --- | --- |

6.16.

| 6.17. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremsætte forslag om bedre gennemførelse af direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner (5) med henblik på at øge værdien af frivilligt arbejde og aktivt medborgerskab i arbejdslivet. |
| --- | --- |

6.17.

| 6.18. | EØSU støtter Europa-Parlamentets opfordring til Kommissionen om at fremsætte et forslag til oprettelse af en europæisk statut for gensidige selskaber, foreninger og fonde (6). En supplerende europæisk retlig statut eller et alternativt system for formel interinstitutionel akkreditering vil som et første skridt hjælpe civilsamfundsorganisationer, som ikke længere har tilstrækkelig retlig beskyttelse i deres medlemsstat. |
| --- | --- |

6.18.

| 6.19. | Det bør efter EØSU's opfattelse undersøges, hvorfor der ikke følges op herpå. Ligeledes bør man overveje en interinstitutionel godkendelse i form af en slags mærke for NGO'er. EØSU bør undersøge denne mulighed. |
| --- | --- |

6.19.

| 6.20. | EØSU opfordrer EU-institutionerne til at gennemføre bestemmelserne i artikel 11 i TEU og til at styrke deltagelsesdemokratiet på EU-plan yderligere ved at inddrage repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet og bevæge sig væk fra høringer og i retning af reelle dialoger. |
| --- | --- |

6.20.

| 6.21. | For at forhindre at borgerne mister tilliden til EU's institutioner, er det vigtigt, at EU's politikker konkret forbedrer borgernes dagligdag, og at borgerne er opmærksomme herpå. |
| --- | --- |

6.21.

| 6.22. | Et robust civilsamfund har brug for et sundt socialt miljø. De nationale og europæiske politiske beslutningstagere skal tackle dette problem og sikre social bæredygtighed med inklusive uddannelsessystemer, inklusiv vækst, konkurrencedygtige og innovative industrier og velfungerende arbejdsmarkeder, retfærdig og rimelig beskatning og effektive offentlige tjenester og sociale sikringsordninger. I modsat fald undermineres det liberale demokratis grundlag af civil uro, manglende valgdeltagelse eller tiltagende ekstremisme. Sociale og økonomiske rettigheder hører uløseligt sammen med borgerlige og politiske rettigheder. |
| --- | --- |

6.22.

| 6.23. | Stærke arbejdsmarkedsparter er i kraft af deres funktion som civilsamfundets søjler af afgørende betydning, når det gælder om at stabilisere de europæiske demokratier. Der er brug for et alsidigt civilsamfund til at forsvare de europæiske kerneværdier. |
| --- | --- |

6.23.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  F.eks. sag C-619/18 Kommissionen mod Polen og igangværende sag C-78/18 Kommissionen mod Ungarn.

1

(2)  EUT C 34 af 2.2.2017, s. 8.

2

(3)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 173.

3

(4)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 178.

4

(5)  COM(2017) 253; EUT C 129 af 11.4.2018, s. 44.

5

(6)  Europa-Parlamentets erklæring af 10. marts 2011.

6

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/31 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/31

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om WhiteDoveWay — Forslag til en EU-ledet global strategi for fredsopbygning

(initiativudtalelse)

(2019/C 228/05)

Ordfører: Jane MORRICE

| Plenarforsamlingens beslutning | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 29, stk. 2
  Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 15.1.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 160/3/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

15.2.2018

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 29, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

15.1.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

160/3/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den Europæiske Union blev grundlagt på et ønske om fred. Unionen har fået Nobels fredspris, men kan ikke tillade sig at hvile på laurbærrene. I stedet bør det største fredsprojekt i nyere tid indtage sin retmæssige position som en global leder og rollemodel, når det gælder opbygning af fred i Europa og verden. I den europæiske integrations historie findes der ikke et bedre tidspunkt end nu — i 100-året for afslutningen af Første Verdenskrig, hvor Europa står foran alvorlige eksistentielle udfordringer og en omfattende fornyelse af EU-institutionerne — for EU til at stille sig i spidsen og udstikke en ny kurs for fredsopbygning i verden. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | WhiteDoveWay er en billedlig og fysisk rute for vejen frem. Der er tale om en dynamisk ny EU-ledet global strategi for fredsopbygning med fokus på konfliktforebyggelse, inddragelse af civilsamfundet og effektiv kommunikation ved hjælp af uddannelse og oplysning og en europæisk fredsrute fra Nordirland til Nicosia, hvor borgerne helt konkret kan engagere sig i EU's fredsskabende arbejde og få redskaberne til at nå EU's mål. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | For at realisere disse mål opfordrer EØSU til, at der på det nye EU-budget afsættes væsentligt flere midler til konfliktforebyggelse i alle EU's eksterne Peaceprogrammer, og udvalget efterlyser større sammenhæng og overensstemmelse mellem politikkerne for intern og ekstern handel, bistand, udvikling og sikkerhed. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler kraftigt en større inddragelse af civilsamfundet i beslutningstagningen, sådan som det har været tilfældet i forbindelse med EU-initiativer for fredsopbygning rundt omkring i verden, herunder EU's Peaceprogram i Nordirland, hvortil erhvervslivet, fagforeninger og den frivillige sektor bidrager aktivt med input. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Med baggrund i succesen med Erasmus efterlyser EØSU, at der på kommunikationssiden gøres mere for at fremme den rolle, som uddannelse og oplysningsaktiviteter spiller i at fortælle historien om EU som fredsskaber, for at fremme læring mellem NGO'er i og uden for EU og for at fremme »WHITE DOVE«-branding af EU's fredsprojekter og dermed gøre dem mere synlige i EU-lande og tredjelande. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | For at engagere borgerne aktivt foreslår EØSU en fredsrute fra Nordirland til Nicosia, der skal forbinde to delte øer på hver sin side af Europa. De populære kulturruter, som f.eks. Caminoen til Santiago de Compostela, viser, at rejsende begiver sig ud på disse ruter som en form for pilgrimsrejse eller for at lære mere om forskellige kulturer gennem kontakt med mennesker. Langs WhiteDoveWay vil de få indsigt i den fredsarv, som skabte Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | »White dove«er den engelske oversættelse af navnet »Columbanus«, den irske pilgrim, der betegnes som skytshelgen for europæisk enhed. Han er også skytshelgen for motorcyklister. I fodsporene på hans rejse fra Irland til Frankrig, Schweiz, Østrig og Italien passerer WhiteDoveWay forbi steder, hvor der tidligere var krig og konflikter såsom Vestfronten, Sydtyrol og Balkan. Det vil også være en »virtuel«rute i form af en højteknologisk historiebog, som viser EU's rejse fra krig til fred, og som opmuntrer til en måde at leve og lære på, der repræsenterer EU-værdier som respekt, tolerance og gensidig forståelse. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer EU til at udvikle en dynamisk ny global strategi for fredsopbygning bestående af tre indsatsområder: |
| --- | --- |

1.8.

Indsatsområde 1 — Konfliktforebyggelse, civilsamfund, sammenhæng

| — | en fordobling af midlerne til fredsopbygning inden for alle relevante EU-politikker med fokus på konfliktforebyggelse, forsoning og interkulturel dialog og fremme af tolerance og respekt i og uden for EU |
| --- | --- |

—

en fordobling af midlerne til fredsopbygning inden for alle relevante EU-politikker med fokus på konfliktforebyggelse, forsoning og interkulturel dialog og fremme af tolerance og respekt i og uden for EU

| — | struktureret inddragelse af civilsamfundet på alle niveauer af beslutningstagningen i EU's politikker for eksterne forbindelser og programmer vedrørende fredsopbygning |
| --- | --- |

—

struktureret inddragelse af civilsamfundet på alle niveauer af beslutningstagningen i EU's politikker for eksterne forbindelser og programmer vedrørende fredsopbygning

| — | større overensstemmelse og sammenhæng mellem EU's forsvars-, bistands-, handels- og konfliktløsningsstrategier i alle de lande, hvor EU er aktiv på verdensplan |
| --- | --- |

—

større overensstemmelse og sammenhæng mellem EU's forsvars-, bistands-, handels- og konfliktløsningsstrategier i alle de lande, hvor EU er aktiv på verdensplan

| — | ungdomsprogrammer som Erasmus og solidaritetskorpset med henblik på at inkludere elementer vedrørende fredsopbygning, Unionsborgerskab, gensidig respekt og tolerance |
| --- | --- |

—

ungdomsprogrammer som Erasmus og solidaritetskorpset med henblik på at inkludere elementer vedrørende fredsopbygning, Unionsborgerskab, gensidig respekt og tolerance

| — | øget koordinering mellem agenturer og mellem lande og udveksling af erfaringer med lokale, nationale og internationale statslige og ikkestatslige græsrodsorganisationer, der arbejder for fred. |
| --- | --- |

—

øget koordinering mellem agenturer og mellem lande og udveksling af erfaringer med lokale, nationale og internationale statslige og ikkestatslige græsrodsorganisationer, der arbejder for fred.

Indsatsområde 2 — Oplysning, kommunikation, uddannelse

| — | uddannelse i mægling, forhandling og dialog mellem lokale, nationale og internationale NGO'er, der arbejder for fred |
| --- | --- |

—

uddannelse i mægling, forhandling og dialog mellem lokale, nationale og internationale NGO'er, der arbejder for fred

| — | incitamenter til at fremme læring og undervisning i europæisk integration, fredsopbygning og borgerengagement på videregående uddannelser, på gymnasieniveau og i grundskolen i hele EU |
| --- | --- |

—

incitamenter til at fremme læring og undervisning i europæisk integration, fredsopbygning og borgerengagement på videregående uddannelser, på gymnasieniveau og i grundskolen i hele EU

| — | etablering af europæiske centre for fredsopbygning i Belfast og Nicosia og læringscentre, der forbinder strategiske steder langs WhiteDoveWay |
| --- | --- |

—

etablering af europæiske centre for fredsopbygning i Belfast og Nicosia og læringscentre, der forbinder strategiske steder langs WhiteDoveWay

| — | officiel EU-anerkendelse af White Dove-symbolet som »varemærke«for alle EU's fredsprojekter og større forpligtelse for projekter til at offentliggøre, at de modtager EU-støtte |
| --- | --- |

—

officiel EU-anerkendelse af White Dove-symbolet som »varemærke«for alle EU's fredsprojekter og større forpligtelse for projekter til at offentliggøre, at de modtager EU-støtte

| — | en større indsats hos Kommissionen for at skabe opmærksomhed om EU's fredsprojekter ved at bruge White Dove-»mærket«. |
| --- | --- |

—

en større indsats hos Kommissionen for at skabe opmærksomhed om EU's fredsprojekter ved at bruge White Dove-»mærket«.

Indsatsområde 3 — Europæisk fredsvej

Etablering af en White Dove-taskforce i EU, der skal iværksætte og støtte:

| — | høringer af kommunalråd, regionale instanser, andre etablerede ruter som WesternFrontWay, museer og kultursteder forbundet med WhiteDoveWay |
| --- | --- |

—

høringer af kommunalråd, regionale instanser, andre etablerede ruter som WesternFrontWay, museer og kultursteder forbundet med WhiteDoveWay

| — | tættere samarbejde med internationale organisationer som FN, UNESCO, OSCE og Europarådet |
| --- | --- |

—

tættere samarbejde med internationale organisationer som FN, UNESCO, OSCE og Europarådet

| — | netværkssamarbejde med initiativer vedrørende maratonløb, vandring, cykling, motorcykelture og andre borgerinitiativer |
| --- | --- |

—

netværkssamarbejde med initiativer vedrørende maratonløb, vandring, cykling, motorcykelture og andre borgerinitiativer

| — | støtte Friends of Columbanus' ansøgning til Europarådet om officiel anerkendelse som en europæisk kulturrute, der vil udgøre en af forgreningerne i WhiteDoveWay |
| --- | --- |

—

støtte Friends of Columbanus' ansøgning til Europarådet om officiel anerkendelse som en europæisk kulturrute, der vil udgøre en af forgreningerne i WhiteDoveWay

| — | forberedelse af logistikken til at etablere en rute, der forbinder Irland med Cypern og løber gennem tidligere konfliktområder med udløbere til steder, der har bidraget betragteligt til freden såsom de skandinaviske lande og Central- og Østeuropa |
| --- | --- |

—

forberedelse af logistikken til at etablere en rute, der forbinder Irland med Cypern og løber gennem tidligere konfliktområder med udløbere til steder, der har bidraget betragteligt til freden såsom de skandinaviske lande og Central- og Østeuropa

| — | økonomisk og teknisk støtte til en virtual reality-WhiteDoveWay til brug i skoler og på videregående uddannelser i hele Europa som en fremtidens højteknologisk historiebog |
| --- | --- |

—

økonomisk og teknisk støtte til en virtual reality-WhiteDoveWay til brug i skoler og på videregående uddannelser i hele Europa som en fremtidens højteknologisk historiebog

| — | støtte til en interaktiv onlineversion af WhiteDoveWay, som forbinder steder og centre for fredsopbygning, herunder historiefortællinger, for dem, som ikke kan foretage rejsen til fods. |
| --- | --- |

—

støtte til en interaktiv onlineversion af WhiteDoveWay, som forbinder steder og centre for fredsopbygning, herunder historiefortællinger, for dem, som ikke kan foretage rejsen til fods.

2.   Baggrund

| 2.1. | De alvorlige udfordringer, som EU i dag står over for, truer selve kernen i det europæiske ideal. Den voldsomme stigning i antallet af flygtninge og indvandrere, de finansielle følgevirkninger, økonomiske stramninger, ekstremisme, sikkerhedstrusler, den stærkere politiske polarisering og konsekvenserne af brexit har rystet EU i sin grundvold. Manglen på en passende reaktion fra EU's side kan ikke fortsætte, hvis den længste periode med fred i Europa skal vare ved. I denne yderst anspændte situation er EU nødt til at reagere med positive, ambitiøse, kreative og konstruktive foranstaltninger og en vision, der afspejler det helt grundlæggende formål med det europæiske projekt — fremme og bevarelse af fred. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EU's fredsprojekt har været sådan en succes, at nye generationer af europæere intet begreb har om krigens realiteter. Ved at minde borgerne om årsagerne til, at EU blev oprettet, genetableres et bindende ideal, hvilket vil øge troværdigheden af EU og EU's mission. For at dette skal lykkes, er EU nødt til at optrappe sin fredsopbyggende indsats ikke blot rundt omkring i verden, men i selve Europa. Gennem udveksling af historier om konfliktløsning, kompromiser og konsensusskabelse på græsrodsniveau mellem forskellige kulturer, befolkningsgrupper og lande kan EU styrke og fremme sine grundlæggende værdier om frihed, retfærdighed, lighed, tolerance, solidaritet og demokrati både i og uden for EU. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Uden for EU bør Unionen opfattes som en global forkæmper for fred, demokrati og menneskerettigheder. Men konflikterne i Syrien, Afghanistan, Yemen og andre steder tvinger os til at se med kritiske øjne på EU's respons på de humanitære kriser, der følger i kølvandet på militære aktioner. Hvis EU skal leve op til sine erklærede målsætninger og principper har det uanset geopolitiske og økonomiske interesser en moralsk pligt til at redde uskyldige ofre, som fanges i konflikter. Det gælder især børn. EU kan yde et betydeligt økonomisk bidrag til at forbedre tilværelsen i disse områder, men resultaterne er begrænsede. Med fokus på konfliktforebyggelse i områder, hvor freden og sikkerheden er truet, og ved at arbejde tæt sammen med civilsamfundet, kan EU sikre større engagement på græsrodsniveau og øge sandsynligheden for varig fred. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ud fra en antagelse om, at hver euro, der investeres i fred, sparer 7 EUR til forsvar, opfordrer EØSU EU til at prioritere fredsopbygning i sine forslag til det nye EU-budget (FFR 2021-27). Kommissionens nye forslag til en »europæisk fredsfacilitet«med et budget på 10 mia. EUR bør have en ægte fredsskabende dimension, der omfatter aktiv inddragelse af lokale og internationale civilsamfundsaktører, tovejsudveksling mellem aktørerne, centre for videnoverførsel og en strategi for verdensomspændende formidling af budskabet. EØSU opfordrer endvidere til fuld gennemførelse af den globale strategi for EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik fra 2016, der skal forebygge konflikter, fremme menneskers sikkerhed, løse de underliggende årsager til manglende stabilitet og arbejde for en mere sikker verden. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Konteksten — at mindes, fejre, kommunikere

| 3.1. | I 100-året for afslutningen af Første Verdenskrig mindedes borgerne i EU ikke blot de faldne, men gjorde sig også overvejelser om omkostningerne ved konflikter. Gennem forståelse af, hvad der har ført til fred, kan politiske beslutningstagere tage ved lære af historien og få indsigt i, hvordan fredsprocesserne slog rod. Gennem højtideligholdelse af vigtige fredsskabende perioder mindes vi arven fra krig og den solidaritet, der vinder indpas i tiden derefter. I de kommende år kommer vi til at markere vigtige begivenheder som 30-året for Berlinmurens fald og fred i Libanon (2019) samt 25-året for Daytonfredsaftalen (2020). 2018 var også året, hvor vi markerede 20-året for langfredagsaftalen/Belfastaftalen, og at der har været fred i Columbia i to år. Når EU skaber opmærksomhed om sin støtte til disse aftaler, fremmer Unionen værdien af sin indsats på verdensplan. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | For at afspejle det europæiske år for kulturarv bør alle anstrengelser for at udnytte Europas erfaringer med konflikter til det fælles bedste omfatte en vigtig ny kulturel komponent. EU's højtstående repræsentant, Federica Mogherini, har fremhævet kulturelt diplomati som et centralt værktøj for EU i dets internationale diplomatiske relationer. Eksempler spændende fra beskyttelse af kulturarvssteder til fremme af kulturelle identiteter og sprog er med til at skabe stabile politikker, der gør, at forskellige etniske/nationale og religiøse/sproglige grupper føler sig sikre og i højere grad indstillet på fredelig sameksistens. Det kulturelle diplomatis gavnlige virkning i EU's eksterne relationer er anerkendt, men i betragtning af den tiltagende polarisering i Europa, er det ligeså anvendeligt til at tackle splittelse i EU. Den irske pilgrim fra det sjette århundrede, Columbanus (1), der betegnes som skytshelgen for et forenet Europa, repræsenterer arven, historien og den kulturelle forbindelse til en ny global EU-strategi for at fremme fælles forståelse og handling gennem fred. Dette initiativ har derfor i hans navn valgt at anvende det internationale fredssymbol, en hvid due. |
| --- | --- |

3.2.

4.   WhiteDoveWay

Ved at kombinere moderne former for social interaktion med tidligere tiders metoder til at sprede budskabet udstikker WhiteDoveWay en ny retning for EU ved at forbinde Unionens fortid, nutid og fremtid.

4.1.   
  Bane vejen — gennem EU-lederskab med henblik på global fredsopbygning

Ved aktivt at støtte skabelsen af stabile, lige, retfærdige og velstående samfund i hele verden går EU videre end blot at fremme fred. Selv om EU's bestræbelser ikke altid giver lige så gode resultater som ønsket, tilskynder indsatsen for at fremme EU's værdier konfliktramte lande til at lægge volden bag sig. EU's Peaceprogram i Nordirland og EU's støtte til fredsprocessen i Columbia er værdifulde eksempler. Andre gode eksempler på engagement er EU's ungdomsstrategi fra 2015, som skal sikre, at unge i EU ikke marginaliseres. Endvidere kan EU stille sig i spidsen for global fredsopbygning ved at sikre større sammenhæng og overensstemmelse mellem sine strategier for kultur, forsvar, bistand, handel og konfliktløsning og med internationale agenturer.

4.2.   
  Vise vejen — gennem oplysning, kommunikation og uddannelse

Ved at foregå med et godt eksempel og fremme sine grundlæggende værdier kan EU vise vejen ved at bruge oplysnings-, kommunikations- og uddannelsesstrategier mere kreativt. Erfaringsudveksling mellem fredsskabere på græsrodsniveau i og uden for Europa er altafgørende. Oprettelse af europæiske centre for fred, der tilbyder undervisning i mægling, forhandling, dialog og konsensusskabelse, som anbefalet i tidligere udtalelser (2), og partnerskaber med fredsskabere i civilsamfundet er yderst vigtige. Ved at vise resultaterne af sit arbejde gennem velfinansierede og målrettede uddannelses- og oplysningsprogrammer øger EU forståelsen for sin rolle og retfærdiggør indsatsen i forhold til EU-borgerne, idet de ser værdien af et multikulturelt engagement, og deres tro på det oprindelige formål med det europæiske projekt får en saltvandsindsprøjtning.

4.3.   
  Gå vejen — en kulturel rute for alle

| 4.3.1. | Denne permanente fredsrute, fra Nordirland til Nicosia, vil inddrage mennesker fra alle samfundslag i en fysisk og mental anstrengelse for at danne nye venskaber og møde andre, der er villige til at dele ud af deres erfaringer fra konflikter. Denne kulturelle rute på 5 000 km på tværs af Europa i fodsporene på Columbanus vil være længere end pilgrimmens oprindelige rute fra Irland til Italien. Den vil passere steder, der har været hårdt ramt af krig og konflikt, bl.a. Vestfronten, Sydtyrol og landene på Balkan og skabe forbindelser mellem borgere og steder undervejs. De rejsende vil høre om eftervirkningerne af konflikter, men også, og allervigtigst, om de mekanismer, der skaber fred. Der vil også være læringscentre forbundet med WhiteDoveWay, og den vil have udløbere til Nord-, Øst-, Central- og Sydeuropa, så vandrerne kan vælge deres ruter og besøge så mange steder, de ønsker. WhiteDoveWay vil tilskynde til sådanne »udløbere«både inden og uden for EU og anerkende ikke blot de fysiske stier, men også kulturelle forbindelser til f.eks. Skotland og især Iona samt de fredsskabende forbindelser til områder som Ukraine og Mellemøsten. Man kunne også finde måder at forbinde den til andre veletablerede ruter såsom El Camino de Santiago. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Der vil endvidere være en onlineportal, hvor de, som ikke er i stand til selv at gå WhiteDoveWay-ruten, kan få en virtuel og interaktiv oplevelse heraf med audiovisuelle komponenter fra hvert sted og de samme mundtlige historiefortællinger, som kan høres langs ruten. Den virtuelle rute vil også blive brugt som et værktøj i undervisningen om fredsopbygning i skoler og skabe flere oplevelser af kreativitet og forståelse med udgangspunkt i relevant lokalhistorie og mulige forbindelser til ruten med henblik på at fremme en udbredt ejerskabsfølelse både inden og uden for EU. Ved at bygge på den teknologi, som bruges i officersuddannelserne inden for civilbeskyttelse og konfliktforebyggelse, skabes der en virtual reality-oplevelse af konflikter og fredsopbygning. Som en teknologisk lærebog lever den op til undervisningskravene i den digitale tidsalder og supplerer gamle undervisningsteknikker, der fokuserer mere på krigsmagere end fredsskabere. |
| --- | --- |

4.3.2.

5.   Et nyt EU-budget (FFR), der kan maksimere fredsopbygning og inddragelse af civilsamfundet

| 5.1. | Der findes ingen nemme svar i jagten på fredsopbyggende løsninger, men det er muligt at ændre strategier og prioriteter for at afbøde de værste virkninger af konflikter. Fastlæggelsen af det nye EU-budget udgør en værdifuld mulighed for at fremme ovenstående ved at skabe »sammenhæng, koordinering og komplementaritet«mellem EU's fredsopbyggende politikker og internt i Kommissionen, hvor komplekse strukturer vanskeliggør den praktiske koordinering mellem EU-Udenrigstjenesten og de øvrige tjenestegrene. På samme måde skal der sikres sammenhæng mellem EU's handels-, bistands-, sikkerheds- og udviklingspolitikker, og det bør anerkendes, at der er et behov for at kunne »trække en linje«mellem politikker og praksis hos EU's institutioner, medlemsstater og andre vigtige donorer. |
| --- | --- |

5.1.

5.2.   
  Fokus på konfliktforebyggelse

EU's nye budgetforslag for 2021-2027 vedrørende EU's optræden udadtil skal i højere grad prioritere fredsopbygning. Forslagene omfatter en stigning på 40 % på sikkerhedsområdet til 4,8 mia. EUR, en ny europæisk forsvarsfond på 13 mia. EUR, 6,5 mia. EUR til »militær mobilitet«via Connecting Europe-faciliteten og en forøgelse af finansieringen til EU's optræden udadtil med 26 % til 120 mia. EUR. Det er vigtigt at fremhæve, at Kommissionens forslag om en »europæisk fredsfacilitet«på 10,5 mia. EUR uden for budgettet til fælles engagement i tredjelande skaber ideelle forudsætninger for, at EU's indsats reelt vil være målrettet mod konfliktforebyggelse. I 2017 vedtog EU en forordning, der indførte en ny form for støtte under instrumentet, der bidrager til stabilitet og fred, for at fremme kapacitetsopbygning hos militære aktører (kapacitetsopbygning til støtte for sikkerhed og udvikling eller CBSD). Det Europæiske Forbindelseskontor for Fredsopbygning (EPLO) har gentagne gange udtrykt bekymring over dette og behovet for at få et større input fra civilsamfundet.

5.3.   
  Inddragelse af civilsamfundet — fokus på kvinder og unge

Der er en voksende accept af, at civilsamfundet spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at sikre effektiviteten og den langsigtede holdbarhed af strategier for fredsopbygning. Samarbejde med aktører på græsrodsniveau er ikke kun med til at øge forståelsen af konflikten nedefra og op, men sikrer også et lokalt »medansvar«for processen ved at bidrage til en mere »konfliktfølsom«fredsopbygning og en forstærkning af positive tendenser. FN's resolution 2419 fremhæver de unges rolle i forbindelse med forhandling og gennemførelse af fredsaftaler, mens FN-resolution 1325 fremhæver kvinders rolle. Indsatsen fra fagforeninger og virksomheder, store som små, spiller også en afgørende rolle i mobiliseringen af civilsamfundet. Sårbare grupper — navnlig ofre — skal have støtte fra sagkyndige, og det er vigtigt med en strategi, der tager udgangspunkt i »godt naboskab«som tilgang til relationerne i lokalsamfundet og på arbejdspladsen. En »struktureret dialog«mellem EU og civilsamfundet skaber også banebrydende og varige forbindelser, hvilket EØSU's forbindelser med EU's nabolande i Afrika, Asien og andre dele af verden vidner om.

5.4.   
  EU-oplysning

Eftersom borgernes kendskab til EU's fredsopbygning er begrænset, må det nye budget lægge større vægt på strategier for oplysning, kommunikation og uddannelse, især gennem anvendelse af både traditionelle og sociale medier. Selv om bekymringerne vedrørende farerne ved de sociale medier og den potentielle trussel mod demokratierne er reel, udnyttes medierne ikke i tilstrækkelig grad til at skabe positive forandringer. Der bør afsættes flere midler til fredsjournalistik, kulturelt diplomati og interkulturel dialog på det nye EU-budget. Uddannelse spiller også en vigtig rolle ved at lære børn og unge ikke blot at »tolerere«, men også at respektere forskelle. Et eksempel på ovennævnte er »Special EU Programmes Body and Integrated Education Movement«i Nordirland.

5.5.   
  Udveksling af bedste praksis

EU har stor erfaring i områder som Sydøstasien, Mellemøsten, Centralamerika, Balkan og Afrika syd for Sahara. Noget af dette arbejde har givet fine resultater, andet i mindre grad. For at lære af de hidtidige erfaringer må EU respektere og fremme en etisk tilgang til intervention som eksemplificeret ved gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien (3), der ved at fremme komplette deltagelsesbaserede processer, som inddrager civilsamfundet, bidrager til at bekæmpe udnyttelse og korruption og fremme god regeringsførelse. Disse erfaringer, gode som dårlige, skal lægges til grund for politikkerne. Selv om der ikke findes nogen patentløsninger, er der centrale principper, der går igen i konfliktområder, og som man ikke bør overse. Denne udveksling af erfaringer bør forbedres, især mellem interne og eksterne EU-tiltag, hvor der ikke hidtil har været en systematisk tilgang til at sammenligne erfaringer. Dette er en forspildt chance og en stor politisk fejltagelse, som der skal rettes op på.

5.6.   
  Vejen frem

100-året for afslutningen af Første Verdenskrig og fejringen af fred og kulturarv er det helt rigtige tidspunkt for EU til at genetablere sit værd i verden, ikke kun som en økonomisk stormagt, men også som en global leder inden for opbygning, sikring og fremme af fred. Ved at fokusere på fred i lyset af terrortruslen i og uden for EU kan Unionen tage udgangspunkt i sine egne erfaringer som et eksempel på, hvad der kan opnås, men som løbende skal plejes for at fremme interkulturel dialog, tolerance, solidaritet og gensidig respekt.

Ved at udstikke en køreplan for en EU-ledet global strategi for fredsopbygning, og samtidig være en fysisk og virtuel fredsrute for rejsende, er WhiteDoveWay et pejlemærke for, hvordan man kan leve, lære og skabe forbindelser i en stadig mere globaliseret verden. Unge og ældre fra forskellige socioøkonomiske baggrunde, generationer, trosretninger, kulturer og samfundsmæssige kår, fra de fjerneste hjørner af EU og andre steder kan mødes og lære om forskellige kulturer og traditioner og skabe nye kontakter baseret på en større forståelse for EU's værdier.

Ved at bruge White Dove-symbolet som vejviser på ruten, bliver WhiteDoveWay ikke blot et symbol på EU's fredsopbygning i verden, men kommer også stå for en ny vision for EU og et budskab om håb i stadig mere udfordrende tider.

Hvor der er vilje, er der en WhiteDoveWay, når det gælder fredsopbygning.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

на Европейския икономически и социален комитет

---

(1)  Irsk pilgrim fra det sjette århundrede, der af EU's grundlægger, Robert Schuman, blev betegnet som »skytshelgen for alle dem, der forsøger at opbygge et forenet Europa«.

1

(2)  EØSU's udtalelse om EU's rolle i fredsprocessen i Nordirland, 23.10.2008 (EUT C 100 af 30.4.2009, s. 100).

2

EØSU's udtalelse om EU's fredsopbyggende rolle i de eksterne forbindelser: god praksis og perspektiver, 19.1.2012 (EUT C 68 af 6.3.2012, s. 21).

(3)  Som nævnt i EØSU's udtalelse om sikring af vigtig import til EU ved hjælp af EU's gældende handelspolitik og andre dertil knyttede politikker, 16.10.2013 (EUT C 67 af 6.3.2014, s. 47).

3

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/37

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid (Sibiu og derefter)

(2019/C 228/06)

Ordførere: Vladimíra DRBALOVÁ

Peter SCHMIDT

Yves SOMVILLE

| Præsidiets henvisning | 16.10.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 29, stk. 2 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 217/6/8 |

Præsidiets henvisning

16.10.2018

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 29, stk. 2

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

217/6/8

Lytten til Europas borgere med henblik på en bæredygtig fremtid

1.   Indledning

| 1.1. | EØSU er med sin varierede medlemssammensætning en bro mellem EU-institutionerne og borgerne og vil som sådan gerne fremlægge sin ambitiøse vision for fremtiden, hvor Europa bliver førende inden for bæredygtig udvikling på globalt plan. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Grundlaget for Den Europæiske Union er et af de mest vellykkede fredsskabende, sociale og økonomiske projekter i europæisk historie. Vores Europa blev bygget på værdier som respekt for den menneskelige værdighed, frihed, ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem mænd og kvinder, demokrati, retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal (1). Disse værdier skal fortsat være i centrum for EU's fremtidige udvikling og politikker. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Syv årtier med fred og stabilitet i Europa er en historisk og enestående præstation. Det europæiske projekt og opbygningen af Den Europæiske Union, som har skabt en union mellem de europæiske folk og skridt for skridt bundet europæiske lande sammen med et fælles formål, har muliggjort dette. Dette forklarer, hvorfor EU stadig er et attraktivt projekt for kandidatlande og lande, der deltager i EU's naboskabspolitik. Europa skal dog være rustet til at håndtere en ny geopolitisk udvikling. EØSU bør være med til at øge bevidstheden om, at fred ikke kan tages for givet for evigt. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det indre marked er med den økonomiske, sociale og miljømæssige dimension kernen i den europæiske integration. Det bør derfor være i stand til at skabe bæredygtig vækst og innovation, tiltrække investeringer og fremme bæredygtig konkurrenceevne for sine virksomheder på globaliserede markeder. Dog er det også vigtigt at anerkende, at den positive effekt af det indre marked ikke er jævnt fordelt, og at ikke alle borgere er i en situation, hvor de får del i velstanden. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Bæredygtig vækst betyder, at vækst ikke kun skal baseres på kvantitet, men også — og faktisk endnu mere — på kvalitet, hvilket betyder: i) ingen udnyttelse af miljø og arbejdskraft, ii) rimelige levevilkår, iii) økonomisk vækst målt ikke alene på årlig tilgang, men også på samlet formue, og hvordan den er fordelt, iv) opfyldelse af alles behov med planetens midler, v) udvikling af økonomier, der skaber gode liv, uanset om økonomierne vokser eller ej, og vi) et lukket kredsløb af indtægter mellem husholdninger, virksomheder, banker, regering og handelen, der fungerer på en social og økologisk måde. Energi, materialer, naturen, det menneskelige samfund, magt og den rigdom, vi har til fælles: Alle mangler de i den nuværende model. Plejeres ulønnede arbejde — hovedsageligt kvinder — ignoreres, selv om ingen økonomi kunne fungere uden dem (2). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Bæredygtig konkurrenceevne er derimod en model, hvor der er balance mellem økonomisk velstand, miljøspørgsmål og social inklusion. I denne sammenhæng skal der i det bæredygtighedsjusterede globale konkurrenceevneindeks tages hensyn til to nye dimensioner — den miljømæssige og den sociale (3). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De fire friheder, fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, som tilsammen muliggør handel og økonomisk udvikling, beskæftigelse, kreativitet og innovation, udveksling af kompetencer og udvikling af infrastruktur i fjerntliggende områder, er selve essensen af EU. Velfungerende økonomiske friheder og konkurrenceregler går hånd i hånd med grundlæggende sociale rettigheder og må ikke underminere disse rettigheder. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Ikke desto mindre står EU stadig over for ekstraordinære interne og eksterne økonomiske, sociale, miljømæssige og politiske udfordringer (4), som truer Unionens eksistens: protektionisme på det indre marked, sociale uligheder, populisme, nationalisme og ekstremisme (5) samt store geopolitiske forskydninger og store teknologiske forandringer. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Klimaet, som hastigt forandres, biodiversitet, der går tabt, andre miljømæssige risici og den kollektivt manglende levering af vellykkede politikker er også en afgørende trussel mod Europas befolkning, økonomi og økosystemer. Det er derfor, vi har brug for en stærk EU-strategi for gennemførelsen af FN's 2030-dagsorden. Mere lige samfund skaber bedre miljøresultater og har en bedre evne til at blive mere og mere bæredygtige. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Der er et klart behov for at tage fat på efterspørgslen efter kvalitetsjob fra borgere over hele Europa, især i regioner med høj arbejdsløshed, navnlig ungdomsarbejdsløshed, eller hvor der skal gennemføres strukturelle ændringer. Det forpligter alle — institutioner, regeringer, arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer — til at omdefinere et bæredygtigt Europa, så det fremmer jobskabelse af høj kvalitet. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Der er et presserende behov for at forbedre adgangen til arbejdsmarkederne ved at skabe sammenhæng mellem jobskabelse af høj kvalitet og et forbedret uddannelsessystem og dermed skabe tilstrækkelige færdigheder, f.eks. ved hjælp af vekseluddannelsesordningen. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Den sociale og miljømæssige dimension er flettet sammen, og økonomien skal være katalysator for social, økonomisk og kulturel fornyelse, ikke mindst gennem fremme og udvikling af vigtige færdigheder og større diversificering. FN's 2030-dagsorden skal tilskynde den private sektor til at bidrage til opfyldelsen af bæredygtige økonomiske, sociale og miljømæssige mål og derved fremme en retfærdig og bæredygtig vækst i velfærd for alle og beskyttelse af sociale rettigheder, menneskerettigheder og arbejdstageres rettigheder (6). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Den kulturelle dimension af det europæiske projekt skal uanset udtryksform også anerkendes fuldt ud i alle EU-politikker. Dette indebærer forståelse og fremme af den kulturelle arv, integration af en kulturel og kreativ dimension inden for uddannelse og fremme af moderne skabelse som drivkraft for samhørighed og udvikling. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Bæredygtighed er en fremadrettet proces, der skal drives af stærk politisk beslutsomhed og vilje til at forme en bæredygtig Europæisk Union ved at føre vores økonomier i retning af en robust, samarbejdsorienteret, ressourceeffektiv, kulstoffattig og socialt inklusiv fremtid (7), hvor regeringers, virksomheders, arbejdstageres, borgeres og forbrugeres adfærd, handlinger og beslutninger er drevet af realiseringen af deres økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser på en ansvarlig måde.






  — | EØSU efterlyser først en overordnet strategi for bæredygtighed i gennemførelsen af 2030-dagsordenen garanteret af et ambitiøst EU-budget. |
| --- | --- | --- |

1.14.

—

EØSU efterlyser først en overordnet strategi for bæredygtighed i gennemførelsen af 2030-dagsordenen garanteret af et ambitiøst EU-budget.

| — | Konkurrenceevne og bæredygtighed er ikke modsætninger, så længe de sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen af konkurrenceevne. Konkurrenceevne må ikke defineres alene ved mængde og prisfastsættelse, men helst også under hensyntagen til europæiske værdier, kvalitet og bæredygtighed, som et element i et fuldt udviklet og velfungerede indre marked. |
| --- | --- |

—

Konkurrenceevne og bæredygtighed er ikke modsætninger, så længe de sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen af konkurrenceevne. Konkurrenceevne må ikke defineres alene ved mængde og prisfastsættelse, men helst også under hensyntagen til europæiske værdier, kvalitet og bæredygtighed, som et element i et fuldt udviklet og velfungerede indre marked.

| — | Europa har brug for en ny vækstmodel, en, der kvalitativt adskiller sig fra den, vi har haft hidtil, som er mere socialt inklusiv og økologisk bæredygtig, og som er i stand til at fremme og ledsage konvergens af de digitale og økologiske overgange i vores lande og samfund. |
| --- | --- |

—

Europa har brug for en ny vækstmodel, en, der kvalitativt adskiller sig fra den, vi har haft hidtil, som er mere socialt inklusiv og økologisk bæredygtig, og som er i stand til at fremme og ledsage konvergens af de digitale og økologiske overgange i vores lande og samfund.

| — | Bæredygtige investeringer er et afgørende instrument til at drive og fremme processen med at styrke Europas lederskab i retning af et bæredygtigt samfund. Det skal stimulere skabelse af kvalitetsjob, vedvarende energi, uddannelsessystemer, økonomisk overkommelig og tilgængelig grøn offentlig transport, miljøvenlig digital teknologi, forskning og innovation. |
| --- | --- |

—

Bæredygtige investeringer er et afgørende instrument til at drive og fremme processen med at styrke Europas lederskab i retning af et bæredygtigt samfund. Det skal stimulere skabelse af kvalitetsjob, vedvarende energi, uddannelsessystemer, økonomisk overkommelig og tilgængelig grøn offentlig transport, miljøvenlig digital teknologi, forskning og innovation.

| — | Europæiske virksomheder er nødt til at tage ansvar og gå forrest og vise resten af verden, hvordan konkurrenceevnen og den økonomiske bæredygtighed i vores europæiske system kan omdefineres, så vi passer bedre på den eneste planet, vi har. |
| --- | --- |

—

Europæiske virksomheder er nødt til at tage ansvar og gå forrest og vise resten af verden, hvordan konkurrenceevnen og den økonomiske bæredygtighed i vores europæiske system kan omdefineres, så vi passer bedre på den eneste planet, vi har.

2.   Borgernes Europa

| 2.1. | Set gennem de europæiske borgeres øjne synes EU mindre og mindre at være løsningen og mere og mere at være problemet. Nationalisme og protektionisme er aktuelle trusler. Stillet over for tabet af identitet og værdier og efter at have forsømt den kulturelle dimension af det europæiske projekt er det ikke lykkedes for EU at finde svar på lokale og globale spørgsmål. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Det er meget vigtigt at erkende borgernes og især de unges legitime bekymringer og skabe bedre muligheder for demokratisk deltagelse. Forbedring og reform af EU's eksisterende deltagelsesbaserede mekanismer og høringsprocesser er altafgørende. Ungdomsspørgsmål indgår bl.a. i den europæiske søjle for sociale rettigheder, FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og målene for bæredygtig udvikling.






  — | En struktureret civil dialog skal blive et reelt redskab for demokratisk deltagelse som omhandlet i artikel 11, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) (8). |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

En struktureret civil dialog skal blive et reelt redskab for demokratisk deltagelse som omhandlet i artikel 11, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) (8).

| — | EØSU vil som EU's institutionelle repræsentant for det organiserede civilsamfund fortsat være en aktiv medspiller i den politiske beslutningsproces. |
| --- | --- |

—

EØSU vil som EU's institutionelle repræsentant for det organiserede civilsamfund fortsat være en aktiv medspiller i den politiske beslutningsproces.

| — | Det europæiske borgerinitiativ som omhandlet i artikel 11, stk. 4, i TEU skal som det første tværnationale deltagelsesbaserede værktøj på verdensplan fremmes og forbedres. EØSU selv har kæmpet for et enklere og mere forståeligt regelsæt for dets anvendelse (9) og fungerer også som formidler mellem Kommissionen og borgere, især som arrangør af den årlige europæiske borgerinitiativdag og ved at yde bistand og støtte til initiativtagere. |
| --- | --- |

—

Det europæiske borgerinitiativ som omhandlet i artikel 11, stk. 4, i TEU skal som det første tværnationale deltagelsesbaserede værktøj på verdensplan fremmes og forbedres. EØSU selv har kæmpet for et enklere og mere forståeligt regelsæt for dets anvendelse (9) og fungerer også som formidler mellem Kommissionen og borgere, især som arrangør af den årlige europæiske borgerinitiativdag og ved at yde bistand og støtte til initiativtagere.

| — | Unge skal være engagerede og deltage i den europæiske politiske proces (10) ved at fremme et mere vidtspændende samfundsengagement, herunder gennem deltagelse i valg, frivilligt arbejde, medlemskab af ungdomsorganisationer og deltagelse i demokrati på arbejdspladsen og den sociale dialog (11). EØSU vil fremme unges deltagelse i sine aktiviteter og udvikle arrangementer rettet mod unge, såsom »Dit Europa, din mening« og prisen til unge iværksættere. |
| --- | --- |

—

Unge skal være engagerede og deltage i den europæiske politiske proces (10) ved at fremme et mere vidtspændende samfundsengagement, herunder gennem deltagelse i valg, frivilligt arbejde, medlemskab af ungdomsorganisationer og deltagelse i demokrati på arbejdspladsen og den sociale dialog (11). EØSU vil fremme unges deltagelse i sine aktiviteter og udvikle arrangementer rettet mod unge, såsom »Dit Europa, din mening« og prisen til unge iværksættere.

| — | Der bør træffes foranstaltninger for at sikre øget ansvarlighed og gennemsigtighed i de beslutninger, som EU-institutioner og nationale regeringer træffer, herunder også på regionalt og lokalt plan, for at opnå støtte fra borgerne. Blandt andet bør Rådets arbejdsmetoder reformeres med henblik på at øge gennemsigtigheden og løse problemerne med ansvarlighed og åbenhed, der skyldes den omfattende brug af lukkede »triloger« forud for vedtagelse af retsakter ved første- og andenbehandlingen i den almindelige lovgivningsprocedure (12) (13). |
| --- | --- |

—

Der bør træffes foranstaltninger for at sikre øget ansvarlighed og gennemsigtighed i de beslutninger, som EU-institutioner og nationale regeringer træffer, herunder også på regionalt og lokalt plan, for at opnå støtte fra borgerne. Blandt andet bør Rådets arbejdsmetoder reformeres med henblik på at øge gennemsigtigheden og løse problemerne med ansvarlighed og åbenhed, der skyldes den omfattende brug af lukkede »triloger« forud for vedtagelse af retsakter ved første- og andenbehandlingen i den almindelige lovgivningsprocedure (12) (13).

| — | Der bør etableres institutionelle mekanismer til at øge effekten af EØSU-udtalelser i EU's politikudformning og beslutningsproces, f.eks. gennem øget overvågning af opfølgningen på udvalgets udtalelser og indgåelse af en samarbejdsaftale med Rådet for bl.a. at sikre systematisk videregivelse til Rådets arbejdsgrupper af oplysninger om udvalgets udtalelser. |
| --- | --- |

—

Der bør etableres institutionelle mekanismer til at øge effekten af EØSU-udtalelser i EU's politikudformning og beslutningsproces, f.eks. gennem øget overvågning af opfølgningen på udvalgets udtalelser og indgåelse af en samarbejdsaftale med Rådet for bl.a. at sikre systematisk videregivelse til Rådets arbejdsgrupper af oplysninger om udvalgets udtalelser.

| — | Det er altafgørende at samle offentlig støtte til gennemførelsen af FN's 2030-dagsorden for en ny social aftale. |
| --- | --- |

—

Det er altafgørende at samle offentlig støtte til gennemførelsen af FN's 2030-dagsorden for en ny social aftale.

3.   Et socialt Europa

| 3.1. | Den europæiske sociale model bør give alle borgere solid og retfærdig beskyttelse og samtidig bekæmpe fattigdom og skabe muligheder, så alle kan trives. Anstændige indkomster bør mindske kløften mellem de rige og dårligt stillede og sikre kvalitet i livet. For alle bør der være anstændige arbejdsvilkår, lighed, forbedret velfærd og færre sundhedsmæssige uligheder i og mellem landene og på tværs af generationer. Social inklusion og beskyttelse, arbejdspladser af høj kvalitet, ligestilling mellem mænd og kvinder, god kvalitet, økonomisk overkommelig og tilgængelig folkesundhed og sundhedspleje, adgang til prisoverkommelige kvalitetsboliger, miljømæssig retfærdighed, offentlig uddannelse af høj kvalitet og lige adgang til kultur skal være hovedprincipperne for den nationale og europæiske politiske dagsorden.






  — | En ny »social aftale«, der tilbyder alle borgere et mere retfærdigt og mere lige samfund, er uundværlig. Derfor opfordrer EØSU til et socialt handlingsprogram med henblik på at gennemføre FN's 2030-dagsorden på alle niveauer. |
| --- | --- | --- |

3.1.

—

En ny »social aftale«, der tilbyder alle borgere et mere retfærdigt og mere lige samfund, er uundværlig. Derfor opfordrer EØSU til et socialt handlingsprogram med henblik på at gennemføre FN's 2030-dagsorden på alle niveauer.

| — | EØSU opfordrer til en generel forbedring af og øgede investeringer i uddannelsessystemerne og støtter en universel ret til livslang læring, der giver mulighed for at tilegne sig færdigheder og for omskoling og opkvalificering, flere investeringer i institutioner, politikker og strategier, der støtter mennesker gennem fremtidige arbejdsomstillinger, og gennemførelse af en omformende og målbar dagsorden for ligestilling mellem kønnene er alle elementer, der bør støttes bredt (14). |
| --- | --- |

—

EØSU opfordrer til en generel forbedring af og øgede investeringer i uddannelsessystemerne og støtter en universel ret til livslang læring, der giver mulighed for at tilegne sig færdigheder og for omskoling og opkvalificering, flere investeringer i institutioner, politikker og strategier, der støtter mennesker gennem fremtidige arbejdsomstillinger, og gennemførelse af en omformende og målbar dagsorden for ligestilling mellem kønnene er alle elementer, der bør støttes bredt (14).

| — | Offentlige politikker og lovgivningsmæssige foranstaltninger skal sikre, at alle europæiske borgere og indbyggere nyder samme grad af beskyttelse og kan udøve deres grundlæggende rettigheder og friheder. EU skal forbedre sine politikker og foranstaltninger for at sikre ligestilling mellem kønnene og garantere, at alle mennesker, som står over for flere former for forskelsbehandling, har lige muligheder i samfundet. |
| --- | --- |

—

Offentlige politikker og lovgivningsmæssige foranstaltninger skal sikre, at alle europæiske borgere og indbyggere nyder samme grad af beskyttelse og kan udøve deres grundlæggende rettigheder og friheder. EU skal forbedre sine politikker og foranstaltninger for at sikre ligestilling mellem kønnene og garantere, at alle mennesker, som står over for flere former for forskelsbehandling, har lige muligheder i samfundet.

| — | På baggrund af den tiltagende bekymring over forskellene i medlemsstaternes udvikling kan foranstaltninger for at sikre en mindsteløn og en minimumsindkomst som led i udviklingen mod social konvergens i EU udgøre vigtige elementer af social beskyttelse. Dette ville bidrage til at sikre en anstændig levestandard i alle lande og samtidig understøtte vækst og øge konvergens eller undgå divergens inden for EU (15). |
| --- | --- |

—

På baggrund af den tiltagende bekymring over forskellene i medlemsstaternes udvikling kan foranstaltninger for at sikre en mindsteløn og en minimumsindkomst som led i udviklingen mod social konvergens i EU udgøre vigtige elementer af social beskyttelse. Dette ville bidrage til at sikre en anstændig levestandard i alle lande og samtidig understøtte vækst og øge konvergens eller undgå divergens inden for EU (15).

| — | En bæredygtig omstilling kræver investeringer i effektive og integrerede sociale sikringssystemer, der tilbyder tjenester af høj kvalitet (16). |
| --- | --- |

—

En bæredygtig omstilling kræver investeringer i effektive og integrerede sociale sikringssystemer, der tilbyder tjenester af høj kvalitet (16).

| — | Social dialog og robuste kollektive overenskomstforhandlingssystemer mellem arbejdsmarkedets parter bør være de vigtigste redskaber med henblik på at foregribe og håndtere disse omstillinger og forandringer. |
| --- | --- |

—

Social dialog og robuste kollektive overenskomstforhandlingssystemer mellem arbejdsmarkedets parter bør være de vigtigste redskaber med henblik på at foregribe og håndtere disse omstillinger og forandringer.

| — | Ovennævnte foranstaltninger skal bidrage til at skabe lige vilkår for at lette fuldførelsen af det indre marked. |
| --- | --- |

—

Ovennævnte foranstaltninger skal bidrage til at skabe lige vilkår for at lette fuldførelsen af det indre marked.

4.   Bæredygtigt miljø

| 4.1. | Miljørisici er fortsat de mest fremherskende resultater af den årlige globale undersøgelse om risikoopfattelse (Global Risks Perception Survey (GRPS)). I år blev miljørisici opfattet som tre af de fem største risici efter sandsynlighed og fire efter virkning. Ekstremt vejr var den risiko, som gav anledning til størst bekymring, men respondenterne er i stigende grad bekymrede for en fejlslagen miljøpolitik, og efter at være rykket længere ned på listen efter Paris var fejlslagen modvirkning af og tilpasning til klimaændringer i år derfor tilbage som den anden største risiko med hensyn til virkning (17). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Der vil ikke være liv, arbejde eller iværksætteri på en død planet. Tabet af biodiversitet og klimaændringer betyder derfor, at det er en absolut nødvendighed for EU at skabe arbejdspladser af høj kvalitet (18) og levere en løsning til gavn for arbejdsgivere, arbejdstagere og andre repræsentanter for civilsamfundet. Hvis tilpasningen udskydes, eller der slet ikke gøres noget, kan de samlede omkostninger ved klimaændringerne og den dødelige indvirkning på biodiversiteten, inkl. menneskeheden, vokse betragteligt (19). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Udkastet til den europæiske klimafinansieringspagt er blevet drøftet i årevis og drøftes stadig. Denne pagt vil gøre det muligt for EU at bevare sin førerposition inden for bæredygtig udvikling og i kampen mod klimaændringer (20).






  — | Denne strategi skal sikre, at i hvert fald Parisaftalen gennemføres fuldt ud og omgående og afspejles i en tilpasning af EU's mål for emissionsreduktion for 2030 og 2050 med en forpligtelse til at begrænse temperaturstigningen til maks. 1 °C og gennem ambitiøse EU-klimapolitikker, herunder en hurtig udfasning af alle fossile brændstoffer med en omstilling fra energieffektivitet til et absolut fald i energiforbruget. EU bør fremskynde en retfærdig og bæredygtig omstilling til størst mulig vedvarende energiforsyning (21), som er ren og prisoverkommelig, understøtter lokalt ejerskab og ikke fører til hverken energifattigdom eller en underminering af europæiske virksomheders bæredygtige konkurrenceevne på globalt plan. |
| --- | --- | --- |

4.3.

—

Denne strategi skal sikre, at i hvert fald Parisaftalen gennemføres fuldt ud og omgående og afspejles i en tilpasning af EU's mål for emissionsreduktion for 2030 og 2050 med en forpligtelse til at begrænse temperaturstigningen til maks. 1 °C og gennem ambitiøse EU-klimapolitikker, herunder en hurtig udfasning af alle fossile brændstoffer med en omstilling fra energieffektivitet til et absolut fald i energiforbruget. EU bør fremskynde en retfærdig og bæredygtig omstilling til størst mulig vedvarende energiforsyning (21), som er ren og prisoverkommelig, understøtter lokalt ejerskab og ikke fører til hverken energifattigdom eller en underminering af europæiske virksomheders bæredygtige konkurrenceevne på globalt plan.

| — | Klimafinansieringspagten skal rumme alle aspekter af en klimaændringspolitik, dvs. en retfærdig omstilling, som skal afbøde virkningerne af ændringerne og opveje skader og tab, og reelle politikker for tilpasning til klimaændringerne. |
| --- | --- |

—

Klimafinansieringspagten skal rumme alle aspekter af en klimaændringspolitik, dvs. en retfærdig omstilling, som skal afbøde virkningerne af ændringerne og opveje skader og tab, og reelle politikker for tilpasning til klimaændringerne.

| — | EØSU gentager sin opfordring til udvikling af en omfattende fødevarepolitik (22) i EU med henblik på at fremme sunde kostvaner på grundlag af bæredygtige fødevaresystemer, hvor landbruget kædes sammen med ernærings- og økosystemtjenester, og der sikres forsyningskæder, der beskytter folkesundheden for alle samfundsgrupper i EU. En retfærdig fordeling af merværdien langs fødevareforsyningskæden er afgørende. |
| --- | --- |

—

EØSU gentager sin opfordring til udvikling af en omfattende fødevarepolitik (22) i EU med henblik på at fremme sunde kostvaner på grundlag af bæredygtige fødevaresystemer, hvor landbruget kædes sammen med ernærings- og økosystemtjenester, og der sikres forsyningskæder, der beskytter folkesundheden for alle samfundsgrupper i EU. En retfærdig fordeling af merværdien langs fødevareforsyningskæden er afgørende.

| — | Landbrug kunne være en del af løsningen for at modvirke klimaændringerne (cirkulær økonomi, CO2-lagring mv.), da det dækker en stor del af det europæiske landområde. Desuden spiller bæredygtigt landbrug en vigtig rolle i opretholdelsen af den socioøkonomiske struktur i landdistrikterne. |
| --- | --- |

—

Landbrug kunne være en del af løsningen for at modvirke klimaændringerne (cirkulær økonomi, CO2-lagring mv.), da det dækker en stor del af det europæiske landområde. Desuden spiller bæredygtigt landbrug en vigtig rolle i opretholdelsen af den socioøkonomiske struktur i landdistrikterne.

| — | EU skal omdanne en lineær økonomi til en cirkulær, kulstoffri økonomi. Politikker for en cirkulær økonomi bør sikre, at kredsløbene er langvarige, små, lokale og rene. For nogle konkrete industrielle aktiviteter kan kredsløbene have en tendens til at være store (23). |
| --- | --- |

—

EU skal omdanne en lineær økonomi til en cirkulær, kulstoffri økonomi. Politikker for en cirkulær økonomi bør sikre, at kredsløbene er langvarige, små, lokale og rene. For nogle konkrete industrielle aktiviteter kan kredsløbene have en tendens til at være store (23).

| — | Der bør fastsættes fælles standarder, som skal håndhæves, for at levere ren luft og vand og for at beskytte vores oceaner. Der skal gennemføres ambitiøse foranstaltninger for at standse skovrydning og tab af biodiversitet i Europa og globalt og for at sætte en stopper for den uholdbare udnyttelse af naturressourcer, herunder fra det globale syd. Der bør træffes foranstaltninger for at bringe det europæiske forbrug i overensstemmelse med jordens evne til at producere, herunder gennem indførelse af selvforsyningsstrategier (24). |
| --- | --- |

—

Der bør fastsættes fælles standarder, som skal håndhæves, for at levere ren luft og vand og for at beskytte vores oceaner. Der skal gennemføres ambitiøse foranstaltninger for at standse skovrydning og tab af biodiversitet i Europa og globalt og for at sætte en stopper for den uholdbare udnyttelse af naturressourcer, herunder fra det globale syd. Der bør træffes foranstaltninger for at bringe det europæiske forbrug i overensstemmelse med jordens evne til at producere, herunder gennem indførelse af selvforsyningsstrategier (24).

5.   Europæisk erhvervsliv som en stærkere bæredygtig global leder

| 5.1. | Erhvervslivet er en katalysator for samfundsmæssig og miljømæssig udvikling, og bæredygtig konkurrenceevne er en nødvendig forudsætning for, at virksomheder kan spille deres rolle i samfundet. Virksomheder opererer i stigende grad på en bæredygtig måde med udgangspunkt i deres egne særlige forhold og ressourcer og i samarbejde med deres interessenter for at overvåge, vurdere og rapportere om de konsekvenser, deres aktiviteter måtte have for samfundet, miljøet, forbrugerbeskyttelsen og menneskerettighederne. EU skal derfor i sine politikker have en tilgang, der er i overensstemmelse med ambitionen om at blive den globale leder inden for bæredygtig udvikling. Der er allerede frontløbere blandt virksomheder i Europa, men de skal være mere ambitiøse og sprede denne bæredygtige indstilling på tværs af værdikæder, og især være en opmuntring for SMV'er. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Et væld af nye modeller er ved at ændre forholdet mellem producenter, distributører og forbrugere. Nogle af disse nye modeller (såsom funktionel økonomi, deleøkonomi og ansvarlig finansiering) søger at løse andre centrale udfordringer for mennesker og planeten, som er afgørende for en bæredygtig udvikling, såsom social retfærdighed, deltagerorienteret forvaltning og bevarelse af ressourcerne og naturkapital.






  — | Den igangværende fjerde industrielle revolution er ved radikalt at ændre den globale økonomi og især fremstillings- og industrirelaterede tjenester. Europa har brug for en ægte digital omstilling for at genvinde en global bæredygtig konkurrenceevne og skabe bæredygtig vækst og beskæftigelse. Der skal et overordnet skift til, for at EU bliver den mest dynamiske digitale region i verden i betragtning af den digitale økonomis globale karakter og forretningsintegration i globale værdikæder. |
| --- | --- | --- |

5.2.

—

Den igangværende fjerde industrielle revolution er ved radikalt at ændre den globale økonomi og især fremstillings- og industrirelaterede tjenester. Europa har brug for en ægte digital omstilling for at genvinde en global bæredygtig konkurrenceevne og skabe bæredygtig vækst og beskæftigelse. Der skal et overordnet skift til, for at EU bliver den mest dynamiske digitale region i verden i betragtning af den digitale økonomis globale karakter og forretningsintegration i globale værdikæder.

| — | En støtte til disse innovative modeller vil for Den Europæiske Union (EU) være en lejlighed til at blive førende inden for innovative bæredygtige økonomiske modeller, som knytter økonomisk velstand, social beskyttelse af høj kvalitet og miljømæssig bæredygtighed uløseligt sammen, og som kan blive et særkende for Europa. |
| --- | --- |

—

En støtte til disse innovative modeller vil for Den Europæiske Union (EU) være en lejlighed til at blive førende inden for innovative bæredygtige økonomiske modeller, som knytter økonomisk velstand, social beskyttelse af høj kvalitet og miljømæssig bæredygtighed uløseligt sammen, og som kan blive et særkende for Europa.

| — | Europæiske virksomheder skal fortsat være drivkræfter for innovation og kreativitet og respektere høje standarder for arbejdskraft, forbrugere og miljø i hele Europa. Mens intelligente politikker og god forvaltning har en vigtig rolle at spille i fastlæggelsen af de rette rammevilkår, er det virksomhederne, der i kraft af deres ansatte og i tæt samarbejde med videnskabsfolk og forskere skaber innovation og løsninger som svar på samfundets behov. |
| --- | --- |

—

Europæiske virksomheder skal fortsat være drivkræfter for innovation og kreativitet og respektere høje standarder for arbejdskraft, forbrugere og miljø i hele Europa. Mens intelligente politikker og god forvaltning har en vigtig rolle at spille i fastlæggelsen af de rette rammevilkår, er det virksomhederne, der i kraft af deres ansatte og i tæt samarbejde med videnskabsfolk og forskere skaber innovation og løsninger som svar på samfundets behov.

| — | Erhvervsbetingelser, der hjælper virksomheder til at være klar til fremtiden, er baseret på åbne markeder og fair konkurrence, hvor sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen, og skaber gunstige og befordrende rammevilkår for at drive virksomhed. |
| --- | --- |

—

Erhvervsbetingelser, der hjælper virksomheder til at være klar til fremtiden, er baseret på åbne markeder og fair konkurrence, hvor sociale og miljømæssige aspekter er en del af definitionen, og skaber gunstige og befordrende rammevilkår for at drive virksomhed.

| — | Der skal ydes både vejledning og støtte, så alle virksomheder og SMV'er i særdeleshed kan udnytte digitaliseringens muligheder, vende tendenser til utilstrækkelige investeringer i teknologi og innovation gennem bevidstgørelse, fremme af finansiering, støtte til FoU og investering i de rette færdigheder. |
| --- | --- |

—

Der skal ydes både vejledning og støtte, så alle virksomheder og SMV'er i særdeleshed kan udnytte digitaliseringens muligheder, vende tendenser til utilstrækkelige investeringer i teknologi og innovation gennem bevidstgørelse, fremme af finansiering, støtte til FoU og investering i de rette færdigheder.

6.   Fri og fair handel

| 6.1. | EU's handelspolitik er en nøglefaktor for EU som helhed og forener alle Unionens medlemsstater. Handelspolitikken har hjulpet EU med at øge sin velstand gennem kommercielle udvekslinger med en lang række partnere. I dag er EU en førende kraft i verdenshandelen med mere end 30 millioner arbejdspladser knyttet til international handel (25). Den spiller en stor rolle inden for handel med tjenester og har et betydeligt handelsoverskud inden for varer i forhold til f.eks. USA (på mere end 107,9 mia. EUR i de første 11 måneder af 2018). Samtidig legemliggør og fremmer EU gennem handel værdier som social integration og miljøbeskyttelse, der er afgørende for at forme bæredygtig globalisering — med andre ord en form for globalisering, som vil gavne ikke kun store virksomheder og investorer, men også almindelige mennesker, arbejdere, landmænd, forbrugere og SMV'er. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EU sigter mod at fremme — multilateralt, bilateralt og ensidigt — en vision om handelspolitik, der kombinerer den traditionelle merkantilistiske tilgang til markedsadgang (told og ikketold) med målene for bæredygtig udvikling i overensstemmelse med kampen mod klimaændringer. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EU's handelspolitik har styrket civilsamfundets rolle under både forhandlingsfasen og gennemførelsesfasen takket være bidrag fra de interne rådgivende grupper. EØSU støtter professionalisering af alle organisationer, der giver borgerne mere indflydelse på indholdet af handelsaftaler og mere kontrol med, at handelspartnere overholder »kvalitative« forpligtelser og standarder (26).






  — | Ligesom EU's diplomati og naboskabspolitik skal handelspolitikken afspejle og være i overensstemmelse med Unionens egne interne værdier som den globale leder inden for bæredygtighed. EU bør være i stand til at bevare sin konkurrenceevne og forvalte sine alliancer med centrale partnere og samtidig styrke og forbedre sin model med høje standarder på det miljømæssige og sociale område. |
| --- | --- | --- |

6.3.

—

Ligesom EU's diplomati og naboskabspolitik skal handelspolitikken afspejle og være i overensstemmelse med Unionens egne interne værdier som den globale leder inden for bæredygtighed. EU bør være i stand til at bevare sin konkurrenceevne og forvalte sine alliancer med centrale partnere og samtidig styrke og forbedre sin model med høje standarder på det miljømæssige og sociale område.

| — | EØSU opfordrer især til en ambitiøs handelspolitisk dagsorden på alle tre niveauer, ensidigt, bilateralt og multilateralt — en politik, der vil skabe vækst og beskæftigelse i EU og samtidig fremme en regelbaseret handelspolitik på globalt plan. |
| --- | --- |

—

EØSU opfordrer især til en ambitiøs handelspolitisk dagsorden på alle tre niveauer, ensidigt, bilateralt og multilateralt — en politik, der vil skabe vækst og beskæftigelse i EU og samtidig fremme en regelbaseret handelspolitik på globalt plan.

| — | Helt ensidigt bør EU modernisere og forbedre den generelle præferenceordning (GSP) og »alt undtagen våben« (Everything But Arms — EBA) for at fremme udviklingen af de mindst udviklede lande og udviklingslande. |
| --- | --- |

—

Helt ensidigt bør EU modernisere og forbedre den generelle præferenceordning (GSP) og »alt undtagen våben« (Everything But Arms — EBA) for at fremme udviklingen af de mindst udviklede lande og udviklingslande.

| — | Bilateralt bør EU fortsætte med at åbne nye markeder og øge forretningsmuligheder og forbrugernes tilfredshed med flere partnere og samtidig sikre høje sociale og miljømæssige standarder inden for landbrug, industri og tjenester. |
| --- | --- |

—

Bilateralt bør EU fortsætte med at åbne nye markeder og øge forretningsmuligheder og forbrugernes tilfredshed med flere partnere og samtidig sikre høje sociale og miljømæssige standarder inden for landbrug, industri og tjenester.

| — | Multilateralt bør EU spille en ledende rolle i reformen af WTO for at undgå lammelse af tvistbilæggelsesinstansens appelinstans. EØSU vedtog for nylig et ambitiøst og fremadrettet sæt af forslag til denne reform på kort og mellemlangt sigt (27). Formålet er at sikre, at WTO, den eneste vogter af den internationale handel, yder et væsentligt bidrag til at nå målene for bæredygtig udvikling, sikrer overensstemmelse mellem handelsregler og internationale arbejdsstandarder og gør det lettere at opfylde tilsagn i henhold til Parisaftalen. |
| --- | --- |

—

Multilateralt bør EU spille en ledende rolle i reformen af WTO for at undgå lammelse af tvistbilæggelsesinstansens appelinstans. EØSU vedtog for nylig et ambitiøst og fremadrettet sæt af forslag til denne reform på kort og mellemlangt sigt (27). Formålet er at sikre, at WTO, den eneste vogter af den internationale handel, yder et væsentligt bidrag til at nå målene for bæredygtig udvikling, sikrer overensstemmelse mellem handelsregler og internationale arbejdsstandarder og gør det lettere at opfylde tilsagn i henhold til Parisaftalen.

| — | Åbenhed for handel kræver effektive handelsbeskyttelsesinstrumenter og en effektiv screeningmekanisme for udenlandske direkte investeringer i strategiske sektorer i EU. Dette er naturligvis for at beskytte EU og dets forbrugere, arbejdstagere og virksomheder mod urimelig og aggressiv handelspraksis. |
| --- | --- |

—

Åbenhed for handel kræver effektive handelsbeskyttelsesinstrumenter og en effektiv screeningmekanisme for udenlandske direkte investeringer i strategiske sektorer i EU. Dette er naturligvis for at beskytte EU og dets forbrugere, arbejdstagere og virksomheder mod urimelig og aggressiv handelspraksis.

| — | Det er vigtigt at uddybe samarbejdet på internationalt plan med alle de relevante organisationer (OECD, UNECE, ILO, WTO osv.) for effektivt at imødegå globale udfordringer, herunder klimaændringer, fattigdom, bedrageri, skatteunddragelse og cyberangreb. |
| --- | --- |

—

Det er vigtigt at uddybe samarbejdet på internationalt plan med alle de relevante organisationer (OECD, UNECE, ILO, WTO osv.) for effektivt at imødegå globale udfordringer, herunder klimaændringer, fattigdom, bedrageri, skatteunddragelse og cyberangreb.

7.   Offentlige varer og tjenester

| 7.1. | Ifølge princip nr. 20 i den europæiske søjle for sociale rettigheder har alle »ret til adgang til basale tjenester af høj kvalitet, herunder vand, sanitet, energi, transport, finansielle tjenester og digital kommunikation« (28). Disse tjenester kan ikke kun fungere i overensstemmelse med de fælles konkurrence- og markedsregler. Det er afgørende, at der fastlægges konkrete regler for at sikre, at alle borgere har prisoverkommelig adgang til disse tjenester, som anses for væsentlige og anerkendes som fælles værdier i EU (29).






  — | De offentlige myndigheder skal være drivkraften bag opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling gennem deres offentlige indkøbsaftaler ved proaktivt at anvende miljømæssige og sociale indkøbskriterier som defineret i den nye EU-lovgivning om offentlige indkøb. |
| --- | --- | --- |

7.1.

—

De offentlige myndigheder skal være drivkraften bag opfyldelse af målene for bæredygtig udvikling gennem deres offentlige indkøbsaftaler ved proaktivt at anvende miljømæssige og sociale indkøbskriterier som defineret i den nye EU-lovgivning om offentlige indkøb.

| — | Grundlæggende offentlige tjenester (30) såsom uddannelse, sundhed, børnepasning og offentlig transport samt offentlige goder som rent drikkevand, ren luft og uspoleret jord mv. skal være tilgængelige for alle til overkommelige priser. |
| --- | --- |

—

Grundlæggende offentlige tjenester (30) såsom uddannelse, sundhed, børnepasning og offentlig transport samt offentlige goder som rent drikkevand, ren luft og uspoleret jord mv. skal være tilgængelige for alle til overkommelige priser.

8.   Retfærdig beskatning

| 8.1. | EU's skatte- og afgiftspolitik består af to elementer: Direkte beskatning, som er medlemsstaternes eneansvar, og indirekte beskatning, der berører den fri bevægelighed for varer og den fri udveksling af tjenesteydelser i det indre marked. I forhold til direkte beskatning har EU dog fastlagt nogle harmoniserede standarder for selskabs- og personbeskatning, mens medlemsstaterne har truffet fælles foranstaltninger for at forhindre skatteundgåelse og dobbelt beskatning. Ikke desto mindre skal EU fortsat arbejde for et retfærdigt skatte- og afgiftssystem, hvor enkeltpersoner og juridiske enheder betaler en forholdsmæssig skat af deres indkomst og overskud. Hvad angår indirekte beskatning koordinerer og harmoniserer EU lovgivningen om merværdiafgift (moms) og punktafgifter. Det sikrer, at konkurrencen i det indre marked ikke fordrejes som følge af forskellige indirekte afgiftssatser og af systemer, som giver virksomheder i ét land en urimelig fordel i forhold til andre. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Manglende gennemsigtighed, forskelsbehandling, konkurrencefordrejning og skadelig skattepraksis øger den økonomiske ulighed og fører til færre investeringer og jobs, hvilket igen resulterer i social utilfredshed, mistillid og et demokratisk underskud. Derfor bør en retfærdig EU-skatte- og afgiftspolitik gennemføres i overensstemmelse og ikke i modstrid med den overordnede strategi om bæredygtighed, således at den økonomiske og sociale konvergens, den sociale samhørighed og investeringer i bæredygtig udvikling fremmes.






  — | Den nødvendige reform af ØMU'en bør omfatte større koordinering af skatter og afgifter mellem medlemmerne og en samlet repræsentation af euroen i internationale organisationer. |
| --- | --- | --- |

8.2.

—

Den nødvendige reform af ØMU'en bør omfatte større koordinering af skatter og afgifter mellem medlemmerne og en samlet repræsentation af euroen i internationale organisationer.

| — | EØSU er tilhænger af en retfærdig beskatning og støtter kampen mod svig, skatteunddragelse, hvidvaskning af penge og den finansielle praksis, der foregår i skattely. Et fælles mål for EU-institutionerne, regeringer og erhvervsliv må være at arbejde sammen om at etablere effektive mekanismer som de to direktiver om bekæmpelse af skatteundgåelse (31). |
| --- | --- |

—

EØSU er tilhænger af en retfærdig beskatning og støtter kampen mod svig, skatteunddragelse, hvidvaskning af penge og den finansielle praksis, der foregår i skattely. Et fælles mål for EU-institutionerne, regeringer og erhvervsliv må være at arbejde sammen om at etablere effektive mekanismer som de to direktiver om bekæmpelse af skatteundgåelse (31).

| — | Koordineringen inden for bekæmpelsen af svig og skatteunddragelse bør omfatte foranstaltninger mod udhuling af selskabsskattegrundlaget og overførsel af overskud, som efter Kommissionens skøn beløb sig til 50-70 mia. EUR om året, inden man begyndte at gennemføre foranstaltningerne. Ikkeopkrævet moms anslås at ligge i omegnen af 150 mia. EUR om året. |
| --- | --- |

—

Koordineringen inden for bekæmpelsen af svig og skatteunddragelse bør omfatte foranstaltninger mod udhuling af selskabsskattegrundlaget og overførsel af overskud, som efter Kommissionens skøn beløb sig til 50-70 mia. EUR om året, inden man begyndte at gennemføre foranstaltningerne. Ikkeopkrævet moms anslås at ligge i omegnen af 150 mia. EUR om året.

| — | EU er nødt til at samarbejde med andre økonomiske regioner for at kunne bekæmpe korruption og skatteundgåelse effektivt på verdensplan og for at sikre, at de internationale selskabsskatteregler er klare, gennemsigtige, objektive og forudsigelige. |
| --- | --- |

—

EU er nødt til at samarbejde med andre økonomiske regioner for at kunne bekæmpe korruption og skatteundgåelse effektivt på verdensplan og for at sikre, at de internationale selskabsskatteregler er klare, gennemsigtige, objektive og forudsigelige.

| — | Borgerne kræver i stigende grad, at skatter og afgifter går til at sikre social samhørighed, bekæmpe den globale opvarmning og fremme bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

—

Borgerne kræver i stigende grad, at skatter og afgifter går til at sikre social samhørighed, bekæmpe den globale opvarmning og fremme bæredygtig vækst.

| — | EØSU efterlyser effektive og koordinerede skatte- og afgiftsforanstaltninger, der sikrer, at alle virksomheder betaler en rimelig procent i skat og bidrager til de nationale og europæiske offentlige budgetter, således at regeringerne kan garantere borgernes sociale rettigheder (32). EØSU støtter Kommissionens forslag om fastlæggelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (33). |
| --- | --- |

—

EØSU efterlyser effektive og koordinerede skatte- og afgiftsforanstaltninger, der sikrer, at alle virksomheder betaler en rimelig procent i skat og bidrager til de nationale og europæiske offentlige budgetter, således at regeringerne kan garantere borgernes sociale rettigheder (32). EØSU støtter Kommissionens forslag om fastlæggelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (33).

| — | Med de nye forretningsmodeller, der anvender internetplatforme og andre digitale midler, er der dukket virksomheder op, som er mindre afhængige af fysisk tilstedeværelse i et land. EØSU mener, at det er meget vigtigt i en dialog med handelspartnerne at formulere nye principper for, hvordan selskabsoverskud henføres til et EU-land og beskattes, og at deltage aktivt i de igangværende drøftelser i OECD/G20 om en global aftale for den digitale økonomi for at undgå enhver eskalering af de handels- og skattemæssige spændinger mellem verdens store globale økonomiske aktører (34). |
| --- | --- |

—

Med de nye forretningsmodeller, der anvender internetplatforme og andre digitale midler, er der dukket virksomheder op, som er mindre afhængige af fysisk tilstedeværelse i et land. EØSU mener, at det er meget vigtigt i en dialog med handelspartnerne at formulere nye principper for, hvordan selskabsoverskud henføres til et EU-land og beskattes, og at deltage aktivt i de igangværende drøftelser i OECD/G20 om en global aftale for den digitale økonomi for at undgå enhver eskalering af de handels- og skattemæssige spændinger mellem verdens store globale økonomiske aktører (34).

9.   Forvaltning

| 9.1. | Omstillingen til en bæredygtig udvikling kræver, at der ved udarbejdelsen og gennemførelsen af EU-politikker anvendes en ny tilgang til forvaltning og nye regler og instrumenter. Bæredygtig udvikling kræver en helhedsorienteret politik på tværs af sektorer for at sikre, at de økonomiske, sociale og miljømæssige udfordringer tackles under ét.






  — | EU skal sikre, at alle dets interne og eksterne politikker er sammenhængende og på linje med målene for bæredygtig udvikling, således at der tages behørigt hensyn til principperne om effektivitet, proportionalitet og bæredygtighed. |
| --- | --- | --- |

9.1.

—

EU skal sikre, at alle dets interne og eksterne politikker er sammenhængende og på linje med målene for bæredygtig udvikling, således at der tages behørigt hensyn til principperne om effektivitet, proportionalitet og bæredygtighed.

| — | Brugen af Kommissionens værktøjer til bedre regulering er en anden måde at sikre yderligere integration af bæredygtig udvikling i EU-politikkerne. Kommissionen skal i alle sine konsekvensanalyser vurdere miljømæssige, klimamæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, så bæredygtighed overvejes og medregnes korrekt. Efterfølgende evalueringer skal også indeholde en analyse af alle tre dimensioner i en stærk integreret tilgang. Høringer af arbejdsmarkedets parter er også påkrævet under overholdelse af traktatens bestemmelser, hvoraf det helt konkret fremgår, at arbejdsmarkedets parter skal høres i forbindelse med lovgivningen om sociale spørgsmål (artikel 154, stk. 2). Høringer af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Det Europæiske Regionsudvalg og de nationale parlamenter udgør en anden del af værktøjskassen for bedre regulering, der skal sikre opfyldelsen af kravet om inklusion, der er kernen i 2030-dagsordenen. |
| --- | --- |

—

Brugen af Kommissionens værktøjer til bedre regulering er en anden måde at sikre yderligere integration af bæredygtig udvikling i EU-politikkerne. Kommissionen skal i alle sine konsekvensanalyser vurdere miljømæssige, klimamæssige, sociale og økonomiske konsekvenser, så bæredygtighed overvejes og medregnes korrekt. Efterfølgende evalueringer skal også indeholde en analyse af alle tre dimensioner i en stærk integreret tilgang. Høringer af arbejdsmarkedets parter er også påkrævet under overholdelse af traktatens bestemmelser, hvoraf det helt konkret fremgår, at arbejdsmarkedets parter skal høres i forbindelse med lovgivningen om sociale spørgsmål (artikel 154, stk. 2). Høringer af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Det Europæiske Regionsudvalg og de nationale parlamenter udgør en anden del af værktøjskassen for bedre regulering, der skal sikre opfyldelsen af kravet om inklusion, der er kernen i 2030-dagsordenen.

| — | Under hensyntagen til målene for bæredygtig udvikling skal REFIT-platformen sammen med konsekvensanalyser og evalueringer være med til at sikre, at lovgivningen er gunstig for virksomheder og borgere. Disse værktøjer bør i fremtiden fortsat bruge alle tilgængelige kilder, herunder civilsamfundet, til at vurdere, hvordan EU-lovgivningen mere effektivt kan opfylde sit formål. Værktøjerne bør bidrage til en omfattende lovgivningsmæssig forbedring af alle aspekter af bæredygtig udvikling med det formål ikke blot at forenkle og reducere unødvendige byrder og sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningsmæssige mål uden at sænke dem, men også for at hjælpe med at revidere, validere, ændre, forbedre eller bedre håndhæve den eksisterende lovgivning. |
| --- | --- |

—

Under hensyntagen til målene for bæredygtig udvikling skal REFIT-platformen sammen med konsekvensanalyser og evalueringer være med til at sikre, at lovgivningen er gunstig for virksomheder og borgere. Disse værktøjer bør i fremtiden fortsat bruge alle tilgængelige kilder, herunder civilsamfundet, til at vurdere, hvordan EU-lovgivningen mere effektivt kan opfylde sit formål. Værktøjerne bør bidrage til en omfattende lovgivningsmæssig forbedring af alle aspekter af bæredygtig udvikling med det formål ikke blot at forenkle og reducere unødvendige byrder og sikre en effektiv gennemførelse af lovgivningsmæssige mål uden at sænke dem, men også for at hjælpe med at revidere, validere, ændre, forbedre eller bedre håndhæve den eksisterende lovgivning.

| — | Det europæiske semester som EU's ramme for økonomisk styring har en del fokus på beskæftigelse og sociale resultater, men ikke så meget på farer i form af klimaændringer og på EU's fremskridt med hensyn til at nå Parismålene som rapporteret i den årlige vækstundersøgelse 2019 (35). EØSU opfordrer til en fremadrettet strategi for bæredygtig udvikling indlejret i en cyklus for bæredygtig udvikling baseret på supplerende sociale, økonomiske og miljømæssige indikatorer og mål. |
| --- | --- |

—

Det europæiske semester som EU's ramme for økonomisk styring har en del fokus på beskæftigelse og sociale resultater, men ikke så meget på farer i form af klimaændringer og på EU's fremskridt med hensyn til at nå Parismålene som rapporteret i den årlige vækstundersøgelse 2019 (35). EØSU opfordrer til en fremadrettet strategi for bæredygtig udvikling indlejret i en cyklus for bæredygtig udvikling baseret på supplerende sociale, økonomiske og miljømæssige indikatorer og mål.

| — | Den sociale dialog bør anerkendes som et instrument til gennemførelse af udviklingsdagsordenen. En social dialog kræver, at der er de rette betingelser og effektive institutionelle rammer. Dette begynder med retten til forsamlingsfrihed og retten til kollektive overenskomstforhandlinger. EU bør arbejde sammen med arbejdsmarkedets parter om at fremme sunde relationer mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og velfungerende arbejdsforvaltninger. |
| --- | --- |

—

Den sociale dialog bør anerkendes som et instrument til gennemførelse af udviklingsdagsordenen. En social dialog kræver, at der er de rette betingelser og effektive institutionelle rammer. Dette begynder med retten til forsamlingsfrihed og retten til kollektive overenskomstforhandlinger. EU bør arbejde sammen med arbejdsmarkedets parter om at fremme sunde relationer mellem arbejdsgivere og arbejdstagere og velfungerende arbejdsforvaltninger.

| — | Den Europæiske Union bør styrke sine bånd til medlemsstaterne og genvinde borgernes tillid gennem godt gennemført lokaludvikling styret af lokalsamfundet, der giver mulighed for integreret lokaludvikling og inddragelse af borgerne og deres organisationer på græsrodsniveau. EØSU er overbevist om, at der kan være mange fordele forbundet med lokaludvikling styret af lokalsamfundet, idet der er tale om et succesfuldt europæisk lokaludviklingsværktøj (36). |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Union bør styrke sine bånd til medlemsstaterne og genvinde borgernes tillid gennem godt gennemført lokaludvikling styret af lokalsamfundet, der giver mulighed for integreret lokaludvikling og inddragelse af borgerne og deres organisationer på græsrodsniveau. EØSU er overbevist om, at der kan være mange fordele forbundet med lokaludvikling styret af lokalsamfundet, idet der er tale om et succesfuldt europæisk lokaludviklingsværktøj (36).

10.   En samlet tilgang til migrationspolitik

| 10.1. | Debatten om fremtiden for et bæredygtigt Europa kan ikke ignorere EU's håndtering af migration. Den demografiske udvikling viser, at Europa får brug for migranter, deres talenter, færdigheder og iværksætterpotentiale. Der er et presserende behov for at ændre fortællingen om og politikkerne for migration baseret på et tættere samarbejde med tredjelande for at sikre en rationel debat, der bygger på fakta. Flygtninge og migranter bør ikke betragtes som en trussel, men som en chance for Europas økonomiske og sociale model (37). Dertil har vi brug for en samlet tilgang og strategi for migration.






  — | EU bør indføre politikker og foranstaltninger, som baner vej for sikker og lovlig migration under ordentlige forhold og tillige forbedrer inklusionen og den sociale samhørighed. EU bør koordinere tættere med ILO med hensyn til programmerne for arbejdskraftmigration og -integration. |
| --- | --- | --- |

10.1.

—

EU bør indføre politikker og foranstaltninger, som baner vej for sikker og lovlig migration under ordentlige forhold og tillige forbedrer inklusionen og den sociale samhørighed. EU bør koordinere tættere med ILO med hensyn til programmerne for arbejdskraftmigration og -integration.

| — | EØSU efterlyser sikre og lovlige ruter for flygtninge, når de kommer til EU. Der er behov for en koordineret tilgang fra alle medlemsstaterne og de europæiske og nationale interessenter baseret på fælles ansvar, retfærdig fordeling, konvergens og respekt for de grundlæggende rettigheder, så der bliver flere muligheder for familiesammenføring, flytning og genbosættelse. |
| --- | --- |

—

EØSU efterlyser sikre og lovlige ruter for flygtninge, når de kommer til EU. Der er behov for en koordineret tilgang fra alle medlemsstaterne og de europæiske og nationale interessenter baseret på fælles ansvar, retfærdig fordeling, konvergens og respekt for de grundlæggende rettigheder, så der bliver flere muligheder for familiesammenføring, flytning og genbosættelse.

| — | Med manglende integration følger økonomiske, sociokulturelle og politiske risici og omkostninger. Derfor er investeringer i integration af migranter den bedste forsikring mod eventuelle fremtidige omkostninger, problemer og spændinger. |
| --- | --- |

—

Med manglende integration følger økonomiske, sociokulturelle og politiske risici og omkostninger. Derfor er investeringer i integration af migranter den bedste forsikring mod eventuelle fremtidige omkostninger, problemer og spændinger.

| — | Integration er en tovejsproces, og værtssamfundet og migranter har rettigheder og forpligtelser, hvorfor de må deles om ansvaret. Det er hverken rimeligt eller holdbart at forvente af de nyankomne, at de integrerer sig uden hjælp i betragtning af de betragtelige sociale, kulturelle og økonomiske barrierer. For at fremme processen bør offentlige politikker gøre op med frygten, bekymringerne og ængstelsen i forskellige befolkningsgrupper i EU, så vi undgår EU-fjendtlig og fremmedfjendtlig tale. Med henblik derpå bør de relevante politikker indeholde klare, konsekvente og begrundede forpligtelser og konsekvent fordømme indvandrerfjendsk tale og adfærd. |
| --- | --- |

—

Integration er en tovejsproces, og værtssamfundet og migranter har rettigheder og forpligtelser, hvorfor de må deles om ansvaret. Det er hverken rimeligt eller holdbart at forvente af de nyankomne, at de integrerer sig uden hjælp i betragtning af de betragtelige sociale, kulturelle og økonomiske barrierer. For at fremme processen bør offentlige politikker gøre op med frygten, bekymringerne og ængstelsen i forskellige befolkningsgrupper i EU, så vi undgår EU-fjendtlig og fremmedfjendtlig tale. Med henblik derpå bør de relevante politikker indeholde klare, konsekvente og begrundede forpligtelser og konsekvent fordømme indvandrerfjendsk tale og adfærd.

| — | Krig, klimaændringer og manglende fremtidsudsigter i tredjelande kan resultere i en fortsat og måske endda øget tilstrømning af flygtninge og migranter. Generelt at begrænse de faktorer, som fører til migration, er en global udfordring. Vi kommer til at se øget migration (herunder klimaflygtninge) af alle typer, som følge af at flere og flere mennesker fordrives. Derfor skal EU i højere grad være indstillet på en koordineret fordeling af disse mennesker mellem medlemsstaterne. EØSU har allerede gjort opmærksom på, at ikkebalancerede økonomiske processer kan være en yderligere destabiliserende faktor i denne situation. EØSU støtter derfor den holdning, at Lissabontraktaten giver et tilstrækkeligt bredt mandat til at revidere migrationspolitikken for at regulere status for »miljømæssigt fordrevne personer«. |
| --- | --- |

—

Krig, klimaændringer og manglende fremtidsudsigter i tredjelande kan resultere i en fortsat og måske endda øget tilstrømning af flygtninge og migranter. Generelt at begrænse de faktorer, som fører til migration, er en global udfordring. Vi kommer til at se øget migration (herunder klimaflygtninge) af alle typer, som følge af at flere og flere mennesker fordrives. Derfor skal EU i højere grad være indstillet på en koordineret fordeling af disse mennesker mellem medlemsstaterne. EØSU har allerede gjort opmærksom på, at ikkebalancerede økonomiske processer kan være en yderligere destabiliserende faktor i denne situation. EØSU støtter derfor den holdning, at Lissabontraktaten giver et tilstrækkeligt bredt mandat til at revidere migrationspolitikken for at regulere status for »miljømæssigt fordrevne personer«.

11.   EU-budgettet

| 11.1. | EØSU anerkender den høje europæiske merværdi af de programmer, hvor der i Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027 ses de fleste stigninger i udgifterne (R+D+I, Erasmus+). Udvalget undrer sig imidlertid over, at disse stigninger sker på bekostning af store nedskæringer i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), samhørighedspolitikken og den fælles landbrugspolitik, hvilket skyldes bestræbelserne på at indskrænke EU-budgettet, som reduceres fra 1,16 % af bruttonationalindkomsten (BNI) i EU-27 i det nuværende budget til kun 1,11 % i FFR efter 2020. |
| --- | --- |

11.1.

| 11.2. | EØSU er kritisk over for de foreslåede nedskæringer i de planlagte forpligtelser under den fælles landbrugspolitik. Disse nedskæringer vil gøre det umuligt at gennemføre en model for en bæredygtig udvikling af landdistrikterne, hvilket er et overordnet mål for den nye reform af den fælles landbrugspolitik, og andre mål, som er indeholdt i Kommissionens nylige meddelelse om fremtidens fødevarer og landbrug. |
| --- | --- |

11.2.

| 11.3. | Kommissionens forslag synes desværre at være overdrevent fokuseret på at bevare status quo, og EØSU beklager misforholdet mellem karakteren og omfanget af de nye udfordringer, som EU står over for, og dens ambitioner og de midler, der er til rådighed til at løse dem. |
| --- | --- |

11.3.

| 11.4. | Borgernes manglende tillid til de demokratiske institutioner i medlemsstaterne og på EU-plan giver næring til politiske bevægelser, som rejser tvivl om demokratiske værdier og principper og om selve EU. Nogle af disse politiske bevægelser indgår nu i nogle EU-medlemsstaters regeringer.






  — | De økonomiske, sociale og miljømæssige prioriteringer, nye såvel som allerede eksisterende, kræver, at EU i dette politisk kritiske øjeblik har et stærkt EU-budget. Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) 2021-2027 er beskedent og uambitiøst. Ligesom Europa-Parlamentet og Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer EØSU til, at ressourcerne fastsættes til 1,3 % af BNI, og til, at indtægter primært skal komme fra EU's egne indtægter med fastlæggelse af de skatter og afgifter, som Gruppen på Højt Plan vedrørende Egne Indtægter (HLGOR) med Mario Monti som formand har foreslået (38). |
| --- | --- | --- |

11.4.

—

De økonomiske, sociale og miljømæssige prioriteringer, nye såvel som allerede eksisterende, kræver, at EU i dette politisk kritiske øjeblik har et stærkt EU-budget. Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) 2021-2027 er beskedent og uambitiøst. Ligesom Europa-Parlamentet og Det Europæiske Regionsudvalg opfordrer EØSU til, at ressourcerne fastsættes til 1,3 % af BNI, og til, at indtægter primært skal komme fra EU's egne indtægter med fastlæggelse af de skatter og afgifter, som Gruppen på Højt Plan vedrørende Egne Indtægter (HLGOR) med Mario Monti som formand har foreslået (38).

| — | EØSU mener, at der skal overføres ressourcer til medlemsstaterne i overensstemmelse med kriterier for distributiv retfærdighed for at genoprette den økonomiske og sociale konvergens, der blev ødelagt af krisen (39). |
| --- | --- |

—

EØSU mener, at der skal overføres ressourcer til medlemsstaterne i overensstemmelse med kriterier for distributiv retfærdighed for at genoprette den økonomiske og sociale konvergens, der blev ødelagt af krisen (39).

| — | EØSU finder det nødvendigt, at midlerne i den næste FFR øges for at kunne i) gennemføre Göteborgerklæringen om den europæiske søjle for sociale rettigheder i medlemsstaterne og således stimulere skabelsen af kvalitetsjob i forbindelse med bæredygtig udvikling, ii) realisere FN's 2030-dagsorden og iii) gennemføre Parisaftalen, der fremmer lige omstilling i retning af grønne og digitaliserede samfund. |
| --- | --- |

—

EØSU finder det nødvendigt, at midlerne i den næste FFR øges for at kunne i) gennemføre Göteborgerklæringen om den europæiske søjle for sociale rettigheder i medlemsstaterne og således stimulere skabelsen af kvalitetsjob i forbindelse med bæredygtig udvikling, ii) realisere FN's 2030-dagsorden og iii) gennemføre Parisaftalen, der fremmer lige omstilling i retning af grønne og digitaliserede samfund.

| — | EU har brug for ambitiøse budgetter som instrumenter for politikker til udvikling af en klar strategi for styrkelse af Unionen med mere integration, mere demokrati, større opbakning til civilsamfundsorganisationer, både inden og uden for EU, øget støtte til virksomhederne i at tackle udfordringer på miljøområdet og med hensyn til den digitale omstilling, en stærkere social dimension og mere støtte til livet i landdistrikterne. Kun på denne måde bliver EU i stand til at begrænse og overvinde de interne centrifugalkræfter og håndtere de eksterne geopolitiske risici. |
| --- | --- |

—

EU har brug for ambitiøse budgetter som instrumenter for politikker til udvikling af en klar strategi for styrkelse af Unionen med mere integration, mere demokrati, større opbakning til civilsamfundsorganisationer, både inden og uden for EU, øget støtte til virksomhederne i at tackle udfordringer på miljøområdet og med hensyn til den digitale omstilling, en stærkere social dimension og mere støtte til livet i landdistrikterne. Kun på denne måde bliver EU i stand til at begrænse og overvinde de interne centrifugalkræfter og håndtere de eksterne geopolitiske risici.

| — | EØSU støtter forslaget om at gøre medlemsstaternes modtagelse af EU-midler betinget af overholdelse af retsstatsprincippet, hvilket er en hjørnesten i EU's værdier som fastlagt i traktatens artikel 2. |
| --- | --- |

—

EØSU støtter forslaget om at gøre medlemsstaternes modtagelse af EU-midler betinget af overholdelse af retsstatsprincippet, hvilket er en hjørnesten i EU's værdier som fastlagt i traktatens artikel 2.

12.   Kommunikation

| 12.1. | Selv de mest ambitiøse politiske idéer og programmer på EU-niveau kan ikke bidrage til at overvinde den nuværende kløft mellem Unionen og borgerne, hvis de ikke kommunikeres tilstrækkeligt. |
| --- | --- |

12.1.

| 12.2. | Dette misforhold mellem initiativer, aktiviteter og beslutninger på EU-niveau, og hvordan de opfattes af borgerne, fører til en ond cirkel af uinformerede eller dårligt informerede borgere med tiltagende populisme som en konsekvens heraf i de fleste medlemsstater. Samtidig ser vi fremvæksten af antieuropæiske følelser i visse dele af befolkningen, hvilket underminerer det fortsatte arbejde med opbygningen af det europæiske projekt. |
| --- | --- |

12.2.

| 12.3. | Derfor er der et presserende behov for en samlet fælles kommunikationsstrategi for alle EU-institutioner på alle niveauer, herunder alle civilsamfundets aktører, med henblik på at bekæmpe denne mangel på information, såvel som bevidst vildledende oplysninger. |
| --- | --- |

12.3.

| 12.4. | En effektiv kommunikationspolitik skal være i form af en reel dialog mellem dem, der leverer oplysningerne, og dem, der modtager dem, for at undgå en top-down-tilgang. |
| --- | --- |

12.4.

| 12.5. | Faktisk, troværdig og levende information om europæiske emner er med til at skabe opmærksomhed om og interesse for europæiske anliggender. |
| --- | --- |

12.5.

| 12.6. | EØSU bør som bro mellem EU og borgerne og gennem sine 350 medlemmer fungere som formidler af den slags koordinerede foranstaltninger. Den varierede sammensætning af udvalgets medlemmer er en stor fordel, når det handler om at komme i kontakt med så mange borgere som muligt overalt i Europa. Der bør navnlig være mere fokus på de unge.






  — | Den centrale rolle, som EØSU spiller med hensyn til at bygge bro til de europæiske borgere, skal i højere grad anerkendes og støttes af EU. |
| --- | --- | --- |

12.6.

—

Den centrale rolle, som EØSU spiller med hensyn til at bygge bro til de europæiske borgere, skal i højere grad anerkendes og støttes af EU.

| — | EU skal også decentralisere dialogerne med borgerne, så kommuner og regioner kan begynde at udvikle et fælles europæisk formål og en fælles europæisk identitet. |
| --- | --- |

—

EU skal også decentralisere dialogerne med borgerne, så kommuner og regioner kan begynde at udvikle et fælles europæisk formål og en fælles europæisk identitet.

| — | EU's politikker bør være langt mere lydhøre over for forslag fra borgere, lokalsamfund og civilsamfundsorganisationer og give dem en grund til at involvere sig. |
| --- | --- |

—

EU's politikker bør være langt mere lydhøre over for forslag fra borgere, lokalsamfund og civilsamfundsorganisationer og give dem en grund til at involvere sig.

| — | EØSU bør evaluere gennemførelsen af EU-politikker i medlemsstaterne hvert år på grundlag af de politiske mål, der er fastsat i denne udtalelse, med henblik på at give borgerne konkrete svar på, hvordan EU-medlemskab påvirker deres dagligdag. |
| --- | --- |

—

EØSU bør evaluere gennemførelsen af EU-politikker i medlemsstaterne hvert år på grundlag af de politiske mål, der er fastsat i denne udtalelse, med henblik på at give borgerne konkrete svar på, hvordan EU-medlemskab påvirker deres dagligdag.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 2.

1

(2)  Denne definition af bæredygtig vækst kommer fra Kate Raworth, Oxford Universitys Environmental Change Institute, og hendes begreb »doughnutøkonomier«, et helt nyt alternativ til vækstøkonomier, og den nye bæredygtige økonomiske model for det 21. århundrede, som kan medvirke til at sætte en stopper for ulighed — https://www.kateraworth.com/doughnut/.

2

(3)  Denne definition er baseret på Sten Thores og Ruzanna Tarverdyans arbejde om bæredygtig konkurrenceevne: https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0040162516000664?via%3Dihub.

3

(4)  EØSU's udtalelse af 18. oktober 2017 om omstillingen til en mere bæredygtig europæisk fremtid (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 44).

4

(5)  Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2018»Stigningen i neofascistiske voldshandlinger i Europa«.

5

(6)  EØSU's udtalelse af 7. december 2017 om handels og investeringers centrale rolle i forbindelse med opfyldelse og gennemførelse af målene for bæredygtig udvikling (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 27).

6

(7)  EØSU's udtalelse af 21. september 2016 om bæredygtig udvikling: en kortlægning af EU's interne og eksterne politikker (EUT C 487 af 28.12.2016, s. 41).

7

(8)  EØSU's udtalelse af 14. november 2012 om principper, procedurer og foranstaltninger for gennemførelsen af Lissabontraktatens artikel 11, stk. 1 og 2 (EUT C 11 af 15.1.2013, s. 8).

8

(9)  EØSU's udtalelse af 13. juli 2016 om det europæiske borgerinitiativ (revision) (EUT C 389 af 21.10.2016, s. 35).

9

(10)  Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om en EU-arbejdsplan for ungdom for 2016-2018.

10

Eurochild Child Participation Strategy af 5. april 2017,

FN-programmet om ungdom — Youth Participation in Development – Summary Guidelines for Development Partners.

(11)  EØSU's udtalelse af 18. oktober 2018 om meddelelse fra Kommissionen: Engagement, netværk, mobilisering: En ny EU-strategi for unge (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142).

11

(12)  EØSU's udtalelse af 17. september 2015 om forbedring af Lissabontraktaten (EUT C 13 af 15.1.2016, s. 183).

12

(13)  EØSU's resolution af 5. juli 2017 om Kommissionens hvidbog om Europas fremtid og derudover (EUT C 345 af 13.10.2017, s. 11).

13

(14)  ILO Global Commission on the Future of Work — Work for a brighter future af 22. januar 2019.

14

(15)  EØSU's udtalelse af 20. februar 2019 om meddelelse fra Kommissionen: Årlig vækstundersøgelse 2019: For et stærkere Europa i en tid med global usikkerhed (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 24).

15

(16)  Kommissionens oplæg: Vejen til et bæredygtigt Europa inden 2030, af 30. januar 2019.

16

(17)  The Global Risk Report 2019 til Det Verdensøkonomiske Forum — sammendrag.

17

(18)  EØSU's udtalelse af 25. januar 2017 om den europæiske søjle for sociale rettigheder (EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10).

18

(19)  OECD — Rapport om The economic consequences of Climate Change af 2. september 2016.

19

(20)  EØSU's udtalelse af 17. oktober 2018 om den europæiske klimafinansieringspagt (
  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 8
  ).

20

EUT C 62 af 15.2.2019, s. 8

(21)  EØSU's udtalelse af 2. juli 2015 om Parisprotokollen — En plan for at imødegå de globale klimaændringer efter 2020 (EUT C 383 af 17.11.2015, s. 74).

21

(22)  EØSU's udtalelse af 6. december 2017 om civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

22

(23)  EØSU's udtalelse af 27. april 2016 om lovpakken om den cirkulære økonomi (EUT C 264 af 20.7.2016, s. 98).

23

(24)  Manifesto for a Sustainable Europe for its Citizens af 28. september 2018.

24

(25)  Meddelelse fra Kommissionen af 14. oktober 2015 om handel for alle.

25

(26)  EØSU's udtalelse af 23. januar 2019 om de interne rådgivende gruppers rolle i overvågningen af gennemførelsen af frihandelsaftaler (EUT C 159 af 10.5.2019, s. 28).

26

(27)  EØSU's udtalelse af 23. januar 2019 om reform af WTO med henblik på tilpasning til udviklingen i verdenshandelen (EUT C 159 af 10.5.2019, s. 15).

27

(28)  Disse tjenester, som Kommissionen beskriver som »basale tjenester«, og hvis 20. princip ikke indeholder en udtømmende liste, falder ind under »tjenesteydelser af almen interesse« underlagt public service-forpligtelser. Begrebet »basale tjenester« findes ikke i EU-retten, som kun beskæftiger sig med offentlige tjenester (transport) og tjenesteydelser af almen interesse (økonomiske, ikkeøkonomiske).

28

(29)  EØSU er ved at udarbejde en initiativudtalelse: Mod en bedre gennemførelse af den sociale søjle ved at fremme grundlæggende tjenesteydelser inden for rammerne af EØSU's bidrag til topmødet i Sibiu og derudover.

29

(30)  EØSU's udtalelse af 17. oktober 2018 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+) (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 165).

30

(31)  EØSU's udtalelse af 20. september 2017 om et skattesystem til fremme af fair konkurrence og vækst (EUT C 434 af 15.12.2017, s. 18).

31

(32)  Jf. fodnote 31.

32

(33)  EØSU's udtalelse af 20. september 2017 om et fælles (konsolideret) selskabsskattegrundlag (EUT C 434 af 15.12.2017, s. 58).

33

(34)  EØSU's udtalelse af 12. juli 2018 om beskatning af multinationale selskabers overskud i den digitale økonomi (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 73).

34

(35)  Jf. fodnote 22.

35

(36)  EØSU's udtalelse af 7. december 2017 om fordelene ved lokaludvikling styret af lokalsamfundet (CLLD) for den integrerede lokaludvikling og udviklingen af landdistrikterne (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 36).

36

(37)  EØSU's udtalelse af 12. december 2018 om omkostningerne ved manglende indvandring og manglende integration (EUT C 110 af 22.3.2019, s. 1).

37

(38)  Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources on the Future financing of the EU — december 2016.

38

(39)  EØSU's udtalelse af 19. september 2018 om pakken for den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027 (EUT C 440 af 6.12.2018, s. 106).

39

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 59, stk. 4):

a)   Punkt 1.5

Ændres som følger:

Bæredygtig vækst betyder, at vækst ikke kun skal baseres på kvantitet, men også — og faktisk endnu mere — på kvalitet, hvilket betyder: i) ingen udnyttelse af miljø og arbejdskraft, ii) rimelige levevilkår, iii) økonomisk vækst målt ikke alene på årlig tilgang, men også på samlet formue, og hvordan den er fordelt, iv) opfyldelse af alles behov med planetens midler, v) udvikling af økonomier, der skaber gode liv, uanset om økonomierne vokser eller ej, og vi) et lukket kredsløb af indtægter mellem husholdninger, virksomheder, banker, regering og handelen, der fungerer på en social og økologisk måde. Energi, materialer, naturen, det menneskelige samfund, magt og den rigdom, vi har til fælles: Alle mangler de i den nuværende model. Plejeres ulønnede arbejde — hovedsageligt kvinder — ignoreres, selv om ingen økonomi kunne fungere uden dem.


  Begrebet bæredygtig vækst indebærer vækst, der ikke blot tager hensyn til økonomiske, men også sociale og miljømæssige faktorer. Der er i de seneste år blevet præsenteret forskellige former for økonomiske modeller, f.eks. »doughnutøkonomi«, som sigter mod at opfylde alles grundlæggende behov (med udgangspunkt i 12 »sociale grundlag«) inden for rammerne af planetens ressourcer (defineret i form af 9 »grænser for planeten«). I tråd hermed er der fremsat forslag om at måle vækst med andre indikatorer end blot BNP.

Begrundelse

Formålet er at præcisere, at den slettede tekst ikke er en generelt vedtaget definition på bæredygtig vækst, men henviser til den økonomiske model, der blev præsenteret af Kate Raworth, der nævnes i fodnoten. Faktisk indeholder teksten ikke nogen beskrivelse af kernen i denne »doughnutmodel«, men blander forudsætninger, elementer, virkninger og måleaspekter, som er knyttet til modellen, sammen.

Afstemningsresultat:

| For | : | 75 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 132 |
| Hverken for eller imod | : | 11 |

For

:

75

Imod

:

132

Hverken for eller imod

:

11

b)   Punkt 1.6

Punktet ændres som følger:

Ved begrebet
  B
  bæredygtig konkurrenceevne er derimod
  skal der imidlertid forstås en model, hvor der er balance mellem økonomisk velstand, miljøspørgsmål og social inklusion. I denne sammenhæng skal der
  Dette afspejles f.eks. i det
  Det Verdensøkonomiske Forums bæredygtighedsjusterede globale konkurrenceevneindeks tages hensyn til to nye dimensioner — den miljømæssige og den sociale.

Begrundelse

Det bæredygtighedsjusterede konkurrenceevneindeks tager specifikt hensyn til miljømæssige og sociale dimensioner.

Afstemningsresultat:

| For | : | 64 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 147 |
| Hverken for eller imod | : | 13 |

For

:

64

Imod

:

147

Hverken for eller imod

:

13

c)   Boks 1 (efter punkt 1.14), andet led

Ændres som følger:

Konkurrenceevne og bæredygtighed er ikke modsætninger, så længe de sociale og miljømæssige aspekter er en del af
  indgår i værdiansættelsen af produkter og tjenesteydelser på markedet
  definitionen af konkurrenceevne. Konkurrenceevne må ikke defineres alene ved mængde og prisfastsættelse, men helst også under hensyntagen til europæiske værdier, kvalitet og bæredygtighed.

Begrundelse

Konkurrenceevnen på markederne fastsættes ikke alene på grundlag af definitioner.

Afstemningsresultat:

| For | : | 66 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 148 |
| Hverken for eller imod | : | 9 |

For

:

66

Imod

:

148

Hverken for eller imod

:

9

d)   Boks 1 (efter punkt 1.14), femte led

Ændres som følger:

Europæiske virksomheder, arbejdstagere, forbrugere og hele civilsamfundet er nødt til at tage ansvar og gå forrest og vise resten af verden, at de går forrest, når det gælder bæredygtighed
  hvordan konkurrenceevnen og den økonomiske bæredygtighed i vores europæiske system kan omdefineres, så vi passer bedre på den eneste planet, vi har.

Begrundelse

Alle civilsamfundsaktører skal opfylde deres rolle og tage ansvar uafhængigt af definitioner.

Afstemningsresultat:

| For | : | 56 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 138 |
| Hverken for eller imod | : | 9 |

For

:

56

Imod

:

138

Hverken for eller imod

:

9

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/50 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/50

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige samhørighedspolitik i perioden efter 2020

(sonderende udtalelse)

(2019/C 228/07)

Ordfører: Stefano MALLIA

Medordfører: Ioannis VARDAKASTANIS

| Anmodning om udtalelse | Rådet — det rumænske formandskab, 20.9.2018
  SBrev fra Victor NEGRESCU, rumænsk viceminister for europæiske anliggender |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 8.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 71/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Rådet — det rumænske formandskab, 20.9.2018

SBrev fra Victor NEGRESCU, rumænsk viceminister for europæiske anliggender

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

8.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

71/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU betragter samhørighedspolitikken som grundpillen i indsatsen for at bringe EU tættere på borgerne og mindske forskellene mellem EU-regionerne og ulighederne mellem borgerne. EØSU mener helt klart, at forslaget om at skære ned på budgettet for samhørighedspolitikken i perioden 2021-2027 er uacceptabelt. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU mener, at der er behov for en ny, ambitiøs og klar europæisk strategi, der er i overensstemmelse med FN's 2030-dagsorden og målene for bæredygtig udvikling, og som har en stærk koordineringsmekanisme, der kan sikre kontinuiteten mellem de forskellige politiske cyklusser. Samhørighedspolitikken skal udgøre en integreret del af denne ambitiøse strategi, og derfor bør selve samhørighedspolitikken tilrettelægges på en sådan måde, at den råder over de nødvendige redskaber til at imødegå fremtidige udfordringer såsom klimaændringer og i den forbindelse anvende ny teknologi for at kunne opnå øget konkurrenceevne og styre overgangen til bæredygtig udvikling og samtidig skabe kvalitetsjob. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Når vi giver os i kast med den yderst nødvendige indsats for at fremtidssikre samhørighedspolitikken, må vi ikke glemme de udfordringer, der eksisterer i dag, og som fortsat har en stor indvirkning på samfundet. Her tænker vi navnlig på sociale udfordringer som marginalisering og diskrimination af mindretal og specifikke etniske grupper eller vold i hjemmet, økonomiske udfordringer som adgang til finansiering og opkvalificering samt miljømæssige udfordringer som reduktion af luftforurening og affaldshåndtering. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EU's samhørighedspolitik bør have en stærk territorial vinkel rettet mod at give de enkelte regioner de nødvendige redskaber til at forbedre deres konkurrenceevne på en bæredygtig måde. EØSU er af den opfattelse, at alle regioner bør være støtteberettigede. På den anden side er EØSU dybt skuffet over svækkelsen af den grænseoverskridende dynamik inden for samhørighedspolitikken. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Hvis EU skal løfte sin økonomiske udvikling op på næste niveau, skal der i samhørighedspolitikken i stadig større grad anvendes en regionalt differentieret tilgang med hensyn til investeringer og politiske løsninger. EØSU mener, at dette kunne bidrage til en territorialt mere skræddersyet tilgang, som både ville støtte de mest isolerede og tyndtbefolkede områder (meget lav befolkningstæthed, øer, bjergområder osv.) og de »populære«, men samtidig udfordrede funktionelle byområder i deres udvikling. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU glæder sig over den stærkere tilknytning til det europæiske semester og opfordrer også til integration med de landespecifikke henstillinger for at fremme strukturreformer. EØSU forventer også en stærkere forbindelse mellem investeringsstrategien på EU-plan og medlemsstaternes investeringsstrategi. Det er vigtigt, at midlerne ikke træder i stedet for medlemsstaternes indsats, men supplerer den. Det er ligeledes vigtigt, at medlemsstaterne overvejer at videreføre projekter, der har vist sig at være en succes. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU mener, at lovpakken bør være langt enklere og styre uden om mikroforvaltning af midlerne. De administrative procedurer for operationelle programmer, der betragtes som relativt små, bør ikke være de samme som procedurerne for meget større programmer. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at fremme den mulighed, som de nuværende lovrammer giver for en forenklet procedure for mindre projekters adgang til midler, men opfordrer samtidig Kommissionen til at undersøge yderligere muligheder, der kunne lette mindre aktørers deltagelse. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU støtter brugen af finansielle instrumenter, men opfordrer Kommissionen til at sikre, at der — når sådanne instrumenter udarbejdes — foretages en omhyggelig test af egnetheden for at sikre, at instrumenterne er egnede til alle medlemsstater, og at de kan anvendes af SMV'er og NGO'er. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Et af de væsentligste problemer i forbindelse med samhørighedspolitikken er, at der mangler effektiv kommunikation. EØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte med at gennemgå de nuværende offentliggørelsesforpligtelser og give dem en væsentlig opgradering ved at tage de moderne digitale kommunikationskanaler i betragtning. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Det er på høje tid, at både Kommissionen og medlemsstaterne holder op med kun at snakke om partnerskabsaspektet og rent faktisk går i gang med at sikre, at der sker en stærk og meningsfuld inddragelse af civilsamfundet i alle faser af samhørighedspolitikkens udarbejdelse og gennemførelse. Dette bør ske ved at bygge videre på de vellykkede partnerskabserfaringer, som vi har opnået på lokalt plan. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU peger på, at civilsamfundsorganisationerne ikke er inddraget på en struktureret måde i tilsynet med samhørighedspolitikkens gennemførelse på EU-plan. EØSU anbefaler derfor kraftigt, at Kommissionen opretter et samhørighedsforum for det europæiske civilsamfund med deltagelse af arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer og andre interessenter. Gennem dette forum kan Kommissionen årligt høre arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer om status for gennemførelsen af samhørighedspolitikken gennem de forskellige programmeringscyklusser. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EU's samhørighedspolitik har, som det fremgår af artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (1), til opgave at styrke den økonomiske og sociale samhørighed ved at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer. Denne målsætning bør fortsat have en central plads i alle foranstaltninger, der træffes med hensyn til samhørighedspolitikken, og den bør styrkes af Kommissionen sammen med de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for samhørighedspolitikkens gennemførelse. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De ændringer, samfundet begynder at opleve som følge af globaliseringen og nye og fremtidige teknologier, kræver en tilpasningsproces, som kun få lande er startet med at tackle på en indgående måde. Det er vigtigt, at vi styrer overgangen til de nye økonomiske modeller baseret på disse nye og fremtidige teknologier. EØSU mener, at samhørighedspolitikken kan hjælpe med at tackle de nyopståede udfordringer, og at den er en af grundpillerne i indsatsen for at bringe EU tættere på borgerne og mindske forskellene mellem EU-regionerne og uligheden mellem borgerne. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EU-budgettet udgør en lille del af de samlede offentlige udgifter i EU, da det tegner sig for under 1 % af EU's indkomst og kun ca. 2 % af de offentlige udgifter i EU's 28 medlemsstater. I perioden 2014-2020 udgjorde EU-budgettet 0,98 % af EU's bruttonationalindkomst. Samhørighedspolitikkens andel af EU's samlede budget lå i denne periode på ca. 35 % (2). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU mener helt klart, at forslaget om at skære ned på budgettet for samhørighedspolitikken i perioden 2021-2027 er uacceptabelt. Samhørighedspolitikken er en af de mest konkrete EU-politikker og kan have stor direkte indflydelse på borgernes hverdag. Vi kan ikke forvente at kunne bede folk om at være tilhængere af mere EU, samtidig med at vi skærer ned på budgettet til en så vigtig politik. Det er imidlertid yderst vigtigt, at disse investeringer ikke træder i stedet for medlemsstaternes indsats, men supplerer den både på nationalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I tråd med lignende opfordringer fra Europa-Parlamentet opfordrer EØSU Kommissionen til at udarbejde og fremme en dagsorden for en stærk og effektiv samhørighedspolitik efter 2020 (3). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Samtidig opfordrer EØSU medlemsstaterne til at arbejde hen imod en aftale om et bredere system for EU's egne indtægter for at sikre, at EU's budget har tilstrækkelige ressourcer til at tackle de mere omfattende udfordringer fremover. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Selv om samhørighedspolitikken har et relativt lille budget samlet set, har den vist sig at give en klar merværdi. I perioden 2014-2020 blev der gennem samhørighedspolitikken mobiliseret investeringer til en værdi af mere end 480 mia. EUR for EU som helhed, hvilket eksempelvis betyder støtte til mere end 1 million virksomheder, adgang til forbedrede sundhedsydelser for 42 millioner borgere, forebyggelse af brande og oversvømmelser for 25 millioner mennesker, tilslutning til spildevandsanlæg for næsten 17 millioner flere borgere i Europa, bredbåndsadgang for 15 millioner flere husholdninger og mere end 420 000 nye job. Desuden vil 5 millioner mennesker i Europa nyde godt af programmer for erhvervsuddannelse og livslang læring, og 6,6 millioner børn får adgang til nye, moderne skoler og pasningsordninger. EØSU mener, at samhørighedspolitikken skal bygge på disse lokale eksempler, hvor borgernes inddragelse blev betragtet som vellykket. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | I en række medlemsstater har samhørighedspolitikken desuden vist sig at være den væsentligste kilde til offentlige investeringer (4). Samhørighedspolitikkens indirekte virkninger, som skyldes forbedringerne med hensyn til opfyldelsen af dens krav (f.eks. hvad angår gennemsigtighed, ansvarlighed og lige muligheder), har også været til stor gavn for europæerne. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Selv om EU har gjort store fremskridt med at udvikle og fortsætte indsatsen for at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, sådan som der står i TEUF, er der stadig lang vej igen, når det gælder om at opnå en overordnet harmonisk udvikling. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Efter den økonomiske krise har Europa oplevet en økonomisk vækst igen, navnlig i lavindkomstlandene, og de regionale skævheder er endelig begyndt at udlignes målt i BNP pr. indbygger (5). Der er dog stadig store forskelle mellem regionerne, og i nogle tilfælde er de endda voksende. Produktiviteten er størst i de mest udviklede lande, og deres modstandsdygtighed og evne til at konkurrere i en globaliseret verden er langt større end de mindre udviklede medlemsstaters. Denne situation fører til forskelle i befolkningens sociale forhold, f.eks. højere fattigdomsniveauer, antallet af og forholdene for personer med risiko for udstødelse samt adgangen til og kvaliteten af social beskyttelse og uddannelse. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.10.1. | For at mindske de økonomiske og sociale skævheder yderligere mener EØSU derfor, at der gennem samhørighedspolitikken fortsat skal investeres i innovation, beskæftigelse, social integration, miljøet, inkluderende uddannelse, sundhedsprogrammer og -infrastrukturer, banebrydende og tilgængelig teknologi, effektive transportnet og infrastruktur. Dette er nødvendigt for at forbedre den universelle adgang til arbejdsmarkedet og skabe et indre marked, der fremmer vækst, produktivitet og specialisering inden for områder med en komparativ fordel i alle regioner. |
| --- | --- |

2.10.1.

| 2.10.2. | I den globaliserede verden er virksomhederne nødt til at konkurrere med både virksomheder fra lavomkostningslande og stærkt innovative virksomheder. EU skal støtte reformer, som fremmer et investeringsvenligt miljø, hvor virksomhederne kan trives, samtidig med at borgerne nyder godt af bedre arbejdsvilkår. Samhørighedsmidlerne bør anvendes til at skabe bedre rammer for nystartede virksomheder, iværksættere og innovative SMV'er samt til at støtte familieejede virksomheder på en mere effektiv måde (6) og fremme diversiteten (med hensyn til køn, personer med handicap, etniske minoriteter osv.), så de bliver mere konkurrencedygtige og mere engagerede i socialt ansvar. |
| --- | --- |

2.10.2.

| 2.11. | Der er stadig mange områder relateret til miljømål (at bruge mindre og renere energi, udvikle mere effektive infrastrukturer, mindske forurening osv.), grænseoverskridende sikkerhedsspørgsmål, uddannelse, social integration, tilgængelighed for personer med handicap, transport, offentlige tjenester og andre hindringer for den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser, personer og kapital, som ville drage fordel af en stærkere territorial samhørighed. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.11.1. | Derfor mener EØSU, at alle regioner bør være støtteberettigede. EU's samhørighedspolitik bør være en integreret del af en europæisk investeringsstrategi med en stærk territorial vinkel rettet mod at give de enkelte regioner de nødvendige redskaber til at forbedre deres konkurrenceevne. Det skal føre til økonomisk og strukturel omstilling, der sikrer en modstandsdygtig base i hver enkelt region med udspring i lokale styrker (7). |
| --- | --- |

2.11.1.

| 2.12. | Som bærende element i opbygningen af et fælles europæisk rum udgør det europæiske territoriale samarbejde (Interreg) med alle sine grænseoverskridende, tværnationale, interregionale og naboskabsorienterede komponenter fundamentet for den europæiske integration. Det bidrager til, at grænserne ikke forvandles til barrierer, bringer europæerne tættere på hinanden, hjælper med at løse fælles problemer, fremmer udvekslingen af idéer og aktiver samt tilskynder til strategiske initiativer, der sigter mod fælles mål (8). Derfor er det efter EØSU's mening vigtigt, at medlemsstaterne fortsætter med at iværksætte fælles foranstaltninger og udveksle praksis og strategier. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.12.1. | EØSU beklager (9) dog, at samhørighedspolitikken stadig ikke giver omfattende løsninger på udfordringerne i specifikke områder med strukturelle og permanente ulemper (meget tyndtbefolkede områder, øer og bjergområder) som omhandlet i artikel 174 i TEUF. EØSU mener, at der bør udvikles en ny mekanisme, som gør det muligt for disse områder at håndtere deres specifikke og komplekse udfordringer på en effektiv måde. Det kan ikke fortsat være et område, hvor de nationale myndigheder har enekompetence. EØSU er således af den opfattelse, at man i samhørighedspolitikken bør fremme samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne og deres regionale og lokale interessenter med hensyn til den måde, de specifikke områder tackles på. |
| --- | --- |

2.12.1.

| 2.13. | Når det gælder tyndtbefolkede områder og regioner i den yderste periferi, bør EU prioritere en styrkelse af de bånd, som knytter dem til det europæiske fastland, og af borgernes tilhørsforhold til EU. På trods af den yderst stramme budgetsituation må der ikke skæres ned på den specifikke støtte til tyndtbefolkede områder og regioner i den yderste periferi. Disse regioner bør have rådighed over økonomiske midler, som er tilstrækkelige til, at de kan nå de fælles europæiske mål og kompensere for følgerne af de ulemper, der skyldes deres fjerne beliggenhed (10) eller ekstremt lave befolkningstæthed. Det er derfor nødvendigt at medtage demografiske og geografiske faktorer, når fondsfordelingen (»Berlinmetoden«) og de tematiske koncentrationskrav og medfinansieringssatser (1) mest udviklede regioner, 2) overgangsregioner og 3) mindre udviklede regioner) beregnes og fastlægges. Medtagelsen af disse faktorer kan sikre kompensation til ugunstigt stillede tyndt befolkede områder og regioner i den yderste periferi i form af finansiering af tilstrækkelig størrelse og fleksibel orientering af investeringerne. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Mere end halvdelen af verdens befolkning bor nu i byområder, og dette tal forventes at stige til 70 % frem til 2050 (11). Selv om den økonomiske aktivitet i disse områder er meget høj, er det vigtigt, at de tilbyder deres borgere et bæredygtigt levemiljø af høj kvalitet. EØSU mener derfor, at der fortsat bør være fokus på dem i samhørighedspolitikken, men opfordrer også til, at de udvikles i forbindelse med deres fysiske kontekst (polycentrisk udvikling, forbindelser mellem by og land osv.). |
| --- | --- |

2.14.

3.   En stærkere vision inden for klarere, mere fleksible og mere effektive rammer

| 3.1. | EØSU mener, at der er behov for en ny ambitiøs og klar europæisk strategi, som er i tråd med FN's 2030-dagsorden og FN's mål for bæredygtig udvikling samt med EU's andre globale forpligtelser såsom de internationale aftaler (f.eks. Parisaftalen) og FN's konventioner (f.eks. FN's konvention om rettigheder for personer med handicap), og som har en stærk koordineringsmekanisme, der kan sikre kontinuiteten mellem de forskellige politiske cyklusser. I den henseende påskønner EØSU i høj grad Kommissionens nye oplæg om et mere bæredygtigt Europa inden 2030, som sætter gang i debatten om dette spørgsmål. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Samhørighedspolitikken skal udgøre en integreret del af denne ambitiøse strategi, og derfor bør selve samhørighedspolitikken tilrettelægges på en sådan måde, at den er fremtidssikret, dvs. at den er en politik med de nødvendige redskaber til at imødegå fremtidige udfordringer såsom klimaændringerne, anvende nye teknologier og skabe bæredygtig udvikling og kvalitetsjob. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | I tråd med indsatsen for at fremtidssikre samhørighedspolitikken opfordrer EØSU Rådet og Parlamentet til at fortsætte bestræbelserne på at revidere systemet for tildeling af midler under samhørighedspolitikken og specifikt tage hensyn til andre kriterier (ud over BNP). Sådanne kriterier bør vedrøre spørgsmål som ulighed, migration, arbejdsløshed, ungdomsledighed, konkurrenceevne, klimaændringer, arbejdsvilkår og demografi. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Når vi giver os i kast med den yderst nødvendige indsats for at fremtidssikre samhørighedspolitikken, må vi ikke glemme de udfordringer, der eksisterer i dag, og som fortsat har stor indvirkning på samfundet. Her tænker vi navnlig på sociale udfordringer som marginalisering og diskrimination af mindretal og specifikke etniske grupper eller vold i hjemmet, økonomiske udfordringer som adgang til finansiering og opkvalificering samt miljømæssige udfordringer som reduktion af luftforurening og affaldshåndtering. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | For at styrke EU's strategiske planlægning og forvaltning i forbindelse med udarbejdelsen af førnævnte strategi opfordrer EØSU også Kommissionen til at medtage de forskellige strategiske elementer, som er omhandlet i den territoriale dagsorden (12) og Leipzigchartret (13), der i øjeblikket er midt i en fornyelsesproces, som koordineres af det kommende tyske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Integreret og koordineret gennemførelse

| 4.1. | EØSU er af den opfattelse, at Europa (ikke bare på EU-plan, men også med og inden for medlemsstaterne) er nødt til at arbejde hen imod en præcisering og forenkling af de administrative kompetencer, da man dermed kan fastsætte ansvaret og følge op på en mere effektiv måde. Når dette er på plads, skal de europæiske forvaltninger styrke samarbejdet og kapaciteten. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | EØSU glæder sig i den forbindelse over den stærkere tilknytning til det europæiske semester (14) og opfordrer også til integration med de landespecifikke henstillinger for at fremme strukturreformer. EØSU er enigt i, at det også er vigtigt at sikre fuld komplementaritet og koordination med det nye, forstærkede reformstøtteprogram. EØSU understreger nødvendigheden af en forbedret forvaltningsmekanisme, der også inddrager det regionale niveau. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.2. | Europa skal arbejde hen imod indførelsen af en enklere, mere fleksibel og mere effektiv ramme for samhørighedspolitikkens gennemførelse. En af EU's næste målsætninger bør være, at samhørighedspolitikkens forskellige midler (landbrugsmidler, sociale midler, regionale midler osv.) administreres under et fælles regelsæt, der i høj grad fremmer integrerede investeringer ved at tilbyde enkle løsninger. EØSU anbefaler tillige øget synergi med og mellem andre finansieringsprogrammer og -redskaber, f.eks. Horisont 2020, Connecting Europe-faciliteten osv. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | De reelle behov afspejles bedre, hvis man tager de forskellige aspekter af nogle af de vigtigste udfordringer op (f.eks. sociale, miljømæssige og økonomiske udfordringer) på en integreret måde. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde og gennemføre flerfondsprogrammer. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU mener, at det er vigtigt at anvende en stedbaseret tilgang. EØSU understreger også, at inddragelse af de lokale partnere med henblik på at identificere deres potentiale og behov samt iværksættelse af foranstaltninger i et partnerskab mellem alle lokale aktører for at opfylde de identificerede specifikke behov er en tilgang, der bør fremmes og styrkes. Som Kommissionen med rette har påpeget, »kan det næste økonomiske udviklingstrin ikke nås gennem en samlet politik. Dette kræver regionalt differentierede investeringer og politiske løsninger« (15). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU opfordrer til, at sociale faktorer (f.eks. ulighed, fattigdom, migration, uddannelsesniveau osv.) tages i betragtning ved vurderingen af medfinansieringssatserne og kravene om tematisk koncentration i de mest udviklede regioner og overgangsregionerne. Hvis der tages hensyn til disse faktorer på projektniveau vil det være muligt at investere i aktioner til fordel for sårbare personer (f.eks. personer med handicap, migranter eller uledsagede mindreårige), der, da de i uforholdsmæssig høj grad er til stede i de fleste udviklede byer og regioner i EU, ikke er støtteberettigede eller er afhængige af urimeligt høje medfinansieringssatser. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU finder det vigtigt, at de forskellige initiativer i relation til samhørighedspolitikken (strategier og programmer) på de forskellige territoriale niveauer hænger bedre sammen både horisontalt (f.eks. makroregionale strategier med tværnationale programmer) og vertikalt (mellem de forskellige territoriale niveauer). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Hvis vi skal fortsætte med primært at gennemføre samhørighedspolitikken via forskellige projekter, er vi også nødt til at forenkle fastlæggelsen af de juridiske rammer, som de gennemføres inden for. I tråd med konklusionerne fra Gruppen på Højt Niveau om Forenkling for perioden efter 2020 (16) mener EØSU, at lovpakken bør være langt enklere og styre uden om mikroforvaltning af midlerne. EØSU anerkender, at det kan være fristende at øge effektiviteten gennem en mere central forvaltning, men opfordrer Kommissionen til at undgå dette og sørge for de redskaber, der er nødvendige for, at flere midler kan forvaltes på en decentraliseret måde. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Det skal bemærkes, at den administrative kapacitet i navnlig de mindre medlemsstater og regioner kan komme under stærkt pres i programmeringsperiodernes indledende faser. EØSU finder det afgørende, at de unødige administrative byrder for støttemodtagerne mindskes væsentligt (lige fra ansøgningen om projektet og hele vejen frem til den afsluttende fase), og at der samtidig er stor garanti for lovlighed og formel rigtighed. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Erfaringen viser, at små projekter (under 100 000 EUR) meget ofte kan have stor effekt for de mest sårbare samfundsgrupper. Det forholder sig dog også ofte sådan, at de samme grupper støder på betydelige vanskeligheder, når det gælder adgangen til sådanne midler. I lyset heraf opfordrer EØSU ikke kun medlemsstaterne til at fremme den mulighed, som de nuværende lovrammer giver for en forenklet procedure for mindre projekters adgang til midler, men opfordrer samtidig Kommissionen til at undersøge yderligere muligheder, der kunne lette mindre aktørers deltagelse. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU henviser til den voksende brug af finansielle instrumenter som et redskab til samhørighedspolitikkens gennemførelse. EØSU støtter dette, men opfordrer Kommissionen til at sikre, at der — når sådanne instrumenter udarbejdes — foretages en omhyggelig test af egnetheden for at sikre, at 1) instrumenterne er egnede til alle medlemsstater, og 2) at de er egnede til SMV'er og NGO'er. Hvis der konstateres situationer med manglende egnethed, bør der sørges for alternative/kompenserende foranstaltninger for at sikre, at ingen medlemsstater eller enheder stilles ugunstigt. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Med henblik på at øge kvaliteten af visse gennemførelsesaspekter (såsom markedsføring, tekniske muligheder for at afholde arrangementer osv.) bør den offentlige sektor efter EØSU's opfattelse rådføre sig med civilsamfundet og den private sektor for at nyde godt af deres praktiske erfaringer i forberedelsesfasen. Det er måske forkert at forvente, at ansatte i den offentlige forvaltning, som er generalister, forstår alle aspekter ved at gøre et »produkt«både populært og nyttigt. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Efter EØSU's mening bør der træffes yderligere foranstaltninger for at harmonisere indikatorerne på europæisk plan. Det er vigtigt at sørge for et overvågningssystem, som præsenterer komplekse resultater på en lettilgængelig måde for både beslutningstagerne og samfundet generelt. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Den fremtidige samhørighedspolitik bør også støtte nye metoder til at integrere iværksætteri og positive sociale/miljømæssige indvirkninger. I den forbindelse er det vigtigt for Den Europæiske Union at styrke støtten til udviklingen af den sociale økonomi. |
| --- | --- |

4.13.

5.   En mere effektiv overordnet kommunikation

| 5.1. | Et af de væsentligste problemer i forbindelse med samhørighedspolitikken er, at der alt for ofte mangler effektiv kommunikation i forbindelse med de projekter, som denne politik finansierer. Selv om det må anerkendes, at Kommissionen har indført forskellige kommunikationsretningslinjer, er det tydeligt, at de langtfra er tilstrækkelige. Det forholder sig ofte sådan, at folk kun har ringe eller intet kendskab til, at bestemte projekter har fundet sted, og/eller at de rent faktisk finansieres af EU. Det resulterer i, at samhørighedspolitikken ikke værdsættes eller ikke værdsættes tilstrækkeligt. EØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte sit arbejde med at gennemgå de nuværende offentliggørelsesforpligtelser og give dem en væsentlig opgradering ved at tage de moderne digitale kommunikationskanaler i betragtning. Bedste praksis-projekter bør i stigende grad anvendes som praktiske eksempler for at tilskynde til en stærkere og bedre udnyttelse af midlerne. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Der er behov for at forbedre den måde, hvorpå samhørighedspolitikkens effekt måles på visse områder, f.eks. social inklusion, livskvalitet, borgernes arbejdsvilkår, øget konkurrenceevne hos virksomhederne eller forbedring af den offentlige forvaltnings tjenester. Indvirkningen skal kommunikeres ud til EU-borgerne, så de bliver bevidste om politikkens succeser og fiaskoer. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde en strategisk kommunikationsplan i partnerskab med alle de berørte partnere, herunder handicaporganisationer. EØSU mener også, at information om bedste praksis bør være lettilgængelig. |
| --- | --- |

5.3.

6.   Partnerskab med civilsamfundsorganisationer og andre interessenter

| 6.1. | EØSU gentager vigtigheden af flerniveaustyring, hvor man styrker civilsamfundsorganisationernes og andre interessenters strukturelle deltagelse i planlægningen, gennemførelsen, evalueringen og overvågningen af midlernes anvendelse. Det er på høje tid, at både Kommissionen og medlemsstaterne holder op med kun at snakke om dette aspekt og rent faktisk går i gang med at sikre, at der sker en stærk og meningsfuld inddragelse af civilsamfundet i alle faser af samhørighedspolitikkens udarbejdelse og gennemførelse. Dette vil skabe større ansvarlighed hos de nationale myndigheder og en mere effektiv og meningsfuld anvendelse af midlerne. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Hvad angår den europæiske adfærdskodeks for partnerskab, beder EØSU om, at den revideres og opdateres i direkte samråd med civilsamfundsorganisationerne og andre interessenter. EØSU anmoder desuden om, at adfærdskodeksen bliver gjort bindende. EØSU er af den opfattelse, at den europæiske adfærdskodeks for partnerskab bør respekteres fuldt ud på alle niveauer og styrkes gennem stærke garantier og foranstaltninger, der sikrer fuld gennemførelse. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EØSU er overbevist om, at tilgangen med lokaludvikling styret af lokalsamfundet kunne have mange fordele og stor succes som et europæisk redskab, der baner vej for integreret lokaludvikling og inddragelse af borgerne og deres organisationer på græsrodsniveau (17). |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | For at styrke færdighederne og effektiviteten i partnerskabet opfordrer EØSU til kapacitetsopbygning og teknisk bistand til bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, økonomiske og sociale partnere, civilsamfundet, organisationer og relevante organer, der repræsenterer dem, miljøpartnere og organer med ansvar for fremme af social integration, grundlæggende rettigheder, rettigheder for personer med handicap, rettigheder for personer med kroniske sygdomme, ligestilling mellem kønnene og ikkeforskelsbehandling. Desuden ser EØSU gerne, at der etableres en mekanisme for årlig høring af de relevante parter. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Eftersom det generelt kan være svært for små virksomheder, mikrovirksomheder og civilsamfundsorganisationer at udnytte de muligheder, der er forbundet med de europæiske fonde, efterlyser EØSU endnu en gang, at der ydes en konsekvent og omfattende støtte til tiltag, der giver dem bedre adgang til information, coaching og mentorordninger og øger deres indsatskapacitet. Dette bør også ske gennem hensyntagen til de specifikke behov hos de mest sårbare personer. |
| --- | --- |

6.5.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

1

(2)  COM(2017) 358 final, Oplæg om fremtiden for EU's finanser.

2

(3)  Se Europa-Parlamentets betænkning.

3

(4)  COM(2017) 358 final, Oplæg om fremtiden for EU's finanser.

4

(5)  Min region, mit Europa, vores fremtid: Syvende rapport om økonomisk, social og territorial samhørighed.

5

(6)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.

6

(7)  https://www.businesseurope.eu/sites/buseur/files/media/position_papers/ecofin/2017-06-09_eu_cohesion_policy.pdf.

7

(8)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 116.

8

(9)  EUT C 209 af 30.6.2017, s. 9.

9

(10)  EUT C 161 af 6.6.2013, s. 52.

10

(11)  http://www.un.org/en/development/desa/news/population/world-urbanization-prospects-2014.html.

11

(12)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/communications/2011/territorial-agenda-of-the-european-union-2020.

12

(13)  https://ec.europa.eu/regional_policy/archive/themes/urban/leipzig_charter.pdf.

13

(14)  https://www.eesc.europa.eu/sites/default/files/resources/docs/qe-02-17-362-en-n.pdf og https://www.eesc.europa.eu/sites/default/files/resources/docs/qe-01-14-110-en-c.pdf.

14

(15)  Europa-Kommissionen (2017) Competitiveness in low-income and low-growth regions: The lagging regions report,, Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SWD(2017) 132 final, Bruxelles, 10.4.2017.

15

(16)  http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/newsroom/pdf/simplification_proposals.pdf.

16

(17)  https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/opinions-information-reports/opinions/advantages-community-led-local-development-clld-approach.

17

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/57 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/57

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU's fremtid: Fordelene for borgerne og respekt for de europæiske værdier

(sonderende udtalelse efter anmodning fra det rumænske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union)

(2019/C 228/08)

Ordfører: Mihai IVAȘCU

Medordfører: Stephane BUFFETAUT

| Anmodning om udtalelse | Det rumænske formandskab for Rådet, 20.9.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Underudvalget for EU's fremtid: Fordelene for borgerne og respekt for de europæiske værdier |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 147/6/9 |

Anmodning om udtalelse

Det rumænske formandskab for Rådet, 20.9.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Underudvalget for EU's fremtid: Fordelene for borgerne og respekt for de europæiske værdier

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

147/6/9

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Mere end 60 år efter undertegnelsen af Romtraktaten forventes medlemsstaterne i Sibiu i maj 2019 at indtage en politisk holdning til EU's fremtid. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Menneskelig værdighed og menneskerettigheder, demokrati, frihed, social retfærdighed, lighed, magtens deling og retsstatsprincippet er de værdier, som EU bygger på. De skal fortsat være ufravigelige og danne grundlaget for en reform af EU og den politiske beslutning, som skal træffes i Sibiu. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er et af de vigtigste dokumenter, når det gælder om at sikre borgernes rettigheder. Ved større politiske beslutninger som f.eks. en forbedring af traktaterne skal der tages højde for dette dokument, som skal indarbejdes i den nye tekst. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det europæiske projekt har resulteret i den længste periode med fred i kontinentets historie, skabt en region med hidtil uset velstand og social fremgang, fremmet fri bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser og skabt verdens største indre marked. Alt dette er med til at sikre de europæiske borgere en væsentlig bedre levestandard, social velfærd og flere muligheder sammenlignet med de fleste andre steder i verden. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Disse og andre fordele tages undertiden for givet eller bagatelliseres af populistiske og EU-skeptiske bevægelser. Man må ikke glemme, at EU giver følgende fordele:






  — | fri bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser |
| --- | --- | --- |

1.5.

—

fri bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser

| — | adgang til det største indre marked i verden |
| --- | --- |

—

adgang til det største indre marked i verden

| — | øget økonomisk sammenhæng samt fri og gnidningsløs samhandel |
| --- | --- |

—

øget økonomisk sammenhæng samt fri og gnidningsløs samhandel

| — | fælles handelsaftaler, der forhandles på plads ud fra en stærk forhandlingsposition for alle medlemsstater |
| --- | --- |

—

fælles handelsaftaler, der forhandles på plads ud fra en stærk forhandlingsposition for alle medlemsstater

| — | forbedret social velfærd af høj kvalitet, der følger den europæiske søjle for sociale rettigheder |
| --- | --- |

—

forbedret social velfærd af høj kvalitet, der følger den europæiske søjle for sociale rettigheder

| — | den europæiske sociale model |
| --- | --- |

—

den europæiske sociale model

| — | øget samarbejde om efterretningsvirksomhed, militære spørgsmål og retshåndhævelse |
| --- | --- |

—

øget samarbejde om efterretningsvirksomhed, militære spørgsmål og retshåndhævelse

| — | bedre miljøstandarder samt luft- og vandkvalitet |
| --- | --- |

—

bedre miljøstandarder samt luft- og vandkvalitet

| — | beskyttelse af borgernes grundlæggende rettigheder til privatlivets fred i det digitale miljø |
| --- | --- |

—

beskyttelse af borgernes grundlæggende rettigheder til privatlivets fred i det digitale miljø

| — | bedre sundheds- og sikkerhedsstandarder |
| --- | --- |

—

bedre sundheds- og sikkerhedsstandarder

| — | gensidige systemer for adgang til sundhedspleje i hele EU |
| --- | --- |

—

gensidige systemer for adgang til sundhedspleje i hele EU

| — | regler for og politikker til bekæmpelse af forskelsbehandling, navnlig af mindretal og kvinder |
| --- | --- |

—

regler for og politikker til bekæmpelse af forskelsbehandling, navnlig af mindretal og kvinder

| — | ekstraordinære uddannelsesmuligheder baseret på udvekslingsprogrammer som f.eks. Erasmus+ |
| --- | --- |

—

ekstraordinære uddannelsesmuligheder baseret på udvekslingsprogrammer som f.eks. Erasmus+

| — | osv. |
| --- | --- |

—

osv.

| 1.6. | EU skal arbejde hen imod øget konvergens mellem regionerne og/eller medlemsstaterne. En opadgående konvergens af leve- og arbejdsvilkårene baseret på bæredygtig vækst er af afgørende betydning for at forbedre det indre markeds funktion og sikre mindre ulighed, fattigdom og social udstødelse. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EU's borgere skal genopdage, at det at handle på europæisk plan ikke betyder at give afkald på nationale politikker, men snarere er en erkendelse af, at nogle projekter giver bedre resultater, når beslutningerne træffes i fællesskab. Lige regler og lige muligheder for alle medlemsstater og borgere bør aldrig stå til forhandling, idet den europæiske metode sikrer frihed og suverænitet i en globaliseret verden. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | At indføre euroen bør være en prioritet i opbygningen af EU, eftersom euroområdet først vil kunne nå sit fulde potentiale, når alle medlemsstater har tilsluttet sig den. Sammen med en stærk økonomisk og monetær union vil den opgraderede europæiske stabilitetsmekanisme (ESM) kunne spille en større rolle med hensyn til politisk ansvarlighed og styrket finanspolitisk ansvar. Derudover skal EU-medlemsstaterne træffe øjeblikkelige og modige foranstaltninger for at gøre EU mere modstandsdygtigt, hvis der skulle opstå en ny økonomisk og finansiel krise. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU mener, at det i en verden i konstant forandring er nødvendigt med betydelige investeringer i F&U, et vist udbud af færdigheder og infrastruktur, hvis EU skal kunne udnytte sine konkurrencemæssige fordele. EU er nødt til at håndtere problemet med en skrumpende og aldrende befolkning, da dette påvirker udbuddet af arbejdskraft. Ikke desto mindre skal migrationspolitikkerne ledsages af solide politikker for modtagelse og integrationsbistand for at undgå store sociale og samfundsmæssige problemer. Hvis EU skal forblive konkurrencedygtigt, er det nødt til at gøre noget ved manglen på arbejdskraft og kvalifikationer. Det har brug for en velforvaltet migrationspolitik, der kan udstyre arbejdsstyrken med de nødvendige kvalifikationer, som de nye teknologier kræver, og samtidig fremme virksomhedernes vækst og udvikling. De europæiske arbejdstagere skal tilbydes uddannelse, omskoling, opkvalificering og livslang læring for fuldt ud at kunne drage fordel af den teknologiske udvikling. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | I de seneste år har der blæst protektionistiske vinde med ulmende handelskrige til følge. EØSU mener, at EU fortsat bør arbejde for en fri, fair og bæredygtig samhandel i et multilateralt system og for handelsaftaler, der respekterer sociale og miljømæssige rettigheder samt forbrugerrettigheder, og samtidig bør fremme vækst og udvikling i virksomhederne. Protektionisme ville ikke komme borgerne til gode. Desuden spiller EU en vigtig rolle i arbejdet med at reformere Verdenshandelsorganisationen. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Der skal skabes en sund økonomisk vækst kombineret med en stabil social dimension, hvor den europæiske søjle for sociale rettigheder er en af de primære drivkræfter for social samhørighed. Der bør sættes skub i gennemførelsen heraf på nationalt plan, og alle relevante civilsamfundsorganisationer bør inddrages heri. Arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsorganisationer spiller en central rolle i det europæiske demokratiske projekt. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener, at alle EU-borgere bør have lige muligheder og nyde ligebehandling på arbejdsmarkedet. Selv om udvalget går ind for fair mobilitet, bør borgerne have adgang til beskæftigelse af høj kvalitet og en anstændig levestandard, hvor de bor, således at hjerneflugt og social dumping undgås. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Klimaforandringer og miljøspørgsmål vækker stadig større bekymring hos de europæiske borgere. Flere udtalelser fra EØSU har vist, at EU kan og skal levere resultater med hensyn til opnåelsen af bæredygtighedsmålene. Det er også vigtigt at overholde de forpligtelser, der udspringer af forskellige aftaler om klima, biodiversitet og vand. EU kan sætte skub i den økologiske omstilling og samtidig sikre social samhørighed og inklusion af alle inden for rammerne af en retfærdig omstilling. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU mener, at aktive programmer, der fremmer unges uddannelse og inklusion i arbejdsstyrken, har stor betydning for EU's fremtid. Programmer som Erasmus+ skal understøttes, så de unge bliver udrustet med viden, færdigheder og kompetencer. EØSU mener, at der sideløbende med disse programmer straks bør udvikles andre lignende programmer til støtte for personer med begrænsede økonomiske ressourcer. Det er særdeles vigtigt, at borgernes kendskab til disse programmer øges, samtidig med at den direkte fordel ved EU-medlemskab altid fremhæves. Derudover kan og bør bl.a. Erasmus+ anvendes til at opnå kvalitetssikring inden for videregående uddannelser i Afrika med det formål at udstyre unge på begge kontinenter med viden, færdigheder og kompetencer. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | De eksterne sikkerhedsmæssige udfordringer er vokset betydeligt, men de opfattes forskelligt af medlemsstaterne, der afsætter forskellige finansielle midler til håndteringen heraf og har forskellige meninger om brugen af militær magt. EØSU mener, at EU bør yde en fælles, koordineret indsats og således vise borgerne, at det kan garantere deres sikkerhed i praksis. Lige så vigtigt for borgernes sikkerhed er foranstaltninger, der forebygger cyberkriminalitet i det nye digitale miljø. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | De tusindvis af migranter, der flygter fra konflikter og fattigdom og sætter deres liv på spil for at krydse Middelhavet, har været et chokerende syn. Den politiske uenighed har givet indtryk af, at EU ikke ved, hvordan man håndterer en sådan krise. EØSU glæder sig over Kommissionens planer om en afbalanceret, omfattende og fælles migrationspolitik, der skal hjælpe EU med at gribe de muligheder, der er forbundet med migration, og tackle udfordringer. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EU's borgere har en tendens til at tage EU-medlemskabets positive virkninger for givet eller at tilskrive dem de nationale regeringer og samtidig bebrejde EU for mange problemer. EØSU mener, at dette skyldes en utilstrækkelig kommunikation om, hvad de europæiske borgere får ud af et EU-medlemsskab, hvorfor EU og medlemsstaterne bør gøre mere for at videreformidle EU's politikker, mål og målsætninger mere effektivt. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Der skal øremærkes flere midler til kommunikation, og man skal benytte sig af alle tilgængelige kanaler: på europæisk og nationalt plan, men også arbejdsmarkedets parter og andre repræsentanter for det organiserede civilsamfund. Borgerne skal altid oplyses om de fordele, de opnår af et EU-medlemsskab, og mindes om, hvordan situationen så ud inden EU — krig, uroligheder og økonomiske vanskeligheder. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | For at komme tættere på sine borgere skal EU løbende lytte til dem for at finde ud af, hvad deres største forventninger er, og forsøge at indfri dem. Derfor bør kommunikation, samarbejdsplatforme og offentlige høringer ifølge EØSU fremmes og anvendes så ofte som muligt og inddrage alle medlemsstater. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | At bekæmpe falske nyheder er en anden vigtig udfordring i en verden med tiltagende misinformation, desinformation og malinformation. EØSU efterlyser derfor en fælles og håndfast indsats for at øge borgernes analytiske evne, sikre ytringsfriheden, forhindre spredning af falske nyheder og opbygge værktøjer til verifikation og kontrol af fakta. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Indledning

| 2.1. | I EU-traktatens artikel 3 hedder det, at »Unionens mål er at fremme freden, sine værdier og befolkningernes velfærd«. EU begyndte som et projekt, der skulle sikre fred, og har siden udviklet sig til verdens største indre marked med fri bevægelighed for kapital, varer, tjenesteydelser og — vigtigst af alt — for borgerne. Denne drøm er vokset frem af asken fra to verdenskrige og har siden sat skub i udviklingen i hele Europa og resulteret i den længste periode med fred i kontinentets historie. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I 2019, hvor valget til Europa-Parlamentet finder sted, og der vil ske afgørende ændringer for Unionen, er det vigtigt, at alle europæiske aktører udviser beslutsomhed for at sikre enhed, velstand og velfærd for sine borgere ved at forsvare demokratiet, menneskerettighederne, magtens deling, retsstatsprincippet og den europæiske sociale model (1). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2) sikrer EU's borgere visse politiske, sociale og økonomiske rettigheder. Chartret blev ratificeret i 2000, hvor der blev tilføjet et vigtigt element, som traktaterne indtil da havde udeladt, nemlig EU's forpligtelse til at agere og lovgive i henhold til de i chartrets syv kapitler beskrevne rettigheder og værdier: værdighed, friheder, ligestilling, solidaritet, borgernes rettigheder, retfærdighed og almindelige bestemmelser. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Selv om der er tydelige fordele for de europæiske borgere, synes nogle borgere desværre at være uvidende herom eller sågar at sætte spørgsmålstegn ved dem, og der har i de seneste år været voksende spændinger i medlemsstaterne og forskellige syn på vejen frem. Dette har naturligvis givet anledning til spørgsmål som f.eks.: Hvordan skal EU se ud i fremtiden? Bør vi gøre mere eller mindre i fællesskab? Hvor skal balancen ligge mellem de forskellige samarbejdsprojekter, som medlemsstaterne er villige til at indgå i? Forskellige politiske kræfter, ikke mindst i de oprindelige medlemsstater, sætter spørgsmålstegn ved den retning, den europæiske integration har taget, dens forvaltning og sågar, om der overhovedet skal være europæisk integration. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Dette politiske vendepunkt falder sammen med en voksende tillid til EU (3) efter en længere periode præget af mistillid til den måde, EU griber tingene an på. De seneste udfordringer — det være sig finanskrisen, eurokrisen, migrationssituationen eller brexit — vidner om, hvor sårbar Unionen er over for ændret ansvarsplacering. EU-skeptiske bevægelser har benyttet sig af de seneste begivenheder til at fremme deres sag, uafhængigt af om EU har været skyld i situationen eller ej. Populistiske politiske partier, der er kommet til magten i flere medlemsstater, har sat spørgsmålstegn ved eller udsendt misinformation om EU. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Fordelene for de europæiske borgere

| 3.1. | Økonomisk sammenhæng, øget socialt og politisk samarbejde og fri bevægelighed har fjernet hele krigsdimensionen fra Europa, og vi befinder os i dag i den længste periode med fred i kontinentets historie. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EU's indre marked har muliggjort en fri og gnidningsløs handel mellem medlemsstaterne og har dermed bidraget til økonomisk velstand, fremgang og nogle af de højeste levestandarder i verden. Dette har imidlertid ikke været nok til at fjerne de sociale og territoriale uligheder. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EU er som én fælles økonomisk forhandler blevet en meget indflydelsesrig aktør på den internationale scene og har formået at forhandle strategiske handelsaftaler på plads og påvirke den økonomiske politik på globalt plan. Der er blevet skabt arbejdspladser takket være større konnektivitet og færre driftsomkostninger for virksomhederne. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Fri bevægelighed for EU's borgere har bidraget til at fjerne mistilliden mellem nationer og skabt talrige nye uddannelses- og erhvervsmæssige muligheder. En borger kan arbejde, leve og gå på pension i en hvilken som helst medlemsstat. Det er f.eks. helt almindeligt, at en rumæner, der har studeret i Det Forenede Kongerige, nu arbejder i Belgien og bor i Nederlandene. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Borgerne drager også fordel af oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, eftersom de europæiske lande yder en form for gensidig beskyttelse. EU giver et vist sikkerhedsnet ved at give lokale efterretningstjenester og retshåndhævende myndigheder adgang til bedre udveksling af information og ressourcer. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Lige siden sin oprettelse har EU i alle sine former arbejdet for at forbedre miljøet. Således er luft- og vandkvaliteten overalt i Europa blevet markant forbedret siden 1950'erne takket være en koordineret indsats og regulering på EU-plan. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | I den digitale tidsalder beskyttes privatlivets fred i høj grad i EU, og der blev for nylig vedtaget en generel forordning om databeskyttelse. Den er en af de mest solide databeskyttelseslove i verden og beskytter borgernes grundlæggende ret til privatlivets fred. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Kontrollen med produkt- og fødevaresikkerheden i EU er en af de strengeste i verden. De nationale myndigheder sender oplysninger om farlige produkter, der findes på markedet, til det hurtige varslingssystem for farlige nonfoodprodukter. EU har ligeledes forpligtet sig til at afsløre usikre produkter, inden de markedsføres. I EU skal arbejdsgiverne sikre arbejdstagernes sundhed og sikkerhed med hensyn til alle aspekter af deres arbejde. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EU-borgerne nyder godt af gensidig sundhedspleje, når de befinder sig i en af EU's medlemsstater. Disse rettigheder gælder, uanset om de midlertidigt rejser på ferie eller studerer i udlandet, opholder sig fast i et andet EU-land eller rejser til et andet EU-land specifikt for at modtage lægebehandling. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Alle EU-borgere har ret til at stemme ved og stille op til valget til Europa-Parlamentet og/eller kommunalvalg i det EU-land, hvor de har bopæl, på samme betingelser som landets egne statsborgere. Desuden har EU-borgere ret til at blive ansat på samme vilkår som statsborgere i det land, hvor de søger arbejde, og kan ikke anmodes om at opfylde yderligere krav. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Som EU-borger kan man hurtigt og nemt registrere en virksomhed og åbne en filial af en eksisterende EU-baseret virksomhed i et hvilket som helst EU-land og i Island, Norge og Liechtenstein. Der er mange forskellige EU-fonde og -initiativer til rådighed til støtte for nystartede virksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Den europæiske sociale model bidrager til at forbedre leve- og arbejdsvilkårene for en stor del af EU's befolkning. Formålet med den nyligt vedtagne europæiske søjle for sociale rettigheder er at skabe yderligere forbedringer. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EU er helt i front, når det gælder om at fremme lige økonomisk uafhængighed for kvinder og mænd. Unionen bestræber sig løbende på at fremme ligestilling mellem kønnene, modvirke lønforskelle og fastsætte effektive regler for og politikker til bekæmpelse af forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Den europæiske tiltrædelsesproces og udsigterne til EU-medlemskab har været en drivende kraft for udviklingen af sunde markedsøkonomier, hævet de sociale standarder og skabt stabile demokratiske institutioner i Europa. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Unionsborgere nyder i tredjelande, hvor deres medlemsstat ikke har nogen repræsentation, enhver anden medlemsstats diplomatiske og konsulære myndigheders beskyttelse. Denne rettighed er nedfældet i artikel 46 i charteret om grundlæggende rettigheder. Kun i tre lande er alle medlemsstater diplomatisk repræsenteret, nemlig USA, Kina og Rusland. I nødsituationer skal EU-medlemsstaterne hjælpe EU-borgerne med at blive evakueret, som var de deres egne statsborgere. Beskyttelsen omfatter også hverdagssituationer som f.eks. et pas, der bliver stjålet, en alvorlig ulykke eller sygdom. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Uddannelse støttes på det kraftigste i EU. Det verdensberømte udvekslingsprogram Erasmus+ giver studerende og akademikere mulighed for at forbedre deres færdigheder og jobmuligheder gennem et studieophold i et andet land, og mere end 3 millioner mennesker har benyttet sig heraf siden 2014. Derudover bringer udveksling af idéer og kultur mennesker sammen og bidrager til at forme den europæiske identitet. |
| --- | --- |

3.16.

4.   Europæiske værdier og grundlæggende rettigheder

| 4.1. | Af hensyn til borgernes interesser mener EØSU, at chartret om grundlæggende rettigheder skal indarbejdes i en eventuel reform af traktaterne, og at ingen medlemsstat bør kunne fravælge at håndhæve den. I dag omtales chartret i Lissabontraktaten som et uafhængigt dokument, og Det Forenede Kongerige og Polen har fravalgt det. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Selv om Europa står over for mange udfordringer, og der er et konstant behov for at træffe fælles beslutninger, er de værdier, som EU bygger på, og som er nedfældet i traktaterne, ufravigelige og skal danne udgangspunkt for en eventuel ny EU-struktur: respekt for den menneskelige værdighed og menneskerettighederne, demokrati, frihed, ligestilling, magtens deling og retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Ligebehandling og ens regler for alle EU's borgere må aldrig stå til forhandling, og EU har indgået betydelige og unødvendige kompromiser i den forbindelse: visumkrav til USA for kun nogle af medlemsstaterne, dobbelte standarder for fødevarekvalitet osv. EU må tilstræbe at beskytte alle sine borgeres interesser i lige høj grad uanset deres nationalitet. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU er af den opfattelse, at det at handle på europæisk plan ikke er ensbetydende med at give afkald på nationale interesser, eller at europæiske og nationale interesser kolliderer. Det betyder blot, at visse ting bedre kan nås gennem en fælles indsats. Uanset i hvilken retning EU bevæger sig, vil det blive nødvendigt med omfattende reformer og klare regler for forvaltningen af Unionen med henblik på at håndtere de eksisterende politiske spændinger og den voksende mangfoldighed. Det er den europæiske model, der sikrer frihed og suverænitet i en globaliseret verden. EU-medlemskab giver borgerne fordele i form af et retligt område med muligheder og samme regler for alle, hvor enhver form for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet er strengt forbudt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | De tusindvis af migranter, der flygter fra konflikter og fattigdom og sætter deres liv på spil for at krydse Middelhavet, har været et chokerende syn. Den politiske uenighed har fejlagtigt skabt det indtryk, at EU ikke ved, hvordan man håndterer en sådan krise. EØSU glæder sig over Kommissionens planer om en afbalanceret, omfattende og fælles migrationspolitik, der skal hjælpe EU med at gribe de muligheder, der er forbundet med migration, og tackle udfordringer. Udvalget støtter især Kommissionens nye politik, hvor Europa fastholdes som en attraktiv destination for migranter i en tid præget af demografisk tilbagegang, og incitamenterne for ulovlig migration mindskes. Dette indebærer ligeledes solide politikker for modtagelse og integrationsbistand. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Den største udfordring for EU er at fortsætte med at være en union, der forsvarer, beskytter og giver sine borgere indflydelse. Netop derfor skal det foreslå løsninger på de problemer, som virkelig går borgerne på: »Udvalget er fortsat overbevist om, at en god fremtid er mulig, og at et stærkere EU kan bidrage til at forme globaliseringen og digitaliseringen bedre og således sikre alle borgere gode udsigter« (4). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Grundlæggerne af det europæiske projekt har erkendt, at der er lang vej endnu, hvis der skal opnås samme grad af legitimitet som de etablerede demokratier i medlemsstaterne. Selv om vi er nået langt, vil en eventuel ny traktat være nødt til at sikre større gennemsigtighed og demokratisk kontrol for bedst muligt at kunne legitimere Unionen i offentlighedens øjne. Desuden skal det sikres, at medlemsstaterne i højere grad overholder EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Bæredygtig økonomisk udvikling

| 5.1. | Europa er hjemsted for verdens største indre marked og næstmest anvendte valuta. EU er den største handelsmagt, tegner sig for 16,5 % af verdens import og eksport (5) og er den største yder af udviklingshjælp og humanitær bistand. Det er delvis takket være Horisont 2020, som er verdens største multinationale forskningsprogram, at Europa er på forkant med innovationen. Konkurrencen med USA og Asien synes dog at være mere intens end nogensinde før. Det står imidlertid klart, at ingen medlemsstat kan spille en fremtrædende rolle på den internationale scene alene. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Euroen er næsten 20 år gammel og kan kun nå sit fulde potentiale, når alle medlemsstater har indført den, og den Økonomiske og Monetære Union er fuldført. Dette forudsætter klare regler, som er godkendt af og gælder for alle, en opgradering af den europæiske stabilitetsmekanisme til en vigtigere rolle i stil med den, IMF spiller internationalt, samt større politisk ansvarlighed og styrkede finanspolitiske råd (6). At indføre euroen bør være en prioritet for opbygningen af EU. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU har tidligere påpeget, at EU reagerede for langsomt på finanskrisen, og at der er behov for en reform af Den Økonomiske og Monetære Union (7). Siden da er der blevet arbejdet uafbrudt på at gennemføre reformer og fuldføre bankunionen og kapitalmarkedsunionen. Som tidligere (8) hilser EØSU en yderligere markedskonsolidering velkommen, men advarer samtidig mod at oprette stillinger, der lægger for store beslutningsbeføjelser i hænderne på et fåtal af personer. En fuldført ØMU bør indlede en ny æra med en fælles valuta for EU's virksomheder og borgere, hvilket vil nedbringe transaktionsomkostningerne betydeligt og eliminere valutakursrisiciene, forbedre prisgennemsigtigheden inden for samhandelen og samtidig mindske investeringsrisiciene. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | I en verden i konstant forandring er EU nødt til, hvis det skal kunne udnytte sine konkurrencefordele, at fokusere på områder som F&U, udbud af kvalifikationer og infrastruktur. Det er ligeledes nødt til at håndtere problemet med en skrumpende og aldrende befolkning, da dette påvirker udbuddet af arbejdskraft. Hvis EU skal forblive konkurrencedygtigt, må det gøre noget ved manglen på arbejdskraft og kvalifikationer. Der er behov for en velforvaltet migrationspolitik og et langsigtet perspektiv, der kan ruste arbejdsstyrken til fremtidens udfordringer og samtidig fremme vækst og udvikling i virksomhederne. Ikke desto mindre skal migrationspolitikkerne ledsages af solide politikker for at undgå sociale og samfundsmæssige problemer. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU har også i flere af sine udtalelser efterlyst flere investeringer i infrastruktur og offentlige tjenester — projekter, der vil kunne skabe vækst og velfærd for borgerne. EØSU har ligeledes udtrykt støtte til »et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) og til beskatning af finansielle transaktioner, brændstoffer og CO2-emissioner, idet afgifter opkrævet på EU-niveau både vil kunne sikre et tværnationalt beskatningsgrundlag, og at der gribes ind over for den globale miljøpåvirkning« (9). Dette vil mindske skatteundgåelse og sikre ensartethed i finanspolitikken. Derudover har EØSU bemærket, at Europa tilsyneladende »har en stærk position med hensyn til voksende innovative højteknologivirksomheder, men når disse virksomheder har brug for større kapitalinvesteringer, går de ofte konkurs« (10). |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EU har indgået omfattende handelsaftaler, der sigter mod at øge udvekslingen af varer og tjenesteydelser og samtidig beskytte og forbedre arbejdstagernes rettigheder og tage hensyn til de miljømæssige udfordringer. I de seneste år har der imidlertid været en tendens til protektionistiske tiltag med ulmende handelskrige til følge. EU bør fortsat arbejde for en fri, fair og bæredygtig samhandel i et multilateralt system og for handelsaftaler, der respekterer sociale og miljømæssige rettigheder samt forbrugerrettigheder, og bør samtidig fremme vækst og udvikling i virksomhederne. Protektionisme kommer ikke borgerne til gode. Verdenshandelsorganisationen vil komme til at spille en vigtig rolle, og det er altafgørende, at EU er med til at præge reformen heraf (11). At lukke grænser og hindre samhandelen kan under ingen omstændigheder være vejen frem. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | På baggrund af de klimaforandringer, som verden står over for, har EØSU gentagne gange fremsat anbefalinger med henblik på at forbedre beskyttelsen af biodiversiteten og de ressourcer, der har afgørende betydning for vores eksistens. Udvalget påpeger, at det er lige så vigtigt at beskytte biodiversiteten som det er at forebygge klimaforandringer. Det efterlyser større politisk vilje og lovgivningsmæssig sammenhæng på dette område og anbefaler derfor, at alle de nødvendige ressourcer hurtigt stilles til rådighed. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | EØSU mener, at en klimapolitik bør baseres på en retfærdig omstilling, der kræver foranstaltninger til at afbøde virkningerne af klimaforandringerne, og som tilmed kompenserer for skader og tab. Modellen for den cirkulære økonomi bør favoriseres i videst mulige omfang og retsgrundlaget herfor forbedres. Korte forsyningskæder, navnlig i fødevaresektoren, skal fremmes, og mobilitetspolitikkerne skal omdefineres for at gøre dem mere effektive og bæredygtige. Som led i klimakonferencen i Paris i 2015 har EU forpligtet sig til at opfylde målene om at nedbringe den globale opvarmning. EU har allerede gjort betydelige fremskridt og er i stand til at styrke den samlede indsats for at opfylde de forpligtelser, der blev indgået på COP21, og imødekomme de nuværende behov. EØSU har ikke desto mindre noteret sig studenter- og ungdomsbevægelser i flere medlemsstater og opfordrer til, at der gøres en større indsats for at beskytte miljøet. |
| --- | --- |

5.8.

6.   Sociale fremskridt og uddannelse

| 6.1. | »Set på verdensplan er EU-samfundene driftige og velstående steder at bo. De har det højeste socialsikringsniveau i verden og er helt med i fronten med hensyn til velfærd, menneskelig udvikling og livskvalitet (12). Alligevel er der voksende ulighed og store forskelle i den sociale samhørighed på tværs af Unionen, og det bør tilstræbes at mindske forskellene mellem medlemsstaterne. En opadgående konvergens af leve- og arbejdsvilkårene baseret på bæredygtig vækst vil føre til bedre sociale vilkår og mindre ulighed og bør være det overordnede mål for Europas fremtid. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Den europæiske søjle for sociale rettigheder, der er et initiativ, som støttes på det kraftigste af EØSU, skal være en primær drivkraft for social fremgang inden for rammerne af en omfattende og tværgående strategi for gennemførelse af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling. For at sikre EU's borgere en blomstrende fremtid gentager EØSU sin stærke vilje til at sætte alt ind på at skabe et »fair og reelt paneuropæisk arbejdsmarked«med henblik på at opnå et »AAA socialt Europa«, og som kan tjene som ledetråd for fornyet konvergens« (13). Det er nødvendigt at fremskynde gennemførelsen på nationalt plan og huske på, at en sund økonomisk vækst skal ledsages af en stabil social dimension. Sammen med EU og medlemsstaterne spiller alle relevante civilsamfundsorganisationer en vigtig rolle. EØSU finder det vigtigt, at EU af hensyn til sine borgeres velfærd fortsætter med at overvåge de fremskridt, der er gjort med at gennemføre den europæiske søjle for sociale rettigheder inden for rammerne af det europæiske semester, og at arbejdsmarkedets parter og de øvrige civilsamfundsorganisationer inddrages fuldt ud heri. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EØSU holder desuden fast ved, at »EU bør gøre fuld brug af erfaring og kapacitet hos arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer på lokalt, nationalt og europæisk plan ved at inddrage dem samt brugerne af de forskellige tjenester i planlægningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af EU-støtten i tråd med deres forskellige roller. Arbejdsmarkedets parter og de øvrige civilsamfundsorganisationer spiller en central rolle i det europæiske demokratiske projekt« (14). EU bør fremme kollektive overenskomstforhandlinger og promovere arbejdsmarkedsparternes autonomi. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Digitalisering, automatisering, kunstig intelligens osv. kræver en hurtig og bæredygtig indsats. Ud over det akutte og enorme behov for investeringer i kvalitetsuddannelse og F&U, der er en konsekvens af EU's udgiftsefterslæb i forhold til de øvrige økonomiske magter målt i procent af BNP (15), har EU's økonomi behov for en arbejdsstyrke, der er udstyret med de kvalifikationer, der er nødvendige for at leve op til kravene fra et skiftende konkurrencemiljø. Dette betyder, at der blandt arbejdsgiverne og arbejdstagerne er en fælles interesse og et fælles ansvar for at bidrage til uddannelse, omskoling, opkvalificering og livslang læring for unge og voksne, hvilket fører til vellykkede virksomheder og en behørigt kvalificeret arbejdsstyrke, sammen med EU, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og andre relevante civilsamfundsorganisationer. EU's økonomi bør i højere grad digitaliseres inden for rammerne af en retfærdig omstilling til den teknologiske udvikling, så det sikres, at dette bidrager til bedre leve- og arbejdsvilkår, herunder skabelse af kvalitetsjob og mere lige samfund. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Det er vigtigt at træffe foranstaltninger i tråd med principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder for at tackle de fremtidige udfordringer for arbejdsmarkedet. Samtidig med at man udnytter de muligheder, som de teknologiske fremskridt frembyder, bør man tage fat på de udfordringer, der følger i kølvandet på industrielle ændringer og forandringer på arbejdsmarkedet, da der ellers vil være stor modstand mod forandring, eller også vil en betydelig andel af befolkningen ikke kunne nyde godt af udviklingen af nye teknologier. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | EØSU har allerede slået til lyd for, at den voksende ulighed, fattigdom og sociale eksklusion bekæmpes på alle fronter og af alle interessenter. Til dette formål mener EØSU, at der skal gøres mere for at fastlægge fælles principper, standarder, politikker og strategier på de relevante niveauer med henblik på at opnå bedre lønkonvergens og for at indføre eller forøge mindstelønninger til passende niveauer under fuld respekt for arbejdsmarkedsparternes autonomi. Ydermere er det vigtigt at sikre, at alle borgere er omfattet af en mindsteindkomst. EØSU understreger, at man for at tackle de fremtidige udfordringer bør øremærke flere midler til social samhørighed og sociale investeringer (16). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | EØSU mener, at alle EU-borgere bør have lige muligheder og nyde ligebehandling på arbejdsmarkedet. Selv om udvalget går ind for fair mobilitet, bør borgerne have adgang til beskæftigelse af høj kvalitet og en anstændig levestandard, hvor de bor, således at hjerneflugt og social dumping undgås. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | EU’s fremtid afhænger af aktive programmer, der giver unge bedre muligheder for uddannelse og integration på arbejdsmarkedet. Programmer som Erasmus+ og dens forgænger Erasmus har haft utroligt stor betydning for formningen af en europæisk identitet og har samtidig klædt de unge på med viden, færdigheder og kompetencer. Selv om Kommissionens hensigt om at fordoble sin finansiering er et vigtigt skridt fremad, efterspurgte EØSU i oktober 2018 (17) endnu flere midler. Denne programtype skal videreføres og udvides til at omfatte de unge, der ellers ville få svært ved at få adgang til kvalitetsuddannelse og kulturel udveksling som følge af økonomiske problemer. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | Som allerede anført i en tidligere udtalelse mener EØSU, at EU-strategien for unge »i højere grad bør indgå i et samspil med de eksisterende EU-programmer, herunder Erasmus+, ungdomsgarantien og det europæiske solidaritetskorps«, og at den tillige bør fremme »et bredere samfundsengagement, bl.a. valgdeltagelse, frivilligt arbejde, ungdomsledede NGO'er, demokrati på arbejdspladsen og social dialog« (18). Det er altafgørende at øge kendskabet til disse programmer og samtidig fremhæve, at de giver en direkte fordel takket være EU-medlemskab. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | EØSU understreger vigtigheden af nærhedsprincippet og regional forvaltning i forbindelse med samhørighedspolitikkers gennemførelse. I lyset af de store velfærds- og udviklingsmæssige forskelle mellem regioner, selv inden for de enkelte medlemsstater, er det meget vigtigt, at politikker udformes af dem, der bedst forstår de centrale problemer og derfor er bedst rustet til at tage fat på dem. EU skal fortsætte sin kamp mod enhver form for forskelsbehandling, racisme, fremmedhad og antisemitisme. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | EU's sociale model er enestående i verden og er fortsat en af de vigtigste fordele for de europæiske borgere. EU skal sammen med medlemsstaterne bygge videre på politikker, der sikrer, forsvarer og fremmer Unionen, og som i højere grad skaber økonomisk fremgang og social samhørighed, og samtidig huske på, at de grundlæggende rettigheder skal ledsages af sociale rettigheder. |
| --- | --- |

6.11.

7.   Sikkerhed og forsvar

| 7.1. | Europa er et bemærkelsesværdigt frit og stabilt sted i en verden med konflikter og splid. 15 af verdens 25 mest fredelige lande ligger i EU. Terrorangreb, usikre områder uden regering omkring Middelhavet og i Afrika syd for Sahara og fremkomsten af fjendtlige styrer i øst taler imidlertid deres tydelige sprog om, at der bør sættes hårdt ind for at bevare fred og sikkerhed. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Selv om de interne og eksterne sikkerhedsmæssige udfordringer er vokset betydeligt, ser man ikke ens på dem i medlemsstaterne, hvor man ikke har samme opfattelse af eksterne trusler, afsætter forskellige finansielle midler til sikkerhed og forsvar og har forskellige syn på brugen af militær magt. Da mange af de trusler, vi står over for, er af tværnational karakter, mener EØSU, at medlemsstaterne og EU skal samarbejde så tæt som muligt hen imod en fælles, koordineret indsats, så EU kan vise sine allierede, at det formår at skabe sikkerhed i praksis. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | En koordineret forsvarsindsats giver medlemsstaterne et troværdigt, hårdt magtmiddel samt bidrager til jobskabelse inden for højteknologiske sektorer og fremmer innovation og teknologisk udvikling. EØSU opfordrer indtrængende medlemsstaterne og Kommissionen til at støtte en fælles indsats på dette område og glæder sig over de skridt, der allerede er taget (19). |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Cyberangreb skønnes at koste verdensøkonomien 400 mia. EUR om året (20) og udgør en reel fare mod borgernes privatliv og sikkerhed. EØSU mener, at EU bør stræbe efter at optrappe bekæmpelsen af cyberspionage, cyberterrorisme og andre former for cyberkriminalitet, der er rettet mod europæiske borgere og virksomheder. |
| --- | --- |

7.4.

8.   Kommunikation med borgerne

| 8.1. | EU's borgere har en tendens til at tage EU-medlemskabets positive virkninger for givet eller at tilskrive dem de nationale regeringer og samtidig bebrejde EU for mange problemer. Dette skyldes især dårlig kommunikation og manglende føling med den almindelige borger. EU og medlemsstaterne bør derfor gøre en langt større indsats for at formidle EU's politikker, mål og målsætninger mere effektivt. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | EU skal afsætte flere midler til kommunikation og benytte alle de tilgængelige kanaler — ikke kun medlemsstaterne, men også arbejdsmarkedets parter og de øvrige repræsentanter for det organiserede civilsamfund. EU skal i højere grad gøre både ledere og borgere opmærksomme på, hvilken rolle det spiller med hensyn til at skabe fred, stabilitet samt økonomisk og social udvikling, og formidle sine budskaber ud på alle EU's officielle sprog. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | I 2012 påpegede EØSU, at »det er særdeles vigtigt at gennemføre artikel 11 fuldt ud for at øge EU’s demokratiske legitimitet i borgernes øjne. I sidste ende kan EU kun undgå ekstremisme, forsvare sine demokratiske værdier og skabe et skæbnefællesskab ved at sikre mere gennemsigtighed, en større fornemmelse af ejerskab hos borgerne og det organiserede civilsamfund og en øget deltagelse af disse på både nationalt og EU-plan« (21). |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Hvis EU skal kunne tilnærme sig sine borgere (hvis dette mislykkes, vil EU mislykkes som helhed), er det nødt til at være lydhørt over for og forstå, hvad det i virkeligheden er, dets borgere ønsker, og forsøge at indfri disse. Folk ønsker beskyttelse, fair regler for arbejdstagere og virksomheder, sunde leve- og arbejdsvilkår og et klart svar på de eksterne udfordringer. For at opnå dette skal EU fortsætte sin rolle som katalysator for økonomisk og social udvikling og demokratisk stabilitet samt sikre sig, at alle borgere er bevidste herom. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Misinformation, desinformation og malinformation anvendes i stadig højere grad af en lang rækker aktører, herunder stater, lobbygrupper, medier og enkeltpersoner. Disse teknikker er gamle, men de sociale mediers udvikling og muligheder har gjort det muligt for fænomenet at nå ud til et bredt publikum. Den bedste måde at imødegå falske nyheder på er at præsentere fakta og hjælpe med at udvikle folks kritiske sans. Dog skal menings- og ytringsfriheden til enhver tid overholdes, ligesom kampen mod løgne ikke må slækkes. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Kommunikations- og samarbejdsplatforme bør fremmes og omfatte alle medlemsstater. Det, der virker i én medlemsstat, virker måske også i en anden, og det, den ene medlemsstat har undersøgt, kan anvendes eller forbedres af en anden. |
| --- | --- |

8.6.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 110 af 22.3.2019, s. 1.

1

(2)  EUT C 326 af 26.10.2012, s. 391.

2

(3)  Europa-Parlamentets pressemeddelelse af 23.5.2018.

3

(4)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 145.

4

(5)  EU efter emne – Handel.

5

(6)  Independent fiscal institutions.

6

(7)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 1.

7

(8)  EUT C 262 af 25.7.2018, s. 28.

8

(9)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 131.

9

(10)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 79.

10

(11)  EUT C 159 af 10.5.2019, s. 15.

11

(12)  Oplæg om Europas sociale dimension.

12

(13)  EUT C 125 af 21.4.2017, s. 10.

13

(14)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 165.

14

(15)  Tal fra OECD, indenlandske bruttoudgifter til F&U.

15

(16)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 145.

16

(17)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 194.

17

(18)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142.

18

(19)  EUT C 129 af 11.4.2018, s. 58.

19

(20)  Reform af cybersikkerheden i Europa.

20

(21)  EUT C 11 af 15.1.2013, s. 8.

21

---

BILAG

Følgende ændringsforslag blev forkastet under afstemningen, men opnåede mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Ændringsforslag 12

Punkt 5.5

Punktet ændres som følger:

| 5.5 | EØSU har også i flere af sine udtalelser efterlyst flere investeringer i infrastruktur og offentlige tjenester — projekter, der vil kunne skabe vækst og velfærd for borgerne. EØSU har ligeledes udtrykt støtte til, at der implementeres generelle foranstaltninger for at undgå, at multilaterale selskaber foretager udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), herunder indførelse af»et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG), og til at momssvig bekæmpes gennem et tættere samarbejde medlemsstaterne imellem på daglig basis
  og til beskatning af finansielle transaktioner, brændstoffer og CO2-emissioner, idet afgifter opkrævet på EU-niveau både vil kunne sikre et tværnationalt beskatningsgrundlag, og at der gribes ind over for den globale miljøpåvirkning« (1).
  Dette vil mindske skatteundgåelse og sikre ensartethed i finanspolitikken. Derudover har EU bemærket, at Europa tilsyneladende »har en stærk position med hensyn til voksende innovative højteknologivirksomheder, men når disse virksomheder har brug for større kapitalinvesteringer, går de ofte konkurs« (2). |
| --- | --- |

5.5

Baggrund

For at undgå enhver misforståelse bør man holde sig til generelle udsagn. Hverken beskatningen af multinationale selskaber som en kilde til EU's egne indtægter eller et fælles europæisk skattegrundlag for brændstof og CO2-emissioner eller deres beskatning er hidtil blevet drøftet af udvalget. Beskatning af finansielle transaktioner vil mindske arbejdstagernes pensioner, og flere års arbejde i Rådet gennem et styrket samarbejde er gået helt i stå. Der blev fremsat tilsvarende bemærkninger til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Oplæg om fremtiden for EU's finanser«, (COM(2017) 358 final) (3).

Ændringsforslaget blev forkastet med 76 stemmer for, 98 imod og 16 hverken for eller imod.

Ændringsforslag 11

Punkt 5.6

Følgende tilføjes:

| 5.6 | EU har indgået omfattende handelsaftaler med f.eks. Japan, der sigter mod at øge udvekslingen af varer og tjenesteydelser og samtidig beskytte og forbedre arbejdstagernes rettigheder og tage hensyn til de miljømæssige udfordringer. I de seneste år har der imidlertid været en tendens til protektionistiske tiltag med ulmende handelskrige til følge. EU bør fortsat arbejde for en fri, fair og bæredygtig samhandel i et multilateralt system og for handelsaftaler, der respekterer sociale og miljømæssige rettigheder samt forbrugerrettigheder, og bør samtidig fremme vækst og udvikling i virksomhederne. Protektionisme kommer ikke borgerne til gode. Verdenshandelsorganisationen vil komme til at spille en vigtig rolle, og det er altafgørende, at EØSU er med til at præge reformen heraf (4). At lukke grænser og hindre samhandelen kan under ingen omstændigheder være vejen frem. |
| --- | --- |

5.6

Begrundelse

Med henblik på at forbedre læsbarheden gives et specifikt eksempel på en EU-frihandelsaftale. Der henvises til den økonomiske partnerskabsaftale mellem EU og Japan.

Som bekendt trådte den økonomiske partnerskabsaftale mellem EU og Japan i kraft den 1. februar 2019, og der er tale om den største handelsaftale, som nogen af de to parter har indgået.

Aftalen omfatter 640 millioner mennesker i EU og Japan, næsten en tredjedel af det globale BNP og 37 % af den globale handel.

74 000 virksomheder i EU eksporterer til Japan og 600 000 job afhænger af EU's eksport til Japan. Forbrugerne vil ligeledes få gavn af et større udvalg til lavere priser. Derudover sender aftalen et klart signal om, at 2 af verdens største økonomier i høj grad støtter en fri, fair og regelbaseret handel.

Ændringsforslaget blev forkastet med 73 stemmer for, 111 imod og 11 hverken for eller imod.

---

(1)  
  EUT C 81 af 2.3 2018, s. 131
  .

(2)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 79.

(3)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 131

(4)  EUT C 159 af 10.5.2019, s. 15.

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/68 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/68

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om undervisning i Den Europæiske Union

(sonderende udtalelse på anmodning af det rumænske rådsformandskab)

(2019/C 228/09)

Ordfører: Tatjana BABRAUSKIENĖ

Medordfører: Pavel TRANTINA

| Anmodning fra det rumænske rådsformandskab | Brev af 20.9.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
  Sonderende udtalelse |
| Præsidiets henvisning | 16.10.2018 |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 6.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 21.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 164/2/1 |

Anmodning fra det rumænske rådsformandskab

Brev af 20.9.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Sonderende udtalelse

Præsidiets henvisning

16.10.2018

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

6.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

21.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

164/2/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

EØSU:

| 1.1. | mener, at EU's levedygtighed i høj grad afhænger af en stærk europæisk identitet og af, hvorvidt borgerne kan identificere sig med EU, samtidig med at den nationale identitet bevares. Udvalget mener ligeledes, at det europæiske projekts succes bygger på kontinentets værdier, tolerance og opbakning til mangfoldigheden i dets kulturer, religioner og kulturarv. Derfor er det vigtigt at styrke borgernes viden om og indsigt i EU's historie og kultur, grundlæggende værdier og rettigheder, centrale principper og afgørelser samt beslutningsprocesserne på EU-niveau. Det er også vigtigt at fremme verdensborgerskab og EU's rolle som global aktør; |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | understreger, at holistisk uddannelse og livslang læring spiller en vigtig rolle for styrkelsen af en EU-identitet samt en følelse af fællesskab, tilhørsforhold og ansvar blandt EU-borgerne, så de tilskyndes til at deltage aktivt i beslutningstagningen om EU. Udvalget understreger, at de bidrager til fred, sikkerhed, frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet, solidaritet og gensidig respekt, bæredygtig økonomisk vækst, social inklusion og retfærdighed, alt imens den kulturelle mangfoldighed respekteres og fremmes. Målene for EU's integration og de dermed forbundne fordele og ulemper skal drøftes på direkte vis og med selvtillid på både medlemsstats- og EU-plan; |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | understreger, at læring foregår løbende og overalt, såvel aktivt som passivt. Derfor er undervisning i EU ikke kun en opgave for den formelle uddannelsessektor, og den vedrører ikke kun de unge. Både »livsbred« og »livslang« uddannelse bør støttes, og der bør være et særligt fokus på ældre generationer i form af informationsformidling, der er tilpasset deres læringsmetoder. |
| --- | --- |

1.3.

EU-institutioner og -politikker. EØSU:

| 1.4. | understreger behovet for at gennemføre det første princip i den europæiske søjle for sociale rettigheder og gøre inklusiv uddannelse og livslang læring af høj kvalitet til en rettighed for alle i Europa; |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | foreslår, at der lægges større vægt på undervisning i EU og EU-identitet i al dens mangfoldighed som en del af grundlæggende færdigheder og nøglekompetencer, herunder især EU-kendskab, og at der fastlægges en række fælles læringsresultater på området (minimumsviden, -færdigheder og synspunkter vedrørende EU). I den forbindelse er der behov for bedre dokumentation vedrørende den aktuelle situation i medlemsstaterne. EØSU opfordrer Kommissionen til at ajourføre sin undersøgelse om dette emne; |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | efterlyser strategiske politiske tiltag på nationalt plan og EU-plan for at fremme undervisning i EU med det formål at styrke en identitetsfølelse og et tilhørsforhold til EU og demonstrere EU-medlemsskabets håndgribelige fordele for borgerne. Det er ligeledes vigtigt, at landene gennemfører Rådets henstilling om fremme af fælles værdier (1) og Pariserklæringen fra 2015 (2) korrekt; |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | anbefaler, at det fremtidige større Erasmus+-budget (2021–2027) bør fremme en følelse af tilhørsforhold til EU ved at sikre læringsmobilitet for alle, navnlig personer med forskellige socioøkonomiske baggrunde, og opfordrer til, at alle fremtidige projekter lægger vægt på undervisning i EU, opbygning af en EU-identitet og støtte til undervisning i EU på tværs af generationer samt undervisning i fremmedsprog for alle aldersgrupper og civil dialog for voksne; |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | glæder sig over Jean Monnet-aktiviteterne i forbindelse med 30-årsdagen for Erasmus+, der har til formål at fremme kvaliteten af undervisning og forskning inden for EU-studier verden over, og opfordrer til, at programmets budget forhøjes og udvides til alle uddannelsessektorer for at fremme undervisning i EU og styrke demokratisk medborgerskab; |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | efterlyser bedre informationsudveksling om EU med EU-borgerne med støtte fra EU's og medlemsstaternes informations-, kommunikations- og uddannelsesstrategier. Udvalget minder om behovet for at have en kommissær, der er ansvarlig for kommunikation; |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | mener, at europæiske og nationale public service-medier, herunder Euronews-kanalen, bør spille en strategisk rolle, når EU's resultater skal formidles til borgerne. EU's informationskontorer, der er etableret i medlemsstaterne, samt medlemmer af og andre repræsentanter for Europa-Parlamentet, EØSU-medlemmer og andre politiske beslutningstagere, som er aktive på det europæiske område, bør også påtage sig en aktiv rolle og støtte opbygningen af en EU-identitet på nationalt niveau; |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | anbefaler, at der udarbejdes en politisk strategi på EU-plan, så man under hensyntagen til nationale uddannelseskompetencer kan fremsætte anbefalinger om samarbejde (f.eks. via den åbne koordineringsmetode eller via en højniveaugruppe) blandt medlemsstaterne og tilskynde til initiativer i uddannelsessystemerne og tiltag på nationalt og lokalt plan vedrørende undervisning i EU og opbygning af en EU-identitet i tæt samarbejde med arbejdsmarkedets parter og alle relevante interessenter. Dette bør understøttes af ajourførte undersøgelser, der kortlægger situationen med hensyn til undervisning i EU; |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | anbefaler, at undervisning i EU og EU-identitetsopbygning indarbejdes i Europa 2030-strategien, strategirammen ET2030 og i processen med det europæiske semester (blandt de relevante landespecifikke henstillinger), forudsat at der findes nøjagtige og systematiske data; |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | opfordrer til, at der oprettes og markedsføres en centraliseret tilgængelig platform, der koordinerer aktuelle initiativer og portaler, med undervisningsmaterialer på forskellige EU-sprog til uddannelsesinstitutioner og individuelle studerende om EU og opbygning af en EU-identitet med særligt fokus på EU's grundlæggende værdier, demokrati, deltagelse i den demokratiske beslutningsproces, tolerance og fælles forståelse. |
| --- | --- |

1.13.

Initiativer på medlemsstatsniveau. EØSU:

| 1.14. | anbefaler, at der udarbejdes nationale strategier, som omfatter undervisning i EU's værdier, historie, resultater og den aktuelle udvikling, for skolernes undervisningsplaner i alle uddannelsessektorer. Udvalget anerkender den vigtige rolle, som uformel og ikke-formel læring spiller i denne henseende; |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | mener, at der bør være tale om en tværgående undervisning i EU i skolerne som en integreret del af alle fag, og at undervisning i medborgerskab, historie, geografi og økonomi bør fokusere på unionsborgerskabet og fordelene ved dette; |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | anmoder om, at den grundlæggende og løbende faglige uddannelse af alle undervisere omfatter undervisning i EU og opfordrer medlemsstaterne til at støtte en løbende faglig udvikling af høj kvalitet for lærerne på dette område. Denne undervisning bør omfatte de kompetencer for demokratisk kultur, der er udpeget af Europarådet (3); |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | foreslår, at der udvikles initiativer, der skal tilskynde til og støtte international mobilitet og fremmedsprogsundervisning for alle undervisere og foreslår, at der oprettes en europæisk pris/mærkning for undervisning i EU og opbygning af en EU-identitet, for både skoler og enkeltpersoner; |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | anbefaler at opmuntre og effektivt støtte interessenter, herunder fagforeninger, arbejdsgiverorganisationer og virksomheder samt andre civilsamfundsorganisationer, der arbejder med uddannelse af unge og ældre, f.eks. spejdere og forskellige ungdomsorganisationer, studenterforeninger, sammenslutninger og fagforeninger for lærere samt forældreorganisationer, så de styrker deres aktiviteter vedrørende undervisning i EU; |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | opfordrer medlemsstaterne til at tilskynde til partnerskaber mellem formelle og ikke-formelle undervisningsudbydere (f.eks. skoler og ungdomsorganisationer og/eller universiteter og lokalsamfundsorganisationer) om at tilbyde undervisning i EU og almen undervisning i medborgerkundskab. I den forbindelse anbefaler EØSU, at det sikres, at ungdomsorganisationer inddrages i udformningen af læseplaner og i fastlæggelsen af, hvordan der kan tilbydes undervisning i medborgerkundskab; |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | noterer sig ambitionen i Schumanerklæringen, der blev fremsat af Robert Schuman den 9. maj 1950: »Europa kan ikke dannes på én gang, og heller ikke i en samlet opbygning. Det kan dannes gennem konkrete resultater — der først skaber en faktisk solidaritet« (4). EØSU foreslår, at Europadagen (9. maj) eller endda en ny særskilt dag for undervisning i Den Europæiske Union fejres i medlemsstaterne og bruges som udgangspunkt for planlægningen af EU-undervisningsaktiviteter i skoler og lokalsamfund. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Baggrund

| 2.1. | Det primære ansvar for uddannelses- og kulturpolitikkerne ligger hos medlemsstaterne. Gennem årene har EU imidlertid spillet en vigtig supplerende rolle, og det er i alle medlemsstaters fælles interesse at udnytte det fulde potentiale i uddannelse og kultur som drivkraft for jobskabelse, økonomisk vækst, social retfærdighed og oplevelsen af en europæisk identitet i al dens mangfoldighed. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU mener, at det er afgørende at bringe det europæiske projekt tættere på borgerne ved at styrke deres kendskab til EU's historie, resultater og betydning set i lyset af Europas historie og positive indvirkning på borgernes hverdag. EØSU understreger behovet for at forstå og fremme EU's grundlæggende værdier, da dette er nøglen til gensidig forståelse, fredelig sameksistens, tolerance og solidaritet og ligeledes til forståelsen af EU's kerneprincipper. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | 60 år efter Romtraktaten har EU-borgerne stadig ikke fuldt ud udviklet deres EU-identitet. I øjeblikket føler 93 % af EU's borgere sig knyttet til deres land, hvoraf 57 % er stærkt knyttede, og 89 % føler sig knyttet til deres by/landsby. Men kun 56 % siger, at de føler sig knyttede til EU, og kun 14 % føler sig »stærkt knyttede« (5). Disse tal er vigtige i lyset af det forestående valg til Europa-Parlamentet og drøftelserne om Europas fremtid. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ved det seneste valg til Europa-Parlamentet (2014) var valgdeltagelsen igen højest blandt vælgere i alderen 55+ (en valgdeltagelse på 51 %), mens kun 28 % i aldersgruppen 18-24 år deltog. Valgdeltagelsen er tæt forbundet med den socioøkonomiske status (6). Mangel på kritisk mediekendskab og spredning af misinformation/desinformation bidrager også til at skabe mistillid til de demokratiske institutioner og EU. Derfor kan større viden om EU og demokratisk medborgerskab være en hjælp i denne henseende. Dette er ikke kun en udfordring for de formelle grunduddannelser. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU minder om, at undersøgelser (7) og forskning (8) peger på en betydelig kløft mellem politik og praksis i forbindelse med undervisning i medborgerkundskab, og at næsten halvdelen af medlemsstaterne stadig ikke har nogen bestemmelser om eller henstillinger vedrørende undervisning i medborgerkundskab i den grundlæggende læreruddannelse. Mens medborgerkundskab indgår i lærernes løbende faglige udvikling, tilbydes skoleledere ingen løbende faglig udvikling inden for dette emne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | En anden kilde til bekymring er forskellene mellem uddannelsessektorerne hvad angår undervisningen i medborgerkundskab. Der undervises f.eks. mindre i medborgerkundskab i de skolebaserede grundlæggende erhvervsfaglige uddannelser sammenlignet med de almene uddannelser. Der findes f.eks. færre læseplaner for undervisning i medborgerkundskab, mindre vejledende materiale til lærere og færre henstillinger vedrørende de studerendes deltagelse i skoleråd eller forældrerepræsentation i skolebestyrelser. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Undervisning i EU bør også fokusere på undervisning i demokrati (herunder deltagelse, demokratiske politikker og et demokratisk samfund) og tolerance (herunder interpersonelle relationer, tolerance over for forskellige sociale og kulturelle grupper og et inklusivt samfund). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Den overordnede undervisning i EU-medborgerkundskab bør være en dynamisk læringsproces (9), der er tilpasset sammenhængen og den enkelte lærende, være drevet af værdier og give de lærende, især de unge, den viden og forståelse og de kvalifikationer og holdninger, de skal bruge til ikke blot at udøve deres rettigheder, men også til at bidrage til fællesskabet og samfundet og handle med empati, omsorg og med de fremtidige generationer for øje. Den gængse forståelse af undervisning i medborgerkundskab har langsomt, men sikkert bevæget sig fra den traditionelle opfattelse af, at der blot er tale om en overdragelse af »viden om og forståelse af formelle institutioner og processer i det samfundsmæssige liv (f.eks. stemmeafgivelse ved valg)« til en bredere forståelse, der omfatter deltagelse og engagement i civilsamfundet og en lang række metoder, som borgerne bruger til at interagere med og forme deres fællesskaber (herunder skoler) og samfund. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Hvis unionsborgerskabet skal bevæge sig ud over sit nuværende snævre retlige begreb og bygge på og udvikle idéen om, hvad det vil sige at være europæer rundt omkring i Europa, så har vores tilgang til undervisning i medborgerkundskab brug for en tydelig europæisk dimension. Dette kan bidrage til at opbygge en rigere, mere politisk opfattelse af unionsborgerskab, der bliver afgørende, hvis EU ønsker at styrke borgernes engagement og opbakning og opnå bredere støtte til EU som en social og politisk — og ikke blot økonomisk — union. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Det er af allerstørste vigtighed, at borgerne lærer og bliver bevidste om deres rolle og muligheder for deltagelse i demokratiske beslutningsprocesser på lokalt, nationalt og europæisk plan, og at de forstår institutionel ledelse. Holistisk uddannelse og livslang læring med særlig vægt på demokratisk medborgerskab, fælles europæiske værdier og europæisk identitet vil i væsentlig grad bidrage til fred, sikkerhed, frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincippet, solidaritet, gensidig respekt, bæredygtig vækst, social inklusion og retfærdighed, alt imens man respekterer og beriger den kulturelle mangfoldighed og fremmer følelsen af et tilhørsforhold til EU. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU glæder sig i sin udtalelse (10) om det europæiske uddannelsesområde (2018) over, at initiativet foreslår mere inklusivitet i de fremtidige uddannelsessystemer, og understreger, at undervisning i EU, demokratiske værdier, tolerance og medborgerskab bør betragtes som en ret for alle, og også som en del af gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Denne søjle bør være tilgængelig for alle med særligt fokus på dårligt stillede grupper (11), således at alle borgere kan forstå deres rolle i deltagelsesdemokratiet. Det er vigtigt, at medlemslandene gennemfører Rådets henstilling om fremme af fælles værdier (12). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Den fulde gennemførelse af Rådets fornyede henstilling om nøglekompetencer for livslang læring (2018) (13) mangler stadig på mange medlemsstaters politiske dagsorden, og det er vigtigt at forbedre undervisningen i EU, EU's landvindinger, demokratiske værdier, tolerance og aktivt medborgerskab som en del af indlæringen i forbindelse med læse- og skrivefærdigheder, flersprogethed, personlige og sociale kompetencer, medborgerskabskompetencer, kulturel bevidsthed og evnen til at udtrykke sig. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | I sin udtalelse (14)
  om det fremtidige Erasmus+-program
  2021-27 anerkendte EØSU, at det forrige Erasmus+-program (2014-2021) i høj grad har støttet uddannelse og læring på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan, udviklet følelsen af et tilhørsforhold til EU (den »europæiske identitet« i al dens mangfoldighed) og fremmet gensidig forståelse, demokratisk medborgerskab og europæisk integration. Det næste Erasmus+-program er vigtigt for at styrke disse processer: støtte inklusivitet og fælles europæiske værdier, fremme social integration, forbedre den interkulturelle forståelse og forebygge radikalisering gennem alle aldersgruppers deltagelse i de demokratiske processer, med støtte fra læringsmobilitet og samarbejde mellem europæiske borgere, uddannelsesinstitutioner, organisationer, interessenter og medlemsstater — alt sammen af afgørende betydning for Unionens fremtid. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU sætter pris på den indsats, der er gjort i forbindelse med Jean Monnet-aktiviteterne under Erasmus+ for at fremme kvaliteten af undervisning og forskning inden for EU-studier verden over. EØSU beklager, at det foreslåede budget for dette program stadig er utilstrækkeligt. Da programmet indtil videre kun har fokuseret på universiteter, mener udvalget, at dets budget bør øges og programmet udvides til alle uddannelsessektorer og alle aldersgrupper for at fremme undervisningen i EU og styrke det demokratiske medborgerskab. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU understreger, at det er vigtigt at gennemføre Pariserklæringen, der blev underskrevet af EU's ledere i marts 2015 (15), og minder om, at kritisk tænkning og mediekendskab, sociale og civile kompetencer, interkulturel forståelse og bekæmpelse af forskelsbehandling ved hjælp af alle former for læring skal blive en realitet. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Særlige bemærkninger om formel uddannelse

| 4.1. | EØSU gentager, at det er vigtigt at støtte livslange læringsmuligheder for alle gennem deres skoler og lokalsamfund, så de kan blive demokratisk engagerede borgere. Inkluderende uddannelsespolitikker kan blive en realitet, hvis de nationale og europæiske medier og de nationale politiske tendenser støtter og går forrest med gode eksempler på demokrati og tolerance. Dette bør omfatte retten til at deltage, støtte til sociale partnerskaber og civilsamfundsdialog, ytringsfrihed, bekæmpelse af falske nyheder, bestræbelser på inklusivitet under hensyntagen til den kulturelle mangfoldighed både inden for og uden for grænserne, ligestilling for alle og støtte til migranter, flygtninge og minoriteter, som skal blive aktive borgere i EU og medlemsstaterne parallelt med deres kulturelle identitet. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Undervisning i EU, demokratiske værdier, tolerance og medborgerskab, men også i EU's globale rolle, bør være et tværgående emne i skolerne, som der undervises i via alle fag og projekter. Denne undervisning bør ikke begrænse sig til specifikke historie- eller medborgerskabstimer. Eleverne bør præsenteres for eksempler på aktiv deltagelse i sociale aktiviteter og frivilligt arbejde, ved at repræsentanter for civilsamfundet, fagforeninger og erhvervslivet indbydes til at fortælle om deres aktiviteter. Studerende bør opmuntres til at deltage i demokratiske beslutningsprocesser på lokalt, nationalt og europæisk plan. Desuden bør skoleledere og lærere skabe en samarbejdende demokratisk skolekultur med inddragelse af skolebestyrelser og deltagelse af forældre og studerende i beslutningstagningen, så der sikres en kollegial forvaltning. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU understreger vigtigheden af at have bestemmelser eller henstillinger om udviklingen af lærerenes kompetencer i undervisning i medborgerkundskab via den grundlæggende læreruddannelse i alle medlemsstater, herunder læreres og skolelederes løbende faglige udvikling (16). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU opfordrer til, at der oprettes og markedsføres en centraliseret tilgængelig platform med undervisningsmateriale
  , der koordinerer aktuelle initiativer og portaler (17), på forskellige EU-sprog til uddannelsesinstitutioner og individuelle studerende om EU og opbygning af en EU-identitet med særligt fokus på EU's grundlæggende værdier, demokrati, deltagelse i den demokratiske beslutningsproces, tolerance og fælles forståelse. Undervisningsmateriale (18), der er resultatet af forskellige EU-finansierede projekter, bør være tilgængeligt for alle, formidles bedre og anvendes i skoler og i forbindelse med andre aktiviteter, der vedrører undervisning i EU. |
| --- | --- |

4.4.

5.   Særlige bemærkninger om ikke-formel uddannelse

| 5.1. | EØSU opfatter undervisning i medborgerkundskab som et element i den praktiske og politiske ramme for »livslang« og »livsbred« læring. En holistisk tilgang til undervisning i medborgerkundskab kræver inddragelse af udbydere af både formel og ikke-formel uddannelse, der supplerer hinanden med hensyn til indhold og fokus i deres uddannelsesprogrammer, pædagogiske tilgang og mulighederne for deltagelse. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Et bredt udvalg af undervisningsprogrammer, der udbydes i ikke-formelle læringsrammer, fokuserer på undervisning i EU-medborgerkundskab. Dette er f.eks. tilfældet i ungdomsorganisationer, hvor uddannelsesarbejdet udvikles omkring en deltagelsesproces, som fremmer aktivt medborgerskab og udvider unges horisonter. Ungdomsorganisationer spiller en fundamental rolle som udbydere af undervisning i medborgerkundskab ved at skabe et rum for socialisering, interaktion og politisk og social handling for deres medlemmer og dem, de arbejder sammen med. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Ungdomsorganisationer tilrettelægger en lang række programmer, projekter og aktiviteter relateret til undervisning i medborgerkundskab, der ofte omfatter en europæisk dimension. De vælges på baggrund af organisationens mandat og målgruppe og omfatter f.eks.: frivilligt arbejde og internationale udvekslinger/arrangementer, regelmæssige møder/aktiviteter i den lokale gruppe. skolebaseret udveksling og værtsfamilieprogrammer, simuleringer af debatter i EU-institutioner, simulerede valg m.m. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | På grund af den komplementære karakter af formel og ikke-formel uddannelse er det vigtigt at tilskynde til partnerskaber mellem formelle og ikke-formelle uddannelsesudbydere med henblik på at give et mere praktisk og realistisk indblik i, hvordan demokrati udøves. Studenter- og ungdomsorganisationer bør stå i centrum for beslutningstagningen og have mulighed for direkte at støtte feedback- og overvågningsmekanismer. I den forbindelse anbefaler EØSU at inddrage unge i de organer, der er ansvarlige for at udarbejde læseplaner og fastlægge undervisningsmetoderne i medborgerkundskab. |
| --- | --- |

5.4.

6.   Særlige bemærkninger om uformel læring

| 6.1. | EØSU er klar over, at meget viden om EU kan indhentes via uformel læring — gennem medier, debatter i peergrupper osv. Der bør gøres en koordineret indsats og træffes konkrete tiltag med henblik på at sikre et fuldgyldigt »EU-kendskab« hos alle borgere i alle aldre, således at alle får et minimumsniveau af nødvendig viden om EU. Dette bør foruden andre aspekter omfatte bevidsthed om den indbyrdes sociale og økonomiske afhængighed mellem EU's medlemsstater og dermed behovet for et robust europæisk samfund, som formår at opnå en bedre fælles økonomisk konkurrenceevne. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU opfordrer til bedre informationsudveksling om EU med EU-borgerne med støtte fra EU's og medlemsstaternes informations-, kommunikations- og uddannelsesstrategier og minder om betydningen af, at Kommissionen fremmer denne dagsorden, herunder ved eventuelt igen at udpege en kommissær med ansvar for kommunikation. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Europæiske og pro-europæiske nationale public service-medier, herunder Euronews-kanalen, bør spille en strategisk rolle i formidlingen af korrekt information om EU. EU-informationskontorer med base i medlemsstaterne bør spille en aktiv rolle i styrkelsen af EU's identitet med støtte fra medlemmer af og andre repræsentanter fra Europa-Parlamentet og med aktiv deltagelse af EØSU-medlemmer og andre politiske beslutningstagere, der er aktive på det europæiske område. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | På baggrund af succeshistorien med Erasmus+-programmet efterlyser EØSU, at der på kommunikationssiden gøres mere for at fremhæve betydningen af uddannelses- og oplysningsaktiviteter i forbindelse med den videre fortælling om EU som fredsskabende organ, fremme af læring mellem NGO'er i og uden for EU samt etablering af en »White Dove«-branding af EU's fredsprojekter med det formål at gøre dem mere synlige både i og uden for EU. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | De nuværende Erasmus+-studerende bør tilskyndes til at bruge deres erfaringer fra udlandet til at fungere som ambassadører for EU blandt deres ligestillede med henblik på at informere unge om Europa, om interkulturel læring og om, hvordan det er at opleve en anden kultur. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | EØSU henviser til sine egne projekter såsom Dit Europa, din mening (19), det deltagelsesbaserede årlige ungdomsarrangement i EØSU. Takket være dette arrangement kommer 16-18-årige skoleelever fra alle EU-medlemsstater og kandidatlandene hvert år til Bruxelles i to dage for at lære om EU og samarbejde om udarbejdelsen af idéer og resolutioner, som derefter sendes videre til EU's institutioner. |
| --- | --- |

6.6.

Bruxelles, den 21. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rådets henstilling (2018/C 195/01) (EUT C 195 af 7.6.2018, s. 1).

1

(2)  Pariserklæringen, 17.3.2015.

2

(3)  Europarådet (2016) »«.

3

(4)  Schumanerklæringen.

4

(5)  Kommissionen, Standard Eurobarometer 89, forår 2018 – rapport.

5

(6)  På baggrund af personlige interviews med 27 331 personer i alderen 18 år og derover i EU-28.

6

(7)  Europa-Parlamentets betænkning om EU-undervisning i skolen (2015/2138(INI).

7

(8)  Eurydice, Citizenship Education at School in Europe – 2017.

8

(9)  European Youth Forum, Inspiring!Youth organisations contribution to citizenship education 2016.

9

(10)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 136.

10

(11)  Definition af »dårligt stillede grupper« som fastsat af EIGE.

11

(12)  Rådets henstilling (2018/C 195/01).

12

(13)  Rådets henstilling (2018/C189/01) (EUT C 189 af 4.6.2018, s. 1).

13

(14)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 194.

14

(15)  Pariserklæringen, 17.3.2015.

15

(16)  Fælles udtalelse om undervisning af medborgerkundskab og fælles værdier i EU.

16

(17)  F.eks. eTwinning, Open Education Europe, m.m.

17

(18)  F.eks.: https://euhrou.cz/.

18

(19)  https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/civil-society-citizens-participation/your-europe-your-say.

19

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/74 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/74

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2019

(COM(2018) 686 final)

(2019/C 228/10)

Ordfører: Elżbieta SZADZIŃSKA

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 14.12.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 7.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 122/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 14.12.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

7.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

122/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2019, som indeholder mange forbedringer set i forhold til standardiseringspakken fra 2011. Selv om arbejdet med dette initiativ vil blive afsluttet i 2019, omfatter det årlige arbejdsprogram områder, der skal behandles af den nuværende Kommission i det sidste gennemførelsesår. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Hvert år udarbejder udvalget en udtalelse med sine bemærkninger og anbefalinger til Kommissionens årlige arbejdsprogram, da udvalget erkender betydningen af standarder for at styrke det indre markeds konkurrenceevne, udvikle innovative produkter og tjenesteydelser og forbedre kvaliteten og sikkerheden af disse til fordel for forbrugere, virksomheder og miljøet (1). Denne udtalelse er knyttet til udtalelsen om »Harmoniserede standarder« (2). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Udvalget noterer sig de fremskridt, der er gjort med hensyn til at sikre inklusivitet og gennemsigtighed i det europæiske standardiseringssystem som følge af den aktive inddragelse af de organisationer, der er opført i bilag III til forordning (EU) nr. 1025/2012. Inddragelsen af repræsentanter for civilsamfundet i standardiseringssystemet bør ikke begrænses til det europæiske og det nationale niveau. Deres deltagelse i det internationale standardiseringsarbejde bør også støttes, udvides og fremmes. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.3.1. | EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at fremme inddragelsen af interessenter i standardiseringsarbejdet, navnlig gennem Horisont 2020-programmet. Ikke desto mindre anbefaler udvalget at styrke den nuværende mekanisme og give flere oplysninger om de eksisterende muligheder. Dette vil gøre det muligt for små og mellemstore virksomheder ikke alene at deltage i udarbejdelsen af standarder, men også i gennemførelsen af disse. |
| --- | --- |

1.3.1.

| 1.3.2. | Overensstemmelse mellem europæiske og internationale standarder vil bidrage til at styrke EU-industriens konkurrenceevne i den globale værdikæde. Udvalget støtter derfor Kommissionens dialog med internationale standardiseringsorganisationer såvel som med WTO og andre internationale fora. I den forbindelse støtter udvalget samtlige bestræbelser og initiativer fra Kommissionens side til at fremskynde og styrke standardiseringsprocessernes effektivitet og dermed beskytte og fremme bedre europæiske standarder på internationalt plan (3). |
| --- | --- |

1.3.2.

| 1.4. | Det europæiske standardiseringssystem er baseret på et offentligt-privat partnerskab. De vigtigste retningslinjer for dets fremtidige udvikling blev fastsat i Kommissionens årlige arbejdsprogram. Udvalget håber, at partnerskabet vil omfatte det bredest mulige udsnit af aktører. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Dette års arbejdsprogram blev præget af den interinstitutionelle dialog. Udvalget mener, at videreførelsen af denne dialog også fremover vil bidrage til at styrke det europæiske standardiseringssystem. Allerede i sine tidligere udtalelser om standardisering gav udvalget udtryk for, at det er parat til at oprette et ad hoc-forum med deltagelse af en bred vifte af interessenter (4). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Programmet identificerer områder, som er relevante set fra et standardiseringssynspunkt, nemlig energi, cirkulær økonomi, forsvar, sikkerhed, det indre marked, det digitale indre marked og internationalt samarbejde. Udvalget mener, at de udvalgte områder er hensigtsmæssige. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udvalget ser frem til resultaterne af undersøgelsen af de økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af standardiseringen. EØSU mener, at undersøgelsen også bør tage hensyn til standardiseringens indirekte virkninger (f.eks. på beskæftigelsesområdet) (5). Desuden bør den efterfølgende evaluering også påvirke udformningen af standardiseringsstrategier og -programmer. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU gentager sin opfordring til en grundig overvågning af de vigtigste standardiseringsaktørers indsats med henblik på at inddrage så mange aktører som muligt i det europæiske standardiseringssystem. EØSU kan navnlig oprette et ad hoc-forum for inddragelse af en bred vifte af aktører i det europæiske standardiseringssystem. Dette forum ville få ansvaret for at tilrettelægge en årlig offentlig høring til vurdering af fremskridtene på området (6). |
| --- | --- |

1.8.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1025/2012 har Kommissionen fremlagt en meddelelse, hvori det årlige EU-arbejdsprogram for europæiske standardisering for 2019 fastlægges. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Strategiske prioriteter for europæisk standardisering til støtte for EU's lovgivning og politikker:






  — | tiltag til støtte for strategien for et digitalt indre marked |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

tiltag til støtte for strategien for et digitalt indre marked

| — | tiltag til støtte for energiunionen og klimaet |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for energiunionen og klimaet

| — | tiltag til støtte for handlingsplanen for den cirkulære økonomi |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for handlingsplanen for den cirkulære økonomi

| — | tiltag til støtte for et dybere og mere retfærdigt indre marked med et styrket industrigrundlag |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for et dybere og mere retfærdigt indre marked med et styrket industrigrundlag

| — | tiltag til støtte for den europæiske handlingsplan for forsvarsområdet |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for den europæiske handlingsplan for forsvarsområdet

| — | tiltag til støtte for den europæiske rumstrategi |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for den europæiske rumstrategi

| — | tiltag til støtte for den europæiske dagsorden om sikkerhed. |
| --- | --- |

—

tiltag til støtte for den europæiske dagsorden om sikkerhed.

| 2.3. | Desuden vil Kommissionen:






  — | fortsat samarbejde med internationale standardiseringsorganer |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

fortsat samarbejde med internationale standardiseringsorganer

| — | udvikle det offentligt-private partnerskab med inddragelse af alle aktører |
| --- | --- |

—

udvikle det offentligt-private partnerskab med inddragelse af alle aktører

| — | analysere standardiseringens økonomiske og samfundsmæssige virkninger. |
| --- | --- |

—

analysere standardiseringens økonomiske og samfundsmæssige virkninger.

| 2.4. | I overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1025/2012 vedrørende forelæggelse af en rapport om forordningens gennemførelse vil Kommissionen iværksætte en gennemgang af det europæiske standardiseringssystem for at evaluere dets resultater. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Arbejdet i det fælles initiativ vedrørende standardisering (JIS) forventes afsluttet i 2019. Kommissionen vil analysere resultaterne af det fælles initiativ i tre kategorier:






  — | kendskab til, uddannelse i og forståelse af det europæiske standardiseringssystem |
| --- | --- | --- |

2.5.

—

kendskab til, uddannelse i og forståelse af det europæiske standardiseringssystem

| — | koordinering, samarbejde, gennemsigtighed og inklusion af en bred vifte af aktører |
| --- | --- |

—

koordinering, samarbejde, gennemsigtighed og inklusion af en bred vifte af aktører

| — | konkurrenceevne og international dimension. |
| --- | --- |

—

konkurrenceevne og international dimension.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Det årlige arbejdsprogram for 2019 beskriver mere detaljeret de prioriteter, som allerede er ved at blive gennemført, og tilføjer nogle flere. Formålet er at tilpasse det europæiske standardiseringssystem til de internationale rammevilkår, som er under forandring, og til udfordringerne på det globale marked. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Udvalget er enig med Kommissionen i, at standardiseringen vil være med til at støtte strategien for det digitale indre marked ved at fokusere på tingenes internet, big data, blockchain, intelligente transportsystemer og selvkørende biler, intelligente byer, tilgængelighed, e-forvaltning, e-sundhed og kunstig intelligens. Desuden bør den nye standardisering i overensstemmelse med reglerne om beskyttelse af personoplysninger (den generelle forordning om databeskyttelse) (7) være kompatibel og interoperabel. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Udvalget håber, at der i overensstemmelse med den generelle forordning om databeskyttelse vil blive garanteret et højt niveau for sikkerhed og beskyttelse af personoplysninger for alle aktører på det digitale indre marked. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.3. | Efter EØSU's mening bør de eksisterende sikkerhedsstandarder og lovgivningen på dette område ajourføres, ikke mindst i lyset af de nye risici. Nye standarder må forventes at mindske den negative indvirkning af robotter og kunstig intelligens på menneskers liv (8). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Kravene til cybersikkerhed bør sikre, at nye anvendelser af kunstig intelligens ikke udgør nogen risiko for brugerne (f.eks. storstilede cyberangreb, sporing af forbrugerne eller hackerangreb). Med henblik herpå bør Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) med sit permanente mandat spille en central rolle, navnlig inden for standardisering på cybersikkerhedsområdet (9). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Udvalget støtter forslaget om at reducere CO2-emissionerne i transportsektoren. Dette bør bl.a. understøttes af en mere effektiv anvendelse af brændstoffer og energi i biler, hvilket vil bidrage til lavere omkostninger for brugerne. Samtidig vil det voksende antal automatiserede biler kræve en harmoniseret lovgivning, da disse køretøjer indebærer en høj risiko (cyberangreb, databeskyttelse, fastlæggelse af ansvaret i tilfælde af en ulykke) (10). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | Allerede i sin tidligere udtalelse hilste udvalget den tredje mobilitetspakke velkommen som et godt skridt i retning af bæredygtig mobilitet i Europa (11). |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.6. | Forslagene om mærkning af dæk (12), en grønnere skibsfart gennem anvendelse af alternative brændstoffer og en udvidelse af kravene til miljøvenligt design (13) til nye kategorier af produkter — alt dette kan efter udvalgets opfattelse bidrage til at tackle klimaforandringerne. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Udvalget støtter udviklingen af standarder for den cirkulære økonomi, som vil bidrage til en bæredygtig produktion og dermed til bevarelse af naturressourcerne (14). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Tekniske standarder fremmer gennemførelsen af innovative løsninger i industrien. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Udvalget er enig med Kommissionen i, at det ville bidrage til et åbent og konkurrencedygtigt EU-marked for forsvarsmateriel, hvis Det Europæiske Forsvarsagentur og de europæiske standardiseringsorganisationer i fællesskab udvikler en handlingsplan for standardisering på forsvarsområdet (15). Et lignende arbejde iværksættes på rumområdet (16). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Der skal sikres overensstemmelse mellem europæiske og internationale standarder. Desuden er det nødvendigt at fremme anvendelsen af europæiske standarder uden for EU. Derfor bør Kommissionen intensivere den saglige dialog med internationale standardiseringsorganer og de bilaterale forhandlinger med lande uden for Europa. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Udvalget støtter udtrykkeligt Kommissionens helt legitime planer om at påvise de positive virkninger af inddragelsen af en bred vifte af aktører på kvaliteten af standardisering. Inddragelsen af de organisationer, der henvises til i bilag III, i standardiseringsarbejdet, skaber merværdi ved at øge konkurrenceevnen og kommer hele samfundet til gode. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU gentager sin opfordring til en grundig overvågning af de vigtigste standardiseringsaktørers indsats med henblik på at inddrage så mange aktører som muligt i det europæiske standardiseringssystem. EØSU kan navnlig oprette et ad hoc-forum for inddragelse af en bred vifte af aktører i det europæiske standardiseringssystem. Dette forum ville få ansvaret for at tilrettelægge en årlig offentlig høring til vurdering af fremskridtene på dette område. |
| --- | --- |

3.12.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17, EUT C 75 af 10.3.2017, s. 40, EUT C 34 af 2.2.2017, s. 86, EUT C 303 af 19.8.2016, s. 81.

1

(2)  INT/879 — Harmoniserede standarder, Larghi, 2019 (se side 78 i denne EUT).

2

(3)  INT/879 — Harmoniserede standarder, Larghi, 2019 (se side 78 i denne EUT).

3

(4)  EUT C 303 af 19.8.2016, s. 81, EUT C 75 af 10.3.2017, s. 40, EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17.

4

(5)  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17.

5

(6)  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17.

6

(7)  EUT C 81 af 2.3.2018, s. 102.

7

(8)  EUT C 288 af 31.8.2017, s. 1.

8

(9)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 86.

9

(10)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 254, EUT C 62 af 15.2.2019, s. 274.

10

(11)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 254.

11

(12)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 280.

12

(13)  EUT C 345 af 13.10.2017, s. 97.

13

(14)  EUT C 264 af 20.7.2016, s. 98, EUT C 367 af 10.10.2018, s. 97, EUT C 283 af 10.8.2018, s. 61, EUT C 62 af 15.2.2019, s. 207.

14

(15)  EUT C 288 af 31.8.2017, s. 62.

15

(16)  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 1.

16

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/78 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/78

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Harmoniserede standarder: øget gennemsigtighed og retssikkerhed for et fuldt fungerende indre marked

(COM(2018) 764 final)

(2019/C 228/11)

Ordfører: Gerardo LARGHI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 18.2.2019 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 7.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 125/0/2 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 18.2.2019

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

7.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

125/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter Kommissionens meddelelse om harmoniserede standarder, der skal øge gennemsigtigheden og retssikkerheden i det indre marked ved at sikre, at dette er velfungerende. EØSU gentager især sin støtte til princippet om harmoniseret standardisering som et vigtigt instrument for fuldførelsen af det indre marked, da det skaber vækstmuligheder for virksomhederne og arbejdstagerne, styrker forbrugernes tillid til produkters kvalitet og sikkerhed og forbedrer miljøbeskyttelsen. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Udvalget mener, at en effektiv strategi for harmoniseret standardisering ikke alene skal baseres på en hurtigere udvikling og offentliggørelse af standarder i EU-Tidende, men også på en styrket forvaltning, der bygger på gennemsigtighed og inddragelse af interessenter. Derudover skal den baseres på en global strategi for beskyttelse af de europæiske standarder, som vores produktionssystem, mulighederne for vækst og beskæftigelse samt produkters kvalitet og sikkerhed afhænger af. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Med hensyn til en hurtigere udvikling af harmoniserede standarder mener udvalget, at de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger går i den rigtige retning og samlet set er positive. Derimod bør der gøres mere for at sikre gennemsigtighed og inklusion, eftersom der stadig er mange interessenter, som kunne være interesserede i at deltage i standardiseringsprocessen, men som ikke gør det. Denne begrænsning påvirker uden tvivl EU's evne til systematisk at forsvare sine standarder på internationalt plan, når der forhandles i Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer derfor på ny til, at man i højere grad fremmer interessenternes deltagelse, bl.a. ved at styrke og forbedre kommunikationen om de allerede eksisterende finansielle instrumenter (Horisont 2020). Med dette for øje bør denne finansiering opretholdes og eventuelt øges i den næste flerårige finansielle ramme for 2021-2027. Det samme gælder for den finansielle støtte til de interessenter, der omtales i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (1). For at øge inddragelsen af interessenter i standardiseringsprocessen er EØSU desuden villig til at afholde et årligt multiinteressentforum for at vurdere de fremskridt, der er gjort i den henseende og fremme udvekslingen af god praksis mellem de forskellige produktionssektorer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at de initiativer, som Kommissionen allerede har iværksat med henblik på at indhente efterslæbet i udviklingen af standarder, sender et positivt signal. Nogle strategiske sektorer som f.eks. den digitale sektor viser imidlertid stadig tegn på alvorlige efterslæb inden for følsomme områder som blockchain, der har en tværgående virkning på alle borgeres liv og på arbejdstagerne og virksomhederne. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at udarbejde mere konkrete arbejdsprogrammer med klare og definerede tidsrammer. Det ser endvidere frem til resultatet af vurderingen af de økonomiske og sociale konsekvenser af standardiseringen og håber, at der i den forbindelse også bliver tager behørigt hensyn til de indirekte aspekter som beskæftigelsesniveauet og arbejdstagernes sikkerhed. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Indledning

| 2.1. | Harmoniserede standarder er en særlig kategori af europæiske standarder, der udvikles af en europæisk standardiseringsorganisation (ESO) (2) på anmodning (et såkaldt »mandat«) fra Kommissionen inden for rammerne af et offentlig-privat partnerskab. Ca. 20 % af alle europæiske standarder udvikles som svar på en standardiseringsanmodning fra Kommissionen. Harmoniserede standarder kan anvendes for at dokumentere, at bestemte produkter eller tjenesteydelser på markedet opfylder de tekniske krav i den relevante EU-lovgivning. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De tekniske krav, der er fastlagt i EU-lovgivningen, er obligatoriske, mens anvendelsen af harmoniserede standarder normalt er frivillig. For især små og mellemstore virksomheder er det imidlertid så kompliceret at certificere egne alternative standarder, at de harmoniserede standarder i praksis overholdes og anerkendes af alle virksomheder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Selv om anvendelsen af harmoniserede standarder i teorien er frivillig, udgør de i praksis et vigtigt instrument for det indre markeds funktion og udvikling, da de giver en formodning om overensstemmelse, der igen giver retssikkerhed og mulighed for at markedsføre nye produkter uden ekstra omkostninger. Udviklingen af et hensigtsmæssigt system for harmoniserede standarder vil således komme alle til gode, idet det skaber vækstmuligheder for virksomheder og arbejdstagere, værner om forbrugernes sundhed og sikkerhed og bidrager til at beskytte miljøet med henblik på en cirkulær økonomi. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I marts 2018 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at vurdere de gjorte fremskridt med hensyn til at fuldføre det indre marked og afdække hindringerne herfor. Anmodningen blev imødekommet med meddelelsen COM(2018) 772 (3). I denne vurdering blev der lagt stor vægt på standardisering som et nøgleinstrument til fjernelse af tekniske handelshindringer, idet den sikrer, at komplementære produkter og tjenesteydelser er interoperable, fremmer markedsføringen af innovative produkter og styrker forbrugernes tillid. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Den hurtige teknologiske udvikling, digitaliseringen og udviklingen af deleøkonomi skaber dog et behov for et stadigt hurtigere, moderne, effektivt og fleksibelt standardiseringssystem. I den forbindelse spiller harmoniserede standarder en central rolle. Desuden blev det i en nylig dom fra EU-Domstolen (4) præciseret, at harmoniserede standarder er en del af EU-retten, selv om de er udviklet af uafhængige private organisationer, og deres anvendelse er frivillig. Kommissionen er således forpligtet til at overvåge processen og sikre, at der hurtigt udvikles standarder, og at disse gennemføres effektivt. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kommissionen har på den baggrund offentliggjort den her behandlede meddelelse for at gøre status over de allerede iværksatte tiltag i forbindelse med harmoniseret standardisering og for at finde ud af, hvad der stadig mangler at blive gjort for at gennemføre forordning (EU) nr. 1025/2012 om standardisering fuldt ud. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1. | Kommissionens forslag bygger på fire aktioner, som skal iværksættes omgående med henblik på at skabe yderligere fremskridt med hensyn til inklusion, retssikkerhed, forudsigelighed og hurtig opnåelse af fordelene for det indre marked ved harmoniserede standarder. |
| --- | --- |

3.1.

3.2.   Aktion 1. Fjerne det resterende efterslæb så hurtigt som muligt

| 3.2.1. | I 2017 afdækkede Refitplatformen et klart efterslæb (»backlog«) i standardiseringsprocessen, hvilket allerede var blevet påpeget af flere interessenter (5). Dette efterslæb vedrører først og fremmest de sektorer, der berøres af den digitale omstilling af økonomien. Derfor blev der, i samråd med ESO'erne, udarbejdet en strategi for at indhente efterslæbet. |
| --- | --- |

3.2.1.

3.3.   Aktion 2. Strømline procedurerne for offentliggørelse af henvisninger til harmoniserede standarder i EU-Tidende

| 3.3.1. | Aktionen er baseret på en omfattende gennemgang af Kommissionens måde at fungere på. Dette førte til nedsættelsen af en gruppe af konsulenter, der skulle identificere eventuelle problemstillinger så tidligt som muligt i udviklingsprocessen. Der blev desuden indledt en struktureret dialog inden for rammerne af det offentlig-private partnerskab og en interinstitutionel dialog med deltagelse af de vigtigste EU-institutioner (herunder EØSU) og interessenter. Denne dialog mundede ud i, at afgørelser om harmoniserede standarder fra og med den 1. december 2018 træffes af Kommissionen ved en skriftlig hasteprocedure. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.4. | Aktion 3. Udarbejde en vejledning om de praktiske aspekter af gennemførelsen af forordningen om standardisering |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Vejledningen skal skabe klarhed over de forskellige aktørers roller og ansvarsområder i alle faser i udviklingen af harmoniserede standarder. Den vil navnlig fokusere på de materielle og processuelle aspekter af det nye format for standardiseringsanmodninger, som Kommissionen er ved at udvikle for at sikre større gennemsigtighed og forudsigelighed i udviklingen af standarder. Den vil også skabe klarhed over Kommissionens og de sagkyndige konsulenters roller. Endelig vil vejledningen fastlægge yderligere retningslinjer for at forbedre overensstemmelsen og hurtigheden af vurderingsproceduren for harmoniserede standarder i alle relevante sektorer. |
| --- | --- |

3.4.1.

3.5.   Aktion 4. Styrke systemet med konsulenter med henblik på at indhente hurtige og solide vurderinger af harmoniserede standarder og en rettidig offentliggørelse i EU-Tidende

| 3.5.1. | For at sikre en bedre forudgående koordinering i forbindelse med vurderingen af de harmoniserede standarder, som ESO'erne er i færd med at udvikle, vil Kommissionen fortsat benytte sig af videnskabeligt input fra Det Fælles Forskningscenter og samtidig styrke samarbejdet med de tekniske udvalg, der står for udviklingen af standarder gennem det nyligt indførte system med sagkyndige konsulenter. Målet er at optimere hurtigheden, kvaliteten og nøjagtigheden af vurderingerne mest muligt for at gøre processen mere effektiv og sikre, at de harmoniserede standarder offentliggøres så hurtigt som muligt i EU-Tidende. |
| --- | --- |

3.5.1.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1. | EØSU bakker op om Kommissionens meddelelse om harmoniserede standarder, der skal øge gennemsigtigheden og retssikkerheden i det indre marked ved at sikre, at dette er velfungerende. Af hensyn til sammenhængen behandles dette forslag sideløbende med EØSU's udtalelse INT/878 (6) om det årlige EU-arbejdsprogram for europæisk standardisering for 2019 (7), således at der kan gives et fyldestgørende, koordineret og sammenhængende svar. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU gentager sin fulde støtte til princippet om harmoniseret standardisering som et vigtigt instrument for fuldførelsen af det indre marked, da det skaber vækstmuligheder for virksomhederne og arbejdstagerne, styrker forbrugernes tillid til produkters kvalitet og sikkerhed og forbedrer miljøbeskyttelsen (8). EØSU er desuden af den opfattelse, at en strategi for harmoniseret standardisering ikke kan adskilles fra de igangværende processer på globalt plan, men bør afpasses derefter med henblik på at beskytte de på europæisk plan fastsatte standarder. Eventuelle efterslæb i den europæiske standardiseringsproces og manglende forsvar af de europæiske standarder, når der forhandles i ISO, kan resultere i, at EU's standarder omgås eller ikke er forenelige med dem, der er godkendt på internationalt plan, hvilket uden tvivl vil ramme virksomhederne og forbrugerne. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU værdsætter Kommissionens initiativ, som har gjort det muligt at indhente noget af det efterslæb, der gennem årene (9) er blevet oparbejdet med hensyn til harmoniseret standardisering. Det bemærkes imidlertid, at der for nogle strategiske digitale sektorer som f.eks. blockchainsektoren først nu er ved at blive oprettet en ad hoc-arbejdsgruppe om emnet, hvilket vidner om en væsentlig forsinkelse. Eftersom det er yderst vanskeligt at foretage en hurtig standardisering af innovation, ville det være hensigtsmæssigt at udarbejde et mere klart og konkret arbejdsprogram med faste tidsplaner og metoder for gennemførelsen. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU mener, at det uden tvivl vil være hensigtsmæssigt at strømline Kommissionens interne procedurer med henblik på at forkorte beslutningstagningen og på offentliggørelsen i EU-Tidende, eftersom disse faktorer er blandt årsagerne til det efterslæb, der er opstået i årenes løb med hensyn til harmoniseret standardisering. Det er navnlig vigtigt, at systemet for harmoniseret standardisering er i stand til at tackle de nye markedsudfordringer, så man undgår, at enkelte medlemsstater overhaler de øvrige, hvilket kunne skabe uoverensstemmelser mellem de forskellige nationale lovgivninger. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | I den mere omfattende forenklingsproces, som Kommissionen foreslår, er det altafgørende, at forvaltningen er gennemsigtig, og ikke mindst at interessenterne inddrages. Dette betyder, at EØSU, sådan som det allerede var tilfældet med den interinstitutionelle dialog i juni 2018 — og de øvrige interessenter, fortsat skal inddrages fuldt ud både på europæisk og nationalt plan (10). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU gør opmærksom på, at en aktiv inddragelse af interessenter på nationalt, europæisk og internationalt plan er en faktor, som tillægger standarderne styrke og vægt og derfor bør fremmes og understøttes. Interessenterne har stadig i dag meget vanskeligt ved at få lov til at deltage i udviklingen af harmoniserede standarder. Der fremhæves især problemer med at få oplysninger om betydningen af dette instrument og om deltagelsesmulighederne, restriktive kriterier for deltagelse og uforholdsmæssigt høje omkostninger for små organisationer og virksomheder. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Udvalget bemærker i den forbindelse, at der kun findes begrænsede oplysninger om de midler, der stilles til rådighed gennem Horisont 2020-programmet til finansiering af interessenters deltagelse i standardiseringsprocesserne. Adgangen til og informationen om disse midler bør være bedre (11). Det er ligeledes vigtigt, at alle de i dag afsatte midler bevares og eventuelt øges i den næste flerårige finansielle ramme for 2021-2027. Det samme gælder for den finansielle støtte til de interessenter, der omtales i bilag III til forordning (EU) nr. 1025/2012. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | For at gøre de standardiseringsfremmende foranstaltninger mere effektive anbefales det, at projekter, som finansieres gennem Horisont Europa, også inddrager interessenter i standardiseringen af innovation, der skabes i forbindelse med formidlingsaktiviteter. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | I overensstemmelse med sine tidligere udtalelser (12) opfordrer EØSU til, at man nøje overvåger de primære standardiseringsaktørers indsats med henblik på at gøre det europæiske standardiseringssystem mere inklusivt. EØSU kunne i den forbindelse oprette et ad hoc-forum om det europæiske standardiseringssystems inklusivitet. Dette organ skulle have til opgave at afholde en årlig offentlig høring for at evaluere fremskridt i den henseende og fremme udvekslingen af god praksis mellem de forskellige produktionssektorer. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1. | Udvalget bemærker, at Kommissionens indsats for at strømline de interne procedurer og øge antallet af konsulenter kunne omfatte flere operationelle niveauer og vedrøre såvel personalet som den interne organisations funktionsmåde. Sådanne forbedringer er nødvendige, men kræver tilstrækkelig finansiering. EØSU anmoder derfor Kommissionen om at skabe større klarhed over dette aspekt og understreger nødvendigheden af at afsætte tilstrækkelige midler til håndteringen af sektorens udfordringer i overensstemmelse med målene i forordning (EU) nr. 1025/2012 (13). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU gentager, at det er nødvendigt at styrke en europæisk standardiseringskultur ved hjælp af specifikke oplysningskampagner, som er rettet mod alle borgere, fra børn i skolealderen til de politiske beslutningstagere, og at dette skal afspejles i internationale aftaler (14). Det vil ligeledes være nyttigt at udarbejde oplysningskampagner, der specifikt henvender sig til SMV'er og opstartsvirksomheder. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU ser gerne, at der i vurderingen af standardiseringssystemets sociale og økonomiske konsekvenser inden for rammerne af arbejdsprogrammet for europæisk standardisering for 2019 ligeledes lægges op til, at man opretter et ad hoc-forum for harmoniserede standarder, og at man foretager en realistisk vurdering af eventuelle ulemper og muligheder, ikke alene i det indre marked, men også på globalt plan. Dette betyder, at denne vurdering også bør omfatte de indirekte virkninger af standardisering, herunder beskæftigelsesniveauet og arbejdstagernes sikkerhed (15). |
| --- | --- |

5.3.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12.

1

(2)  Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) og Det Europæiske Institut for Telestandardisering (ETSI).

2

(3)  COM(2018) 772 final: Det indre marked i en verden i forandring. Et unikt aktiv med behov for fornyet politisk engagement.

3

(4)  Dom i sag C-613/14, James Elliott Construction Limited mod Irish Asphalt Limited.

4

(5)  Refitplatformens udtalelse XXII.2.b.

5

(6)  INT/878, Europæisk standardisering for 2019 (se side 74 i denne EUT).

6

(7)  COM(2018) 686 final.

7

(8)  EUT C 75 af 10.3.2017, s. 40.

8

(9)  Kilde: Kommissionen.

9

Kilde

(10)  EUT C 34 af 2.2.2017, s. 86, EUT C 75 af 10.3.2017, s. 40.

10

(11)  Gennem LEIT-arbejdsprogrammet (LEIT: Lederskab inden for støtte- og industriteknologi) under Horisont 2020 finansieres der projekter, som har til formål at støtte interessenters deltagelse i standardiseringsprocesserne. Et af disse projekter er det toårige Standict.eu-projekt (www.standict.eu), der skal standardisere innovation inden for IKT-sektoren med et budget på 2 mio. EUR og en pulje af potentielle modtagere på ca. 300 personer, som udvælges efter indkaldelser, der offentliggøres regelmæssigt. I LEIT-arbejdsprogrammet for 2019-2020 er der planer om en tilsvarende indkaldelse — »ICT-45-2020: Reinforcing European presence in international ICT standardisation: Standardisation Observatory and Support Facility«, men med et dobbelt så stort budget, fra 2 til 4 mio. EUR, og med en varighed på mellem 2 og 3 år.

11

(12)  EUT C 303 af 19.8.2016, s. 81, EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17.

12

(13)  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 17.

13

(14)  Jf. fodnote 9.

14

(15)  Jf. fodnote 7.

15

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/83 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/83

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Mod en omfattende EU-ramme for hormonforstyrrende stoffer

(COM(2018) 734 final)

(2019/C 228/12)

Ordfører: Brian CURTIS (UK-II)

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 14.12.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Præsidiets henvisning | 10.7.2018 |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 27.2.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 21.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 173/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 14.12.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Præsidiets henvisning

10.7.2018

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

27.2.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

21.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

173/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) glæder sig over Kommissionens meddelelse om hormonforstyrrende stoffer, som har til formål at sikre en bedre beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed. Især finder EØSU det nødvendigt at foretage en komplet kvalitetskontrol af gældende lovgivning, herunder de sociale og økonomiske virkninger, med henblik på at fastslå den faktiske situation. En helhedstilgang er afgørende for at støtte en langsigtet strategi, som gør det muligt at behandle hormonforstyrrende stoffer på en sammenhængende, konsekvent og videnskabelig måde. Ikke desto mindre mener EØSU, at denne strategi bør styrkes med en realistisk handlingsplan med mål og tidsfrister. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Udvalget støtter forslaget, som har til formål at definere en mere sammenhængende lovgivningsmæssig ramme. I den forbindelse vil det være vigtigt at respektere princippet om »ét stof, én toksikologi«og at basere den nye strategi på ensartet anvendelse af forsigtighedsprincippet på linje med de effektive bestemmelser, der allerede er vedtaget om biocider og pesticider (1). Den nye strategi kan indgå i den »tværsektorielle paraply«, som er repræsenteret ved REACH. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Den bør forvaltes ud fra en videnskabeligt baseret mekanisme med henblik på at sikre gennemsigtighed over for borgere og interessenter. Derfor bør offentlig og uafhængig forskning understøttes af et passende budget. Navnlig kan uafhængig forskning tilvejebringe aftalte videnskabelige kriterier og/eller metoder til at håndtere, støtte og stimulere europæisk industris F&I-aktiviteter og -produktion. EØSU anbefaler, at dette budget ikke må være lavere end det nuværende budget under Horisont 2020. Navnlig anbefaler EØSU at oprette en særlig budgetpost til tidlig identificering af hormonforstyrrende stoffer og risici for dyrs og menneskers sundhed, identificering af sikre alternative stoffer og udbedring af miljøskader. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Forbud mod eller restriktioner vedrørende brug af visse stoffer eller produkter, der med rimelighed er identificeret som hormonforstyrrende stoffer, kan have en relevant indflydelse på virksomheder og arbejdspladser. Af denne grund anbefaler EØSU, at Kommissionen fastsætter en særlig finansiel mekanisme til at støtte overgangen til en mere bæredygtig produktion for at forbedre de forskellige branchers produktionsteknikker og mekanismer og ajourføre arbejdstagernes kompetencer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU støtter forslaget om et årligt møde blandt interessenterne. Ikke desto mindre mener EØSU, at dialogen mellem interessenterne og Kommissionen bør omfatte et permanent, struktureret system til udveksling af oplysninger og samråd for at være virkelig effektiv. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anmoder om, at den brede oplysningskampagne om POP, som Kommissionen vil tilrettelægge på EU-plan, udvikles med henvisning til en lignende tilgang med fokus på hormonforstyrrende stoffer. EØSU gentager også sin anbefaling om at oprette en åben database om POP og hormonforstyrrende stoffer, således at virksomheder og forbrugere får adgang til et nyttigt redskab. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udvalget er overbevist om, at den europæiske strategi for hormonforstyrrende stoffer skal have en international dimension for effektivt at beskytte borgernes sundhed mod potentielt farlige produkter fra tredjelande. Derfor støtter EØSU Kommissionens forslag om, at EU skal spille en mere proaktiv rolle på globalt plan og støtte OECD i at skabe bedre testmetoder. EØSU mener desuden, at EU bør fremme bæredygtighed og fastholde bestemmelserne om hormonforstyrrende stoffer i bilaterale og multilaterale handelsaftaler. I den forbindelse kan EU i samarbejde med WHO og UNEP arbejde på at underskrive en global konvention om hormonforstyrrende stoffer, som den allerede har gjort for POP (Stockholmkonventionen), og baseret på den eksisterende FN-liste over identificerede eller potentielt hormonforstyrrende stoffer. Disse initiativer vil også være nyttige med henblik på at skabe lige vilkår og beskytte den europæiske produktionsmodel mod unfair konkurrence. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU støtter Kommissionens åbne strategi og mener, at det organiserede civilsamfund kan spille en afgørende rolle i udviklingen af nationale oplysningskampagner med henblik på at informere et bredere befolkningsgrundlag om de aktiviteter, som EU har iværksat for at beskytte borgernes sundhed. Sådanne initiativer bør begynde i skolerne med henblik på at reducere risikoen for eksponering for hormonforstyrrende stoffer og fremme sikker adfærd. EØSU anbefaler navnlig, at uddannelses- og erhvervsuddannelsesinitiativer harmoniseres og betragtes som en del af den samme strategi efter princippet om livslang læring. Særlige uddannelseskurser bør være obligatoriske og tilgængelige for alle europæiske arbejdstagere, som direkte eller indirekte arbejder med hormonforstyrrende stoffer. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Indledning

| 2.1. | Hormonforstyrrende stoffer er syntetiske eller naturlige kemiske stoffer, der påvirker kroppens naturlige hormonsystem og derfor har en negativ indvirkning på menneskers og dyrs sundhed, herunder på stofskifte, vækst, søvn og humør. Eksponering for hormonforstyrrende stoffer skyldes en række forskellige kilder, såsom rester af pesticider, metaller og tilsætningsstoffer eller forurenende stoffer i fødevarer og kosmetik. Nogle hormonforstyrrende stoffer er naturligt til stede i naturen. Mennesker og dyr kan blive eksponeret for hormonforstyrrende stoffer gennem fødevarer, støv eller vand, ved at indånde gasser og partikler i luften eller blot ved hudkontakt (produkter til personlig pleje). Nogle gange ses virkningerne forårsaget af et hormonforstyrrende stof først længe efter eksponering (2). Det bemærkes, at substanser med hormonforstyrrende egenskaber kan omfatte stoffer, der findes i bestemte fødevarer (f.eks. grøntsager), visse vitamin- og andre kosttilskud samt vigtige lægemidler (f.eks. til behandling af kræft og navnlig prævention til kvinder): EU-borgerne kan blive udsat for store mængder hormonforstyrrende stoffer gennem sådanne produkter. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Bekymringer om hormonforstyrrende stoffer har været stigende siden 1990'erne. I december 1999 vedtog Kommissionen EF-strategien for hormonforstyrrende stoffer (3), som siden er blevet udviklet gennem foranstaltninger inden for forskning, regulering og internationalt samarbejde. I en bred undersøgelse foretaget af WHO rejstes problemet med de store konsekvenser, som hormonforstyrrende stoffer har for et stort antal mennesker og dyr, især på fostre og gravide kvinder (for tidlig fødsel og lav fødselsvægt, misdannelser og neurologiske lidelser), børn og unge (ændring af normal udvikling og forplantningssystemets funktion, såsom tidligere udvikling af bryster hos unge piger), men også for voksne (tab af fertilitet, fedme, kræft) (4). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Det er velkendt, at et stort antal menneskeskabte og naturlige kemikalier påvirker den hormonelle syntese og funktion eller stofskiftet, men man har kun i tilstrækkelig grad undersøgt en lille del af disse for risikoen for skadevirkninger gennem hormonforstyrrende mekanismer, sådan som det også er beskrevet i en nylig FN-rapport. Den hastighed, hvormed stigningerne i sygdomsforekomster har fundet sted inden for de seneste årtier, udelukker genetiske faktorer som den eneste plausible forklaring. Miljømæssige og andre ikkegenetiske faktorer, herunder ernæring, moderens alder, virussygdomme og kemiske eksponeringer, er også i spil, men er ikke altid lette at finde frem til (5). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til at forstå og regulere hormonforstyrrende stoffer, og EU anses nu for at være førende, når det gælder håndtering af disse kemikalier, og EU-lovgivningen er blandt de mest beskyttende i verden. Lovgivningen indeholder nu konkrete bestemmelser om pesticider og biocider, kemikalier i almindelighed (»REACH-forordningen«), medicinsk udstyr og vand (6). Anden lovgivning, såsom lovgivningen om materialer i kontakt med fødevarer, kosmetik, legetøj eller beskyttelse af arbejdstagerne på arbejdspladsen (7), indeholder ikke konkrete bestemmelser om hormonforstyrrende stoffer. Stoffer med hormonforstyrrende egenskaber er dog underlagt individuelle regulerende foranstaltninger på grundlag af de generelle krav i lovgivningen. Ikke desto mindre har den manglende koordinering gjort den gældende lovgivning fragmenteret og til tider usammenhængende (f.eks. er bisphenol A et råstof, som anvendes bredt i flere produktionssektorer. Det er forbudt i kosmetik og sutteflasker, men er stadig tilladt i andre materialer i kontakt med fødevarer og foder og i termisk papir). |
| --- | --- |

2.4.

3.   Resumé af forslaget

| 3.1. | Meddelelsen kommer næsten tyve år efter vedtagelsen af EF-strategien, og det påpeges, at Kommissionen har til hensigt at gennemføre en kvalitetskontrol af den gældende lovgivning med henblik på at fastslå den aktuelle situation. Dette bør være det første skridt i retning af en ajourføring af EU-lovgivningen, så den bliver sammenhængende og koordineret med hensyn til tre afgørende aspekter: definition, identificering og lovgivningsmæssige konsekvenser (især med hensyn til beskyttelsesforanstaltninger). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | En fælles definition af hormonforstyrrende stoffer er udgangspunktet for den horisontale tilgang, og det er et centralt element i den nye retning. Den vil blive baseret på WHO's definition af hormonforstyrrende stoffer (8). En fælles definition er nødvendig for at kunne fastlægge en harmoniseret metode til at identificere hormonforstyrrende stoffer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Med hensyn til identificering søger Kommissionen at forbedre tre indsatsområder:






  — | en horisontal mekanisme til identificering af hormonforstyrrende stoffer |
| --- | --- | --- |

3.3.

—

en horisontal mekanisme til identificering af hormonforstyrrende stoffer

| — | ajourføring af datakravene i lovgivningen med henblik på at identificere nye hormonforstyrrende stoffer mere præcist |
| --- | --- |

—

ajourføring af datakravene i lovgivningen med henblik på at identificere nye hormonforstyrrende stoffer mere præcist

| — | forbedring af kommunikationen gennem hele forsyningskæden med hensyn til hormonforstyrrende stoffer under REACH (sikkerhedsdatablade). |
| --- | --- |

—

forbedring af kommunikationen gennem hele forsyningskæden med hensyn til hormonforstyrrende stoffer under REACH (sikkerhedsdatablade).

| 3.4. | Det tredje aspekt består i at gennemføre de samme foranstaltninger og bestemmelser i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet for at beskytte offentligheden mod at blive udsat for skade, når den videnskabelige undersøgelse har fundet en plausibel risiko. Det bør medføre et forbud mod fremstilling af sådanne stoffer med begrænsede muligheder for undtagelser. Af denne grund vil der i kvalitetskontrollen blive lagt særlig vægt på sammenhængen i og intensiteten af foranstaltninger til beskyttelse af alle borgere med særligt fokus på sårbare befolkningsgrupper, der er særligt følsomme over for hormonforstyrrende stoffer, når hormonsystemet er i en forandringsfase, såsom fostre, unge og gravide kvinder. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Forskningen spiller en afgørende rolle i den fremtidige lovgivningsmæssige ramme, fordi der stadig er flere huller i vores viden, om f.eks.:






  — | præcist hvordan eksponering for hormonforstyrrende stoffer bidrager til udvikling af sygdomme |
| --- | --- | --- |

3.5.

—

præcist hvordan eksponering for hormonforstyrrende stoffer bidrager til udvikling af sygdomme

| — | hvorvidt der kan fastsættes en »sikker tærskel«for hormonforstyrrende stoffer, hvorunder der ikke indtræffer nogen skadelig virkning |
| --- | --- |

—

hvorvidt der kan fastsættes en »sikker tærskel«for hormonforstyrrende stoffer, hvorunder der ikke indtræffer nogen skadelig virkning

| — | hvilken blanding der kan frembringe en »cocktaileffekt«, og hvordan »blandinger«fungerer generelt |
| --- | --- |

—

hvilken blanding der kan frembringe en »cocktaileffekt«, og hvordan »blandinger«fungerer generelt

| — | hvordan vi kan gøre vores testmetoder mere effektive. |
| --- | --- |

—

hvordan vi kan gøre vores testmetoder mere effektive.

| 3.6. | Siden 1999 er der blevet finansieret over 50 projekter om hormonforstyrrende stoffer under EU's rammeprogrammer for forskning og udvikling (over 150 mio. EUR i finansiering (9)). Der er afsat yderligere 52 mio. EUR under Horisont 2020. Nye projekter vil blive finansieret under Horisont Europa-programmet (10). Kommissionen foreslår navnlig følgende forskningslinjer:






  — | videreudvikling af risikovurderinger og forvaltning af kemikalier, herunder med hensyn til cocktaileffekter, og indsamling, deling og kombination af nødvendige data |
| --- | --- | --- |

3.6.

—

videreudvikling af risikovurderinger og forvaltning af kemikalier, herunder med hensyn til cocktaileffekter, og indsamling, deling og kombination af nødvendige data

| — | fjernelse af problematiske stoffer i produktions- og bortskaffelsesfasen, støtte til udvikling af sikre erstatningsstoffer og sikre og omkostningseffektive produktionsteknologier |
| --- | --- |

—

fjernelse af problematiske stoffer i produktions- og bortskaffelsesfasen, støtte til udvikling af sikre erstatningsstoffer og sikre og omkostningseffektive produktionsteknologier

| — | økoinnovation med henblik på at forebygge og afhjælpe miljøforurening som følge af farlige stoffer og kemikalier, som nu anses for at være problematiske, og samtidig overveje grænsefladen mellem kemikalier, produkter og affald. |
| --- | --- |

—

økoinnovation med henblik på at forebygge og afhjælpe miljøforurening som følge af farlige stoffer og kemikalier, som nu anses for at være problematiske, og samtidig overveje grænsefladen mellem kemikalier, produkter og affald.

| 3.7. | For at gøre den nye strategi mere effektiv planlægger Kommissionen en mere proaktiv rolle for EU på globalt plan og en åben dialog med de berørte parter og den brede offentlighed. Sådanne aktiviteter vil blive bygget op omkring fire initiativer:






  — | et årligt tilbagevendende forum om hormonforstyrrende stoffer. Forummet vil gøre det muligt for forskere og offentlige og private interessenter at udveksle oplysninger og bedste praksis, afdække udfordringer og skabe synergier for at støtte Kommissionens arbejde |
| --- | --- | --- |

3.7.

—

et årligt tilbagevendende forum om hormonforstyrrende stoffer. Forummet vil gøre det muligt for forskere og offentlige og private interessenter at udveksle oplysninger og bedste praksis, afdække udfordringer og skabe synergier for at støtte Kommissionens arbejde

| — | øget støtte til arbejdet i de relevante internationale organisationer med særligt fokus på at give Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) den nødvendige støtte til at gøre fremskridt inden for udvikling af internationalt anerkendte retningslinjer for testmetoder |
| --- | --- |

—

øget støtte til arbejdet i de relevante internationale organisationer med særligt fokus på at give Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) den nødvendige støtte til at gøre fremskridt inden for udvikling af internationalt anerkendte retningslinjer for testmetoder

| — | undersøgelse af mulighederne for at optage hormonforstyrrende stoffer i det eksisterende internationale system til klassificering af kemikalier. Dette skaber en samlet løsning til identificering af hormonforstyrrende stoffer (svarende til det allerede indførte system til andre fareklasser såsom mutagener, kræftfremkaldende stoffer og stoffer, der kan medføre fosterskader) |
| --- | --- |

—

undersøgelse af mulighederne for at optage hormonforstyrrende stoffer i det eksisterende internationale system til klassificering af kemikalier. Dette skaber en samlet løsning til identificering af hormonforstyrrende stoffer (svarende til det allerede indførte system til andre fareklasser såsom mutagener, kræftfremkaldende stoffer og stoffer, der kan medføre fosterskader)

| — | en webportal som en one-stop-shop til at informere enkeltpersoner, virksomheder og interessenter om dette emne. Da der er forskellige informations- og oplysningsniveauer i Europa, vil medlemsstaterne blive opfordret til at udvikle specifikke kampagner med særligt fokus på udsatte grupper. |
| --- | --- |

—

en webportal som en one-stop-shop til at informere enkeltpersoner, virksomheder og interessenter om dette emne. Da der er forskellige informations- og oplysningsniveauer i Europa, vil medlemsstaterne blive opfordret til at udvikle specifikke kampagner med særligt fokus på udsatte grupper.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1. | EØSU støtter Kommissionens meddelelse om hormonforstyrrende stoffer. Især finder EØSU det nødvendigt at foretage en komplet kvalitetskontrol af gældende lovgivning, herunder de sociale og økonomiske virkninger, med henblik på at fastslå den faktiske situation. En helhedstilgang er afgørende for at støtte en langsigtet strategi (11), som gør det muligt at behandle hormonforstyrrende stoffer på en sammenhængende, konsekvent og videnskabelig måde. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Udvalget er enig med Kommissionen i, at hormonforstyrrende stoffer er særligt problematiske stoffer. Af denne grund støtter EØSU forslaget om at oprette en sammenhængende lovgivningsmæssig ramme og harmoniseret anvendelse af forsigtighedsprincippet på linje med de bestemmelser, der allerede er vedtaget om biocider og pesticider (12). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU mener navnlig, at sammenhængen i den nye lovgivningsmæssige ramme vil blive den største udfordring for EU, fordi flere stoffer, såsom »bisphenol A«, der ofte bruges som tilsætningsstoffer i en række sektorer, håndteres på vidt forskellige måder. Af denne grund er det vigtigt at overholde det videnskabelige princip om »ét stof, én toksikologi (13)«. Det betyder, at kriterierne for at identificere et stof som hormonforstyrrende skal være konsekvente og sammenhængende på tværs af alle reguleringsområder i EU. Selv om der kan gøres undtagelser, bør de lovgivningsmæssige beslutninger generelt være sammenhængende og koordinerede. Og sidst, men ikke mindst, kan den nye strategi indgå i den »tværsektorielle paraply«, som er repræsenteret ved REACH, med henblik på at sikre konsekvens. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | I den nye sammenhæng bør strategien forvaltes ud fra en videnskabeligt baseret mekanisme med henblik på at sikre gennemsigtighed over for borgere og interessenter. Det er derfor vigtigt at fastsætte et passende budget til at støtte offentlig og uafhængig forskning. EØSU mener, at aftalte videnskabelige kriterier og/eller metoder baseret på uafhængige forskningsdata kan håndtere, støtte og stimulere europæisk industris F&I-aktiviteter og -produktion. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Udvalget mener, at forbud mod eller restriktioner vedrørende brug af visse stoffer eller produkter, der med rimelighed er identificeret som hormonforstyrrende stoffer, kan have en relevant indvirkning på virksomheder og arbejdspladser. Af denne grund bør Kommissionen fastsætte en særlig finansiel mekanisme til at støtte overgangen til en mere bæredygtig produktion, både for virksomheder for at gøre deres produktionsteknikker og mekanismer mere innovative, og for arbejdstagere for at ajourføre deres kompetencer (14). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Uafhængig forskning er afgørende for at forbedre og fuldende vores viden om hormonforstyrrende stoffer. Udvalget bemærker, at Kommissionen i sit forslag ikke angiver det nøjagtige budget til forskning og innovation inden for hormonforstyrrende stoffer i Horisont Europa-programmet. EØSU anbefaler, at dette budget ikke må være lavere end det nuværende budget under Horisont 2020. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU er enig med Kommissionens forslag om investeringer i forskning og innovation, men mener, at visse andre områder vil være afgørende i de kommende år og derfor bør finansieres:






  a) | tidlig identificering af hormonforstyrrende stoffer. Ifølge WHO er der mere end 800 stoffer, der er potentielt hormonforstyrrende (15). På grund af deres brede anvendelse er det vigtigt at investere i at fremskynde videnskabelige individuationsteknikker og instrumenter til at analysere data (for at opnå en bedre fortolkning af eksisterende data) |
| --- | --- | --- |

4.7.

a)

tidlig identificering af hormonforstyrrende stoffer. Ifølge WHO er der mere end 800 stoffer, der er potentielt hormonforstyrrende (15). På grund af deres brede anvendelse er det vigtigt at investere i at fremskynde videnskabelige individuationsteknikker og instrumenter til at analysere data (for at opnå en bedre fortolkning af eksisterende data)

| b) | identificering af sikre alternative stoffer og metoder. Kommissionens nye retning kan føre til opdagelse af mange nye hormonforstyrrende stoffer. Nogle af disse stoffer er især nyttige i mange produktionssektorer, og det er derfor vigtigt at investere i forskning i sikre alternativer og sikre produktionsmetoder. Manglende data betyder ikke, at et stof er sikkert, og af denne grund er det vigtigt, at der foretages flere videnskabelige undersøgelser. Det bør tilstræbes at udvide listen over de stoffer, der vurderes, og ikke blot fokusere på stoffer, der allerede i vid udstrækning er testet |
| --- | --- |

b)

identificering af sikre alternative stoffer og metoder. Kommissionens nye retning kan føre til opdagelse af mange nye hormonforstyrrende stoffer. Nogle af disse stoffer er især nyttige i mange produktionssektorer, og det er derfor vigtigt at investere i forskning i sikre alternativer og sikre produktionsmetoder. Manglende data betyder ikke, at et stof er sikkert, og af denne grund er det vigtigt, at der foretages flere videnskabelige undersøgelser. Det bør tilstræbes at udvide listen over de stoffer, der vurderes, og ikke blot fokusere på stoffer, der allerede i vid udstrækning er testet

| c) | udbedring af miljøskader. Når et nyt hormonforstyrrende stof med rimelighed er identificeret, er det vigtigt at anvende en særlig procedure vedrørende risikovurdering og forvaltning af disse stoffer i miljøet for om nødvendigt at planlægge (især på grund af stoffets persistens) en særlig strategi for udbedring af miljøskader. |
| --- | --- |

c)

udbedring af miljøskader. Når et nyt hormonforstyrrende stof med rimelighed er identificeret, er det vigtigt at anvende en særlig procedure vedrørende risikovurdering og forvaltning af disse stoffer i miljøet for om nødvendigt at planlægge (især på grund af stoffets persistens) en særlig strategi for udbedring af miljøskader.

| 4.8. | EØSU støtter forslaget om et årligt møde blandt interessenterne. Ikke desto mindre mener EØSU, at dialogen mellem interessenterne og Kommissionen bør omfatte et permanent, struktureret system til udveksling af oplysninger og samråd for at være virkelig effektiv. EØSU ønsker at deltage i og bidrage til det årlige møde. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Hormonforstyrrende stoffer og persistente organiske miljøgifte (POP) er forskellige stoffer og har forskellige virkninger på mennesker og miljø, men de er lige så farlige for sundheden, som de er ukendte for borgerne. Fordi EU-strategien om POP har flere ligheder med Kommissionens meddelelse om hormonforstyrrende stoffer, foreslår EØSU at udvikle disse strategier med en lignende tilgang for at fremme den politiske og videnskabelige proces. Især i tråd med EØSU's udtalelse NAT/719 om omarbejdning af forordningen om POP anmoder EØSU om, at der tages særligt hensyn til hormonforstyrrende stoffer i den brede oplysningskampagne om POP, der skal tilrettelægges af Kommissionen på EU-niveau. EØSU gentager også sin anbefaling om at oprette en åben database om POP og hormonforstyrrende stoffer, således at virksomheder og forbrugere får adgang til et nyttigt redskab. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1. | EØSU mener, at Kommissionens meddelelse er et vigtigt skridt i retning af bedre beskyttelse af borgernes sundhed, idet der defineres et mere bæredygtigt produktionssystem. Ikke desto mindre mener EØSU, at denne strategi bør styrkes med en realistisk handlingsplan, der fastsætter mål og tidsfrister. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | En fornuftigt udviklet cirkulær økonomi med konkret fokus på sekundære råmaterialer (16) kan blive et middel til at minimere EU-borgernes eksponering for hormonforstyrrende stoffer. Udvalget mener, at Kommissionens forslag skal være klart og nøje forbundet med den nuværende lovgivning, som er udarbejdet under det syvende miljøhandlingsprogram (17), og de andre afgørende politiske initiativer for bæredygtighed, såsom den cirkulære økonomihandlingsplan og plaststrategien, som søger at udelukke produktionen af giftige produkter. Det er et meget følsomt emne, især når det gælder cocktailvirkninger, som er en direkte årsag til sygdomme hos mennesker og skader i miljøet. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at definere forslaget om at afholde en offentlig høring om hormonforstyrrende stoffer mere præcist. Udvalget er overbevist om, det organiserede civilsamfund i højere grad end det enkelte menneske kan spille en vigtig rolle, især fordi specifik viden og erfaring er nødvendig for at give nyttige, pålidelig og videnskabeligt baseret rådgivning (18). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Udvalget er overbevist om, at den europæiske strategi for hormonforstyrrende stoffer skal have en international dimension og udvikles på internationalt plan for effektivt at beskytte borgernes sundhed mod potentielt farlige produkter fra tredjelande. Derfor støtter EØSU Kommissionens forslag om, at EU skal spille en mere proaktiv rolle på globalt plan og støtte OECD i at skabe bedre testmetoder. EØSU mener desuden, at EU bør fremme bæredygtighed og fastholde bestemmelserne om hormonforstyrrende stoffer i bilaterale og multilaterale handelsaftaler. I den forbindelse kan EU samarbejde med WHO og UNEP om at underskrive en global konvention om hormonforstyrrende stoffer, sådan som den allerede har gjort om POP (Stockholmkonventionen), og baseret på den eksisterende FN-liste over identificerede eller potentielt hormonforstyrrende stoffer (19). Disse initiativer vil også være nyttige med henblik på at skabe lige vilkår og beskytte den europæiske produktionsmodel mod unfair konkurrence (20). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU støtter Kommissionens åbne strategi og mener, at det organiserede civilsamfund kan spille en afgørende rolle i udviklingen af nationale oplysningskampagner med henblik på at informere et bredere befolkningsgrundlag om de aktiviteter, som EU har iværksat for at beskytte borgernes sundhed. En effektiv oplysningskampagne bør begynde i skolerne med henblik på at reducere risikoen for eksponering for hormonforstyrrende stoffer og fremme sikker adfærd (21). EØSU anbefaler navnlig, at uddannelses- og erhvervsuddannelsesinitiativer harmoniseres og betragtes som en del af den samme strategi efter princippet om livslang læring. Udvalget mener desuden, at særlige uddannelseskurser bør være obligatoriske og tilgængelige for alle europæiske arbejdstagere, som direkte eller indirekte arbejder med hormonforstyrrende stoffer (22). |
| --- | --- |

5.5.

Bruxelles, den 21. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).

1

(2)  ECHA's websted. https://chemicalsinourlife.echa.europa.eu/endocrine-disrupters-and-our-health. Ifølge en bredt anerkendt definition fra WHO (WHO-IPCS) fra 2002 er et hormonsystemforstyrrende stof »et/en udefra kommende stof eller blanding, der ændrer hormonsystemets funktion eller funktioner, og som følge heraf har sundhedsskadelige virkninger hos en intakt organisme eller dens afkom eller i (under)populationer«.

2

(3)  COM(1999) 706.

3

(4)  WHO, State of the Science of Endocrine Disrupting Chemicals, 2012, s. VII-XII.

4

(5)  https://www.unenvironment.org/explore-topics/chemicals-waste/what-we-do/emerging-issues/scientific-knowledge-endocrine-disrupting.

5

(6)  Forordning (EF) nr. 1107/2009, forordning (EU) nr. 528/2012, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (EUT L 117 af 5.5.2017, s. 1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2000/60/EF (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/2004 (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF (EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1), Rådets direktiv 98/24/EF (EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/37/EF (EUT L 158 af 30.4.2004, s. 50).

7

(8)  »Et/en udefra kommende stof eller blanding, der ændrer hormonsystemets funktion eller funktioner og som følge heraf har sundhedsskadelige virkninger hos en intakt organisme eller dens afkom eller i (under)populationer«.

8

(9)  Data fra Kommissionen.

9

(10)  COM(2018) 435 final og COM(2018) 436 final — se især den anden søjle om globale udfordringer og industriens konkurrenceevne, sundhedsklyngen (med et foreslået budget på 7,7 mia. EUR) og de ikkenukleare direkte aktioner i Det Fælles Forskningscenters klynge (med et foreslået budget på 2,2 mia. EUR).

10

(11)  EØSU's udtalelse om drikkevandsdirektivet (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 107), EØSU's udtalelse om EU-tiltag, der skal forbedre overholdelsen af miljøbestemmelser og forvaltningen af miljøet (EUT C 283 af 10.8.2018, s. 83), EØSU's udtalelse om den nuværende ordning, der garanterer fødevaresikkerhed og fødevareforsyningssikkerhed i EU, og muligheder for forbedring af ordningen (EUT C 268 af 14.8.2015, s. 1), EØSU's udtalelse om sikkerhedskrav til legetøj (EUT C 77 af 31.3.2009, s. 8), EØSU's udtalelse om civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

11

(12)  Forordning (EU) nr. 528/2012, forordning (EF) nr. 1107/2009, EØSU's udtalelse om biocidholdige produkter (EUT C 347 af 18.12.2010, s. 62).

12

(13)  »Scientific principles for the identification of endocrine-disrupting chemicals: a consensus statement«, Solecki, 2017. https://link.springer.com/article/10.1007/s00204-016-1866-9.

13

cientific principles for the identification of endocrine-disrupting chemicals: a consensus statement

(14)  EØSU's udtalelse om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer og mutagener (EUT C 288 af 31.8.2017, s. 56), EØSU's udtalelse om persistente organiske miljøgifte (omarbejdning) (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 93).

14

(15)  Ifølge TEDX (udveksling af data om hormonforstyrrende stoffer) indeholder listen mere end 1 000 stoffer.

15

(16)  EØSU's udtalelse om løsningsmuligheder vedrørende samspillet mellem kemikalie-, produkt- og affaldslovgivningen (EUT C 283 af 10.8.2018, s. 56).

16

EØSU's udtalelse om en strategi for plast i en cirkulær økonomi (inkl. indsats mod havaffald) (EUT C 283 af 10.8.2018, s. 61).

(17)  Eoropa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171).

17

(18)  EØSU's udtalelse om persistente organiske miljøgifte (omarbejdning) (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 93).

18

(19)  I august 2018 offentliggjorde FN en liste over 45 kemikalier eller grupper af kemikalier, der er blevet identificeret som hormonforstyrrende stoffer eller potentielt hormonforstyrrende stoffer efter en grundig videnskabelig vurdering baseret på WHO/IPCS' definitioner fra 2002 af hormonforstyrrende stoffer og potentielt hormonforstyrrende stoffer. Desværre findes der ingen international konvention om hormonforstyrrende stoffer, og det er derfor ikke muligt at fastlægge en fælles international procedure for beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed mod eksponering for disse stoffer. https://www.unenvironment.org/explore-topics/chemicals-waste/what-we-do/emerging-issues/scientific-knowledge-endocrine-disrupting.

19

(20)  EØSU's udtalelse om omstillingen til en mere bæredygtig europæisk fremtid (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 44).

20

(21)  F.eks. dekalog til borgerne om hormonforstyrrende stoffer. http://old.iss.it/inte/index.php?lang=2&id=289&tipo=29.

21

(22)  EØSU's udtalelse om persistente organiske miljøgifte (omarbejdning) (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 93).

22

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/89 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/89

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan for bekæmpelse af desinformation

(JOIN(2018) 36 final)

(2019/C 228/13)

Ordfører: Ulrich SAMM

Medordfører: Giulia BARBUCCI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 12.3.2019 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 5.3.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 142/2/1 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 12.3.2019

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

5.3.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

142/2/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU noterer sig initiativets definition af desinformation som oplysninger, der er verificeret som falske eller vildledende, og som udgør en trussel mod demokratiet og er til skade for offentligheden. Udbredelse af desinformation er blevet en del af en hybrid krig med et tydeligt politisk mål. EØSU understreger imidlertid også, at ud over falske oplysninger er yderst selektive oplysninger, bagvaskelse, skræmmekampagner og tilskyndelse til had et angreb på borgernes grundlæggende rettigheder (friheder) og mindretals rettigheder. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Den mest effektive desinformation indeholder altid et gran af sandhed. Derfor er der behov for mange forskellige foranstaltninger fra alle interessenter for at levere kvalitetsinformation og øge bevidstheden. Med henblik derpå bifalder EØSU initiativet om en koordineret indsats for at beskytte EU, dens institutioner og borgere mod desinformation. EØSU fremhæver den hastende karakter af disse foranstaltninger, men er samtidig bekymret over, at virkningerne af handlingsplanen kan være begrænsede, da valget til Europa-Parlamentet i maj 2019 ikke er langt væk. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU anerkender, at desinformation overvejende kommer fra tre kilder, nemlig Den Russiske Føderation (veldokumenteret af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil), økonomiske enheder og medier fra andre tredjelande (herunder Kina og USA) og fra interne kilder — både forskellige medier i EU-lande og politisk ekstremistiske bevægelser og organisationer. EØSU opfordrer Kommissionen til at udvide sin overvågning og træffe de rette modforanstaltninger. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU understreger, at medlemsstaterne omgående bør tage de nødvendige skridt til at beskytte integriteten af deres valgsystemer og infrastruktur og teste dem under alle faser af valget til Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU deler Kommissionens opfattelse af, at en omfattende reaktion over for desinformation også kræver aktiv deltagelse fra civilsamfundsorganisationer. EØSU støtter proaktivt den fælles indsats mod desinformation, bl.a. gennem sine udtalelser, høringer, going local-arrangementer og de mange presseaktiviteter, som udvalgets professionelle kommunikationsgruppe står bag. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Opbygning af modstandsdygtighed kræver, at alle sektorer i samfundet involveres, og navnlig at borgernes mediekendskab forbedres. Bevidstgørelse og kritisk tænkning starter i skolen, men skal også genopfriskes løbende gennem hele livet. Disse aktiviteter kræver, at der afsættes tilstrækkelig finansiering — lige her og nu og i den nye flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De fælles bestræbelser skal støttes af så mange aktører som muligt på EU-niveau, i medlemsstaterne og tillige inden for rammerne af det sydlige og østlige partnerskab med inddragelse af offentlige og private organisationer. Uafhængige faktatjekkere og kvalitetsjournalistik spiller en central rolle og kræver tilstrækkelig finansiering for at kunne fungere nærmest i realtid. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU bifalder især, at der i Horisont 2020 og i Horisont Europa er afsat forskningsmidler for at opnå en bedre forståelse af kilderne til desinformation og hensigterne, redskaberne og formålene bag desinformationen. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Taskforcene for strategisk kommunikation burde have været styrket for længe siden. EØSU bifalder derfor planen om at stille yderligere personale og nye værktøjer til rådighed. I lyset af de betydelige ressourcer, som visse lande bruger på at fabrikere desinformation, er det tydeligt, at EU har brug for et passende svar. Den forventede forøgelse af ressourcerne til taskforcene for strategisk kommunikation kan derfor kun ses som et første skridt i retning af yderligere stigninger i de kommende år. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU er enig i, at de to andre taskforcer for strategisk kommunikation (Vestbalkan og Syd) bør revurderes, og det tilskynder medlemsstaterne til at bidrage til arbejdet i taskforcene for strategisk kommunikation ved at udsende nationale eksperter. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU glæder sig over adfærdskodeksen som en frivillig forpligtelse for sociale medieplatforme og annoncører til at bekæmpe desinformation, men har samtidig sine tvivl om effektiviteten af den slags frivillige foranstaltninger. Kommissionen tilskyndes til at foreslå yderligere foranstaltninger, herunder foranstaltninger af lovgivningsmæssig karakter som f.eks. sanktioner, hvis gennemførelsen af adfærdskodeksen fortsætter med at være utilfredsstillende. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer indtrængende private virksomheder til at betragte annoncering på onlineplatforme, der bidrager til udbredelse af desinformation, som uetisk og uansvarlig og opfordrer dem til at tage skridt til at forhindre denne adfærd. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Indledning — desinformation som en trussel mod Unionens demokratiske systemer

| 2.1. | I forbindelse med dette initiativ forstås desinformation som oplysninger, der er verificeret som falske eller vildledende, som er fabrikeret, fremlagt og udbredt med henblik på økonomisk gevinst eller for bevidst at føre offentligheden bag lyset, som kan være til skade for offentligheden og true demokratiet. Rettigheder angribes ofte med bagvaskelse, skræmmekampagner og tilskyndelse til had. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De, der udbreder desinformation, gør det undertiden ved at påberåbe sig ytringsfriheden. Retten til information og pressefrihed er ganske rigtigt grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union, men vi er nødt til at bekæmpe ethvert misbrug af denne ret, når desinformation bevidst bruges på samfundsskadelig vis. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Digitale teknikker gør det nemmere at generere og udbrede desinformation. Disse teknikker omfatter:






  — | troll-angreb på konti på de sociale medier |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

troll-angreb på konti på de sociale medier

| — | brugen af automatiseret internetsoftware (bots) |
| --- | --- |

—

brugen af automatiseret internetsoftware (bots)

| — | forfalskning af dokumenter |
| --- | --- |

—

forfalskning af dokumenter

| — | videomanipulation (såkaldt deepfake) |
| --- | --- |

—

videomanipulation (såkaldt deepfake)

| — | falske konti på sociale medier. |
| --- | --- |

—

falske konti på sociale medier.

| 2.4. | De sociale medier er blevet et vigtigt middel til udbredelse af desinformation, og i visse tilfælde, som i sagen med Cambridge Analytica, til at målrette desinformerende indhold mod bestemte brugere, der identificeres ved hjælp af uautoriseret adgang til og brug af personoplysninger, med det slutmål at påvirke valgresultater og derved true demokratiet.
  Ud over de sociale medier spiller også de mere traditionelle metoder som TV, aviser, hjemmesider, kædemails og -beskeder fortsat en vigtig rolle i mange regioner. De anvendte værktøjer og teknikker ændrer sig hurtigt. |
| --- | --- |

2.4.

Ud over de sociale medier spiller også de mere traditionelle metoder som TV, aviser, hjemmesider, kædemails og -beskeder fortsat en vigtig rolle i mange regioner. De anvendte værktøjer og teknikker ændrer sig hurtigt.

| 2.5. | Aktørerne bag desinformation kan være interne, dvs. aktører i medlemsstaterne, eller eksterne, herunder statslige (eller regeringsstøttede) eller ikkestatslige aktører. Ifølge rapporter gør mere end 30 lande brug af desinformation og forskellige andre former for aktiviteter for at udøve påvirkning, herunder i deres eget land. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Ifølge EU-enheden for analyse og udveksling af oplysninger om hybride trusler, oprettet i 2016 under EU-Udenrigstjenesten, udgør desinformationskampagner, som Den Russiske Føderation står bag, den største trussel mod EU. Der er f.eks. rapporteret om desinformation fabrikeret og/eller udbredt af russiske kilder i forbindelse med flere valg og folkeafstemninger i EU. Desuden er desinformationskampagnerne vedrørende krigen i Syrien, nedskydningen af et MH-17-fly i Østukraine og anvendelsen af kemiske våben i Salisburyangrebet veldokumenterede. Andre tredjelande spiller imidlertid også en vigtig rolle inden for desinformation, og talrige aktører inden for EU udbreder også falske oplysninger. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | I 2018 fremlagde EU en række initiativer til bekæmpelse af desinformation og ulovligt indhold samt for at styrke databeskyttelsen:






  — | Fælles meddelelse om øget modstandsdygtighed og bedre kapacitet til at imødegå hybride trusler JOIN(2018) 16 |
| --- | --- | --- |

2.7.

—

Fælles meddelelse om øget modstandsdygtighed og bedre kapacitet til at imødegå hybride trusler JOIN(2018) 16

| — | Henstilling om foranstaltninger til effektiv bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet C(2018) 1177 |
| --- | --- |

—

Henstilling om foranstaltninger til effektiv bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet C(2018) 1177

| — | Forordning om forebyggelse af udbredelsen af terrorrelateret indhold online COM(2018) 640 |
| --- | --- |

—

Forordning om forebyggelse af udbredelsen af terrorrelateret indhold online COM(2018) 640

| — | Forordning for så vidt angår en kontrolprocedure vedrørende overtrædelse af reglerne om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med valg til Europa-Parlamentet COM(2018) 636 (1) |
| --- | --- |

—

Forordning for så vidt angår en kontrolprocedure vedrørende overtrædelse af reglerne om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med valg til Europa-Parlamentet COM(2018) 636 (1)

| — | Det ændrede direktiv om audiovisuelle medietjenester (EU) 2018/1808 |
| --- | --- |

—

Det ændrede direktiv om audiovisuelle medietjenester (EU) 2018/1808

| — | Meddelelse om bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet — Større ansvar for onlineplatforme COM(2017) 555 (2) |
| --- | --- |

—

Meddelelse om bekæmpelse af ulovligt indhold på nettet — Større ansvar for onlineplatforme COM(2017) 555 (2)

| — | Forordning om oprettelse af det europæiske industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed og netværket af nationale koordinationscentre (3) |
| --- | --- |

—

Forordning om oprettelse af det europæiske industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed og netværket af nationale koordinationscentre (3)

| — | Meddelelse om bekæmpelse af desinformation på internettet: en europæisk tilgang COM(2018)236 (4) og en rapport om gennemførelsen af meddelelsen COM(2018)794 |
| --- | --- |

—

Meddelelse om bekæmpelse af desinformation på internettet: en europæisk tilgang COM(2018)236 (4) og en rapport om gennemførelsen af meddelelsen COM(2018)794

| — | Meddelelse om sikring af frie og retfærdige valg til Europa-Parlamentet COM(2018) 637, fremlagt på EU-ledernes møde i Salzburg den 19.-20. september 2018. |
| --- | --- |

—

Meddelelse om sikring af frie og retfærdige valg til Europa-Parlamentet COM(2018) 637, fremlagt på EU-ledernes møde i Salzburg den 19.-20. september 2018.

| 2.8. | I lyset af det kommende valg til Europa-Parlamentet i 2019 samt de mere end 50 præsidentvalg, nationale valg eller lokal-/regionalvalg, der skal afholdes i medlemsstaterne inden 2020, haster det med en omgående koordineret indsats for at beskytte Unionen, dens institutioner og borgere mod desinformation. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Resumé af handlingsplanen for bekæmpelse af desinformation

| 3.1. | Handlingsplan JOIN(2018) 36 fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant er en reaktion på Rådets opfordring til foranstaltninger til at »beskytte Unionens demokratiske systemer og bekæmpe desinformation«. Den koordinerede indsats til bekæmpelse af desinformation bygger på fire søjler: |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Forbedring af EU-institutionernes evne til at opdage, analysere og blotlægge desinformation






  — | Styrkelse af taskforcene for strategisk kommunikation samt EU-delegationerne med flere medarbejdere og nye værktøjer. |
| --- | --- | --- |

3.2.

—

Styrkelse af taskforcene for strategisk kommunikation samt EU-delegationerne med flere medarbejdere og nye værktøjer.

| — | Revurdering af mandatet for taskforcene for strategisk kommunikation for Vestbalkan og Syd. |
| --- | --- |

—

Revurdering af mandatet for taskforcene for strategisk kommunikation for Vestbalkan og Syd.

| 3.3. | Styrkelse af den koordinerede fælles indsats til bekæmpelse af desinformation






  — | Inden marts 2019 oprettelse af et system til hurtig varsling, som skal imødegå desinformationskampagner, i et tæt samarbejde med eksisterende netværk, Europa-Parlamentet, NATO og G7's mekanisme for hurtig reaktion. |
| --- | --- | --- |

3.3.

—

Inden marts 2019 oprettelse af et system til hurtig varsling, som skal imødegå desinformationskampagner, i et tæt samarbejde med eksisterende netværk, Europa-Parlamentet, NATO og G7's mekanisme for hurtig reaktion.

| — | Intensivering af kommunikationsindsatsen om Unionens værdier og politikker. |
| --- | --- |

—

Intensivering af kommunikationsindsatsen om Unionens værdier og politikker.

| — | Styrkelse af den strategiske kommunikation i Unionens nabolande. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af den strategiske kommunikation i Unionens nabolande.

| 3.4. | Mobilisering af den private sektor i forbindelse med bekæmpelse af desinformation






  — | En adfærdskodeks for onlineplatforme, annoncører og reklamebranchen om desinformation blev offentliggjort den 26. september 2018. Kommissionen vil sikre tæt og konstant overvågning af gennemførelsen af kodeksen. |
| --- | --- | --- |

3.4.

—

En adfærdskodeks for onlineplatforme, annoncører og reklamebranchen om desinformation blev offentliggjort den 26. september 2018. Kommissionen vil sikre tæt og konstant overvågning af gennemførelsen af kodeksen.

| 3.5. | Øget kendskab til desinformation og forbedring af samfundets modstandsdygtighed






  — | Målrettede kampagner over for offentligheden og uddannelsestilbud til medier og offentlige meningsdannere i Unionen og dens nabolande med henblik på at udbrede kendskabet til de negative virkninger af desinformation. |
| --- | --- | --- |

3.5.

—

Målrettede kampagner over for offentligheden og uddannelsestilbud til medier og offentlige meningsdannere i Unionen og dens nabolande med henblik på at udbrede kendskabet til de negative virkninger af desinformation.

| — | Indsatsen for at støtte uafhængige mediers arbejde og kvalitetsjournalistik samt forskning i desinformation fortsættes. |
| --- | --- |

—

Indsatsen for at støtte uafhængige mediers arbejde og kvalitetsjournalistik samt forskning i desinformation fortsættes.

| — | Medlemsstaterne bør i samarbejde med Kommissionen støtte oprettelsen af tværfaglige grupper af uafhængige faktatjekkere og forskere, som har specifik viden om det lokale informationsmiljø med henblik på at opdage og blotlægge desinformationskampagner på tværs af forskellige sociale netværk og digitale medier. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne bør i samarbejde med Kommissionen støtte oprettelsen af tværfaglige grupper af uafhængige faktatjekkere og forskere, som har specifik viden om det lokale informationsmiljø med henblik på at opdage og blotlægge desinformationskampagner på tværs af forskellige sociale netværk og digitale medier.

| — | I forbindelse med mediekendskabsugen, der afholdes i marts 2019, vil Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne støtte grænseoverskridende samarbejde mellem mediekendskabsfagfolk. |
| --- | --- |

—

I forbindelse med mediekendskabsugen, der afholdes i marts 2019, vil Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne støtte grænseoverskridende samarbejde mellem mediekendskabsfagfolk.

| — | Medlemsstaterne bør hurtigst muligt gennemføre de bestemmelser i direktivet om audiovisuelle medietjenester, der handler om mediekendskab. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne bør hurtigst muligt gennemføre de bestemmelser i direktivet om audiovisuelle medietjenester, der handler om mediekendskab.

| — | Kommissionen vil nøje overvåge gennemførelsen af valgpakken og om nødvendigt yde relevant støtte og rådgivning. |
| --- | --- |

—

Kommissionen vil nøje overvåge gennemførelsen af valgpakken og om nødvendigt yde relevant støtte og rådgivning.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1. | EØSU noterer sig initiativets definition af desinformation som oplysninger, der er verificeret som falske eller vildledende, og som udgør en trussel mod demokratiet og er til skade for offentligheden. EØSU understreger imidlertid, at ud over falske oplysninger er yderst selektive oplysninger, bagvaskelse, skræmmekampagner og tilskyndelse til had et angreb på borgernes grundlæggende rettigheder (friheder) og mindretals rettigheder. Den mest effektive desinformation indeholder altid et gran af sandhed. Derfor er der behov for mange forskellige foranstaltninger fra alle interessenter for at levere kvalitetsinformation og øge bevidstheden. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Udbredelse af desinformation er blevet en del af en hybrid krig med et tydeligt politisk mål. EØSU hilser derfor dette initiativ om en koordineret indsats for at beskytte EU, dens institutioner og borgere mod desinformation velkommen. EØSU fremhæver den hastende karakter af disse foranstaltninger, men er samtidig bekymret over, at virkningerne af handlingsplanen kan være begrænsede, da valget til Europa-Parlamentet i maj 2019 ikke er langt væk. Der er imidlertid ingen tvivl om, at denne fælles indsats mod desinformation på lang sigt vil være af central betydning for beskyttelsen af EU's demokratiske systemer. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU anerkender, at desinformation overvejende kommer fra tre kilder, nemlig Den Russiske Føderation (veldokumenteret af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil), økonomiske enheder og medier fra tredjelande (herunder Kina og USA) og interne kilder — både forskellige medier i EU-lande og politisk ekstremistiske bevægelser og organisationer. EØSU opfordrer Kommissionen til at udvide sin overvågning og træffe de rette modforanstaltninger. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU understreger, at medlemsstaterne omgående bør tage de nødvendige skridt til at beskytte integriteten af deres valgsystemer og infrastruktur og teste dem før, under og efter valget til Europa-Parlamentet. Det er vigtigt, at Kommissionen støtter dem i denne opgave. Udveksling af bedste praksis, f.eks. som i eksemplet fra Sverige fra 2018, bør fungere som model for dette. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU finder det positivt, at Kommissionen mener, at en omfattende reaktion over for desinformation også kræver aktiv deltagelse fra civilsamfundsorganisationer. Opbygning af modstandsdygtighed skal omfatte alle sektorer i samfundet og handler i særdeleshed om, at borgernes mediekendskab skal forbedres, så de bedre kan identificere og frasortere desinformation. Bevidstgørelse og kritisk tænkning starter i skolen, men skal også genopfriskes løbende gennem hele livet. Disse aktiviteter kræver imidlertid, at der afsættes tilstrækkelig finansiering — lige her og nu i den nye flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU støtter proaktivt den fælles indsats mod desinformation, bl.a. gennem sine udtalelser, høringer, going local-arrangementer og de mange presseaktiviteter, som udvalgets professionelle kommunikationsgruppe står bag. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | De fælles bestræbelser skal støttes af så mange aktører som muligt på EU-niveau, i medlemsstaterne og inden for rammerne af det sydlige og østlige partnerskab med inddragelse af offentlige og private organisationer. Uafhængige faktatjekkere og kvalitetsjournalistik spiller en central rolle og kræver tilstrækkelig finansiering for at kunne fungere nærmest i realtid. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | På lang sigt er et godt mediekendskab nøglen til demokratiets fremtid i Europa. EØSU støtter bestræbelserne på at skabe bedre forståelse af kilderne til desinformation, hensigterne, redskaberne og formålene bag desinformation, samt hvordan og hvorfor borgerne og undertiden hele samfund tiltrækkes af desinformationsfortællinger og bliver en del af mekanismerne, der videreformidler falske nyheder. EØSU bifalder især, at der afsættes midler til dette mål i Horisont 2020 og Horisont Europa. |
| --- | --- |

4.8.

5.   Særlige bemærkninger og anbefalinger

| 5.1. | Taskforcene for strategisk kommunikation burde have været styrket for længe siden, hvilket allerede er blevet fremhævet i tidligere udtalelser (5). EØSU glæder sig derfor over planen om at stille yderligere medarbejdere og nye værktøjer til rådighed og tilslutter sig opfordringen til, at medlemsstaterne også opgraderer deres nationale kapacitet på dette område, når det er nødvendigt. I lyset af de betydelige ressourcer, som visse lande bruger på at fabrikere desinformation, er det tydeligt, at EU har brug for et passende svar. Den forventede forøgelse af ressourcerne til taskforcene for strategisk kommunikation kan derfor kun ses som et første skridt i retning af yderligere stigninger i de kommende år. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU er enig i, at East Strategic Communication-taskforcens mandat bør opretholdes, og at mandatet for de to andre taskforcer (Vestbalkan og Syd) bør revurderes i lyset af det tiltagende omfang og den stadig større betydning af desinformationsaktiviteter i de pågældende regioner. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at bidrage til arbejdet i taskforcene for strategisk kommunikation ved at udsende nationale eksperter. Først da vil systemet for hurtig varsling blive virkelig effektivt. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU bifalder ligeledes de stærkt tiltrængte foranstaltninger, der skal sikre frie og retfærdige valg til Europa-Parlamentet, og anbefalingen om om nødvendigt at indføre sanktioner, herunder for ulovlig brug af personoplysninger med det formål at påvirke resultatet af valget. Udvalget glæder sig endvidere over det gode samarbejde med USA, NATO og Norge, og kræver, at Det Forenede Kongeriges centrale rolle opretholdes, uanset om brexit finder sted eller ej. Kampen mod desinformation skal udkæmpes solidarisk af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Handlingsplanen ledsages af en statusrapport (6) om de forskellige foranstaltninger, navnlig vedrørende adfærdskodeksen som en frivillig forpligtelse for sociale medieplatforme og annoncører. I henhold til adfærdskodeksen er internetvirksomhederne forpligtede til at nedsætte indtægterne fra konti og websteder, der udbreder falske oplysninger, slå ned på falske konti og bots, give pålidelige nyhedskilder en fortrinsstilling og forbedre gennemsigtigheden af finansiering af politisk annoncering. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU hilser adfærdskodeksen velkommen, men har samtidig sine tvivl om effektiviteten af sådanne frivillige foranstaltninger, og Kommissionen gav for nylig udtryk for den samme tvivl ved fremlæggelsen af den første rapport fra Google, Facebook, Twitter og Mozilla den 29. januar. Kommissionen tilskyndes til at foreslå yderligere foranstaltninger, herunder foranstaltninger af lovgivningsmæssig karakter som sanktioner, hvis modforanstaltningerne over for falske konti ikke gennemføres hurtigt nok eller håndhævelsen af andre dele af adfærdskodeksen fortsætter med at være utilfredsstillende. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU opfordrer indtrængende private virksomheder til at betragte annoncering på onlineplatforme, der bidrager til udbredelse af desinformation, som uetisk og uansvarlig og opfordrer dem til at tage skridt til at forhindre denne adfærd. |
| --- | --- |

5.6.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU’s udtalelse om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med valg til Europa-Parlamentet (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  EUT C 237 af 6.7.2018, s. 19.

2

(3)  EØSU’s udtalelse om det europæiske industri-, teknologi- og forskningskompetencecenter for cybersikkerhed og netværket af nationale koordinationscentre (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 183.

4

(5)  EUT C 440 af 6.12.2018, s. 183.

5

(6)  COM(2018) 794.

6

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/95 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/95

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — Styrkede forbindelser mellem Europa og Asien — byggesten til en EU-strategi

(JOIN(2018) 31 final)

(2019/C 228/14)

Ordfører: Jonathan PEEL

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 14.12.2018 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 26.2.2019 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 133/2/1 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 14.12.2018

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

26.2.2019

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

133/2/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) glæder sig over den fælles meddelelse »Styrkede forbindelser mellem Europa og Asien — byggesten til en EU-strategi« (1), som Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik udgav i fællesskab den 19. september 2018. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.1.1. | Initiativet kommer på det helt rette tidspunkt. Verdensordenen forandrer sig i det hurtigste tempo, vi har set i næsten 30 år, den internationale handelsorden, der blev etableret efter anden verdenskrig, gennemgår væsentlige forandringer, balancen for den økonomiske globale magt rykker østpå, og den globale købekraft i Asien vokser eksponentielt hermed. |
| --- | --- |

1.1.1.

| 1.2. | EØSU betragter imidlertid meddelelsen som en alvorlig forspildt mulighed. Udvalget bemærker med dyb bekymring det store antal betydelige strategiske huller. Der er ikke taget højde for vigtige økonomiske og geopolitiske realiteter. Ambitionsniveauet synes begrænset, og der er kun tegn på meget lidt nytænkning. Man har ikke benyttet lejligheden til at fremsætte en reel vision for den fremtidige udvikling af EU's forhold og forbindelser til Asien, og man har kun åbent anerkendt en lille del af den brede mangfoldighed og kompleksitet. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.2.1. | Der findes ingen køreplan eller klar angivelse af EU's strategiske mål, hverken hvorvidt de er komplementære eller konkurrencedygtige. |
| --- | --- |

1.2.1.

| 1.2.2. | EØSU undrer sig over, hvorfor der er så få henvisninger, om nogen overhovedet, til mange af de seneste, uhyre vigtige udviklinger, der berører såvel EU som Asien. Der er eksempelvis:






  — | intet forsøg på at identificere eller undersøge nogen af de største strategiske udfordringer, som Europa kommer til at stå over for, i sine fremtidige forbindelser med Asien |
| --- | --- | --- |

1.2.2.

—

intet forsøg på at identificere eller undersøge nogen af de største strategiske udfordringer, som Europa kommer til at stå over for, i sine fremtidige forbindelser med Asien

| — | ingen tilskyndelse til eller undersøgelse af asiatisk ledede forbindelsesmuligheder eller investeringsspørgsmål rettet helt eller delvist mod Europa |
| --- | --- |

—

ingen tilskyndelse til eller undersøgelse af asiatisk ledede forbindelsesmuligheder eller investeringsspørgsmål rettet helt eller delvist mod Europa

| — | ingen reference til de større handels- eller økonomipartnerskabsaftaler mellem EU og førende asiatiske lande, som enten allerede er i kraft eller undervejs. Vi finder det overraskende, at man udelader enhver henvisning til den seneste økonomiske partnerskabsaftale mellem EU og Japan, som er den vigtigste af sin art (og nu er trådt i kraft) |
| --- | --- |

—

ingen reference til de større handels- eller økonomipartnerskabsaftaler mellem EU og førende asiatiske lande, som enten allerede er i kraft eller undervejs. Vi finder det overraskende, at man udelader enhver henvisning til den seneste økonomiske partnerskabsaftale mellem EU og Japan, som er den vigtigste af sin art (og nu er trådt i kraft)

| — | ingen henvisninger under »Konnektivitet mellem mennesker« til nogen af de eksisterende civilsamfundsdialoger mellem EU og Asien, navnlig de vigtigste af civilsamfundets tilsynsorganer, der blev oprettet under disse handelsaftaler |
| --- | --- |

—

ingen henvisninger under »Konnektivitet mellem mennesker« til nogen af de eksisterende civilsamfundsdialoger mellem EU og Asien, navnlig de vigtigste af civilsamfundets tilsynsorganer, der blev oprettet under disse handelsaftaler

| — | intet forsøg på at evaluere civilsamfundets potentielle rolle på trods af dets aktive tilsynsrolle, navnlig i betragtning af at der kun er begrænset tradition herfor i Asien |
| --- | --- |

—

intet forsøg på at evaluere civilsamfundets potentielle rolle på trods af dets aktive tilsynsrolle, navnlig i betragtning af at der kun er begrænset tradition herfor i Asien

| — | intet forsøg på at undersøge sociale spørgsmål, selv om disse ofte er vigtige for sådanne organer. Her tænkes på gennemførelse af centrale ILO-konventioner, fremme af ligestilling mellem kønnene (mål 5 for bæredygtig udvikling) eller sågar menneskerettigheder |
| --- | --- |

—

intet forsøg på at undersøge sociale spørgsmål, selv om disse ofte er vigtige for sådanne organer. Her tænkes på gennemførelse af centrale ILO-konventioner, fremme af ligestilling mellem kønnene (mål 5 for bæredygtig udvikling) eller sågar menneskerettigheder

| — | ingen angivelse overhovedet af det kinesiske »ét bælte, én vej« -initiativ (BRI) — på trods af at BRI ikke kun er rettet mod Europa, men også påvirker alle andre asiatiske lande, og selv om der foreslås konkret støtte til handel og infrastruktur samt finansiel støtte |
| --- | --- |

—

ingen angivelse overhovedet af det kinesiske »ét bælte, én vej« -initiativ (BRI) — på trods af at BRI ikke kun er rettet mod Europa, men også påvirker alle andre asiatiske lande, og selv om der foreslås konkret støtte til handel og infrastruktur samt finansiel støtte

| — | ingen hensyntagen til risikoen for, at BRI kan forårsage store gældskrav uden skabelse af nye job, eller nogen som helst undersøgelse af de potentielle strategiske muligheder eller udfordringer for Europa |
| --- | --- |

—

ingen hensyntagen til risikoen for, at BRI kan forårsage store gældskrav uden skabelse af nye job, eller nogen som helst undersøgelse af de potentielle strategiske muligheder eller udfordringer for Europa

| — | blot et flygtigt forsøg på at se nærmere på EU's strategi over for Centralasien, og på hvordan den påvirkes af det strategiske magtspil i området, der indbefatter Kina, Den Russiske Føderation og mange andre lande, herunder Tyrkiet, Iran og Indien |
| --- | --- |

—

blot et flygtigt forsøg på at se nærmere på EU's strategi over for Centralasien, og på hvordan den påvirkes af det strategiske magtspil i området, der indbefatter Kina, Den Russiske Føderation og mange andre lande, herunder Tyrkiet, Iran og Indien

| — | ingen henvisning til eller vurdering af Den Eurasiske Økonomiske Union, der er oprettet af Rusland, og som omfatter både europæiske og centralasiatiske lande, med ambitioner om yderligere ekspansion |
| --- | --- |

—

ingen henvisning til eller vurdering af Den Eurasiske Økonomiske Union, der er oprettet af Rusland, og som omfatter både europæiske og centralasiatiske lande, med ambitioner om yderligere ekspansion

| — | ingen henvisning til forvaltning af efterspørgslen efter energi og de konkurrerende interesser for de enorme kulbrinteforekomster i Centralasien — bortset fra henvisningen til at »støtte energikonnektivitet mellem og med partnere i Asien« |
| --- | --- |

—

ingen henvisning til forvaltning af efterspørgslen efter energi og de konkurrerende interesser for de enorme kulbrinteforekomster i Centralasien — bortset fra henvisningen til at »støtte energikonnektivitet mellem og med partnere i Asien«

| — | ingen henvisning til aktuelle konnektivitetsinitiativer vedrørende transport eller energi, såsom Den Mellemstatslige Kommission for transportkorridoren Europa-Kaukasus-Asien (TRACECA) (2) |
| --- | --- |

—

ingen henvisning til aktuelle konnektivitetsinitiativer vedrørende transport eller energi, såsom Den Mellemstatslige Kommission for transportkorridoren Europa-Kaukasus-Asien (TRACECA) (2)

| — | intet forsøg på at forbinde transport og behovet for infrastruktur i regionen med eksempelvis mål 9 for bæredygtig udvikling, som omhandler infrastruktur |
| --- | --- |

—

intet forsøg på at forbinde transport og behovet for infrastruktur i regionen med eksempelvis mål 9 for bæredygtig udvikling, som omhandler infrastruktur

| — | heller ingen henvisning til de udfordringer, som både EU og Asien står over for med hensyn til opfyldelse af målene i Parisaftalen om klimaændringer, navnlig hvad angår miljøforurening |
| --- | --- |

—

heller ingen henvisning til de udfordringer, som både EU og Asien står over for med hensyn til opfyldelse af målene i Parisaftalen om klimaændringer, navnlig hvad angår miljøforurening

| — | ingen henvisning til den stigende fare for væbnede konflikter med anvendelse af rumteknologi og digital teknologi eller behovet for dialog med de asiatiske lande |
| --- | --- |

—

ingen henvisning til den stigende fare for væbnede konflikter med anvendelse af rumteknologi og digital teknologi eller behovet for dialog med de asiatiske lande

| — | ingen henvisning til, hvordan man bedst kan samarbejde med asiatiske lande om at styrke internationale organisationer, navnlig WTO |
| --- | --- |

—

ingen henvisning til, hvordan man bedst kan samarbejde med asiatiske lande om at styrke internationale organisationer, navnlig WTO

| — | Indien nævnes kun i forbifarten til trods for landets størrelse og potentielle styrke — og Iran, som i stadig større omfang er en central aktør i den bredere region, er blot nævnt én gang. |
| --- | --- |

—

Indien nævnes kun i forbifarten til trods for landets størrelse og potentielle styrke — og Iran, som i stadig større omfang er en central aktør i den bredere region, er blot nævnt én gang.

| 1.3. | EØSU glæder sig dog over, at der i meddelelsen lægges vægt på bæredygtig, omfattende og regelbaseret konnektivitet. Den understreger med rette vigtigheden af at fremme »en cirkulær økonomi, lave drivhusgasemissioner og en klimarobust fremtid med henblik på at nå målene for bæredygtig udvikling (SDG) og de mål, der er fastsat i Parisaftalen om klimaændringer«. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at det er afgørende, at EU udarbejder et formelt svar til BRI. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.4.1. | Mange havde forventet, at meddelelsen ville udgøre en central del af EU's svar til BRI, men det omtales ikke. Oprindeligt blev BRI omtalt som »Silkevejens økonomiske bælte« — hvor »Silkevejen« henviser til den historiske forbindelsesrute mellem EU og Asien. EU har allerede et strategisk partnerskab med Kina. BRI søger at skabe konkrete forbindelser mellem Asien og Europa, hvorimod meddelelsen er langt mere vag. |
| --- | --- |

1.4.1.

| 1.4.2. | EØSU henleder opmærksomheden på den særlige forbindelse, Europa-Parlamentets Udenrigsudvalg (3) har etableret mellem BRI og »16 + 1-formatet« mellem Kina og 16 central- og østeuropæiske lande (herunder 11 medlemsstater). I denne betænkning blev der udtrykt frygt for, at det kinesiske tilsagn om at investere 3 mia. USD i infrastruktur i disse lande kunne skabe »stor gæld« for relevante europæiske regeringer »over for kinesiske statsejede banker (...) og skabe færre job i Europa«. I meddelelsen lægges der stor vægt på finanspolitisk levedygtighed og innovativ finansiering, men der ses helt bort fra denne bekymring. |
| --- | --- |

1.4.2.

| 1.4.3. | Udvalget mener, at det er afgørende, at der etableres en formel forbindelse mellem BRI og målene for bæredygtig udvikling. Meddelelsen fremhæver målene for bæredygtig udvikling. Rundbordsdialogen EU/Kina, som involverer både EØSU og Kinas økonomiske og sociale råd (CESC), har på de seneste møder i to omgange udtrykt støtte til denne forbindelse. |
| --- | --- |

1.4.3.

| 1.4.4. | BRI-initiativet skal gå begge veje. EØSU er enig med EU's handelskammer i Kina (EUCCC) i, at dets fremtid afhænger af, at handel og investeringer bevæger sig lige meget i begge retninger. Det forudsætter, at Kina åbner sine markeder. Virksomhederne i EU har også givet udtryk for bekymring og opfordrer til mere information og gennemsigtighed, hvis de skal kunne deltage i projekter med udgangspunkt i BRI. Disse bekymringer er lige så relevante i en panasiatisk sammenhæng. |
| --- | --- |

1.4.4.

| 1.5. | EØSU anbefaler på det kraftigste, at der afsættes langt flere ressourcer til EU's forbindelser med Asien, der, som EU-Udenrigstjenesten påpeger, er »hjem for to tredjedele af verdens fattige«. Til sammenligning med den langt større andel af EU's udviklingsbudget til Afrika og Latinamerika er de ressourcer, der er øremærket til mange fattigere asiatiske lande, utilstrækkelige. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget mener, at Kommissionen bør udvide de økonomiske udenrigspolitiske instrumenter, der støtter europæiske virksomheder og navnlig konsortier, og som allerede gælder for Afrika i InvestEU's regi, til også at dække Asien og andre dele af verden. En sådan støtte skal foregå på lige fod under overholdelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med udbudsprocedurer også i tredjelande, der modtager udenlandske investeringer. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Afsnittet om energi er meget kort. EØSU opfordrer indtrængende til, at EU's betydelige ekspertise i relation til at styrke samarbejdet med henblik på at forbedre energieffektiviteten og udbrede anvendelsen af vedvarende energikilder udnyttes fuldt ud. Vi bemærker tillige, at der heller ikke er nogen omtale af de forskellige konkurrerende interesser i de store kulbrinteforekomster i Centralasien, og beklager, at vand — et andet meget vigtigt, potentielt farligt og afgørende strategisk primærprodukt — ikke nævnes. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU glæder sig over meddelelsens bemærkninger om digital konnektivitet, navnlig opfordringen til at fremme »et fredeligt, sikkert og åbent IKT-miljø og samtidig tackle trusler mod cybersikkerheden og beskytte menneskerettigheder og frihedsrettigheder på internettet, herunder beskyttelsen af personoplysninger«. Alligevel er det dog yderst skuffende, at der ikke nævnes noget om, hvordan man bør forholde sig til, at europæiske og asiatiske lande har meget forskellige tilgange til disse problemstillinger. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU var overrasket over blot at kunne læse, at EU »bør arbejde hen imod at forbinde det veludviklede transeuropæiske transportnet (TEN-T) med netværk i Asien«. Vi gentager de anbefalinger (4), vi fremsatte første gang i 2011, om at Kinas og EU's foreslåede transportkorridorer afstemmes fuldstændig efter hinanden, navnlig for så vidt angår jernbaneinfrastrukturen, hvis det er muligt. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.9.1. | EØSU gentager også sin henstilling fra 2015 om, at EU bør gøre en større indsats for at opnå resultater gennem TRACECA »for således at fremskynde udviklingen af en bæredygtig infrastrukturkæde til sikring af multimodal transport (navnlig jernbane- og vejinfrastruktur) ved, at korridoren forbindes med det transeuropæiske transportnetværk (TEN-T)«. |
| --- | --- |

1.9.1.

2.   Baggrund: Asiens betydning for EU

| 2.1. | EØSU glæder sig over at være en af modtagerne af den fælles meddelelse »Styrkede forbindelser mellem Europa og Asien — byggesten til en EU-strategi«, som blev udgivet kort før det 12. ASEM (5)-topmøde i Bruxelles i oktober 2018. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Initiativet til fastlæggelse af en strategi for konnektivitet mellem Europa og Asien kommer på det helt rette tidspunkt. Verden gennemgår grundlæggende, strukturelle forandringer. Østens tiltagende økonomiske styrke og købekraft tager fart, den globale handelsorden står over for sin største udfordring til dato som følge af den amerikanske regerings indførelse af ensidig importtold og udfordring af WTO. EU er udfordret internt i et hidtil uset omfang, samtidig med at andre lande ligeledes gennemgår alvorlige interne forandringer (f.eks. Det Forenede Kongerige og Tyrkiet) eller er i færd med — som Rusland eller Iran — at konsolidere sig. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | Konnektiviteten mellem Europa og Asien har eksisteret i årtusinder. Forud for opdagelsen af søvejen i 1497 var Europa og Asien primært forbundet via det, der i dag er kendt som »Silkevejen«. Dengang handlede det om langt mere end handel: det involverede alle bevægelser af varer, ideer og mennesker lige fra kulturelle, medicinske og religiøse forhold til adgang til vigtige ressourcer og teknologisk innovation. De vestgående ruter fra Asien gav også adgang til Afrika, hvilket ligeledes er tilfældet med det kinesiske BRI-initiativ i dag. |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.3. | Fire store asiatiske lande er blandt EU's ti vigtigste handelspartnere, nemlig Kina, Japan, Republikken Korea og Indien. Yderligere syv asiatiske lande er med på listen over de 30 vigtigste. Blandt disse har EU allerede forhandlet store frihandelsaftaler (FTA) eller økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA) med Republikken Korea (nr. 8), som trådte i kraft i 2011, med Japan (nr. 6), som nu er trådt i kraft, og med Singapore (nr. 14) samt Vietnam (nr. 19), for hvilke man endnu mangler at anmode om Europa-Parlamentets godkendelse. Forhandlinger om FTA'er mellem EU og Indonesien (nr. 29), Malaysia (nr. 21) og Thailand (nr. 24) samt andre ASEAN-lande er enten i gang eller på nuværende tidspunkt sat i bero. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.3.1. | Hver af de indgåede FTA'er eller ØPA'er indeholder et kapitel om handel og bæredygtig udvikling, som omfatter en aktiv overvågningsrolle for civilsamfundet, i hvilken EØSU til gengæld i høj grad er involveret (er udførligt omtalt i andre nylige udtalelser fra EØSU (6)). Der er endvidere indgået separate investeringsbeskyttelsesaftaler med både Singapore og Vietnam, men endnu ikke med Japan. |
| --- | --- |

2.3.1.

| 2.3.2. | Til gengæld blev forhandlingerne med Kina (nr. 2) om en omfattende, separat og enkeltstående investeringsaftale indledt i 2013, men skrider kun langsomt fremad. Den 20. forhandlingsrunde er undervejs. I 2007 blev der indledt forhandlinger om en FTA med Indien (nr. 9), som dog har været i bero siden 2013. |
| --- | --- |

2.3.2.

| 2.3.3. | EØSU er meget overrasket over at konstatere, at der i meddelelsen ikke henvises til nogen af disse aftaler eller forhandlinger. |
| --- | --- |

2.3.3.

| 2.4. | Asien tegner sig for 60 % af verdens befolkning, 35 % af EU's eksport og 45 % af EU's import. Det fremgår af EU-Udenrigstjenestens websted (7), at landene i Asien ud over at være industrialiserede partnere med høje indkomster og nye dynamiske økonomier også er »hjemsted for to tredjedele af verdens fattige«. Endvidere oplyses det, at »udviklingssamarbejde med Asien derfor fortsat står højt på EU's dagsorden«, hvortil der bevilges mere end 5 mia. EUR, og det tilføjes, at der »i fællesskab udformes politikker med henblik på at tackle fælles udfordringer såsom klimaforandringer, bæredygtig udvikling, sikkerhed og stabilitet, god regeringsførelse og menneskerettigheder samt forebyggelse af og reaktion på naturkatastrofer og menneskelige katastrofer«. Imidlertid er de beløb, der afsættes til Afrika og Latinamerika, forholdsvist meget større. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Asien har en stor befolkningsmæssig og kulturel mangfoldighed, og der er ingen standardløsninger. Asien kan aldrig afspejle EU. Menneskerettigheder og tilgangen til sociale spørgsmål varierer enormt i hele Asien. Bortset fra de økonomiske kraftcentre i Østasien og Indien (hvor økonomisk udvikling endnu ikke lever op til forventningerne) er landene meget forskellige indbyrdes. Selv deltagerlandene i Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer (ASEAN) spænder lige fra Singapore til de tre mindst udviklede lande, Myanmar, Laos og Cambodja. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Udvalget har for nylig udarbejdet adskillige Asienorienterede udtalelser, navnlig med hensyn til EU's handels- og investeringsforhandlinger, samt to udtalelser om Centralasien (8), den anden i 2015 efter anmodning fra det daværende lettiske rådsformandskab. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger: byggesten?

| 3.1. | Meddelelsens fokus på bæredygtig, omfattende og regelbaseret konnektivitet hilses velkommen, om end det forekommer noget overordnet. Der er tale om miljøbeskyttelse, sikkerhed samt sociale og individuelle rettigheder foruden behov for rimelig og gennemsigtig konkurrence. Udtalelsen understreger tillige vigtigheden af at fremme »en cirkulær økonomi, lave drivhusgasemissioner og en klimarobust fremtid med henblik på at nå målene for bæredygtig udvikling (SDG) og de mål, der er fastsat i Parisaftalen om klimaændringer«. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU ville være dybt bekymret, hvis meddelelsen ikke havde præciseret alt dette, ikke mindst fordi disse centrale emner er blevet fremhævet og udviklet lige siden Kommissionens meddelelse om handel fra 2006, »Et globalt Europa«. Meddelelsen havde til formål at sikre, at »borgerne også får del i de fordele, det [liberaliseret handel og de europæiske værdier] fører med sig. Når nu vi tilstræber social retfærdighed og samhørighed internt i EU, bør vi også søge at fremme vores værdier, herunder standarder på social- og miljøområdet og kulturel mangfoldighed, ude i verden« (9). Man gik i dybden med disse emner i meddelelsen »Handel for alle« fra 2015 (10). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU støtter derfor i høj grad den opfordrende underliggende præmis i den fælles meddelelse. På trods af dette synes der i høj grad at være en manglende forbindelse til den allerseneste udvikling i Asien, navnlig i forbindelse med tilfælde, der på sigt kan vise sig at føre til strategiske udfordringer for Europa. Der er tale om en udvikling, der spænder lige fra BRI til Shanghaisamarbejdsorganisationen (SCO) til den øgede sammenkobling mellem Rusland, Kina, Centralasien, Tyrkiet, Iran og endda Indien, navnlig vedrørende energi og transport. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.3.1. | Det er meget skuffende, at man ikke har benyttet sig af muligheden for at give en detaljeret fremstilling af den fremtidige udvikling af EU's forhold og forbindelser til Asien. Foreligger der ingen undersøgelse af, hvad de asiatiske lande måske vil have til gengæld fra EU? Er det investeringer? Markeder? Hjælp til kapacitetsopbygning? Dokumentet fremstår mere som en opremsning af »byggesten«, der allerede er sat, end en redegørelse for ambitionsniveauet for, hvilke positive forandringer EU ønsker at opbygge i fremtiden. Der er mangel på frisk fremadrettet tænkning, navnlig tænkning »uden for boksen«.
  Det var måske aldrig formålet med den fælles meddelelse, men vi er af den opfattelse, at en lang række vigtige muligheder ikke er blevet udnyttet. Disse er allerede gengivet i detaljer ovenfor. |
| --- | --- |

3.3.1.

Det var måske aldrig formålet med den fælles meddelelse, men vi er af den opfattelse, at en lang række vigtige muligheder ikke er blevet udnyttet. Disse er allerede gengivet i detaljer ovenfor.

4.   Konnektivitet

| 4.1. | Meddelelsens centrale tema er konnektivitet. Definitionen heraf er i overensstemmelse med den, som blev fastsat i forbindelse med Asien-Europa-ministermødet i november 2017. ASEM er ikke omtalt, selv om det er næste mål for topmødet i 2018. Konnektivitet omfatter i denne sammenhæng en bred vifte af problemer, som er opdelt i seks specifikke områder. Disse områder omfatter alt fra jernbaneinfrastruktur, vejinfrastruktur, infrastruktur i luften og til søs, infrastruktur til energi (elektricitet, gas), informations- og kommunikationsteknologi, AI og intelligente net, handels- og investeringsforhold samt den centrale mellemfolkelige dimension. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Meddelelsen tilføjer finanspolitisk bæredygtighed til begrebet »bæredygtig konnektivitet«, hvilket i et senere udførligt beskrevet afsnit bliver udvidet til også at omfatte internationale finansieringspartnerskaber. Selv om dette omfatter en henvisning til Den Asiatiske Infrastrukturinvesteringsbank (AIIB), som USA bestemt ikke bryder sig om, er der ingen henvisning til de bekymringer, som Europa-Parlamentet (11) har rejst om det kinesiske »16 + 1-initiativ«, der skaber stor gæld og meget få arbejdspladser i Europa — ikke at disse virkninger stopper ved EU's grænser. Dette fulgte efter Kinas løfte på topmødet i 2017 om at investere 3 mia. USD i infrastruktur i disse 16 europæiske lande, hvor Europa-Parlamentet understregede, at sådanne projekter ikke »må tildeles i et ikke-gennemsigtigt udbud«. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | Europa-Parlamentet opfordrede medlemsstaterne til at arbejde tættere sammen for at sikre, at »man ikke går på kompromis med nationale og europæiske interesser for kortsigtet finansiel støtte«. Denne generelle bekymring vinder genklang i EU's forslag om screening af indgående udenlandske direkte investeringer (12). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Udvalget bemærker, at mens der for Afrikas vedkommende findes EU støtteinstrumenter for europæiske virksomheder og konsortier, så findes noget lignende ikke for forbindelser mellem Asien og Europa. Ikke mindst fordi det stiller disse virksomheder ringere end de kinesiske virksomheder, der støttes af BRI, mener vi, at Kommissionen nu er nødt til at udvide denne politik til at gælde for Afrika, og at InvestEU bør udvides til at dække investeringsrisici både i Asien og i andre dele af verden. En sådan støtte skal foregå på lige fod under overholdelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med udbudsprocedurer også i tredjelande, der modtager udenlandske investeringer. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.3. | Begrebet »omfattende konnektivitet« omfatter til gengæld konnektivitet i relation til transport, digitalisering og energi. Hvad angår digital konnektivitet henviser afsnit 3.2 i meddelelsen til netværksforbindelser med meget høj kapacitet, universel og økonomisk overkommelig adgang til internettet og »et fredeligt, sikkert og åbent IKT-miljø, og [at EU] samtidig [bør] tackle trusler mod cybersikkerheden og beskytte menneskerettigheder og frihedsrettigheder på internettet, herunder beskyttelsen af personoplysninger«. Alligevel nævnes der intet om, hvordan man skal forholde sig over for de lande, som har en meget anderledes tilgang til disse problemstillinger. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Hvad angår transport, påpeger meddelelsen, at 70 % af samhandelen foregår ad søvejen og 25 % ad luftvejen, hvilket er uundgåeligt, afstandene taget i betragtning. EØSU bemærker dog, at der i forbindelse med håndteringen af toldformaliteter øjensynligt ikke er taget hensyn til WTO's aftale om handelslettelser, der trådte i kraft i februar 2017. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | I aftalen erkendes det, at potentialet for vækst inden for transport er betydeligt, og det påpeges, at »samhandelen ad jernbane fortsat er relativt beskeden«. Søtransport er langt mere passende for mange asiatiske lande, og et skib kan transportere op til 200 gange så mange containere som et tog. Men søtransport er et globalt og ikke et asiatisk spørgsmål. Det tilføjes, at »vejtransport normalt giver god mening over mellemlange afstande ... og som et sekundært transportnet«. Men hvorfor omtaler man ikke IGC TRACECA (13)? |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Det var en central anbefaling i EØSU's udtalelse om Centralasien (14) fra 2015, at EU bør gøre en større indsats for at opnå resultater gennem TRACECA »for således at fremskynde udviklingen af en bæredygtig infrastrukturkæde til sikring af multimodal transport (navnlig jernbane- og vejinfrastruktur) ved at forbinde korridoren med det transeuropæiske transportnetværk (TEN-T)«. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | EØSU har påpeget, at »for EU's vedkommende er TRACECA fortsat et vigtigt initiativ. Det er et internationalt program til styrkelse af de økonomiske forbindelser, handelen og transportforbindelserne fra Sortehavet til det sydlige Kaukasus og Centralasien ved at bygge videre på de eksisterende transportsystemer og den politiske vilje og de fælles ambitioner i de 13 medlemslande«. Hvis der er problemer med korruption, skal det løses direkte. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | EØSU er også overrasket over blot at se et forslag om, at EU »bør arbejde hen imod at forbinde det veludviklede transeuropæiske transportnet (TEN-T) med netværk i Asien«. I udvalgets udtalelse fra 2015 gentog man »anbefalingen fra 2011 om, at Kinas og EU's forslag til transportkorridorer skal afstemmes efter hinanden, ikke mindst — hvor det er muligt — med hensyn til jernbaneinfrastruktur«. EØSU gentager dette igen i 2019. |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | I udtalelsen bemærkedes det endvidere, at »Anlæg af en moderne og interoperabel vej- og strategisk jernbaneinfrastruktur langs Silkevejen er af stor interesse for Kina, EU og Rusland. En vellykket integration af regionen ved hjælp af moderne og pålidelig infrastruktur burde rumme et stort potentiale ikke blot for større regional økonomisk integration, men også for fremme af menneskers mobilitet og multikulturel udveksling og dermed skabe bedre betingelser for udvikling af retsstatsprincippet og demokrati«. I betragtning af mål 9 om bæredygtig udvikling (bygge modstandsdygtig infrastruktur, fremme inklusiv og bæredygtig industrialisering og fremme innovation) er dette endnu mere presserende. |
| --- | --- |

4.4.5.

| 4.4.6. | Udvalget beklager ligeledes, at der intet er anført om at udvide vej- og jernbaneforbindelser mod Indien og det sydøstlige Asien, til trods for den betragtelige udvidelse af vejanlæg, som for nylig har fundet sted i både Centralasien og Iran. USA's tilbagetrækning fra den fælles omfattende handlingsplan (15) kan være en afgørende faktor her. |
| --- | --- |

4.4.6.

| 4.5. | Afsnittet om energikonnektivitet (3.3) er påfaldende kort. EØSU har tidligere anbefalet, at »levedygtigheden af EU's forbindelser med Centralasiens betydelige potentielle energireserver bør bedømmes ud fra praktiske og økonomiske aspekter. EU deltager med rette i udviklingen af energisektoren i disse lande, ikke mindst fordi deres reserver indebærer yderligere og supplerende (i modsætning til alternative) energikilder for Europa, selv om der er tale om komplekse transit- og transportforhold. Det er imidlertid vigtigt at undgå enhver misforståelse med Kina, da det er i alles interesse at øge energiforsyningen fra Centralasien.« |
| --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | EØSU gentager endnu engang sin anbefaling om, »at der gøres brug af EU's betydelige ekspertise, når det gælder at styrke samarbejdet med henblik på at forbedre energieffektiviteten og udbrede anvendelsen af vedvarende energikilder, eftersom regionen rummer et stort uudnyttet potentiale«. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | EØSU er overrasket over at konstatere, at vand ikke nævnes, selv om det er et vigtigt primærprodukt for en stor del af Asien og har et reelt potentiale for konflikter. Forvaltning af vand er — ligesom miljømæssig bæredygtighed — af afgørende betydning, navnlig vandeffektivitet og vandspild. |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Klimaændringer vil forværre vandmanglen. Der er allerede risiko for konflikter i Centralasien mellem de lande, der har vand, men ingen større kulbrinteforekomster, og de lande, der har olie og gas — men ingen vand. Eventuel opdæmning af større floder, f.eks. Mekongfloden, giver fortsat anledning til bekymring, mens den omstændighed, at den »tredje pol«, Himalayas iskappe, er ved at smelte, også forventes at blive en særlig udfordring. |
| --- | --- |

4.5.3.

5.   BRI-initiativet og yderligere betragtninger om EU-Asien

| 5.1. | EØSU kommer ikke til at stå alene med sin overraskelse over, at meddelelsen ikke nævner BRI: Der er mange, der forventede, at dette ville udgøre en central del af Europas respons. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.1.1. | Da »BRI« -initiativet oprindeligt blev lanceret af Præsident Xi i Astana i 2013, blev det omtalt som »Silkevejens økonomiske bælte«. »Silkevejen« er den historiske forbindelsesrute mellem EU og Asien. |
| --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | BRI-initiativet modtog oprindelig støtte fra en fond på 16,3 mia. USD. Beløbet er i dag væsentlig højere: Initiativet omfattede konkrete midler. Det havde ikke alene til formål at etablere tættere forbindelse med Europa, det var også en del af en større vision om at udvide det regionale samarbejde mellem Kina og andre asiatiske lande samt Afrika, at øge regional konnektivitet, udbygge handelsforhold og økonomiske forhold samt udvide mellemfolkelige bånd. Det har nu til formål at opbygge handel og infrastruktur med deltagelse af over 70 lande ad land- og søvejen, med tilføjelse af investeringer, udvikling, finansielle og konnektivitet mellem mennesker — et stærkt signal om, at Kina ønsker at spille en større rolle på globalt plan, til trods for at mange (herunder Indien og Japan) har betænkeligheder ved de politiske og finansielle betingelser. |
| --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | Udvalget mener, at det er afgørende, at EU udarbejder et formelt svar til BRI-initiativet. EU's strategiske partnerskab med Kina er vigtigt. BRI-initiativet har til formål at tilvejebringe reel infrastruktur, transport- og handelsforbindelser, hvorimod nærværende meddelelse foreslår noget, der er langt mere vagt. Ønsker EU, at alle veje i fremtiden fører til Beijing i stedet for til Rom? |
| --- | --- |

5.1.3.

| 5.2. | BRI-initiativet er en vigtig faktor i forbindelsen mellem EU og Asien. Der er allerede blevet henvist til de betænkeligheder, som Europa-Parlamentet har givet udtryk for. Til gengæld understreger EU's handelskammer i Kina (EUCCC), at BRI-initiativet bør gå begge veje ved at indvende, at initiativets fremtid »afhænger af, at handel og investeringer går begge veje i lige stort omfang, hvilket forudsætter, at Kina gør sine markeder tilgængelige.« |
| --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | EUCCC mener, at BRI-initiativets succes »i høj grad afhænger af åbne markeder, afbalanceret handel, gennemsigtighed og gensidighed«. Handelskammeret påpeger, at der i Asien, som alle andre steder, er behov for solid infrastruktur og anfører endvidere, at »forbedret konnektivitet kan være en stor bidragyder til økonomisk vækst, således at en sådan tilgang vil være af interesse for alle deltagerne i dette ambitiøse projekt«. Det opfordrer til, at der iværksættes »gennemsigtige offentlige udbudsprocesser«, som vil »gøre det muligt for europæiske og kinesiske virksomheder, og navnlig for private virksomheder, at konkurrere på lige vilkår, hvorved projekterne vil blive tildelt de stærkeste budgivere. Ellers vil det sandsynligvis resultere i, at midler går til spilde, og projekter mislykkes« (16). |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Meddelelsen (afsnit 5.3) omtaler endvidere »lige konkurrencevilkår for virksomheder«. Virksomhederne i EU har givet udtryk for bekymring og opfordrer endvidere til større gennemsigtighed og til, at de på et tidligere stadie inddrages på en mere detaljeret måde i BRI-projekter, således at man kan udøve due diligence, vurdere den kommercielle levedygtighed og sikre en regelbaseret markedsøkonomi samt ikkediskriminerende offentlige udbud. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.3. | Meddelelsen understreger målene for bæredygtig udvikling. EØSU mener, at det er vigtigt at skabe en formel forbindelse mellem målene for bæredygtig udvikling og BRI. Den fælles erklæring fra rundbordsdialogen EU/Kina i 2017 (17)»understreger, at gennemførelsen af BRI-initiativet bør bidrage til at gennemføre FN's 2030-dagsorden og målene for bæredygtig udvikling samt gennemførelsen af Parisaftalen om klimaændringer«. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.3.1. | Den fælles erklæring fra 2018 (18) anførte endvidere »i relation til vigtige infrastrukturinitiativer, at EU og Kina som vigtige handels- og investeringspartnere bør fortsætte med at tilpasse udviklingen og gennemførelsen af store initiativer til hinanden og udbygge deres samarbejde inden for handel, fremme af investeringer, e-handel, konnektivitet, infrastruktur, IT, energi, mellemfolkelige forbindelser og andre områder«. Det blev anført, at begge parters myndigheder bør »sikre, at alle fælles initiativer og projekter er finanspolitisk og miljømæssigt bæredygtige og derved bidrager til at opnå målene om bæredygtig udvikling«. Det blev desuden påpeget, at »både 2030-dagsordenen og Parisaftalen fremhæver det presserede behov for global infrastruktur og konkluderer, at man i forbindelse med BRI-initiativet og konnektivitetsstrategien for Europa og Asien bør tage hensyn til samtlige mål for bæredygtig udvikling«. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Rundbordsdialogen konkluderede, »at hvis store projekter skal være fordelagtige for begge parter, skal de indebære gensidige fordele og være gennemsigtige, interoperable, gensidige og bæredygtige samt være baseret på høringer, bidrag og fælles fordele«. |
| --- | --- |

5.3.2.

| 5.4. | Når man ser forbindelserne mellem EU og Asien i et bredere perspektiv, er det klart, at mange af de spørgsmål, der er relevante for BRI, finder langt bredere anvendelse. I meddelelsen lægges der f.eks. vægt på målene for bæredygtig udvikling, men dette præciseres ikke yderligere. De mest relevante mål for bæredygtig udvikling, ikke kun for BRI, men for panasiatiske forbindelser omfatter:






  — | mål 6 (rent vand og sanitet) |
| --- | --- | --- |

5.4.

—

mål 6 (rent vand og sanitet)

| — | mål 7 (sikre adgang til økonomisk overkommelig, pålidelig, bæredygtig og moderne energi for alle) |
| --- | --- |

—

mål 7 (sikre adgang til økonomisk overkommelig, pålidelig, bæredygtig og moderne energi for alle)

| — | mål 9 (bygge robust infrastruktur, fremme inklusiv og bæredygtig industrialisering og understøtte innovation) |
| --- | --- |

—

mål 9 (bygge robust infrastruktur, fremme inklusiv og bæredygtig industrialisering og understøtte innovation)

| — | mål 8 (fremme vedvarende, inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst, fuld og produktiv beskæftigelse samt anstændigt arbejde til alle) og |
| --- | --- |

—

mål 8 (fremme vedvarende, inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst, fuld og produktiv beskæftigelse samt anstændigt arbejde til alle) og

| — | mål 14 (bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og deres ressourcer). |
| --- | --- |

—

mål 14 (bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og deres ressourcer).

| 5.4.1. | Der skal også tages hensyn til mange andre mål for bæredygtig udvikling, navnlig mål 5 (opnå ligestilling mellem kønnene), mål nr. 11 (bæredygtige byer og lokalsamfund), mål 12 (sikre bæredygtigt forbrug og produktionsformer) og mål 15 (bæredygtig forvaltning af skove, bekæmpe ørkendannelse, standse udpining af jorden og tab af biodiversitet). |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.5. | Meddelelsen lægger med rette stor vægt på »regelbaseret konnektivitet«. WTO spiller i den henseende en væsentlig rolle, som i øjeblikket trues af Trump-regeringen i USA. En af WTO's centrale opgaver er at fremme gennemsigtighed i international handel, navnlig gennem sin ordning med peerevaluering, hvor deltagernes handelspraksisser gennemgås regelmæssigt. WTO er det rette forum til at håndtere bekymringer som dem, USA har rejst i relation til Kina, blandt andet hvad angår dumping og skjulte tilskud. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.5.1. | Af denne og mange andre geopolitiske årsager vil der i betragtning af den eksponentielle vækst i handelen for et stort antal asiatiske stater være en stærk støtte til WTO, og EU vil få udbredt asiatiske støtte i kampen for WTO, dens rolle og vigtigste aktiviteter. |
| --- | --- |

5.5.1.

| 5.5.2. | Et konkret delmål for bæredygtighedsmål nr. 17 (styrkelse af det globale partnerskab for bæredygtig udvikling) er »et universelt, regelbaseret, åbent, ikke-diskriminerende og retfærdigt multilateralt handelssystem under WTO«. Som det hedder i WTO-ministererklæringen (19) fra Nairobi: »international handel kan spille en rolle for realiseringen af en bæredygtig, robust og afbalanceret vækst for alle«, og det understreges, at dette vil være langt sværere at opnå uden en effektiv multilateral handelsmekanisme. |
| --- | --- |

5.5.2.

6.   Styrkelse af civilsamfundet

| 6.1. | Som nævnt har der siden 2011 været et stærkt kapitel om handel og bæredygtig udvikling i alle EU's FTA'er og ØPA'er, hvorved civilsamfundet tillægges en aktiv overvågningsrolle. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.1.1. | Ikke desto mindre er civilsamfundets rolle og forståelsen af begrebet »civilsamfund« markant anderledes i Asien end i Europa eller andre steder. Oprettelsen af et effektivt civilsamfundsforum i overensstemmelse med frihandelsaftalen mellem EU og Korea har været en succes på trods af den lange proces. På grundlag af langvarige, dybdegående og frugtbare forbindelser er oprettelsen af en lignende mekanisme mellem EU og Japan i gang. Der eksisterer dog ingen mekanisme for hverken Singapore eller Vietnam, som der kan bygges videre på efter ratificeringen. Andre ASEAN-lande, navnlig Indonesien, vil sandsynligvis følge trop. På trods af at det er flagskibet for EU's konnektivitet med civilsamfundet i Asien, omtales det ikke i meddelelsen. |
| --- | --- |

6.1.1.

| 6.2. | EØSU bifalder inddragelsen af begrebet konnektivitet mellem mennesker i meddelelsen. Dette henviser specifikt til »konnektivitet og mobilitet blandt studerende, akademikere og forskere« (punkt 3.4) som »afgørende for den gensidige forståelse og økonomisk vækst«, og fremhæver Erasmusprogrammet og »Marie Skłodowska-Curie-aktioner«. De fleste former for konnektivitet mellem mennesker opstår gennem handel, turisme eller sport, men EU har også iværksat en lang række dialoginitiativer med Kina, Indien og andre lande. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.2.1. | Unges inddragelse, navnlig gennem uddannelses- og udvekslingsprogrammer, er særlig vigtig. Det reviderede og meget efterspurgte europæiske Erasmus+-program er et centralt element. Det bidrager til at udvikle tættere uddannelsesmæssige bånd og mobilitet på det videregående niveau, hvilket bør ledsages af visumlempelse og gebyrfritagelse for de dygtigste studerende. Dette program er imidlertid globalt, og i betragtning af Asiens forskelligartethed er det ikke let eller måske endda ikke ønskeligt at opnå en specifik asiatisk kontekst. |
| --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | Men dette skal gå begge veje: Asien kan også tilbyde avancerede færdigheder. Som det allerede fremgår af dødvandet i forhandlingerne med Indien, er mange asiatiske lande mere interesserede i gensidig anerkendelse af kvalifikationer, øget arbejdskraftmobilitet og lettere adgang til visa. |
| --- | --- |

6.2.2.

| 6.3. | EU er dog nødt til at gøre mere for at vinde den asiatiske befolknings hjerter og sind. Meddelelsen har skuffende lidt at sige om menneskerettighederne (måske på grund af diversiteten i hele Asien), retsstatsprincippet, god regeringsførelse og demokratisering. EU bør tilskynde til tillidsskabende foranstaltninger. Asien står generelt over for vanskelige udfordringer som følge af den smertefulde og omfattende overgang fra planøkonomi til mere nationale markedsorienterede økonomier i mange lande, som mere end nogensinde før er blevet vanskeliggjort af endemiske perioder med etnisk, miljømæssig og økonomisk turbulens, for ikke at nævne korruption. |
| --- | --- |

6.3.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  JOIN(2018) 31 final.

1

(2)  www.traceca-org.org/en/traceca/.

2

(3)  EP 2017/2274(INI), 11. juli 2018.

3

(4)  EØSU's udtalelser om revision af EU's strategi for Centralasien — civilsamfundets bidrag (EUT C 242 af 23.7.2015, s. 1), og om EU's rolle og forbindelser til Centralasien og civilsamfundets bidrag (EUT C 248 af 25.8.2011, s. 49).

4

(5)  Asien/EU-mødet bestående af 30 europæiske og 21 asiatiske lande.

5

(6)  Herunder udtalelser om i) De interne rådgivende gruppers rolle i overvågningen af gennemførelsen af frihandelsaftaler, ii) Handel for alle — en mere ansvarlig handels- og investeringspolitik (EUT C 264 af 20.7.2016, s. 123), og iii) Handel og bæredygtig udvikling i EU's frihandelsaftaler (EUT C 227 af 28.6.2018, s. 27).

6

(7)  https://eeas.europa.eu/regions/asia/334/asia_en.

7

(8)  Jf. fodnote 4.

8

(9)  COM(2006) 567 final, punkt 3.1.iii.

9

(10)  COM(2015) 497 final.

10

(11)  Jf. fodnote 3.

11

(12)  COM(2017) 487 final.

12

(13)  Jf. fodnote 2.

13

(14)  Jf. fodnote 4.

14

(15)  Den fælles omfattende handlingsplan fra 2015 blev indgået med Iran.

15

(16)  Som gengivet 27. maj 2017.

16

(17)  15. Rundbordsdialog EU/Kina.

17

(18)  16. Rundbordsdialog EU/Kina.

18

(19)  Ministererklæringen fra Nairobi.

19

---

| 5.7.2019 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/103 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2019

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/103

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013 for så vidt angår midler til den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet

(COM(2019) 55 final — 2019/0027 (COD))

(2019/C 228/15)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet: 11.2.2019
  Rådet, 19.2.2019 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 177 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.3.2019 |
| Plenarforsamling nr. | 542 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 132/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet: 11.2.2019

Rådet, 19.2.2019

Retsgrundlag

Artikel 177 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.3.2019

Plenarforsamling nr.

542

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

132/0/1

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det på sin 542. plenarforsamling den 20.-21. marts 2019, mødet den 20. marts, enstemmigt at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 20. marts 2019.

Luca JAHIER

Formand

for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---