# Den Europæiske Unions C 100/16.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 100 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang16. marts 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 100

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang16. marts 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022 |
| 2023/C 100/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om det europæiske ungdomsårs varige aftryk: integration af ungdomsaspektet i andre politikområder og styrkelse af de unges rettigheder og muligheder | 1 |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022 |
| 2023/C 100/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kønsbaserede investeringer i nationale genopretnings- og resiliensplaner (initiativudtalelse) | 8 |
| 2023/C 100/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Investeringer med et kønsperspektiv som en metode til at forbedre ligestillingen mellem kønnene i Den Europæiske Union (initiativudtalelse) | 16 |
| 2023/C 100/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om formidling af information om grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet (initiativudtalelse) | 24 |
| 2023/C 100/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en industristrategi for sektoren for maritim teknologi (initiativudtalelse) | 31 |
| 2023/C 100/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om styrkelse af unges muligheder for at opnå bæredygtig udvikling gennem uddannelse (initiativudtalelse) | 38 |
| 2023/C 100/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det europæiske borgerinitiativ — Red bier og landmænd (Initiativudtalelse) | 45 |
| 2023/C 100/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fødevarepriskrisen: Indvirkningen af spekulation og konkrete forslag til handling som følge af krigen i Ukraine (initiativudtalelse) | 51 |
| 2023/C 100/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den socioøkonomiske situation i Latinamerika efter covid-19-krisen — Civilsamfundets rolle i genopretningsprocessen (initiativudtalelse) | 61 |
| 2023/C 100/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital omstilling i Euro-Middelhavsregionen (initiativudtalelse) | 68 |
| 2023/C 100/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om status over konkurrenceevnen med henblik på at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi (sonderende udtalelse) | 76 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

2023/C 100/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om det europæiske ungdomsårs varige aftryk: integration af ungdomsaspektet i andre politikområder og styrkelse af de unges rettigheder og muligheder

1

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

2023/C 100/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kønsbaserede investeringer i nationale genopretnings- og resiliensplaner (initiativudtalelse)

8

2023/C 100/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Investeringer med et kønsperspektiv som en metode til at forbedre ligestillingen mellem kønnene i Den Europæiske Union (initiativudtalelse)

16

2023/C 100/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om formidling af information om grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet (initiativudtalelse)

24

2023/C 100/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en industristrategi for sektoren for maritim teknologi (initiativudtalelse)

31

2023/C 100/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om styrkelse af unges muligheder for at opnå bæredygtig udvikling gennem uddannelse (initiativudtalelse)

38

2023/C 100/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det europæiske borgerinitiativ — Red bier og landmænd (Initiativudtalelse)

45

2023/C 100/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fødevarepriskrisen: Indvirkningen af spekulation og konkrete forslag til handling som følge af krigen i Ukraine (initiativudtalelse)

51

2023/C 100/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den socioøkonomiske situation i Latinamerika efter covid-19-krisen — Civilsamfundets rolle i genopretningsprocessen (initiativudtalelse)

61

2023/C 100/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital omstilling i Euro-Middelhavsregionen (initiativudtalelse)

68

2023/C 100/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om status over konkurrenceevnen med henblik på at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi (sonderende udtalelse)

76

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022 |
| 2023/C 100/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2021 (COM(2022) 337 final) | 83 |
| 2023/C 100/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En ny europæisk innovationsdagsorden (COM(2022) 332 final | 89 |
| 2023/C 100/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om a) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et nødinstrument for det indre marked og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2679/98 (COM(2022) 459 final — 2022/0278 (COD)), b) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2016/424, (EU) 2016/425, (EU) 2016/426, (EU) 2019/1009 og (EU) nr. 305/2011 for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked (COM(2022) 461 final — 2022/0279 (COD)), c) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2000/14/EF, 2006/42/EF, 2010/35/EU, 2013/29/EU, 2014/28/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/33/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU og 2014/68/EU for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked (COM(2022) 462 final — 2022/0280 (COD)) | 95 |
| 2023/C 100/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om horisontale cybersikkerhedskrav for produkter med digitale elementer og om ændring af forordning (EU) 2019/1020 (COM(2022) 454 final — 2022/0272 (COD)) | 101 |
| 2023/C 100/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om inddrivelse og konfiskation af aktiver (COM(2022) 245 final) | 105 |
| 2023/C 100/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en fælles ramme for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU (COM(2022) 457 final — 2022/0277 (COD)) | 111 |
| 2023/C 100/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om at arbejde hen imod en asbestfri fremtid: en europæisk tilgang til behandling af de sundhedsrisici, der er forbundet med asbest (COM(2022) 488 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/148/EF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (COM(2022) 489 final — 2022/0298 (COD)) | 118 |
| 2023/C 100/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk år for færdigheder 2023 (COM(2022) 526 final — 2022/0326 (COD)) | 123 |
| 2023/C 100/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om analyse af investeringsunderskud på forsvarsområdet og vejen frem (JOIN(2022) 24 final) | 132 |
| 2023/C 100/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EU) 2021/2115 (COM(2022) 305 final — 2022/0196 (COD)) | 137 |
| 2023/C 100/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 389/2012 for så vidt angår udveksling af oplysninger i de elektroniske registre vedrørende erhvervsdrivende, som flytter punktafgiftspligtige varer mellem medlemsstaterne til erhvervsmæssige formål (COM(2022) 539 final — 2022/0331 (CNS)) | 145 |
| 2023/C 100/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i det område, der er omfattet af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (SIOFA) (COM(2022) 563 final — 2022/0348 (COD)) | 146 |

III   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

2023/C 100/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2021 (COM(2022) 337 final)

83

2023/C 100/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En ny europæisk innovationsdagsorden (COM(2022) 332 final

89

2023/C 100/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om a) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et nødinstrument for det indre marked og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2679/98 (COM(2022) 459 final — 2022/0278 (COD)), b) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2016/424, (EU) 2016/425, (EU) 2016/426, (EU) 2019/1009 og (EU) nr. 305/2011 for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked (COM(2022) 461 final — 2022/0279 (COD)), c) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2000/14/EF, 2006/42/EF, 2010/35/EU, 2013/29/EU, 2014/28/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/33/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU og 2014/68/EU for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked (COM(2022) 462 final — 2022/0280 (COD))

95

2023/C 100/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om horisontale cybersikkerhedskrav for produkter med digitale elementer og om ændring af forordning (EU) 2019/1020 (COM(2022) 454 final — 2022/0272 (COD))

101

2023/C 100/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om inddrivelse og konfiskation af aktiver (COM(2022) 245 final)

105

2023/C 100/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en fælles ramme for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU (COM(2022) 457 final — 2022/0277 (COD))

111

2023/C 100/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om at arbejde hen imod en asbestfri fremtid: en europæisk tilgang til behandling af de sundhedsrisici, der er forbundet med asbest (COM(2022) 488 final) og om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/148/EF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (COM(2022) 489 final — 2022/0298 (COD))

118

2023/C 100/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk år for færdigheder 2023 (COM(2022) 526 final — 2022/0326 (COD))

123

2023/C 100/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om analyse af investeringsunderskud på forsvarsområdet og vejen frem (JOIN(2022) 24 final)

132

2023/C 100/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EU) 2021/2115 (COM(2022) 305 final — 2022/0196 (COD))

137

2023/C 100/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 389/2012 for så vidt angår udveksling af oplysninger i de elektroniske registre vedrørende erhvervsdrivende, som flytter punktafgiftspligtige varer mellem medlemsstaterne til erhvervsmæssige formål (COM(2022) 539 final — 2022/0331 (CNS))

145

2023/C 100/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i det område, der er omfattet af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (SIOFA) (COM(2022) 563 final — 2022/0348 (COD))

146

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om »det europæiske ungdomsårs varige aftryk: integration af ungdomsaspektet i andre politikområder og styrkelse af de unges rettigheder og muligheder«

(2023/C 100/01)

fremsat af SOC-sektionens formand Laurenţiu PLOSCEANU på anmodning af koordinationsgruppen for det europæiske ungdomsår (Katrīna LEITĀNE (formand), Neža REPANŠEK, Michael McLOUGHLIN, Nicoletta MERLO, Mateusz Maciej SZYMANSKI, Florian MARIN, Pierre BOLLON, Dolores Sammut BONNICI og Davor MAJETIĆ)

| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 50 |
| --- | --- |
| | Resolution |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 150/0/1 |

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 50

Resolution

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

150/0/1

Trods usikkerheden i forbindelse med krigen i Ukraine, covid-19-pandemien og klimakrisen er det stadig de unge, som er motoren i det europæiske projekt, og deres kreativitet, energi og entusiasme er drivkraften for dets bæredygtighed. Beslutninger, der træffes i dag, afgør hvordan verden ser ud i morgen, og det er derfor vigtigt at sikre, at unge har medbestemmelse i beslutninger, der vedrører deres fremtid, for selv indirekte foranstaltninger kan have stor betydning og relevans for de unge og for kommende generationer.

I december 2021 udnævnte Kommissionens formand Ursula von der Leyen 2022 til europæisk ungdomsår med den begrundelse, at »Europa har brug for alle unge«, og at »vores Union skal have en sjæl og en vision, som taler til dem« (1). Desuden — som fremført af kommissær Mariya Gabriel — bør »det europæiske ungdomsår (...) være et paradigmeskift for, hvordan vi inddrager de unge i politik og beslutningstagning« (2).

I Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs (EØSU's) udtalelse (3) om EU-strategien for unge 2019-2027 efterlyser udvalget fokus på en tværsektoriel tilgang med en helhedsorienteret synsvinkel på unge og deres behov og rettigheder, og understreger, at »udvalget er stærk tilhænger af, at man fremmer unges deltagelse i beslutningsprocesser ud over enkeltstående begivenheder. I takt med videreudviklingen af ungdomsdialogen skal frivillige organisationer for unge og nationale ungdomsråd spille en større rolle, og andre muligheder skal udnyttes. EU-institutionerne bør påtage sig en ledende rolle i den henseende med EØSU forrest i rækken af institutioner, der øger inddragelsen af unge på EU-niveau«.

EØSU har allerede i en årrække arbejdet på at finde ud af, hvordan man bedre kan integrere de unges synspunkter i udvalgets arbejde og i EU's beslutningsproces på en struktureret og meningsfuld måde. Det sker ved at inddrage forskellige dimensioner såsom klima og bæredygtighed (4), bl.a. ved at arrangere rundbordsdiskussioner for unge om klima og bæredygtighed og lade en ungdomsdelegeret deltage i EU's officielle delegation til UNFCCC klimakonferencemøder såvel som i EØSU's delegation; understrege den rolle, som uddannelse spiller for bæredygtig udvikling (5); drøfte situationen vedrørende beskæftigelse og arbejdsmarked og bestemmelserne herom (6); involvere de unge i udviklingen af nationale genopretningsplaner (7), hvilket kræver bedre inddragelse af ungdomsorganisationerne i gennemførelses- og overvågningsfaserne af planerne og i beslutningsprocesser; ungdomspolitik på Vestbalkan (8), hvor EØSU opfordrer EU til at støtte landene på Vestbalkan yderligere i at forbedre inddragelsen af unge (9); indarbejde ungdomsaspektet i alle politikområder på EU-niveau ved at indføre en EU-ungdomstest, hvilket også omfatter konkrete anbefalinger og forslag, og ved at foreslå at forbedre den interne inddragelse af unge og ungdomsorganisationer i EØSU's arbejde.

Endvidere hilste EØSU forslaget om at udpege 2022 til europæisk ungdomsår velkommen (10) ved at erklære, at EØSU er parat til at påtage sig en ledende rolle i ungdomsåret og bygge videre på sine vellykkede initiativer såsom Dit Europa, din mening!, rundbordsdialogerne for de unge om klima og bæredygtighed og EØSU's ungdomsdelegerede i COP-programmet. EØSU har unikke forudsætninger for at fremme samarbejdet med ungdomsnetværk. Derfor nedsatte EØSU en koordinationsgruppe for det europæiske ungdomsår for at sikre, at dette initiativ var repræsenteret og synligt i EØSU, og for at koordinere de igangværende ungdomsrelaterede initiativer. Koordinationsgruppen fik mandat til at styrke samarbejdet med ungdomsorganisationer og unge både i løbet af og efter det europæiske ungdomsår og samarbejde med andre EU-institutioner og civilsamfundsorganisationer om at sikre bedre tværgående integration af unge i deres daglige arbejde.

I det udkast til en resolution, som er blevet udarbejdet af koordinationsgruppen for det europæiske ungdomsår, opfordres EU-institutionerne og de nationale regeringer til at sikre, at det europæiske ungdomsår efterlader sig et varigt aftryk ved at fremme en struktureret og meningsfuld inddragelse af unge i politikudformning og beslutningstagning på alle niveauer og støtte deltagelsesmekanismer for unge og ungdomsorganisationer. Desuden bekræfter EØSU sit tilsagn om at styrke inddragelsen af unge i udvalgets arbejde og fremme integration af ungdomsaspektet på alle niveauer for at skabe et mere forenet og stærkere Europa.

»We cannot always build the future for our youth, but we can build our youth for the future.« — Franklin D. Roosevelt

1.   Et varigt aftryk af det europæiske ungdomsår i EØSU

| 1.1. | EØSU mener, at der bør følges op på drøftelserne i forbindelse med det europæiske ungdomsår, og at alle interessenter bør bevare et åbent sind. Det er afgørende, at ungdomsåret efterlader sig et konkret aftryk, og at det opfølgende arbejde fortsættes i forbindelse med det europæiske år for færdigheder og i tiden derefter. Endvidere omhandler EU-strategien for unge og konferencen om Europas fremtid også vigtige skridt hen imod en mere struktureret og meningsfuld inddragelse af unge i opbygningen af Europas fremtid. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Efter EØSU's opfattelse spiller civilsamfundsorganisationer og især ungdomsorganisationer en afgørende rolle, når man skal finde frem til innovative deltagelsesinstrumenter, der kan integrere ungdomsperspektivet i den politiske beslutningsproces på alle niveauer og på tværs af alle politikområder, og udvalget understreger civilsamfundsorganisationernes rolle med hensyn til at styrke aktivt medborgerskab, beskytte grundlæggende menneskerettigheder og demokratiske værdier for unge. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU beklager, at det civilsamfundsmæssige råderum for ungdomsorganisationer er blevet mindre (11), og understreger dets demokratiske relevans. Udvalget efterlyser foranstaltninger til at styrke ungdomsorganisationernes rettigheder og muligheder og give dem varige ressourcer, som vil øge deres evne til at repræsentere de unge og forsvare deres rettigheder og interesser. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU fremhæver de seneste års vellykkede initiativer rettet mod struktureret og meningsfuld inddragelse af unge i udvalgets udtalelser (12) og understreger, at udvalget går meget op i udvikling af nye initiativer til fremme af unges engagement og deres synspunkter i den politiske beslutningsproces. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at det for at forme Europas fremtid og skabe en vision, som unge kan relatere til, er afgørende, at de unge deltager aktivt i politikudformningen og den politiske beslutningsproces. Udvalget opfordrer derfor EU-institutionerne til at implementere EU's ungdomstest for at sikre, at alle nye politikker på EU-niveau udarbejdes under hensyntagen til de unges synspunkter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | I forlængelse af forslagene i EØSU's udtalelse om EU's ungdomstest opfordrer udvalget til, at ungdomsaspektet indarbejdes i alle politikker på alle niveauer, og til at der udarbejdes en fælles strategi for struktureret og meningsfuld inddragelse af unge, der gælder for alle EU's institutioner. Denne bør bygge på følgende søjler:






  — | fælles skabelse af ungdomsrelaterede initiativer/projekter/arrangementer, hvor ungdomsorganisationerne inddrages lige fra begyndelsen, og hvor det sikres, at de får indflydelse på alle trin i processen |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

fælles skabelse af ungdomsrelaterede initiativer/projekter/arrangementer, hvor ungdomsorganisationerne inddrages lige fra begyndelsen, og hvor det sikres, at de får indflydelse på alle trin i processen

| — | dele ejerskabet af initiativerne/projekterne/arrangementerne med ungdomsorganisationer og give dem en ledende rolle, samtidig med at der tages højde for deres prioriteter og behov |
| --- | --- |

—

dele ejerskabet af initiativerne/projekterne/arrangementerne med ungdomsorganisationer og give dem en ledende rolle, samtidig med at der tages højde for deres prioriteter og behov

| — | styrke ungdomsorganisationernes kapacitet og støtte dem med de nødvendige økonomiske ressourcer og passende redskaber til deltagelse |
| --- | --- |

—

styrke ungdomsorganisationernes kapacitet og støtte dem med de nødvendige økonomiske ressourcer og passende redskaber til deltagelse

| — | opbygge strukturerede og meningsfulde opfølgningsprocesser, der ikke blot omfatter høringer og ad hoc-møder. |
| --- | --- |

—

opbygge strukturerede og meningsfulde opfølgningsprocesser, der ikke blot omfatter høringer og ad hoc-møder.

| 1.7. | EØSU forpligter sig til at etablere en permanent gruppe i udvalget, der skal skabe gennemsigtige og tværsektorielle koordinationsmekanismer, der sigter mod at inddrage de unges synspunkter i EØSU's arbejde. Udvalget vil også fortsat undersøge og overveje mulighederne for at anvende EU's ungdomstest i sit arbejde og dermed få udviklet en konsekvent tilgang til inddragelsen af unge i EØSU. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.7.1. | Endvidere opfordrer EØSU til, at der i udvalgets regi oprettes en struktur, der repræsenterer og/eller inddrager ungdomsorganisationer i alle EU-institutioner og/eller eventuelt en interessentplatform som den europæiske interessentplatform for cirkulær økonomi. Eftersom EU's ungdomsdialog er den vigtigste deltagelsesbaserede proces i Europa, hvor beslutningstagere og unge drøfter spørgsmål og sammen finder frem til løsninger, kunne der tages yderligere skridt til at styrke denne deltagelsesmekanisme, f.eks. ved at indføre en fælles ledelsesstruktur (13), som EØSU også kunne stå i spidsen for. |
| --- | --- |

1.7.1.

| 1.8. | EØSU opfordrer indtrængende til større inddragelse af de unge i beslutningsprocesserne, lige fra udarbejdelsen af lovforslag og initiativer til gennemførelsen, overvågningen og opfølgningen Denne tilgang er blevet anvendt siden 2021 i EU's delegation til UNFCCC klimakonferencemøder, hvor delegationen omfatter mindst én ung delegeret. EØSU anbefaler på det kraftigste, at andre EU-delegationer anvender en lignende tilgang og tager hensyn til det generationsmæssige perspektiv. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | For at styrke EØSU's egen rolle med hensyn til at bygge bro over kløften mellem politiske beslutningstagere og ungdomsorganisationer og unge på både nationalt og europæisk niveau anbefales det for det første at oprette en gennemsigtig, struktureret og meningsfuld deltagelsesmekanisme for unge — eksempelvis et ungdomspanel — med henblik på at koordinere lovgivningsarbejdet effektivt. For det andet anbefales det at gå i dialog med og inddrage unge og ungdomsorganisationer i det arbejde, der udføres. Desuden bør der sikres koordinering og udveksling af god praksis om inddragelse af unge på alle niveauer og i alle medlemsstater, og der bør gennemføres mere målrettede outreachaktiviteter. Navnlig bør man styrke forbindelserne med nationale ungdomsorganisationer og sætte fokus på lokale ungdomsprojekter i EØSU og blandt udvalgets medlemmer. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Endvidere er det i den nuværende turbulente geopolitiske situation afgørende at sikre, at unge inddrages i bæredygtighed, sikkerhed og fredsopbygning. EØSU glæder sig over den nyligt vedtagne handlingsplan for unge inden for rammerne af EU's optræden udadtil og har til hensigt at vedtage en initiativudtalelse herom i 2023. EØSU opfordrer desuden EU-institutionerne til at støtte Vestbalkan yderligere i bestræbelserne på at øge de unges deltagelse med tanke på den positive sammenhæng mellem mobilitet inden for uddannelse eller erhvervsuddannelse og unges engagement i samfundet og i politik. Det samme princip bør følges i forbindelserne med Ukraine og Georgien. EØSU insisterer på at styrke samarbejdet om ungdomspolitikker med lande med kandidatstatus. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU vil bestræbe sig på systematisk at tage hensyn til de unges synspunkter i sine udtalelser. Det gælder også initiativudtalelser og sonderende udtalelser, som vedtages på anmodning af de roterende formandskaber eller andre EU-institutioner. EØSU vil takket være sit fremragende forhold til disse gøre sit bedste for at overbevise dem om, at disse anmodninger bør omfatte aspekter vedrørende unge. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Fokus for de kommende år: sammen om at opbygge en bedre fremtid, som er grønnere, mere inklusiv og digital.

| 2.1. | EØSU understreger betydningen af at øge de unges viden og den information, de modtager, om EU's institutioner, funktionsmekanismer, indsatsområder, konkrete eksempler på dagligdags aktiviteter og muligheder for personlig og faglig udvikling blandt unge. Antallet af europæiske programmer for udveksling af erfaringer og uddannelse (Erasmus+, Discover EU osv.) bør øges både lokalt og eksternt, og det samme gælder programmer under fælles tilsyn med andre uddannelsesinstitutioner i det pågældende land og i andre lande. EØSU vil fremme »going local«-initiativer med fokus på unge og tilskynde EØSU's medlemmer til at arrangere sådanne. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Udvalget påpeger, at det er nødvendigt at skabe og sikre rammerne for, at alle unge kan deltage i beslutningsprocessen på EU-niveau og nationalt niveau, ved at opbygge institutioner, der er mere åbne og villige til at arbejde med unge. Det er særlig vigtigt at give dårligt stillede, udsatte og marginaliserede unge mulighed for at deltage i beslutningsprocesser. Fremme af unges deltagelse i politiske valg bør være en prioritet. Endvidere bidrager unges deltagelse til kreativitet og innovation, og det er vigtigt at lytte til de unge, hvis civile og samfundsmæssige deltagelse bør fremmes allerede fra en tidlig alder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU anbefaler, at der gennemføres programmer, der tilbyder en ny chance, og alfabetiseringsprogrammer for unge, der forlader skolen tidligt, samt træffes foranstaltninger til at mindske skolefrafald ved at sikre vejledning, støtte og social beskyttelse rettet mod unge fra landdistrikter og fattige familier, så adgangen til uddannelse lettes. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det er nødvendigt at opnå inklusiv uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring af høj kvalitet for at sikre, at alle er i besiddelse af den viden, de færdigheder, kompetencer og den indstilling, der er nødvendige for, at man i Europa kan skabe et mere retfærdigt, sammenhængende, bæredygtigt, digitalt og modstandsdygtigt samfund. Unge har brug for færdigheder, som sætter dem i stand til at deltage fuldt ud i samfundet og håndtere forandringer på arbejdsmarkedet (14). Der skal være fokus på de mest udsatte personer. Kvalificerede arbejdstagere er et vigtigt element i sikringen af den europæiske konkurrenceevne, hvilket også anerkendes i Kommissionens forslag til det europæiske år for færdigheder 2023 (15). Det samme gælder gode arbejdsvilkår, forudsigelighed i karrieren og adgang til muligheder. Der bør tilskyndes til deltagelse i undervisning. Gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder i relation til unge bør være en prioritet. Der er også brug for at gøre fremskridt med uddannelsesreformer, afhjælpe misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer og fokusere på livslang læring, omskoling og opkvalificering (16). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU opfordrer til, at unge fra landdistrikterne får lettere adgang til uddannelsessystemet, ved at det sikres, at der findes den nødvendige materielle og digitale infrastruktur til en uddannelsesproces af høj kvalitet, navnlig inden for bæredygtig udvikling og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I samarbejde med civilsamfundsorganisationer opfordrer EØSU medlemsstaterne til at skabe målrettet adgang til skoler for personer med sjældne sygdomme eller personer, som ikke kan gå i skole af helbredsmæssige årsager, og som en prioritet sørge for den nødvendige infrastruktur til at sikre lige adgang til uddannelsestjenester for personer med handicap, så ingen lades i stikken. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Uddannelse er en vigtig katalysator for alle de øvrige mål for bæredygtig udvikling. EØSU støtter derfor Kommissionens arbejde hen imod læring, der har fokus på grøn omstilling og bæredygtig udvikling og opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre henholdsvis ændre uddannelserne i deres land i overensstemmelse hermed (17). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | EØSU foreslår, at der sammen med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet udvikles informationsmateriale og rådgivning eller læseplaner, der har til formål at forklare de grundlæggende elementer, som udgør en integreret del af arbejdsmarkedet, dvs. begreber såsom arbejdsgiver, ansættelseskontrakt osv. Der bør afsættes tilstrækkelige ressourcer til dette område, navnlig til udsatte unge og unge, som er i atypiske former for beskæftigelse. Den samme information skal også rettes mod unge migranter, der er rejst ind i et ukendt land, så de kan blive integreret hurtigere i det nye samfund, dets uddannelses- og arbejdssystem og dets kultur. Mere generelt bør unge tilbydes flere muligheder for at få finansiel viden og — hvilket er meget vigtigt — erhverve omfattende viden om deres rettigheder som borgere og arbejdstagere. Alt dette er vigtigt for at hjælpe unge med at forberede sig på et kommende liv som voksne. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU har allerede påpeget, at iværksætteri også kan spille en afgørende rolle, når det handler om at forbedre konkurrenceevne, innovation og trivsel og om udvikling af en social og grøn økonomi. Dette aspekt er blevet endnu vigtigere i forbindelse med genopretningen efter pandemien. Fremme af iværksætteruddannelser med henblik på at udvikle iværksætterfærdigheder kan være en måde at skabe karriereforløb på, navnlig blandt unge (18). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | EØSU tilskynder til, at der findes passende løsninger på nationalt plan for at sikre kontrol med huslejepriserne og dermed fremme mobilitet møntet på uddannelse eller beskæftigelse, og til at der gennemføres et program for socialt boligbyggeri for unge, navnlig i store byer og økonomiske udviklingscentre. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU opfordrer til, at de unge, og navnlig unge fra landdistrikter, får bedre adgang til sundhedsydelser af god kvalitet, ved at man øger antallet af hospitalsenheder eller mobile klinikker, som tilbyder primære lægetjenester, og gennemfører oplysningskampagner i uddannelsesinstitutioner, hvor der fokuseres på emner som forebyggelse af skader, spiseforstyrrelser, mental sundhed og generel sundhedsundervisning samt reproduktiv sundhed, som er vigtige emner. Der bør udvikles særlige forskningsprogrammer for at hjælpe unge med at bekæmpe sygdomme (såsom kræft), da helbredelsesforløb, der er tilpasset voksne, ofte ikke passer til de unge. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Gennem samarbejde med civilsamfundsorganisationer efterlyser EØSU en øget og vedvarende indsats for at gennemføre tiltag rettet mod trafikundervisning, forebyggelse af seksuelt overførte sygdomme, mobning og hadefuld tale, samt forbrug af tobak, alkohol og stoffer, som finder sted i skoler under inddragelse af unge og civilsamfundet. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | EØSU foreslår, at det sikres, at unge har adgang til formelle repræsentationssystemer i forholdet til interesserede aktører på arbejdsmarkedet, og at alle unge, og navnlig dem, som ikke har et job eller arbejder under usikre ansættelsesforhold, er bekendt med foreningsfriheden og arbejdstagernes og arbejdsgivernes ret til at oprette og tilslutte sig organisationer efter eget valg. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | EØSU efterlyser en styrkelse af arbejdsmarkedsparternes og civilsamfundsorganisationernes kapacitet, så de kan repræsentere de unge og lette omstillingsprocessen fra skolen til et aktivt arbejdsliv. Ungdomsorganisationer bør inddrages i institutioner for social dialog, kollektive forhandlinger og i trepartsorganisationer, som har ansvar på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | EØSU efterlyser en modernisering og styrkelse af de institutioner, der er aktive på arbejdsmarkedet, så især de tjenester, som de yder til unge bliver lettere tilgængelige, dynamiske, imødekommende og mindre bureaukratiske. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | EØSU opfordrer til, at det sikres, at de unge behandles retfærdigt, så der er lige muligheder for kvinder og mænd, men også så de unge har de samme muligheder som andre aldersgrupper, når det gælder lønninger, arbejdsvilkår og uddannelses- og karrieremuligheder på arbejdspladsen. Et arbejde som praktikant bør navnlig når der er tale om unge mennesker ikke indebære udnyttelse og bør ikke være et redskab til omgåelse af ansættelsesforholdet. Praktikophold uden løn eller anden kompensation kan påvirke de unges erfaringer med arbejdsmarkedet yderst negativt (19) og bør forbydes (20). De unges repræsentation bør styrkes yderligere. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | Efter EØSU's opfattelse er det nødvendigt at støtte den sociale økonomi, da denne sektor aktivt hjælper socialt marginaliserede unge og andre udsatte personer, navnlig gennem foranstaltninger, der har til formål at øge selvværdet, gennem kommunikation osv. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | EØSU mener, at den situation, der er opstået som følge af pandemien på grund af ringe adgang til sundhedsydelser, kræver en større indsats for at hjælpe unge med at opdage tegn på problemer med den mentale sundhed og trivslen og fremme korrekt information via så mange kanaler som muligt for at formidle værdifulde informationer i modsætning til falske løfter om hjælp/støtte, herunder ved at anvende sundhedsværktøjer hertil. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | EØSU efterlyser en reform af de sociale beskyttelsessystemer og arbejdsmarkedslovgivningen, så de tilpasses den nye virkelighed og de nye arbejdsformer, og så det sikres, at efterfølgende ændringer på arbejdsmarkedet kan justeres og reguleres hurtigere i fremtiden under fuld hensyntagen til de nationale arbejdsmarkedsmodeller og arbejdsmarkedsparternes uafhængighed. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | EØSU foreslår, at pensionssystemerne og de sociale beskyttelsessystemer kobles til de unges økonomiske og sociale virkelighed, og at man sikrer, at de er retfærdige, inklusive og tilpasset arbejdsmarkedets realiteter, så de beskytter unge, som udfører nye former for arbejde, og unge, som ikke er i et ansættelsesforhold. Beskæftigelse af høj kvalitet for alle unge skal være en prioritet. |
| --- | --- |

2.20.

| 2.21. | EØSU påpeger, at det under coronaviruspandemien blev tydeligt, at sundheds- og sikkerhedsspørgsmål, herunder psykosociale risici, er lige så vigtige emner som stabilitet og forudsigelighed i beskæftigelsen. Der er behov for at indgå i en dialog med de unge, om hvordan man i fremtiden kan forebygge problemer på dette område. Det er vigtigt at have adgang til forskellige former for beskæftigelse baseret på stabilitet og kvalitetsstandarder for at lette unges deltagelse på arbejdsmarkedet. Desuden er der behov for foranstaltninger til at styrke tilsynet med unges arbejdsvilkår, eksempelvis bør arbejdstilsynet styrkes. |
| --- | --- |

2.21.

| 2.22. | EØSU opfordrer til, at man beskytter de unges rettigheder og sikrer social beskyttelse ved at skabe balance mellem arbejdsliv og privatliv. Desuden er det vigtigt at beskytte retten til privatlivets fred og sørge for, at der er plads til kollektive forhandlinger. Der bør tilskyndes til, at arbejdet tilrettelægges så fleksibelt, at der også er plads til færdiggørelse af studier. |
| --- | --- |

2.22.

| 2.23. | EØSU opfordrer til større synergi mellem forskellige instrumenter, der er dedikeret til unge, såsom ungdomsgarantien og børnegarantien. Unge bør gives en reel garanti, som giver dem udsigt til forudsigelige karrieremuligheder. Offentlig støtte til unge på arbejdsmarkedet bør ikke bidrage til usikre forhold, og inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet med hensyn til at bistå unge på arbejdsmarkedet bør fortsat være en prioritet. |
| --- | --- |

2.23.

| 2.23.1. | EØSU ønsker at sikre, at der tilvejebringes passende alternativ pleje af høj kvalitet for alle børn og unge, som mangler ordentlig forældreomsorg, og at søskende får lov at blive sammen, medmindre det ikke er i deres bedste interesse, eftersom familierelationer er så meget desto vigtigere under disse omstændigheder. Mere generelt er det vigtigt, at støttemekanismerne ikke pludseligt afbrydes, når de unge fylder 18 år. |
| --- | --- |

2.23.1.

| 2.24. | EØSU understreger behovet for en passende håndtering af de økonomiske, sociale og miljømæssige udfordringer, som den nuværende økonomiske model skaber, navnlig for unge. Dette bør gøres ved at huske på, at hvis vi vil gøre vores samfund grønnere, mere retfærdige, inklusive, bæredygtige og mere fokuserede på trivsel, er vi nødt til at tage udgangspunkt i de unges interesser som den grundlæggende søjle for fremtiden. Unge bør være et tværgående tema/mål i ESI-fondenes investeringer. |
| --- | --- |

2.24.

| 2.25. | EØSU mener, at det er nødvendigt at sørge for, at unge har mulighed for at stifte familie. En øget indsats for at motivere unge til at stifte familie og få børn er afgørende for Europas stabilitet og fremtid. Det er derfor vigtigt at sikre adgang til boliger, børnepasning og fleksibel social støtte ved at oprette et særligt EU-program herfor. |
| --- | --- |

2.25.

| 2.26. | EØSU opfordrer indtrængende til, at den yngre generation får et reelt demokratisk og pluralistisk offentligt rum, hvor de kan give udtryk for deres synspunkter uden frygt for udstødelse eller for at blive mødt med had. Samtidig er det yderst vigtigt at opbygge viden og skabe opmærksomhed om informationsmanipulation og desinformation. |
| --- | --- |

2.26.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/speech_21_4701

1

(2)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/IP_21_5226

2

(3)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Engagement, netværk, mobilisering: En ny EU-strategi for unge (COM(2018) 269 final) (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142).

3

(4)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Struktureret inddragelse af de unge i EU's beslutningsproces vedrørende klima og bæredygtighed (initiativudtalelse) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 44).

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Styrkelse af unges muligheder for at opnå bæredygtig udvikling gennem uddannelse (initiativudtalelse) (EUT C 100 af 16.3.2023, s. 38).

5

(6)  EØSU's informationsrapport om Ligebehandling af unge på arbejdsmarkedet (under udarbejdelse).

6

(7)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Sikring af anstændigt arbejde for unge og sikring af inklusion af NEET'er gennem passende udarbejdelse af nationale genopretningsplaner (initiativudtalelse) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 27).

7

(8)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ungdomspolitik på Vestbalkan som led i innovationsdagsordenen for Vestbalkan (initiativudtalelse) (EUT C 443 af 22.11 2022, s. 44).

8

(9)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU's ungdomstest (initiativudtalelse) (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 46).

9

(10)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk ungdomsår 2022« (COM(2021) 634 final — 2021/0328 (COD)) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 122).

10

(11)  SAFEGUARDING20CIVIC20SPACE20FOR20YOUNG20PEOPLE20IN20EUROPE202020_v4.02028129.pdf (youthforum.org).

11

(12)  For eksempel Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Engagement, netværk, mobilisering: En ny EU-strategi for unge (COM(2018) 269 final) (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 142); Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Struktureret inddragelse af de unge i EU's beslutningsproces vedrørende klima og bæredygtighed (initiativudtalelse) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 44); Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk ungdomsår 2022« (COM(2021) 634 final — 2021/0328 (COD)) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 122); Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU's ungdomstest (initiativudtalelse) (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 46).

12

(13)  Europarådets fælles ledelsessystem.

13

(14)  Se Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »hvordan fremmer man via uddannelse og i et livslangt læringsperspektiv de færdigheder, Europa har brug for til at skabe et mere retfærdigt, mere sammenhængende, mere bæredygtigt, mere digitalt og mere modstandsdygtigt samfund?« (Sonderende udtalelse på anmodning af det portugisiske rådsformandskab) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 27), punkt 1.2 og 2.3.

14

(15)  Kommissionen kickstarter arbejdet med det europæiske år for færdigheder (europa.eu).

15

(16)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Ligebehandling af unge på arbejdsmarkedet (under udarbejdelse).

16

(17)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Styrkelse af unges muligheder for at opnå bæredygtig udvikling gennem uddannelse (initiativudtalelse) (EUT C 100 af 16.3.2023, s. 38).

17

(18)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution: Bidrag til Kommissionens arbejdsprogram for 2023 (EUT C 443 af 22.11.2022, s. 1), point 4.14.

18

(19)  EØSU's informationsrapport om Ligebehandling af unge på arbejdsmarkedet (under udarbejdelse).

19

(20)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »sikring af anstændigt arbejde for unge og sikring af inklusion af NEET'er gennem passende udarbejdelse af nationale genopretningsplaner« (initiativudtalelse) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 27), punkt 1.9.

20

---

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/8

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »kønsbaserede investeringer i nationale genopretnings- og resiliensplaner«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/02)

| Ordfører: | Cinzia DEL RIO |
| --- | --- |

Ordfører:

Cinzia DEL RIO

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 8.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 163/5/14 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

8.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

163/5/14

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU gentager, at kun større og bedre økonomisk og social konvergens i Den Europæiske Union kan bidrage til at sikre fuld ligestilling mellem kønnene og fremme lige muligheder ved at fokusere på tiltag og strategier i overensstemmelse med den europæiske søjle for sociale rettigheder. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU påpeger, at de fleste af de nationale genopretnings- og resiliensplaner er blevet udarbejdet af medlemsstaterne uden en forudgående vurdering af de enkelte investeringers indvirkning med hensyn til at fjerne uligheder mellem kønnene og gøre det lettere for kvinder at få adgang til og blive på arbejdsmarkedet. Kun et lille antal lande har anlagt en strategisk tilgang gennem specifikke foranstaltninger og reformer på tværs af de seks investeringsakser i de nationale genopretnings- og resiliensplaner. Den metode, som Kommissionen har fulgt, er baseret på en konsekvensanalyse af resultaterne af de gennemførte foranstaltninger. I den sammenhæng anbefaler EØSU, at Kommissionen anvender sammenlignelige, specifikke indikatorer i evalueringsfasen for at måle forbedringer af ligeløn, adgang til arbejdsmarkedet, forening af arbejde og plejetid og fremme af iværksætteri blandt kvinder. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Blandt foranstaltningerne i de nationale genopretnings- og resiliensplaner er der direkte og indirekte tiltag med forskellige virkninger på kort eller mellemlang sigt til at tilskynde kvinder til at komme ud på og blive på arbejdsmarkedet, men rammen herfor er fragmenteret og forskellig fra land til land. EØSU anser det for absolut nødvendigt, at både de direkte og de indirekte tiltag intensiveres i forbindelse med gennemførelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner, og mener, at der skal findes sikre og varige investeringskanaler med en ressourceplanlægning, der også gælder på mellemlang til lang sigt. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Blandt de direkte foranstaltninger til fremme af kvinders beskæftigelse mener EØSU, at man bør prioritere incitamenter til at skabe stabile job af høj kvalitet for kvinder fremfor andre lejlighedsvise incitamenter, og at disse incitamenter ikke bør være omfattet af statsstøttekortet. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer til at styrke klausulen om belønning af virksomheder, der fremmer kvinders beskæftigelse, så den udvides til alle offentlige udbud, og til at indføre regler, der forpligter ordregiverne til at medtage mål om ligestilling i udbudsspecifikationerne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU glæder sig over den støtte og de foranstaltninger til fordel for selvstændig erhvervsvirksomhed, der er fastsat i nogle nationale genopretnings- og resiliensplaner, og håber, at støtten også vil omfatte tiltag inden for finansiel og ledelsesmæssig uddannelse samt adgang til finansielle instrumenter. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Som anført i Kommissionens meddelelse om ligestilling mellem kønnene mener EØSU, at det i forbindelse med gennemførelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner er vigtigt at træffe foranstaltninger på skatteområdet med skattelettelser til sekundære forsørgere i lavindkomsthusstande og mindre velstillede eneforsørgere. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | De indirekte tiltag i de nationale genopretnings- og resiliensplaner omfatter investeringer i børnepasning og plejetjenester. EØSU mener, at det bør være en prioritet at investere i tjenester, der gør det muligt at forene arbejdstid og langtidsplejetid, og at indføre integrerede tjenester, som bør gøres tilgængelige for lavindkomsthusholdninger. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Man kan ikke længere udskyde specifikke investeringer, der skal tiltrække kvinder til de tekniske og videnskabelige institutter og universitetsuddannelser (STEM), da det også vil kunne fremme beskæftigelsen af kvinder i sektorer, der i dag er mandsdominerede, og der bør være en vision på mellemlang til lang sigt. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU anbefaler, at de nationale genopretnings- og resiliensplaner programmeres på en koordineret og komplementær måde i forhold til alle andre EU-ressourcer og EU-programmer, først og fremmest ressourcerne og -programmerne vedrørende samhørighed og landdistrikter. Kommissionens vurdering inden for rammerne af det europæiske semester med landespecifikke henstillinger bør tage hensyn til disse mål i et kønsperspektiv med nye gennemsigtige og tilgængelige indikatorer, der er sammenlignelige på tværs af landene og opdelt efter køn. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anbefaler at gøre kønsbudgettering obligatorisk på alle niveauer i den offentlige forvaltning i forbindelse med det europæiske semester. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | De foreliggende data viser, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer kun lejlighedsvist og i beskedent omfang har været involveret i de fleste lande. EØSU anbefaler, at de inddrages fuldt ud i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner på både europæisk, nationalt og lokalt plan. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Indledning

| 2.1. | Formålet med denne udtalelse er at fremhæve de reformer og investeringer, der fremmer ligestillingen mellem kønnene, i medlemsstaternes nationale genopretnings- og resiliensplaner på grundlag af tilgængelige oplysninger, som ajourføres af bl.a. Kommissionen, Europa-Parlamentet og EU-formandskabet. Det bør bemærkes, at EIGE (Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder) gennemfører en studie om ligestilling mellem kønnene og integration af kønsaspektet i genopretningen efter covid-19 for det svenske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union i 2023 (1), som netop ser på de foranstaltninger i de nationale genopretnings- og resiliensplaner, der har en kønstilgang i alle faser fra programmering til gennemførelse og evaluering, og på i hvilket omfang medlemsstaterne har betragtet ligestilling som en løftestang for genopretning. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den 21. juli 2020 vedtog Det Europæiske Råd i sine konklusioner NextGenerationEU-planen (NGEU) sammen med den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 (FFR 2021-2027). Blandt målene for FFR og NGEU er fremme af lige muligheder ved at sikre, at kønsperspektivet integreres i aktiviteterne og foranstaltningerne i de relevante programmer og instrumenter, og at de effektivt kan bidrage til at opnå ligestilling i overensstemmelse med den europæiske strategi. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2) oprettedes genopretnings- og resiliensfaciliteten, som har til formål at støtte genopretningen efter pandemien, fremme samhørigheden og investere i den grønne og den digitale omstilling. Det fremgår udtrykkeligt af forordningen, at de nationale genopretnings- og resiliensplaner skal bidrage til at fremme ligestilling mellem kønnene. EØSU er enig i bestemmelserne i forordningen vedrørende betydningen af foranstaltninger til bekæmpelse af uligheder mellem kønnene, som også er i overensstemmelse med målene i den europæiske søjle for sociale rettigheder. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I sin meddelelse om den årlige strategi for bæredygtig vækst 2021 (den årlige vækstundersøgelse 2021) af 17. september 2020 skitserede Kommissionen retningslinjer for genopretnings- og resiliensfaciliteten, hvori medlemsstaterne opfordres til at lægge særlig vægt på dårligt stillede grupper, kvinder og unge, der kommer ind på arbejdsmarkedet, og derved skabe jobmuligheder af høj kvalitet. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I den delegerede forordning af 28. september 2021 fastsættes der fælles indikatorer og detaljerede elementer i resultattavlen for genopretning og resiliens med udpegelse af 14 indikatorer. Kun fire af de udpegede indikatorer har en kønsspecifik opdeling (3). F.eks. er der ingen kønsopdeling i indikator 6 og 9 for kvindedrevne virksomheder, der modtager støtte. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Krigen i Ukraine som følge af den russiske aggression har betydet en væsentlig afmatning med vækstudsigter, der er kendetegnet ved usikkerhed om navnlig forsyningen af energiressourcer og de kraftigt stigende omkostninger, som begge er forhold, der påvirker fordelingen af udgifter og investeringer i de nationale budgetter. Denne usikkerhed vil også indvirke på gennemførelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Arbejdsmarkedet og samfundet som helhed forsøger at komme ud af krisen gennem en langsigtet økonomisk og social genopretning, som de nationale genopretnings- og resiliensplaner er baseret på, og som nødvendigvis må indebære vedtagelse af en kønsorienteret ramme for at tackle og overvinde de uligheder og kønsbestemte forskelle, som covid-19-krisen desværre har udvidet i visse produktionssektorer, befolkningsgrupper og territorier (4). |
| --- | --- |

2.7.

3.   Baggrund, forberedelse af finansieringen og tildelte ressourcer i de nationale genopretnings- og resiliensplaner

| 3.1. | Kommissionen forelagde i juli en evalueringsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af faciliteten, som også omhandler uligheder mellem kønnene (5), og som viser status for de bidrag, der er modtaget fra medlemsstaterne på grundlag af de indsendte nationale genopretnings- og resiliensplaner, og viser de vejledende prioriteringer i de 25 nationale genopretnings- og resiliensplaner, der er analyseret på grundlag af de seks søjler i genopretnings- og resiliensfaciliteten (6). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | De fleste af de foranstaltninger, som medlemsstaterne foreslår, har tværgående mål, som ikke nødvendigvis er specifikt rettet mod ligestilling mellem kønnene. Af de 129 foreslåede foranstaltninger er der indtil videre kun blevet iværksat 13 med investeringer. Det er ikke alle medlemsstater, der har planer om reformer og afsat midler specifikt til kønsrelaterede udfordringer eller rettet mod kvinder. Der er også kun beskedne nyskabende foranstaltninger i sektorer med lav beskæftigelse af kvinder (7). Der er overvejende fokus på børnepasning, pleje og undervisning. Kommissionens rapport viser, at kun få lande har udarbejdet nationale genopretnings- og resiliensplaner, som indeholder en strategisk tilgang med foranstaltninger og reformer til at tage hånd om ligestillingen mellem kønnene. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Andre medlemsstater har prioriteret områder såsom foranstaltninger for social og territorial samhørighed med fokus på lige muligheder, hvilket ofte også omfatter ligestilling, eller foranstaltninger rettet mod sårbare grupper, som ofte omfatter kvinder og unge. Endelig er der foranstaltninger, der skal ledsage den grønne og den digitale omstilling med fokus på uddannelse, hvor kvinder i nogle lande halter bagefter med hensyn til lige adgang til uddannelses- og omskolingsprogrammer. Det bør bemærkes, at de fleste medlemsstater i deres genopretnings- og resiliensplaner ikke har angivet kønsbaseret vold som en udfordring i forbindelse med foranstaltninger til støtte for ligestillingen. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | De nationale genopretnings- og resiliensplaner er udarbejdet efter en forudgående vurdering på nationalt plan af den økonomiske og sociale situation, og generelt med allerede fastsatte udgiftsprioriteter, hvori der ikke er taget hensyn til kønsdimensionen, hverken med hensyn til tildelte ressourcer eller indholdet af de indsendte investeringsprojekter. Kommissionens oprindelige forslag til forordning om genopretnings- og resiliensfaciliteten indeholdt ingen henvisning til ligestilling mellem kønnene som et mål og nævnte ikke kvinder som en specifik målgruppe. Først efterfølgende blev der efter pres fra arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne indført en kønsdimension i de nationale genopretnings- og resiliensplaner med forordningen offentliggjort i februar 2021. Dette er også grunden til, at kønsdimensionen og kønsbudgettering ikke er til stede i alle nationale genopretnings- og resiliensplaner, men kun i dem, der oprindeligt havde fastlagt et kønsorienteret aspekt af udgifter og investeringer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Genopretnings- og resiliensfaciliteten kræver, at medlemsstaterne angiver, hvordan de nationale genopretnings- og resiliensplaner håndterer uligheder mellem kønnene, men i konsekvensanalysen tages der kun højde for de trufne foranstaltningers effektivitet. Det er derfor vigtigt, at Kommissionen i evalueringsfasen måler effektiviteten af de planlagte tiltag og investeringer ved at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne og anvender sammenlignelige specifikke indikatorer. De hidtil indsamlede data afspejler ikke den reelle situation på nationalt plan. Det er derfor vanskeligt i dag at sige, hvilken indvirkning visse foranstaltninger til bekæmpelse af kønsdiskrimination, navnlig de tværgående foranstaltninger, har på de seks søjler. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Ud fra de ressourcer, der er afsat til de nationale genopretnings- og resiliensplaner, er det i dag ikke muligt at få et klart billede af de investeringer, der med midler fra ikke bare genopretnings- og resiliensfaciliteten, men også supplerende nationale offentlige og private ressourcerudelukkende tager sigte på ligestilling mellem kønnene i de forskellige dele af arbejdsmarkedet og i samfundet. Det vil kun være muligt at måle omfanget af de tildelte ressourcer i gennemførelsesfasen. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Ifølge Kommissionens rapport er der store forskelle i andelen af specifikke ligestillingsforanstaltninger i de nationale genopretnings- og resiliensplaner, fra 11 % i Sverige til mindre end 1 % af Kroatien og med flere lande under 2 %. Det vil dog også være nødvendigt at se på virkningen af de indirekte foranstaltninger i de nationale genopretnings- og resiliensplaner og af de direkte og indirekte foranstaltninger, der er planlagt med midler fra NGEU, som et supplement til de nationale genopretnings- og resiliensplaner, såsom REACT-EU og ELFUL (Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Ifølge Kommissionens rapport og de første oplysninger indsamlet af EIGE er det billede, der tegner sig, fragmenteret og uensartet på tværs af landene. Ikke alle lande har kønsopdelte data, selv om Kommissionen har anmodet herom, således at den regelmæssigt og rettidigt kan rapportere om kønsrelaterede udgifter i de nationale genopretnings- og resiliensplaner på grundlag af nogle fælles elementer. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Da ikke alle medlemsstater har stillet kønsbaserede analyser til rådighed inden udarbejdelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner, mangler der en vurdering af foranstaltningernes indvirkning på yderligere beskæftigelse af høj kvalitet og på kvalificerede job. Ligestilling mellem kønnene er blevet betragtet som et generelt, tværgående princip af 14 lande (8), men kun Spanien har integration af kønsaspektet som et kriterium i hele den nationale genopretnings- og resiliensplan. Italien har indført specifikke foranstaltninger til fremme af ligestilling mellem kønnene og uddybet foranstaltningernes virkning med hensyn til bl.a. øget beskæftigelse, men der er fortsat usikkerhed med hensyn til deres reelle virkning og tiltagenes kvalitet (9). I andre lande er der planlagt indirekte foranstaltninger for at fremme ligestilling mellem kønnene såsom investeringer i balance mellem arbejdsliv og privatliv, investeringer i plejetjenester, tilskyndelse til uddannelse inden for STEM og forbedring af arbejdsvilkårene og uddannelse, hvilket vil have en indvirkning på mellemlang til lang sigt, men ikke kan kvantificeres i dag. Ud over disse investeringer har visse medlemsstater planlagt direkte foranstaltninger såsom incitamenter til ansættelse af kvinder og incitamenter for kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Nogle lande har lagt særlig vægt på ligestillingsvurdering af offentlige udbud (10) med betingelser om ansættelse af kvinder og unge i forbindelse med offentlige kontrakter, der indgås med midler fra de nationale genopretnings- og resiliensplaner. Det ville være ønskeligt at indføre regler for offentlige udbud, der forpligter ordregiverne til at medtage mål om ligestilling i udbudsspecifikationerne. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Bl.a. Spaniens, Italiens og Frankrigs nationale genopretnings- og resiliensplaner er innovative på dette område. Spaniens nationale genopretnings- og resiliensplan indeholder et væsentligt tilsagn om, at alle offentlige administrative procedurer skal have et kønsperspektiv. Med Italiens nationale genopretnings- og resiliensplan indføres der retningslinjer for lige muligheder i kontrakter, der finansieres af den nationale genopretnings- og resiliensplan. De indeholder bestemmelser om anvendelse af belønningsforanstaltninger og standardbestemmelser i forbindelse med udbud, som er differentieret efter sektor, type og projektets art, med en forpligtelse til at reservere 30 % af de ansættelser, der er nødvendige for at gennemføre kontrakten, til unge under 36 år og kvinder samt til at sikre certificering af ligestilling mellem kønnene i virksomheder. Med Frankrigs nationale genopretnings- og resiliensplan er der derimod blevet indført nye indikatorer for virksomheder til at beregne lighed og fremgang på arbejdsmarkedet gennem en handlingsplan, mens der i Irlands og Kroatiens nationale genopretnings- og resiliensplaner er en finansieringsbonus til virksomheder, der indfører kriterier for fremme af ligestilling mellem kønnene (11). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Kommissionens rapport fra juli 2022 viser, at drøftelserne med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne under udarbejdelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner har været meget beskedne og ad hoc. Sociale aktører og andre civilsamfundsorganisationer har udtrykt stor bekymring over deltagelsen i foranstaltningernes gennemførelses- og overvågningsfase. Navnlig finder eksperter i kønsspørgsmål (12), at det uden pålidelige, sammenlignelige og målrettede data, der er opdelt efter køn, men først og fremmest er af høj kvalitet og dækker forskellige områder og sektorer, vil være vanskeligt at vurdere foranstaltningernes effekt. EØSU anbefaler kraftigt, at arbejdsmarkedsparter og civilsamfundsorganisationer, der beskæftiger sig med at fremme lige muligheder, i højere grad inddrages af både EU-institutionerne og de nationale og regionale institutioner i gennemførelsen, evalueringen og overvågningen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Analyser af baggrunden for de nationale genopretnings- og resiliensplaner

| 4.1. | EØSU understreger betydningen af at gennemføre FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling, som har opnåelse af ligestilling mellem kønnene blandt de 17 mål, samt målene i Kommissionens meddelelse om et EU med ligestilling: strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2020-2025 (13), i forbindelse med lige deltagelse i de forskellige økonomiske sektorer og den kønsbestemte lønforskel. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Strategien for ligestilling mellem mænd og kvinder omfatter politikker og foranstaltninger til at bekæmpe enhver form for forskelsbehandling og ulighed, også med hensyn til LGBTIQ+-samfundet (14), og skal være et referencepunkt for gennemførelsen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner. EØSU understreger betydningen af at gennemføre nøgletiltag, som alle parter er inddraget i, og som har til formål at sikre lige deltagelse og muligheder på arbejdsmarkedet, mindske lønforskellen for samme arbejde og afhjælpe den manglende adgang til ledende stillinger samt opnå en ligelig kønsfordeling inden for beslutningstagning og politik. EØSU efterlyser en hurtig vedtagelse og gennemførelse af direktivet om løngennemsigtighed (15) — som fastsætter instrumenter og tiltag på nationalt plan til at imødegå og mindske lønforskellen — og opfordrer til, at der holdes nøje øje med årsager og ansvar. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Målet om større deltagelse af kvinder på arbejdsmarkedet skal behandles på en strukturel og omfattende måde under hensyntagen til økonomiske, uddannelsesmæssige, geografiske, sociale og kulturelle variabler, herunder i fjerntliggende områder og landdistrikter. I den forbindelse bør der anlægges en integreret tilgang, hvor alle europæiske, nationale og regionale institutioner systematisk bidrager via effektive mekanismer til social dialog med alle aktører og på alle niveauer. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | For at øge kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet bemærker EØSU, at der er et presserende behov for, at alle medlemsstater hurtigst muligt gennemfører direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 (16)). Direktivet indfører regler om familieorlov og fleksible arbejdsordninger for arbejdstagere og fremmer en retfærdig fordeling af omsorgsforpligtelser mellem forældre og bidrager dermed til at fjerne hindringer for frit at kunne vælge at få børn. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | De landespecifikke henstillinger for 2019 og 2020 inden for rammerne af det europæiske semester om de foranstaltninger, der skal iværksættes for at mindske uligheder mellem kønnene, har fået nogle medlemsstater til at indarbejde en kønsdimension i de nationale genopretnings- og resiliensplaner (17), men desværre inden for en fragmenteret ramme af foranstaltninger på tværs af landene. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Som følge af pandemien og dens indvirkning på kvinder har de landespecifikke henstillinger været sporadiske og vilkårlige. I 2022 fik kun tre lande, Østrig, Tyskland og Polen, landespecifikke henstillinger vedrørende kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og børnepasningstjenesternes funktion, mens yderligere 22 lande fik landespecifikke henstillinger vedrørende dårligt stillede grupper (18), hvilket førte til indirekte foranstaltninger vedrørende kvinders beskæftigelse eller situation, som er vanskelige at kvantificere. EØSU bemærker, at det i lyset af data om covid-19-krisens indvirkning på kvinders økonomiske og sociale situation ville have været ønskeligt med landespecifikke henstillinger om ligestilling med henblik på en sammenhængende forudgående programmering i de nationale genopretnings- og resiliensplaner, herunder med målrettede investeringer. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EIGE fremhæver i flere rapporter den ulige fordeling af familiemæssige forpligtelser, navnlig inden for børnepasning og langtidspleje af ældre og personer med handicap (19). Disse ansvarsområder er en af hovedårsagerne til kvinders lave deltagelse på arbejdsmarkedet (20). Med nedlukningen og lukningen af skoler blev situationen forværret. I den forbindelse bør det bemærkes, at der i mange nationale genopretnings- og resiliensplaner er en anerkendelse af forholdet mellem ulønnede omsorgstjenester og foranstaltninger til balance mellem arbejdsliv og privatliv, og at der er indført specifikke foranstaltninger til fremme af børnepasningsordninger (21). |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Disse tjenester bør også gøres tilgængelige for mindre velstillede husholdninger ved at revidere prissætningskriterierne, så det gøres lettere for alle at anvende dem. Der bør lægges særlig vægt på at fremme fuldtidsundervisning i alle typer skoler på alle niveauer med aktiviteter i og uden for læseplanen og på at gennemføre integrerede tjenester i børnehaver, såsom før- og efterskoleaktiviteter, og på at øge det offentlige udbud af aktiviteter for børn og unge i sommerferien. Til disse indirekte foranstaltninger skal der findes sikre og varige investeringskanaler, og desværre er der i de nationale genopretnings- og resiliensplaner ikke afsat mellemlang- til langsigtet finansiering hertil. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU ser gerne, at ansatte i jobcentre undervises i kønssensitiv vejledning med henblik på at udvikle og udbrede en kultur, der er fri for kønsstereotyper. Samtidig er det vigtigt at fremme partnerskaber mellem virksomheder og arbejdstagere inden for beskæftigelse og uddannelse for at fremme integrationen af kvinder i sektorer, hvor der er flest mænd. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU er enig i tanken om at prioritere incitamenter for virksomheder, der ansætter kvinder ved hjælp af aktive politikker, stabile ansættelseskontrakter og gode arbejdsvilkår. Det er desuden vigtigt med incitamenter til at støtte og iværksætte foranstaltninger til fordel for selvstændig erhvervsvirksomhed, bl.a. gennem støtte til tiltag inden for finansiel og ledelsesmæssig uddannelse og adgang til finansielle instrumenter (22). |
| --- | --- |

4.10.

5.   Specifikke vurderinger

| 5.1. | Krisen har ramt kvinder hårdt, og de har ofte været nødsaget til at acceptere job, som ligger under deres kvalifikationer. Desuden er ufrivilligt deltidsarbejde stadig mere almindeligt forekommende blandt kvindelige arbejdstagere. For at vende denne tendens og øge kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og fremme kvalificeret beskæftigelse af høj kvalitet er det absolut nødvendigt at styrke de direkte og indirekte foranstaltninger i de nationale genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | For at mindske kønsskævhederne anbefaler EØSU, at de nationale genopretnings- og resiliensplaner programmeres på en koordineret og komplementær måde i forhold til alle andre EU-ressourcer og EU-programmer, først og fremmest samhørighedsressourcer og -programmer. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | De eksisterende kønsforskelle og uligheder betyder, at offentlige politikker ikke er kønsneutrale, og det er derfor vigtigt, at alle institutioner, både europæiske, nationale og lokale, vedtager et dokument om kønsbudgettering som et supplement til skattepolitikkerne. Med henblik herpå anbefaler EØSU at gøre kønsbudgettering obligatorisk i forbindelse med det europæiske semester (23). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | EØSU advarer om risikoen for, at genopretnings- og resiliensfaciliteten, sådan som den er udformet, kan øge forskellene i visse produktionssektorer såsom de grønne og de digitale sektorer. Ligestilling mellem kønnene er en tværgående prioritet, men uden specifikke og målbare foranstaltninger til fremme af kvinders beskæftigelse, herunder i form af høje kvalifikationer i sektorer med høj beskæftigelse af kvinder, er der fare for at øge den kønsbestemte forskel i beskæftigelsesfrekvensen yderligere med risiko for yderligere fastlåsning af kvinder i mindre vellønnede aktiviteter. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | De nationale genopretnings- og resiliensplaner bør indeholde sammenlignelige indikatorer til måling af forbedringer med hensyn til ligeløn, adgang til arbejdsmarkedet for hver sektor, forening af arbejdstid og plejetid, subsidierede lån og incitamenter til fremme af iværksætteri og selvstændig erhvervsvirksomhed blandt kvinder. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Incitamenter til fastansættelse af kvinder bør prioriteres højere end andre incitamenter og bør ikke være omfattet af statsstøttekortet. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | En bedre forening af arbejdstid og plejetid er et af hovedmålene for at frigøre kvinders fulde potentiale på arbejdsmarkedet og forbedre virksomhedernes produktivitet. Med henblik herpå mener EØSU, at det er en prioritet at investere i tjenester, der gør det muligt at forene arbejdstid og plejetid, ikke blot med integrerede tjenester i børnehaver og ved at fremme den gradvise frie adgang til undervisning i 0-3 årsalderen for lavindkomsthusholdninger, men også ved at øge investeringerne i levering af langtidsplejetjenester. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Opfyldelsen af målene om tjenester, der gør det muligt at forene arbejdstid og plejetid, skal understøttes af ansættelse af personer med specifikke færdigheder og af videreuddannelse for alle, der er involveret i disse tjenester, som i øjeblikket overvejende varetages af kvinder. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | EØSU påpeger, at det er vigtigt at udvide klausulen om belønning for ansættelse af kvinder til at omfatte alle offentlige udbud for dermed at støtte virksomheder, der forpligter sig til at skabe stabile job, styrke den sociale inklusion og mindske kønsbetingede forskelle i beskæftigelsesfrekvensen. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Kønsskævheden inden for de videnskabelige fag er meget udbredt og slår rod allerede i de tidlige skoleår. Desværre har kun nogle få nationale genopretnings- og resiliensplaner medtaget foranstaltninger til at øge andelen af kvinder på de tekniske og videnskabelige institutter og universitetsuddannelser (STEM). Der er derfor behov for specifikke investeringer i uddannelsesplaner for at tiltrække piger til de videnskabelige fag samt forskning og udvikling og for investeringer og nye former for støtte til målrettede projekter for at sikre, at flere kvinder deltager i innovative aktiviteter. Disse tiltag vil have en positiv virkning på mellemlang til lang sigt og skal derfor planlægges med en strategisk tilgang. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | EØSU mener, at det er vigtigt også at handle på skatteområdet, sådan som Kommissionen også har foreslået det (24), og på grundlag af den nationale lovgivning med skattelettelser for sekundære forsørgere, som ofte er kvinder, i lavindkomsthusstande. Det er ligeledes vigtigt at lette beskatningen af mindre velstillede eneforsørgere. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Ud over foranstaltningerne i de nationale genopretnings- og resiliensplaner foreslår EØSU som en ledsagende politisk foranstaltning at indføre obligatorisk certificering af ligestilling mellem kønnene med henblik på at mindske forskellen mellem kønnene og forbedre kvinders arbejdsvilkår, bekæmpe kønsbaseret vold (25), udbrede intelligent arbejde gennem forhandlinger med arbejdsmarkedets parter og iværksætte en lønnet frivillig deltidsordning i overensstemmelse med den nationale praksis og lovgivning for kvinder, der vender tilbage fra barsel. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | EØSU værdsætter den tilgang, som Kommissionen har valgt i sin rapport, om at overvåge foranstaltningerne i de enkelte landes nationale genopretnings- og resiliensplaner ud fra et kønsperspektiv. Det er vigtigt, at Kommissionens kontorer i de forskellige medlemsstater fokuserer på de eksisterende foranstaltninger vedrørende ligestilling mellem kønnene, og at de sørger for tilgængelige og transparente data. |
| --- | --- |

5.13.

| 5.14. | EØSU anbefaler, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet inddrages fuldt ud i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de nationale genopretnings- og resiliensplaner, herunder gennem særlige »vejledningsceller« på europæisk og nationalt plan for at fremme en koordineret planlægning af ligestillingsinitiativer. |
| --- | --- |

5.14.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EIGE's undersøgelse om Gender equality and gender mainstreaming in the COVID-19 recovery, offentliggøres i 2023.

1

Gender equality and gender mainstreaming in the COVID-19 recovery

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Disse specifikke indikatorer er: a) forskere, som arbejder i forskningsfaciliteter, der har modtaget støtte, b) antal personer under uddannelse, c) antal personer i beskæftigelse, eller som er jobsøgende, d) antal unge i alderen 15-29, som har modtaget støtte.

3

(4)  EIGE's forskningsnotat 2021 om Gender equality and the socio-economic impact of the COVID-19 pandemic.

4

Gender equality and the socio-economic impact of the COVID-19 pandemic

(5)  COM(2022) 383 final.

5

(6)  Nederlandene indsendte sin nationale genopretnings- og resiliensplan for sent sammenlignet med andre lande. Ungarns nationale genopretnings- og resiliensplan er i øjeblikket stillet i bero på grund af spørgsmål vedrørende overholdelse af retsstatsprincippet.

6

(7)  Se fodnote 1 og artiklen »PNRR Italia, Gender Gap e politiche per l'innovazione e la digitalizzazione nel PNRR: quali misure?« af Marusca de Castris, Università degli Studi di Roma Tre, og Barbara Martini, Università di Roma Tor Vergata, september 2022.

7

»PNRR Italia, Gender Gap e politiche per l'innovazione e la digitalizzazione nel PNRR: quali misure?«

(8)  Se fodnote 1.

8

(9)  Se fodnote 6.

9

(10)  Ligestillingsvurdering af offentlige udbud er en innovativ strategi, som Kommissionen har indført for at fremme investeringer i ligestilling gennem indførelse af specifikke kønssensitive kriterier eller krav vedrørende deltagelse i udbud eller tildelingskriterier, der omfatter sociale parametre. Ligestillingsvurdering af offentlige udbud har til formål at øge ligestillingen mellem kønnene på arbejdsmarkedet, øge andelen af kvinder i topstillinger og mindske lønforskellen.

10

EIGE's rapport om Gender-responsive public procurement: the key to fair and efficient public spending in the EU, offentliggjort i 2022 — med casestudier og anbefalinger, hvori det anfører, at offentlige udbud ved at forbedre effektiviteten og kvaliteten af de offentlige udgifter kan målrettes og støtte ligestilling mellem kønnene.

(11)  Data indsamlet fra EIGE's analyse, se fodnote 1.

11

(12)  Europa-Parlamentets briefing om Gender equality in the Recovery and Resilience Facility, offentliggjort i april 2022, hvori der blev givet udtryk for bekymring via flere undersøgelser, der er gennemført på nationalt plan af forskningscentre eller universiteter.

12

(13)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 5. marts 2020 (COM(2020) 152 final).

13

(14)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En Union med lige muligheder: Strategi for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025«(COM(2020) 698 final) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 128).

14

(15)  Forslaget til direktiv om løngennemsigtighed er under forhandling i trilogen.

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner og om ophævelse af Rådets direktiv 2010/18/EU (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79).

16

(17)  Europa-Parlamentets betænkning om Country Specific Recommendations and Recovery and Resilience Plans — Thematic overview on gender-related issues, offentliggjort i oktober 2021.

17

(18)  Se fodnote 14.

18

(19)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om familiemedlemmers plejerolle i forhold til personer med handicap og ældre: fænomenets eksplosive udbredelse under pandemien (initiativudtalelse) (EUT C 75 af 28.2.2023, s. 75), som indeholder vigtige anbefalinger til de foranstaltninger, der bør træffes.

19

(20)  EIGE's rapport om Gender Mainstreaming — Gender stakeholder consultation, offentliggjort i 2019.

20

(21)  Se fodnote 1.

21

(22)  I Spaniens nationale genopretnings- og resiliensplan er der afsat 36 mio. EUR til at hjælpe kvindelige iværksættere i opstartsfasen. Italiens nationale genopretnings- og resiliensplan mobiliserer 400 mio. EUR til støtte for kvinders deltagelse i iværksætteraktiviteter.

22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Investeringer med et kønsperspektiv som en metode til at forbedre ligestillingen mellem kønnene i Den Europæiske Union (EUT C 100 af 16.3.2023, s. 16), som indeholder forslag til at fremme investeringer til støtte for kvindelige iværksættere.

(23)  Kommissionens debatoplæg om Gender Budgeting Practices: Concepts and Evidence, offentliggjort i juni 2022.

23

(24)  Se fodnote 10.

24

(25)  Medlemsstaterne er blevet opfordret til at ratificere ILO-konvention nr. 190 om vold og chikane i arbejdslivet, som i dag kun er ratificeret af to europæiske lande.

25

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/16

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Investeringer med et kønsperspektiv som en metode til at forbedre ligestillingen mellem kønnene i Den Europæiske Union«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/03)

| Ordfører: | Ody NEISINGH |
| --- | --- |
| Medordfører: | Maria NIKOLOPOULOU |

Ordfører:

Ody NEISINGH

Medordfører:

Maria NIKOLOPOULOU

| Anmodning om udtalelse | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 23.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 172/6/7 |

Anmodning om udtalelse

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

23.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

172/6/7

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU er af den faste overbevisning, at vi med mænds og kvinders samarbejde og ved at skabe et frugtbart grundlag for kvindelige iværksættere og passende finansielle og lovgivningsmæssige instrumenter såsom kønsbudgettering kan skabe et inklusivt finansielt økosystem i EU og medlemsstaterne og hurtigere gøre fremskridt med hensyn til ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Data, konsekvensanalyser og fælles indikatorer er afgørende for integration af kønsaspektet. Data og indikatorer fra medlemsstaterne og blandt institutionerne på EU-plan skal harmoniseres for at kunne bidrage til at afhjælpe den kønsbestemte forskel. EØSU understreger, at EU bør indsamle kønsopdelte data i forbindelse med europæiske investeringer og integrere dem i det årlige ligestillingsindeks. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | For at fremskynde vækst blandt kvindelige iværksættere er det værd at undersøge business angels', seedinvesteringers og »tilbagebetalingskredsløbets« rolle. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU er af den faste overbevisning, at en forbedring af kvinders muligheder for at modtage midler vil have en positivt afsmittende virkning, som vil føre til bedre økonomiske og sociale resultater. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at skabe et frugtbart grundlag for kvindelige iværksættere finder EØSU det vigtigt at give kvinder flere netværks- og uddannelsesmuligheder og mentorordninger. EØSU understreger desuden den betydning, som uddannelser har for at nedbryde kønsstereotyper, herunder de stereotype opfattelser af mandlige iværksættere, og for at opbygge en iværksætterkultur, der forbereder kvinder til at tænke stort. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler, at medlemsstaterne giver kvindelige iværksættere adgang til barselsydelser og forældreorlov i overensstemmelse med principperne i Rådets henstilling om adgang til social beskyttelse for arbejdstagere og selvstændige. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU understreger, at medlemsstaterne bør begynde at gøre piger interesserede i STEM-fagene på et tidligt tidspunkt, støtte kvindelige iværksættere og kvindelige rollemodeller i disse sektorer og investere i programmer, der skal vække interessen for STEM-fagene blandt gymnasiepiger. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anbefaler at integrere kønsaspektet i handlingsplanen for den sociale økonomi ved at iværksætte målrettede foranstaltninger for kvinder og fastholde et kønsperspektiv som et kriterium for tildeling af EU-midler og nationale midler og i offentlige udbud med henblik på at fremme og fastholde kvindelige talenter på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU foreslår, at mangfoldigheden i teams med særligt fokus på kvinder bør være et kriterium for at modtage offentlig støtte. Det er vigtigt at fastsætte specifikke standarder for at undgå »pinkwashing« (1). |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU anbefaler, at alle europæiske myndigheder og medlemsstater på mellemlang sigt anvender redskaber til kønsbudgettering på alle niveauer af budgetproceduren. Civilsamfundets deltagelse og den sociale dialog er også afgørende for at finde frem til de områder, der skal behandles via budgettet. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Der er fortsat ubevidste skævheder i den finansielle sektor, så det er vigtigt med oplysningskampagner og uddannelse i ubevidste kønsopfattelser for investorer og bedømmelsesudvalg. Derudover mener EØSU, at alle bedømmelsesudvalg i europæiske finansielle institutioner hurtigst muligt bør opnå kønsbalance for at undgå skævheder, hvor man »foretrækker dem, der ligner én selv«, og også modtage undervisning i ubevidst forudindtagethed. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU foreslår, at Kommissionen offentliggør en kønsspecifik konsekvensanalyse af det årlige EU-budget og fremlægger denne som et bilag samt opretter en taskforce, der skal deltage i forhandlingerne og tilpasse og medtage integration af kønsaspektet i EU's mål i den næste FFR (2028-2034) og i midtvejsevalueringen af den nuværende FFR (2021-2027) (2). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer til, at EU's midler gøres mere tilgængelige for kvindeorganisationer ved at forenkle procedurerne og yde tilskud til deres kerneaktivitet. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Endelig opfordrer EØSU til en ambitiøs vision fra Kommissionen og EU-institutionerne om kønsbudgettering og investeringer med et kønsperspektiv, herunder konkrete mål for kvinder, der modtager finansiering, konkrete nøgleresultatindikatorer, lovgivning, ajourførte kriterier og (intensiverede) programmer for fremme af kvindelige iværksættere og adgang til finansiering (f.eks. øremærkede tilskud til kvinder, øremærkede kommanditistmidler til fonde, som ejes og medejes af kvinder, lånegarantier og mikrofinansiering, saminvesteringsplatforme, »gender bonds« og mikrokreditter). |
| --- | --- |

1.14.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Integration af kønsaspektet er et centralt mål for Den Europæiske Union (EU) i overensstemmelse med både artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. På trods af disse retlige forpligtelser til at sikre ligestilling mellem kvinder og mænd har fremskridtet med hensyn til effektiv integration af kønsaspektet, navnlig med hensyn til finansiering og budgetter, været langsomt. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Denne udtalelse har til formål at fremhæve de udfordringer og muligheder, der er forbundet med iværksætteri, offentlige og private investeringer og budgettering i forbindelse med ligestilling mellem kønnene, og der opfordres til en ambitiøs vision fra EU-institutionerne og medlemsstaterne om investeringer med et kønsperspektiv og kønsbudgettering. Dette fokus vil have en positiv indvirkning på opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling med hensyn til at opnå ligestilling mellem kønnene (mål 5) og mindske uligheder (mål 10). Det er også vigtigt at anerkende, at vi for at opnå ligestilling mellem kønnene har brug for samarbejde fra både kvinder og mænd om at fremme ligestilling. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ifølge Kommissionen udgør kvinder ca. 52 % af den samlede befolkning i Europa, men udgør 34,4 % af de selvstændige og 30 % af de nystartede iværksættere (3). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Teams, som udelukkende er grundlagt af mænd, modtager næsten 92 % af al venturekapital, der investeres i Europa. Hvad angår finansiering, går kun 1 % af finansieringen i de tidlige faser til virksomheder, der ledes af kvinder, og den stiger aldrig til mere end 30 % i senere faser, selv om det konstateres, at teams med kvindelige grundlæggere og teams med blandet køn klarer sig bedre end deres mandlige modstykker (4) (5) (6) (7). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I marts 2017 rapporterede OECD, at kvinder er mindre tilbøjelige end mænd til at angive, at de kan få adgang til den finansiering, der er nødvendig for at starte en virksomhed, i alle lande undtagen USA, Mexico, Grækenland og Indonesien. Denne kønsskævhed kan forbindes med, at kvinder har lavere erfaringsniveauer og opererer i meget konkurrenceprægede sektorer og sektorer med lav vækst, samt med kønsdiskriminerende kreditvurderinger og kønsstereotyper i forbindelse med investeringsevalueringer. Kvinder hindres også ofte af mindre adgang til grundlæggende finansielle tjenesteydelser (f.eks. almindelige konti og opsparingskonti) (8). Desuden er kvinder i selvstændige erhverv mere tilbøjelige end selvstændige mænd til at blive afskrækket fra at optage lån. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Ifølge Kommissionens strategi for ligestilling mellem kønnene 2020-2025 er kun én ud af 10 beslutningstagere inden for venturekapital og private equity-virksomheder kvinder, selv om nogle private fonde, der arbejder med fokus på kønsaspektet, har 72 % kvindelige partnere. Resultaterne viste, at gennemsnitligt 85 % af komplementarerne i venturekapitalselskaber er mænd, og at kun 15 % er kvinder. Hvis kvinder er komplementarer, er de oftest komplementarer med færre midler. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Covid-19-pandemien har øget de kønsbestemte og økonomiske uligheder. Med hensyn til sociale og økonomiske aspekter er der en klar forskel på, hvordan corona har indvirket på forskellige køn. Covid-19-pandemien har også haft indvirkning på kvinders adgang til finansiering. Der foreligger ikke europæiske tal, men USA har sågar oplevet en forøgelse af den allerede eksisterende kønsskævhed i venturekapitalfinansiering til nystartede virksomheder, der ledes af kvinder (9). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | På globalt plan øges bevidstheden om investeringer med et kønsperspektiv fortsat. Det europæiske investeringsøkosystem for kvindelige iværksættere og grundlæggere er imidlertid stadig fragmenteret og mangler et systemisk og strategisk kønsfokus (10). Kun få fonde har specifikt fokus på ligestilling mellem kønnene, og disse initiativer tiltrækker ikke flere kvindelige iværksættere. Omkring 50 % af finansieringen i Den Europæiske Union består af skatteydernes penge. En kollektiv indsats på EU-plan, der skaber et mere kønsnuanceret og lige finansieringsøkosystem, kan sammen med ledsagelse gennem hele processen med at oprette en virksomhed skabe konsensus og bidrage til at overvinde hindringerne for forandring. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Når vi taler om investeringer med et kønsperspektiv, er vi nødt til at være opmærksomme på alle krydsfelter med andre uligheder, der påvirker adgangen til finansiering endnu mere, f.eks. kvinder med handicap, kvinder med lav socioøkonomisk status, unge kvinder, kvinder med indvandrerbaggrund samt krydsfeltet med seksuel orientering, race osv. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU er af den faste overbevisning, at en forbedring af kvinders muligheder for at modtage midler vil have en positivt afsmittende virkning, som vil føre til bedre økonomiske og sociale resultater. Når kvindelige ventureinvestorer træffer beslutninger, er de dobbelt så tilbøjelige til at investere i kvindelige stifterteams og dermed øge beskæftigelsen blandt kvinder. Nystartede virksomheder med en kvindelig stifter ansætter 2,5 gange flere kvinder. Virksomheder med en kvindelig stifter og en kvindelig leder ansætter seks gange flere kvinder (11). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Dataindsamling er altafgørende for at kunne evaluere den nuværende situation og udforme strategier til at komme videre. På trods af bestræbelserne i denne henseende indsamler Kommissionen, Rådet, OECD, Eurostat og EIGE data om flere kønsaspekter, men dataene skal harmoniseres for at kunne bidrage til at tackle kønsskævheden. Det skal være obligatorisk for medlemsstaterne at indsamle relevante data. De metoder og parametre, der anvendes, bør samles for at skabe et holistisk syn og for at gøre det muligt at anvende yderligere data (social skævhed, etnisk skævhed, krydsfeltsskævhed osv.) og dermed gøre det muligt at overvåge og evaluere fremskridt og politikker. Desuden er det nødvendigt at gennemføre mere regelmæssige og forbedrede analytiske undersøgelser. EØSU understreger, at EU bør indsamle kønsopdelte data i forbindelse med europæiske investeringer og integrere dem i det årlige ligestillingsindeks. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Lige så vigtigt er det at se på beløbsstørrelsen (det investerede pengebeløb) og den rolle, som business angels og seedinvesteringer spiller. Det er også værd at forske i »tilbagebetalingskredsløbet«, dvs. at kvinder, der modtager investeringer, vokser og begynder at øge deres egen investeringskapital og selv blive business angels. Dette kan være en positiv drivkraft for fremtidig vækst i kvinders iværksættervirksomhed og kan øges gennem målrettede oplysningskampagner, der har til formål at øge den generelle forståelse af de muligheder og bidrag, som business angels kan yde, kombineret med oplysninger om, hvordan man kommer i gang. Medlemsstaterne kan også undersøge muligheden for skattelettelser for at støtte dette. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU mener, at integration af kønsaspektet i EU vil blive opnået ved aktivt at fremme ligestilling mellem kønnene i alle politiske beslutningsprocesser og i forbindelse med beslutningstagning, herunder social- og samhørighedspolitikker og EU's konkurrencepolitik, og anvendelsen af EU-budgettet. De nødvendige forudsætninger og en effektiv overvågning under gennemførelsen med henblik på om nødvendigt at korrigere politiske tiltag mangler stadig. Eftersom vi ved, at virkningerne af covid-19-pandemien ikke er kønsneutrale, gentager EØSU sin opfordring til politiske beslutningstagere på alle niveauer om at følge princippet om integration af kønsaspektet og medtage ligestillingsaspektet i alle beslutninger, herunder beslutninger om budgettering, investeringer og finansiering og offentlige indkøb. Dette omfatter også FFR-budgetcyklussen for 2021-2027 og genopretnings- og resiliensplanerne og bør omfatte kønsspecifikke konsekvensanalyser, passende bindende indikatorer og overvågnings- og evalueringssystemer (12). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I en nylig rapport fra Den Europæiske Revisionsret anføres det, at Kommissionen ikke har lagt særlig stor vægt på den kønsspecifikke analyse af de undersøgte politikker og programmer. Den har gjort begrænset brug af kønsopdelte data og indikatorer og kun offentliggjort få oplysninger om EU-budgettets samlede indvirkning på ligestillingen mellem kønnene. På områder, hvor der var fastsat detaljerede retlige krav, gjorde dette det imidlertid lettere at integrere ligestilling mellem kønnene i programmerne. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Konkrete tiltag

4.1.   Et frugtbart grundlag for kvindelige iværksættere

| 4.1.1. | For at skabe et frugtbart grundlag for kvindelige iværksættere finder EØSU det vigtigt at give kvinder flere netværks- og uddannelsesmuligheder og mentorordninger. Det er afgørende, at kvinder udvikler deres eget netværk af »gamle kvindelige bekendte« ved siden af de eksisterende netværk af gamle bekendte, fordi kvinder har en tendens til at have mindre netværk, som desuden er mindre forskelligartede. Rollemodeller og mentorer spiller også en vigtig rolle. I en undersøgelse i Italien sagde 70 % af pigerne, at de havde andre tanker om deres fremtid efter at have mødt en rollemodel. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Stereotype opfattelser af iværksætteri starter allerede i grundskolen. EØSU understreger den betydning, som uddannelse har for at gøre op med kønsstereotyper, herunder de stereotype opfattelser af mandlige iværksættere, og for at opbygge en iværksætterkultur, der forbereder kvinder til at tænke stort. Der findes stadig negative sociale konnotationer omkring kvindelige iværksættere og ledere i Europa. Skolerne spiller også en afgørende rolle med hensyn til at opbygge finansielle evner og iværksætterevner, og disse færdigheder bør indgå i skolernes læseplaner allerede i grundskolen og styrkes og udvikles gennem hele skolesystemet. Iværksættermesser og andre programmer, hvor kvinder kan få adgang til startkapital, og som f.eks. omhandler piger inden for videnskab, vil være en god metode til at fremme kvinders iværksættervirksomhed fra et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Det såkaldte »imposterfænomen« benyttes til at beskrive folk, der tvivler på deres egne evner og føler, at de ikke er gode nok til det, de gør. Dette fænomen er vidt udbredt blandt kvindelige iværksættere. Ved at arbejde med kvinders evner og selvværd under hele uddannelsesforløbet kan fænomenet mindskes, og der kan åbnes flere muligheder for kvinders udvikling (13). |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | Den knaphed på tid, som kvinder i dag oplever på grund af ulønnede omsorgsforpligtelser, er i vid udstrækning en hindring for iværksættervirksomhed. Det er afgørende med kulturelle ændringer, såsom fælles ansvar mellem partnerne, når det drejer sig om at sørge for husholdningen og tage sig af børn og andre, kombineret med systemiske foranstaltninger såsom økonomisk overkommelig eller gratis børne- og ældrepleje. EØSU anbefaler, at medlemsstaterne giver kvindelige iværksættere adgang til barselsydelser og forældreorlov i overensstemmelse med principperne i Rådets henstilling om adgang til social beskyttelse for arbejdstagere og selvstændige (14) (15). |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | Iværksætteruddannelsesprogrammer rettet mod kvinder har tendens til at fokusere på markeder og sektorer, hvor kvinder allerede er godt repræsenteret. Inden for visse sektorer er der alvorlig mangel på kvindelige iværksættere, f.eks. inden for højteknologi og naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik (STEM). EØSU understreger, at medlemsstaterne bør begynde at gøre piger interesserede i disse områder på et tidligt tidspunkt, støtte kvindelige iværksættere og kvindelige rollemodeller inden for disse sektorer og investere i programmer, der skal vække interessen for STEM-fagene blandt gymnasiepiger. |
| --- | --- |

4.1.5.

| 4.1.6. | Den nuværende skæve kønsfordeling på arbejdsmarkedet er også en hindring for kvinders fremtidige indsats. Kvinder har færre muligheder for at erhverve den rette ledelses- og iværksætteruddannelse og opsparing til at starte deres virksomhed. For unge kvinder er der derfor flere hindringer for at starte en virksomhed. Den kønsbestemte lønforskel eller manglen på en rimelig løn kan også begrænse deres økonomiske ressourcer. Eftersom mange finansieringsmuligheder kræver en privat startinvestering fra iværksætterens side, mener EØSU, at det vil have en positiv indvirkning på kvinders iværksættervirksomhed at udligne lønforskellen mellem mænd og kvinder og rette op på den skæve kønsfordeling på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1.6.

| 4.1.7. | Kvinder er mere tilbøjelige til at starte en virksomhed på bæredygtige og sociale områder for at opnå en målbar positiv indvirkning på samfundet og drive en social opstartsvirksomhed (16) (17). Virksomheder, der opererer inden for rammerne af den sociale økonomi, sætter fokus på lokalsamfundenes og deres arbejdstageres økonomiske og sociale behov samt på miljømæssig bæredygtighed. De investerer i trivsel og har værdier som omdrejningspunkt for deres virksomhed. Derfor vil en forøgelse af finansieringen af socialøkonomiske projekter og fremme af oprettelsen af økosystemer for sociale virksomheder have en positiv indvirkning på kvinders økonomiske frigørelse og udvikling. På samme måde vil fremme af kvindelige iværksættere sætte skub i væksten i sociale virksomheder. I Kommissionens handlingsplan for den sociale økonomi bemærkes det, at »forekomsten af kvindelige iværksættere er højere i socialt iværksætteri end i den konventionelle iværksætterkultur«. Der er imidlertid ingen målrettede foranstaltninger til fremme af kvinders iværksættervirksomhed, herunder social iværksættervirksomhed. EØSU anbefaler integration af kønsaspektet i handlingsplanen for den sociale økonomi (18) gennem målrettede tiltag for kvinder. |
| --- | --- |

4.1.7.

4.2.   Forandringer inden for finans- og investeringssektoren

| 4.2.1. | EU bør spille en ledende rolle med hensyn til at skabe det frugtbare grundlag for et kønsbevidst økosystem. Fire EU-lande tegnede sig for størstedelen af serie C-midlerne til virksomheder ledet af kvinder i perioden 2006-2018 i Europa, nemlig Sverige, Tyskland, Spanien og Frankrig. Succesen i de førende lande blev understøttet af et stærkt økosystem og målrettede aktiviteter til fremme af integration af kønsaspektet (19). EØSU anbefaler, at der udvikles et europæisk netværk af kønsbevidste investorer, som kan udveksle bedste praksis og fremme de muligheder, der allerede findes med hensyn til finansiering af kvindelige iværksættere. British Business Banks Investing in Women Code, som er et tilsagn fra finansielle servicevirksomheder om at forbedre kvindelige iværksætteres adgang til værktøjer, ressourcer og finansiering, kunne være en inspirationskilde for samarbejdet med den private sektor (20). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Omkring en ud af ti beslutningstagere inden for venturekapital og privat egenkapital er kvinder. Det er nødvendigt at tiltrække kvindelige talenter og forbedre kvinders karriereudvikling inden for den finansielle sektor og investeringssektoren for at ændre den nuværende maskuline kultur, som gør det uattraktivt for kvinder at blive i eller starte i denne sektor, til en inklusiv kultur. I denne kultur bør man måle investeringsafkastet, ikke blot via økonomiske rapporter, men også gennem investeringernes bæredygtighed og sociale afkast. EØSU ser derfor gerne, at mangfoldighed i teamet af ledere og stiftere bliver et af de vigtigste kriterier for at modtage offentlig finansiering, herunder offentlige pensionsfonde, for derved at inspirere til rekruttering og fastholdelse af kvindelige talenter i finans- og investeringssektoren. EØSU foreslår desuden, at medlemsstaterne udveksler bedste praksis om metoder til at fremme mangfoldigheden i teams og kvindeledede teams i finanssektoren. Der bør udvikles et investorkvalitetsmærke eller en standard i investeringssektoren. En standard kunne være et af kriterierne, når der ansøges om offentlig finansiering (21), og i modsætning til et engangstilsagn kunne en standard revideres og evalueres hvert år for at undgå »pinkwashing«. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | EØSU anbefaler, at institutioner i den private finansielle sektor får adgang til teknisk bistand og uddannelse i investeringer med et kønsperspektiv, som tilbydes af EU eller medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Der er en generel antagelse om, at kvinder har tendens til at være mindre risikovillige end mænd, at være mere forsigtige og udvise en mindre aggressiv konkurrenceadfærd. EØSU foreslår at afspejle denne lavere risikoadfærd i de finansielle instrumenter og opbygge specifikke produkter til visse lavrisikoprojekter, der kræver færre garantier og lavere rentesatser for at yde et lån eller dækker en højere procentdel af startkapitalen, når der ydes tilskud.
  Der er fortsat skævheder i den finansielle sektor, som oftest er ubevidste, f.eks. hvor der er en præference for præsentationer, der fremlægges af mænd, eller hvor det indhold, som kvinder skriver, fokuserer på sociale virkninger, mens mænd er mere fokuseret på finansiering og tal. Oplysningskampagner og undervisning i ubevidste fordomme for investorer og bedømmelsesudvalg kan være yderst vigtige for at øge bevidstheden om disse skævheder. Det er også afgørende at øge bevidstheden i sektoren om betydningen af solide og robuste forretningsmodeller, der vokser langsomt, men støt, frem for et fokus på hurtig, kortsigtet vækst i indtægt og værdiansættelse. |
| --- | --- |

4.2.4.

Der er fortsat skævheder i den finansielle sektor, som oftest er ubevidste, f.eks. hvor der er en præference for præsentationer, der fremlægges af mænd, eller hvor det indhold, som kvinder skriver, fokuserer på sociale virkninger, mens mænd er mere fokuseret på finansiering og tal. Oplysningskampagner og undervisning i ubevidste fordomme for investorer og bedømmelsesudvalg kan være yderst vigtige for at øge bevidstheden om disse skævheder. Det er også afgørende at øge bevidstheden i sektoren om betydningen af solide og robuste forretningsmodeller, der vokser langsomt, men støt, frem for et fokus på hurtig, kortsigtet vækst i indtægt og værdiansættelse.

4.3.   Kønsbudgettering og investeringer med et kønsperspektiv gennem offentlig finansiering

| 4.3.1. | Budgetter afspejler de politiske prioriteter og er det vigtigste økonomisk-politiske instrument til at forandre samfund. Offentlige politikker spiller en vigtig rolle med hensyn til at føre an og skabe et gunstigt miljø for investorer og samtidig skabe anstændige job. Det har længe været anerkendt, at kønsbudgettering, målrettet finansiering til styrkelse af kvinders indflydelse og status, øremærkning af budgetter og regulering af kønsorienterede offentlige indkøbsprocedurer og -processer som et middel til at gennemføre kønsbudgettering alle er nødvendige redskaber til at opnå ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Kønsbudgettering er en proces, hvorigennem de offentlige budgetter undersøges med henblik på at vurdere, om de bidrager til større ligestilling mellem kvinder og mænd, og omformes i overensstemmelse hermed for at sikre, at de gør det. Kønsbudgettering kræver en tosporet eller dobbelt tilgang bestående af integration af ligestilling mellem kønnene i alle budgetter og programmer og specifik målrettet finansiering til at tackle de grundlæggende årsager til ulighed mellem kønnene. Kønsdimensionen bør integreres i alle budgetcyklussens faser, fra budgetforslag (forudgående) og under selve anvendelsen (løbende) til evaluering og kontrol af de faktisk anvendte midler (efterfølgende). Data, konsekvensanalyser og fælles indikatorer er afgørende for integrationen af kønsaspektet i hele budgetcyklussen, dvs. planlægning, gennemførelse, overvågning og evaluering. Selv om det kan være vanskeligt for medlemsstaterne at indsamle kønsopdelte data, er det den eneste måde at komme videre og fastlægge passende politikker for integration af kønsaspektet på. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | EØSU anbefaler, at alle europæiske myndigheder og medlemsstater på mellemlang sigt anvender redskaber til kønsbudgettering på alle niveauer af budgetproceduren. Civilsamfundets deltagelse og den sociale dialog er også af afgørende betydning for at finde frem til de områder, der skal behandles via budgettet. En kønsspecifik analyse er en forudsætning for kønsbudgettering og integration af kønsaspektet i (finansielle) politikker, navnlig den flerårige finansielle ramme (FFR), NextGenerationEU-pakken og de europæiske struktur- og investeringsfonde. Der bør lægges særlig vægt på samhørighedspolitikken, som er et af de vigtigste redskaber til at korrigere ubalancer mellem lande og regioner. EØSU anbefaler, at der indsamles data, der er specifikke for ligestilling mellem kønnene i samhørighedspolitikken i overensstemmelse med indikatorer, som udvikles specielt til dette formål. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har iværksat et internt uddannelsesprogram om kønsbudgettering, men det er stadig af begrænset omfang. EØSU ser gerne, at alle, der arbejder med Kommissionens budgetter og i EU's finansielle institutioner, uddannes ordentligt i investeringer med et kønsperspektiv, integration af kønsaspektet og kønsbudgettering. En sådan uddannelse på nationalt plan er også afgørende for gennemførelsen af ligestillingsmålene. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | EØSU mener, at det er vigtigt at oprette særlige fonde og finansielle instrumenter til støtte for kvinders iværksættervirksomhed, herunder venturekapitalfonde og private equity-fonde, som ledes (og med-ledes) og ejes af kvinder, og også at undersøge innovative finansieringsløsninger, der kan afhjælpe markedssvigt (f.eks. øremærkede tilskud til kvinder, øremærkede kommanditistmidler til fonde, som ejes og medejes af kvinder, lånegarantier og mikrofinansiering, saminvesteringsplatforme, »gender bonds« og mikrokreditter). |
| --- | --- |

4.3.5.

| 4.3.6. | EØSU mener endvidere, at det er nødvendigt at ajourføre kriterierne for investeringsfonde for at mindske den kønsbestemte forskel. Hvis f.eks. europæiske fonde som InvestEU og Den Europæiske Investeringsfond anvender »erfaring« som et vigtigt kriterium for startfinansiering, men ikke »mangfoldighed«, giver vi ikke kvinder lige adgang til kapitalmarkedet. EØSU foreslår, at vurderingen af »funds of funds«, venturekapital og private equity-fonde bør være betinget af, at der er opstillet en plan for ligestilling mellem kønnene, som omfatter fondenes strategi for investeringer med et kønsperspektiv og deres forpligtelse til at opnå ligestilling mellem kønnene, når der ansøges om offentlig finansiering. |
| --- | --- |

4.3.6.

| 4.3.7. | Principperne om kønsbudgettering og investeringer med et kønsperspektiv bør også anvendes uden for EU's grænser i eksterne finansieringsmekanismer, herunder politikker for udviklingssamarbejde. |
| --- | --- |

4.3.7.

| 4.3.8. | Kommissionen bør foretage en kønsspecifik konsekvensanalyse af det årlige EU-budget og fremlægge dette som et bilag. Dette bilag til budgettet vil tjene som et overvågningsdokument om integration af kønsaspektet, der har til formål at ændre budgetterne i fremtiden, og i den forbindelse kan Europa-Parlamentets Udvalg om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (FEMM) vedtage en udtalelse. EØSU anbefaler også, at information og forskning offentliggøres i samråd med eksperter i kønsbudgettering og NGO'er, der arbejder med ligestilling mellem kønnene, i god tid inden Europa-Parlamentets beslutning om det årlige budget med henblik på at fremme brede debatter om budgetpolitikker og makroøkonomiske politikker. |
| --- | --- |

4.3.8.

| 4.3.9. | EØSU påpeger, at alle bedømmelsesudvalg i europæiske finansielle institutioner hurtigst muligt bør opnå kønsbalance for at undgå skævheder, hvor man foretrækker dem, der ligner én selv, og også modtage undervisning i ubevidst forudindtagethed. Det Europæiske Innovationsråd fastsatte f.eks. et mål om at forbedre antallet af nystartede virksomheder, der ledes af kvinder, under dets Accelerator-program ved at øge antallet af kvindelige medlemmer i bedømmelsesudvalget til 50 % og ved at opfordre flere kvinder til at præsentere deres virksomheder. Rådet øgede andelen af nystartede virksomheder, der ledes af kvinder, fra 8 % til 29 %. |
| --- | --- |

4.3.9.

| 4.3.10. | Vi foreslår også, at der udnævnes en direktør eller højtstående repræsentant for kvindelige erhvervsdrivende i Kommissionen og i medlemsstaternes erhvervsministerier med en tværministeriel rolle med hensyn til at øge bevidstheden og fremme de økonomiske fordele ved at tilskynde flere kvinder til at starte og udvikle virksomheder, herunder sociale virksomheder. |
| --- | --- |

4.3.10.

| 4.3.11. | EU og medlemsstaterne bør støtte den rolle, som offentlige, lokale eller regionale udviklingsagenturer spiller på investeringsmarkedet, og deres rolle med hensyn til den sociale indvirkning. I Nederlandene investerer sådanne regionale udviklingsagenturer f.eks. i nystartede virksomheder og lægger stor vægt på de sociale virkninger. |
| --- | --- |

4.3.11.

| 4.3.12. | Civilsamfundsorganisationer og NGO'er, der arbejder med integration af kønsaspektet, er generelt underfinansierede i Europa. EØSU opfordrer til, at EU's midler gøres mere tilgængelige for kvindeorganisationer ved at forenkle procedurerne og yde tilskud til deres kerneaktivitet. Procedurerne for tildeling af strukturfondsmidler bør i højere grad tilpasses de direkte fonde for at undgå bureaukrati. |
| --- | --- |

4.3.12.

| 4.3.13. | Endelig opfordrer EØSU til en ambitiøs vision fra Kommissionen og EU-institutionerne om kønsbudgettering og investeringer med et kønsperspektiv, herunder konkrete mål for kvinder, der modtager finansiering, konkrete nøgleresultatindikatorer, lovgivning, ajourførte kriterier og (intensiverede) programmer for fremme af kvindelige iværksættere og adgang til finansiering. EØSU anbefaler, at der nedsættes en arbejdsgruppe om kønsbudgettering i Kommissionen, der integrerer kønsaspektet i den nuværende FFR og andre finansielle instrumenter. For at forberede en mere robust integration af kønsaspektet i fremtiden foreslår EØSU, at der snarest muligt oprettes en taskforce blandt EU-institutionerne, der skal deltage i forhandlingerne og tilpasse og medtage integration af kønsaspektet i EU's mål i den næste FFR. |
| --- | --- |

4.3.13.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Med »pinkwashing« menes der, at man foregiver at være meget aktiv inden for ligestilling mellem kønnene, men i virkeligheden halter bagefter (kan sammenlignes med begrebet »greenwashing« inden for bæredygtighed).

1

(2)  A. D'Alfonso, (2021). Den flerårige finansielle ramme for årene 2021-2027 (europa.eu) (EPRS-briefing; PE 637.979). Europa-Parlamentets Forskningstjeneste. Kommissionen har foreslået en obligatorisk midtvejsevaluering af, hvordan FFR fungerer, som skal gennemføres senest i december 2023, jf. s. 8.

2

Kommissionen har foreslået en obligatorisk midtvejsevaluering af, hvordan FFR fungerer, som skal gennemføres senest i december 2023

(3)  https://www.eib.org/attachments/thematic/why_are_women_entrepreneurs_missing_out_on_funding_en.pdf

3

(4)  Eurostat og Kommissionen. The State of European Tech 2020; Atomico (2020).

4

(5)  Why are women entrepreneurs missing out on funding? Reflections and considerations — Executive summary (eib.org).

5

(6)  Funding women entrepreneurs: How to empower growth, 2020.

6

(7)  https://europeanwomeninvc.idcinteractive.net/8/

7

(8)  COSME Programme Call for Proposals Encouraging community building around the issue of women entrepreneurship — Management and running of the WEgate platform.

8

(9)  Women-Led Startups Received Just 2,3 % of VC Funding in 2020 (hbr.org).

9

(10)  UN Women (2021) Investment with a gender lens in Europe.

10

(11)  https://www.kauffmanfellows.org/journal_posts/women-vcs-invest-in-up-to-2x-more-female-founders

11

(12)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »kønsbaserede investeringer i nationale genopretnings- og resiliensplaner« (EUT C 100 af 16.3.2023, s. 8).

12

(13)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ligestilling mellem kønnene (sonderende udtalelse på anmodning af det tjekkiske formandskab) (EUT C 443 af 22.11.2022, s. 63).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner og om ophævelse af Rådets direktiv 2010/18/EU (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79).

14

(15)  Rådets henstilling om adgang til social beskyttelse for arbejdstagere og selvstændige, vedtaget den 8. november 2019.

15

(16)  The Value of Investing in Female Founders (Forbes, 2019).

16

(17)  Ifølge S&P Global, som har gennemført en rundspørge blandt investorer i 11 lande.

17

(18)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Opbygning af en økonomi, der tjener alle: en handlingsplan for den sociale økonomi (COM(2021) 778 final).

18

(19)  Finansiering af kvindelige iværksættere gennem den flerårige finansielle ramme for 2021-2027. Europa-Parlamentets høring om kvinder og investeringer, 19. april 2021.

19

(20)  https://www.british-business-bank.co.uk/investing-in-women-code/

20

(21)  Et godt eksempel er den mangfoldighedsstandard for venturekapital, der i dag anvendes i hele EU og USA: www.diversity.vc.

21

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/24 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/24

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »formidling af information om grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/04)

| Ordfører: | Cristian PÎRVULESCU |
| --- | --- |
| Medordfører: | José Antonio MORENO DÍAZ |

Ordfører:

Cristian PÎRVULESCU

Medordfører:

José Antonio MORENO DÍAZ

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1./2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 23.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 199/3/4 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1./2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

23.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

199/3/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den Europæiske Union bygger på de fælles værdier, der er fastsat i artikel 2 i TEU: menneskelig værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten, menneskerettighederne, pluralisme, ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd. Retsstatsprincippet og menneskerettighederne er en del af den europæiske identitet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Af chartret om grundlæggende rettigheder, som er et bindende dokument af afgørende betydning, fremgår det derudover, at Unionen bygger på følgende udelelige og universelle værdier: menneskelig værdighed, frihed, lighed og solidaritet samt demokrati- og retsstatsprincippet (1). At styrke chartrets anvendelse er både en forpligtelse og en relevant mulighed for at beskytte borgerne og gøre dem bevidste om, hvor vigtigt det er at værne om retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. Udvalget bakker op om alle bestræbelser på tværs af disse dimensioner, men understreger behovet for, at alle EU-institutioner aktivt kommunikerer direkte til den brede offentlighed. Retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder er af afgørende betydning og skal integreres i den fælles demokratiske samfundskultur på vores kontinent. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Europarådets Venedigkommission beskriver klart de vigtigste principper i en retsstat: lovlighed, retssikkerhed, forhindring af magtmisbrug, lighed for loven, ikkeforskelsbehandling og adgang til domstolsprøvelse (2). Disse kriterier for vurdering af, om en statslig foranstaltning er forenelig med retsstatsprincipperne, er klare og er blevet bekræftet af Domstolen (3). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer kraftigt alle EU-institutioner til at udvise nultolerance over for overtrædelser af retsstatsprincippet i medlemsstaterne. EU er juridisk forpligtet til at værne om retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder, uagtet de forskellige politiske aktørers eventuelle intentioner i strid hermed. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU gør opmærksom på den domstolsafgørelse, ifølge hvilken budgettet er et af de instrumenter, der i praksis udmønter alle medlemsstaternes forpligtelse til at stå ved EU's kerneværdier, herunder retsstatsprincippet og respekten for menneskerettighederne (4). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Kommissionens årlige rapport om retsstatssituationen er et nyttigt instrument, der kan modvirke tilbagegang inden for områderne demokrati, retsstat og beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. Det skal imidlertid ændres for at kunne tjene sit formål. Instrumentet bør udvides til at omfatte alle værdierne i artikel 2 i TEU, retlige og/eller økonomiske indgreb i tilfælde af utilstrækkelig efterlevelse af landespecifikke henstillinger samt en femte søjle til overvågning af den nationale udvikling for så vidt angår det civile rum (5). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU har allerede understreget, at civilsamfundet spiller en central rolle, når det gælder om at bevare demokratiet i Europa, og at kun et stærkt og mangfoldigt civilsamfund kan forsvare demokrati og frihed og styre Europa uden om autoritære principper (6). Retsstaten kan ikke eksistere uden demokrati og grundlæggende rettigheder og vice versa. De tre begreber er knyttet uløseligt sammen (7). EØSU opfordrer derfor alle berørte parter til at holde op med at tale om et såkaldt illiberalt demokrati, selv når formålet er at kritisere konceptet. Der findes ikke noget demokrati uden liberale principper. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Der bør inddrages flere interessenter i arbejdet med at omsætte retsstatsprincippet til en mærkbar realitet: arbejdsmarkedets parter, faglige organisationer såsom advokatsamfund samt græsrodsorganisationer, der arbejder med sårbare personer og samfund, som er ekstra udsat for at lide overlast, blive dårligt stillet og opleve forskelsbehandling. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Retsstatsprincippet og menneskerettighederne kan af nogle opfattes som alt for abstrakte, fjerne, jargonfyldte og rent juridiske begreber. At formidle retsstatsprincippet effektivt kræver et fokus på fælles værdier og konkrete begreber om rimelighed og retfærdighed. Det kan også fremme formidlingen, at man ud over blot at bringe statistikker fortæller en personlig historie med fokus på det menneskelige aspekt og personen bag dokumentationen. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at integrere retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder i undervisningen på skoler og videregående uddannelser. Undervisning i medborgerkundskab bør være obligatorisk, starte så tidligt som muligt og vare et betydeligt antal år. Desuden skal der afsættes EU-midler og nationale midler til den nødvendige uddannelse af medborgerkundskabslærere. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Menneskerettighedsrammen bygger på princippet om ansvarlighed og forudsætter derfor foranstaltninger til fastlæggelse af, hvem der er ansvarlig for hvilket resultat, og hvilke politiske ændringer, der ønskes opnået. Det er også vigtigt at indkredse spørgsmål af almen interesse for offentligheden såsom adgang til energi, transport, regional ligestilling, arbejde, boliger, sundhedsydelser og andre offentlige tjenester på lokalt, regionalt og nationalt plan. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Menneskerettighederne og retsstatsprincippet styrkes af en stærk velfærdsstat, uanset hvilken form denne end måtte antage forskellige steder i Europa. Denne indbyrdes forbundethed anerkendes i den europæiske søjle for sociale rettigheder, som er et vigtigt politisk redskab til at opbygge en mere inklusiv Union. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Græsrodsbevægelser og personer, der selv har prøvet at leve i fattigdom, skal udgøre kernen i et demokratisk argument for menneskerettigheder. Det bedste forsvar for menneskerettighederne, navnlig de sociale rettigheder, er at lade de mennesker, der er hårdest ramt af ulighed, fattigdom og social udstødelse, få ordet i det offentlige rum og i politiske debatter. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU minder om den holdning, det gav udtryk for i udtalelsen SOC/598 (2018): »Retsstatsprincippet, garantier, der beskytter det pluralistiske demokrati, og respekten for grundlæggende rettigheder er afhængige af og uløseligt forbundet med hinanden. Retsstatsprincippet sikrer, at regeringer respekterer standarder for grundlæggende rettigheder, og det pluralistiske demokrati sikrer, at regeringer fører politikker, der fremmer deres befolkningers velfærd. Opretholdelse af retsstatsprincippet er ikke i sig selv garanti for, at loven respekterer grundlæggende rettigheder, og heller ikke for at lovgivning udformes efter en inkluderende og lovlig proces baseret på velinformeret, pluralistisk og balanceret offentlig debat og deltagelse. For at undgå, at der blot bliver tale om »styring gennem lovgivning«, er det nødvendigt at opretholde grundlæggende rettigheder og pluralistiske demokratiske standarder sideløbende med retsstatsprincippet« (8). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Hvis borgernes tillid til offentlige institutioner og retsstatsprincippet skal bevares, kræver det — som anført i Kommissionens rapporter om retsstatssituationen fra 2021 og 2022 — bl.a. eksistensen af et uafhængigt retssystem med effektiv domstolsprøvelse til at sikre overholdelse af EU-retten samt en styrkelse af det internationale samarbejde om bæredygtig udvikling, menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet. Desuden kræver det mediepluralisme og mediefrihed, herunder gennemsigtighed i medieejerskab, gennemsigtige forfatningsmæssige og institutionelle mekanismer til at sikre kontrol og balance under aktiv deltagelse af civilsamfundet samt en styrkelse af det internationale samarbejde om bæredygtig udvikling, menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet (9). I rapporten fra 2022 fremhæver Kommissionen også, at Ruslands aggression mod Ukraine udgør en væsentlig trussel mod EU's værdier og den regelbaserede orden. Der er tale om en aggression, som er i klar modstrid med folkeretten og principperne i FN-pagten, og som undergraver demokratiet og retsstaten samt den europæiske og globale sikkerhed og stabilitet (10). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ingen demokratisk og repræsentativ norm kan påberåbes til at legitimere krænkelser af retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. EU-institutionerne og navnlig Kommissionen skal anvende alle tilgængelige instrumenter til at genoprette EU-princippernes integritet. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Idet de følger situationen på stedet, har civilsamfundsorganisationer og menneskerettighedsforkæmpere en afgørende rolle at spille, især når retsstaten svækkes, og menneskerettighederne er under angreb (11). Autoritære regeringer truer civilsamfundsorganisationerne, ikke blot ved at indskrænke og ændre deres handlerum, men også i form af personlige trusler og forfølgelse, finansielle restriktioner og utilstrækkelig beskyttelse mod fysiske eller verbale angreb (12). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Som tidligere nævnt bør civilsamfundsorganisationernes og menneskerettighedsforkæmperes overordnede mulighed for at arbejde inden for rammerne af chartret om grundlæggende rettigheder styrkes betydeligt ved hjælp af en pakke, som omfatter uddannelse og vidensoverførsel, organisatorisk og økonomisk støtte samt beskyttelse mod angreb og negative kampagner (13). I den henseende opfordrer EØSU Kommissionen til at fremlægge en omfattende europæisk civilsamfundsstrategi, der kan tjene som rettesnor for samarbejde, kapacitetsopbygning og effektiv formidling i forbindelse med retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU anser civilsamfundsorganisationernes og menneskerettighedsforkæmperes arbejde for afgørende, når det gælder om at hjælpe sårbare grupper med at håndtere alvorlige udfordringer vedrørende deres sikkerhed, trivsel og værdighed. Vi risikerer alle på et eller andet tidspunkt at ende i en sårbar situation. I mange tilfælde er årsagerne til sårbarhed sammenfaldende og fører til strukturel marginalisering og forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Retsstatsprincippet og beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder bør sikres med tanke på demokratiet, navnlig fremme af frie og retfærdige valg og en stærk demokratisk deltagelse (14). For de, der er i stand til at anfægte retsstatsprincippet, vil også bekæmpe den politiske opposition og uafhængige massemedier. EU's handlingsplan for demokrati er et nødvendigt skridt i denne retning. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle i formidlingen af retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. En forværring af det politiske og retlige klima i et land berører samtlige arbejdspladser. Virksomheder, SMV'er og sociale virksomheder kan ikke fungere effektivt, hvis retsstatsprincippet og systemerne til beskyttelse af de grundlæggende rettigheder ikke er på plads. Arbejdsmarkedets parter bør forpligte sig til at gøre en indsats for at øge systemernes integritet og effektivitet. Arbejdstagerne skal frit kunne stifte og slutte sig til en fagforening efter eget valg, og fagforeningerne skal kunne fungere frit (15). Arbejdstagere og arbejdsgivere har ret til at forhandle og indgå kollektive overenskomster og i tilfælde af interessekonflikter at tage kollektive skridt, herunder strejke, for at forsvare deres interesser (16). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Agenturet for Grundlæggende Rettigheder har betydelig kapacitet til at indsamle relevante oplysninger. Agenturet har allerede opbygget en omfattende vidensbase, som kan benyttes af alle interesserede parter. Det har solid ekspertise, som bør danne grundlag for en styrkelse af kommunikationsindsatsen. Agenturet bør tildeles flere ressourcer til at deltage i offentlige kommunikationsaktiviteter i alle EU's medlemslande. Det er nødvendigt at samarbejde mere med specialiserede institutioner som Europarådet og OSCE's Kontor for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (ODHIR). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | EU er også en global aktør, hvis internationale identitet og rolle er centreret omkring ansvaret for at respektere retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. Disse begrebers centrale betydning for EU og deres betydning for en demokratisk og fredelig verden bør afspejles i alle eksterne politikker, programmer, instrumenter og foranstaltninger. |
| --- | --- |

2.10.

3.   Særlige bemærkninger

3.1.   En positiv fortælling og ramme

| 3.1.1. | Undervisning i medborgerkundskab om de demokratiske principper, grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet bør styrkes på alle niveauer. Kommissionen bør også fortsætte sin folkeoplysningsindsats gennem en ambitiøs kommunikationsdagsorden (17). |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Myten om EU's grundlæggelse er i sig selv ikke længere nok til at appellere til Europas befolkning. EU bør skabe fortællinger om en attraktiv fremtid og genoplive vigtige principper, der har haft stor betydning for det europæiske projekt, (18) herunder retsstatsprincippet og menneskerettighederne. Dette er særlig vigtigt i lyset af den russiske militære aggression mod Ukraine. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Menneskerettighedsrammen bygger på princippet om ansvarlighed og forudsætter derfor foranstaltninger til fastlæggelse af, hvem der er ansvarlig for hvilket resultat, og hvilke politiske ændringer der ønskes opnået. Det er også vigtigt at indkredse spørgsmål af almen interesse for offentligheden såsom adgang til transport, energi, arbejde, boliger, sundhedsydelser og andre offentlige tjenester på lokalt, regionalt og nationalt plan. Frem for blot at kritisere den situation, der ikke opfylder menneskerettighedsstandarderne, bør man beskrive den fremtid, som retsstatsprincippet og menneskerettighederne kan bidrage til at bygge, ved at skabe positive associationer i folks bevidsthed (19). |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Retsstaten kan ikke eksistere uden demokrati og grundlæggende rettigheder og vice versa. De tre begreber er knyttet uløseligt sammen (20). EØSU opfordrer derfor alle berørte parter til at holde op med at tale om et såkaldt illiberalt demokrati, selv når formålet er at kritisere konceptet. Der findes ikke noget demokrati uden liberale principper. Et illiberalt demokrati er ikke en alternativ form for demokrati, ikke engang i udvandet form. Et illiberalt demokrati er ikke noget demokrati. |
| --- | --- |

3.1.4.

3.2.   Nødvendige politikker og relevante politikområder

| 3.2.1. | Som EØSU før har bemærket, er der en sammenhæng mellem, at folk på den ene side oplever ikke at få eller reelt ikke får gavn af den økonomiske velstand, og at de på den anden side er negativt indstillede over for offentlige institutioner og grundlæggende principper (21). |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Som fortaler for menneskerettighederne og retsstatsprincippet må man også tage skridt til at indkredse de politikker, der kan forbedre folks dagligdag. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Menneskerettighederne og retsstatsprincippet styrkes af en stærk velfærdsstat, uanset hvilken form denne end måtte have forskellige steder i Europa. Denne indbyrdes forbundethed anerkendes i den europæiske søjle for sociale rettigheder, som er et vigtigt politisk redskab til at opbygge en mere inklusiv Union (22). Arbejdstagere skal have ret til rimelige lønninger, der sikrer en anstændig levestandard (søjlens 6. princip), og alle, der ikke har tilstrækkelige midler, skal have ret til tilstrækkelige mindsteindkomstydelser, som sikrer et værdigt liv i alle dets faser, og effektiv adgang til varer og tjenesteydelser, der kan understøtte dette (14. princip) (23). |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Covid-19-pandemien er en påmindelse om, hvor vigtigt det er med et universelt, tilgængeligt og retfærdigt offentligt sundhedssystem. EØSU gentager den holdning, det gav udtryk for i udtalelse SOC/691 (2022): »EU og medlemsstaterne bør igangsætte nogle grundige samfundsmæssige overvejelser om krisens oprindelse og årsagen til, at de fleste europæiske sundhedssystemer var tæt på at bryde sammen som følge af pandemien. Flere års sparepolitikker har medført en generel tendens til ikke at investere i sundhedssektoren og andre vigtige sociale tjenester (hjælp til plejekrævende og sårbare personer, plejehjem osv.). Det har skabt en tidsindstillet bombe, som eksploderede på grund af den store sundhedsmæssige udfordring.« (24) |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Pandemien er ikke den eneste krise, der påvirker de grundlæggende rettigheder. Krigen i Ukraine udgør en trussel for millioner af mennesker i Ukraine og resten af verden. Klimaændringerne og de deraf følgende udfordringer og katastrofer såsom naturbrande har direkte indvirkning på mennesker over hele kontinentet. Mange europæere kæmper med stigende energipriser. EU's redskaber til at træffe foranstaltninger bør opdateres og tilpasses denne nye virkelighed. |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | Politiske tiltag, især økonomiske reformpolitikker, bør bygge på systematiske forudgående og efterfølgende analyser af konsekvenserne for menneskerettighederne (25) med det formål at fremme velinformerede og inklusive europæiske og nationale debatter om forhandlingerne om og justeringen af politiske beslutninger (26). |
| --- | --- |

3.2.6.

| 3.2.7. | Der bør lægges større vægt på afsnit III (Ligestilling) og afsnit IV (Solidaritet) i chartret om grundlæggende rettigheder, da disse afsnit er centrale for EU's demokratiske og værdibaserede legitimitet (27). Alle de menneskerettigheder, der anerkendes i chartret, er udelelige, indbyrdes afhængige og af lige stor betydning. Som påpeget i en skelsættende dom af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er der ikke vandtætte skotter mellem socioøkonomiske rettigheder og borgerlige og politiske rettigheder (28). |
| --- | --- |

3.2.7.

| 3.2.8. | Det ville være ønskværdigt med mere samarbejde mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne for at sikre, at alle borgere og indbyggere nyder godt af alle de rettigheder, der anerkendes i den europæiske menneskerettighedskonvention, den europæiske socialpagt (i dens forskellige forekomster) og de relevante FN-menneskerettighedskonventioner. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til, at de ved udformningen, fortolkningen og gennemførelsen af EU-retten tager behørigt hensyn til den europæiske søjle for sociale rettigheder og den europæiske socialpagt. |
| --- | --- |

3.2.8.

| 3.2.9. | EØSU opfordrer alle medlemsstater til at undertegne og ratificere den europæiske socialpagt fra 1996 (revideret) og til at godkende Den Europæiske Komité for Sociale Rettigheders procedure for kollektive klager. |
| --- | --- |

3.2.9.

| 3.2.10. | EØSU støtter Kommissionens initiativ om mulige økonomiske korrigerende foranstaltninger over for medlemsstater, der begår alvorlige og vedvarende krænkelser af de værdier, som er anført i artikel 2 i TEU (29). »Kommissionen [bør] stille passende personalemæssige og finansielle ressourcer til rådighed og konsekvent søge oplysninger om mulige overtrædelser. I den forbindelse bør Kommissionen anvende strengt objektive kriterier og undersøge overtrædelser i alle medlemsstater på samme måde (30)«. |
| --- | --- |

3.2.10.

3.3.   Et demokratisk argument for menneskerettigheder og betydningen af livserfaring

| 3.3.1. | Ifølge en omfattende undersøgelse foretaget af Agenturet for Grundlæggende Rettigheder mener knap ni ud af ti personer i EU, at menneskerettighederne er vigtige for at skabe et mere retfærdigt samfund (31). Europæerne tror på, at menneskerettighederne kan have positiv betydning for deres liv. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Hvis menneskerettighederne skal omsættes til virkelighed i hele Europa, skal der gøres mere for at fremhæve, hvordan menneskerettigheder — f.eks. sociale rettigheder såsom arbejde, social sikring, bolig, uddannelse og sundhedsydelser — kan gøre en forskel for alle borgere i deres dagligdag, på de områder, der betyder mest for dem, og i deres lokalsamfund (32). |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Græsrodsbevægelser og personer, der selv har prøvet at leve i fattigdom, skal udgøre kernen i et demokratisk forsvar for menneskerettigheder. Det bedste forsvar for menneskerettighederne, navnlig de sociale rettigheder, er at lade de mennesker, der er hårdest ramt af ulighed, fattigdom og social udstødelse, få ordet i det offentlige rum og i politiske debatter. Det kan også fremme formidlingen, at man ud over blot at bringe statistikker fortæller en personlig historie med fokus på det menneskelige aspekt og personen bag dokumentationen. At tage de sociale rettigheder alvorligt vil ikke blot sige at træffe forskellige politiske tiltag, men også at nå frem til dem gennem mere inklusive processer (33). |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Det europæiske samfund har ikke råd til et falsk valg mellem rettigheder versus demokrati. Hvis menneskerettighederne skal kunne opretholdes, skal de gøres populære ved at igangsætte og videreføre en bevægelse til forsvar for rettighederne på lokalt, nationalt og globalt plan. |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Civilsamfundsgrupper skal stå i spidsen for denne proces, og de offentlige myndigheder i EU og medlemsstaterne skal bakke op om de demokratiske argumenter for menneskerettigheder ved at agere åbent og respektere, at de kan blive stillet til regnskab af civilsamfundet. De nationale menneskerettighedsinstitutioner bør styrkes og skabe øget bevidsthed om de mulige retsmidler, borgerne har til deres rådighed. |
| --- | --- |

3.3.5.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (EUT C 326 af 26.10.2012, s. 391), præambel.

1

(2)  Tjekliste over retsstatskriterier, Europarådets Venedigkommission, vedtaget på kommissionens 106. plenarforsamling, 2016.

2

(3)  Dom af 16. februar 2022, Polen mod Parlamentet og Rådet, C-157/21, EU:C:2022:98, Domstolens dom, præmis 325.

3

(4)  Polen mod Parlamentet og Rådet, C-157/21, præmis 130-131; dom af 16. februar 2022, Ungarn mod Parlamentet og Rådet, C-156/21, EU:C:2022:97, præmis 116-117.

4

(5)  Laurent Pech; Petra Bard: »Rule of Law Report and the EU Monitoring and Enforcement of Article 2 TEU Values«, rapport bestilt af Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, februar 2022, s. 12-13.

5

(6)  EUT C 228 af 5.7.2019, s. 24.

6

(7)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et robust demokrati gennem et stærkt og mangfoldigt civilsamfund (initiativudtalelse) (EUT C 34 af 2.2. 2017, s. 8).

7

(8)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om beskyttelse af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet (COM(2018) 324 final — 2018/0136 (COD)) (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 173).

8

(9)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Retsstatssituationen 2021 — Retsstatssituationen i EU (COM(2021) 700 final).

9

(10)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Rapport om retsstatssituationen 2022 — Retsstatssituationen i Den Europæiske Union (COM(2022) 500 final).

10

(11)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet — Yderligere styrkelse af retsstatsprincippet i Unionen — Status og eventuelle næste skridt (COM(2019) 163 final) (EUT C 282 af 20.8.2019, s. 39).

11

(12)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om populisme og grundlæggende rettigheder — forstadsområder og landdistrikter (initiativudtalelse) (EUT C 97 af 24.3 2020, s. 53), punkt 1.6.

12

(13)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Strategi til styrkelse af anvendelsen af chartret om grundlæggende rettigheder i EU« (COM(2020) 711 final) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 50).

13

(14)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om handlingsplanen for europæisk demokrati« (COM(2020) 790 final) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 56).

14

(15)  Artikel 8, stk. 1, i den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.

15

(16)  Artikel 28 i EU's charter om grundlæggende rettigheder.

16

(17)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om handlingsplanen for europæisk demokrati« (COM(2020) 790 final) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 56).

17

(18)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om populisme og grundlæggende rettigheder — forstadsområder og landdistrikter (initiativudtalelse) (EUT C 97 af 24.3.2020, s. 53).

18

(19)  »10 tips til god kommunikation om menneskerettigheder«, FRA, 2018; »Tips for Effective Messaging about Economic & Social Rights«, det europæiske netværk af nationale menneskerettighedsinstitutioner, 2019.

19

(20)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om europæisk kontrolmekanisme om retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder (initiativudtalelse) (EUT C 34 af 2.2. 2017, s. 8).

20

(21)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om populisme og grundlæggende rettigheder — forstadsområder og landdistrikter (initiativudtalelse) (EUT C 97 af 24.3.2020, s. 53).

21

(22)  Den europæiske søjle for sociale rettigheder — de 20 principper, Europa-Kommissionen.

22

(23)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »For et europæisk rammedirektiv om minimumsindkomst« (initiativudtalelse) (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 1).

23

(24)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om covid-19's indvirkning på de grundlæggende rettigheder og retsstaten i EU og demokratiets fremtid (initiativudtalelse) (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 11).

24

(25)  »Guiding Principles for human rights impact assessments for economic reform policies«, FN's uafhængige ekspert om indvirkningen af staters udlandsgæld og andre dermed forbundne internationale finansielle forpligtelser på den fulde udøvelse af alle menneskerettigheder, navnlig økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, FN-dok. A/HRC/40/57 af 19. december 2018.

25

(26)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om populisme og grundlæggende rettigheder — forstadsområder og landdistrikter (initiativudtalelse) (EUT C 97 af 24.3 2020, s. 53).

26

(27)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Strategi til styrkelse af anvendelsen af chartret om grundlæggende rettigheder i EU« (COM(2020) 711 final) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 50).

27

(28)  Airey mod Irland, dom, stævning nr. 6289/73 (1979), Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom af 9. oktober 1979, præmis 26.

28

(29)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om covid-19's indvirkning på de grundlæggende rettigheder og retsstaten i EU og demokratiets fremtid (initiativudtalelse) (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 11).

29

(30)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »retsstatsprincippet og Genopretningsfonden« (initiativudtalelse) (EUT C 194 af 12.5.2022, s. 27).

30

(31)  »Many Europeans believe human rights can build a fairer society but challenges remain«, FRA, pressemeddelelse af 24. juni 2020.

31

(32)  Koldo Casla; Lyle Barker: »Human Rights Local«, Human Rights Centre blog, Essex Universitet, 17 januar 2022.

32

Human Rights Centre blog

(33)  Koldo Casla: »Nothing about us, without us, is really for us«, Global Policy, 14. oktober 2019.

33

Global Policy

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/31 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/31

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »en industristrategi for sektoren for maritim teknologi«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/05)

| Ordfører: | Anastasis YIAPANIS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Christophe TYTGAT |

Ordfører:

Anastasis YIAPANIS

Medordfører:

Christophe TYTGAT

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer |
| Vedtaget i sektionen | 11.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 207/2/4 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer

Vedtaget i sektionen

11.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

207/2/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU's formål med denne initiativudtalelse er at gøre opmærksom på, at der mangler sektorpolitiske foranstaltninger til at hjælpe med udfordringerne og behovene i sektoren for maritim teknologi (MT). Udvalget fremsætter endvidere konkrete forslag til omgående handling med henblik på at styrke Europas maritime modstandsdygtighed og strategiske maritime autonomi og genvinde global konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU er bekymret over fremtiden for MT-sektoren i Europa, som udsættes for illoyal konkurrence, navnlig fra Asien. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer til, at man snarest muligt begynder at betragte MT-sektoren som en strategisk sektor for EU og aktiviteterne i sektoren som »kritisk infrastruktur«. Udvalget efterlyser en strategi for den maritime industri og opfordrer til, at der øremærkes tilstrækkelige ressourcer i Kommissionens tjenestegrene. En bæredygtig europæisk havstrategi skal tage højde for og revurdere ejerskabsforholdene i europæiske havne og andre tilknyttede kritiske infrastrukturer. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Udvalget efterlyser hasteforanstaltninger, der kan stimulere efterspørgslen i EU efter grønne og højteknologiske fartøjer, herunder et EU-program for flådefornyelse og modernisering af eksisterende fartøjer i overensstemmelse med målene i den europæiske grønne pagt, og øjeblikkelige investeringer i infrastruktur og alternative brændstoffer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer til, at der indføres særlige bestemmelser i bilaterale aftaler og frihandelsaftaler, der sikrer fri markedsadgang for EU's maritime virksomheder, forbyder handelshindringer, kræver gensidighed og sikrer due diligence. Hvis de internationale forhandlinger ikke lykkes, er EU nødt til at overveje unilaterale foranstaltninger for at styrke sin position over for de internationale konkurrenter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget mener, at der for at sikre en bæredygtig økonomisk og social udvikling, beskytte EU's forsvarsautonomi og strategiske maritime autonomi og sikre arbejdspladser og kritisk kapacitet bør skabes incitamenter, både for at flytte produktionsanlæg til EU, hvor der bruges teknologier fremstillet i EU, og for at beholde forsyningskæderne og produktionen af delkomponenter i EU. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe omfattende omskolings-, opkvalificerings- og erhvervsuddannelsesprogrammer med programevaluering og kvalifikationscertificering og med fuld inddragelse af arbejdsmarkedets parter og den akademiske verden og anmoder om økonomisk støtte til EU's pagt for færdigheder (1) og til målrettede kampagner for at gøre sektoren attraktiv, også for kvinder og unge. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU efterlyser en øget indsats for at sikre en retfærdig omstilling for alle arbejdstagere og SMV'er og med henblik på at oprette og konsolidere europæiske samarbejdsudvalg og leve op til de højeste internationale sociale standarder i fuld overensstemmelse med EU-lovgivningen og ILO's regler. Efter EØSU's opfattelse har det europæiske sektordialogudvalg for skibsbygning en afgørende rolle at spille i denne sag og i forhold til at styrke MT-sektoren. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Det er yderst vanskeligt for MT-virksomheder, især SMV'er, at få adgang til banklån og offentlig finansiering. EØSU efterlyser EU-klassificeringsregler, der kan understøtte bæredygtige investeringer i den maritime sektor, fremme inklusivitet i sektoren og sikre retssikkerhed i forbindelse med teknologiske investeringer. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Udvalget opfordrer på det kraftigste til, at alle midler fra overtrædelser af FuelEU Maritime (2) og indtægter fra EU's emissionshandelssystem (3) også anvendes som supplerende finansiering af sektoren for vandvejstransport (4) og dens forsyningskæde, navnlig sektoren for maritim teknologi. EØSU mener, at der bør oprettes en EU-garantifond, der letter adgangen til finansiering af risikofyldte maritime investeringer. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Efter EØSU's opfattelse bør udenlandske virksomheder, der fortsat foretager social dumping og forstyrrer de lige konkurrencevilkår på globalt plan, ikke kunne anvende EU's finansieringsværktøjer eller få adgang til det indre marked. Investeringsafkastet af disse værktøjer bør komme de europæiske virksomheder til gode. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | For at opnå fuld dekarbonisering af MT-sektoren er det nødvendigt med et fuldstændigt skift til alternative brændstoffer og teknologier. EØSU glæder sig over vedtagelsen af partnerskabet om nulemissionstransport ad vandveje, der er blevet planlagt i fællesskab. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Udvalget mener, at en »maritim ekspertgruppe« og en »europæisk industriel alliance for sektoren for maritim teknologi« kan bidrage til at forbedre MT-sektorens globale konkurrenceevne og genvinde tabt terræn. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Endelig understreges det, at EØSU står klar til at engagere sig mere i at hjælpe MT-sektoren med at overvinde udfordringerne, og udvalget opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til hurtigst muligt at gennemføre en strategi for den maritime industri. EØSU er bekymret for, at EU uden en målrettet værktøjskasse vil miste sin kapacitet og knowhow på det maritime område såvel som en lang række arbejdspladser og blive helt igennem afhængig af Asien, når det gælder civile skibe og flådeskibe og -platforme samt maritimt udstyr og offshoreudstyr. Det ville være en eklatant politisk fejl, hvis ikke man sørgede for at udarbejde en særlig strategi for den maritime industri og få den gennemført hurtigst muligt. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Indledning

| 2.1. | EØSU udarbejder denne initiativudtalelse i forlængelse af sin udtalelse »LeaderSHIP 2020-strategien som en vision for industrien for maritim teknologi« (5), der blev vedtaget i 2018. Målet er at skabe opmærksomhed om de alvorlige problemer, som EU's MT-sektor (6)
  slås med, og om manglen på sektorpolitiske foranstaltninger fra EU's og de nationale offentlige myndigheders side til at hjælpe med sektorens udfordringer og behov. EØSU fremsætter konkrete forslag til foranstaltninger, der skal sikre konkurrenceevnen og skabe vækst og forretningsmuligheder i MT-sektoren. Udvalget opfordrer indtrængende EU-institutionerne, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og andre interessenter til i fællesskab at finde frem til og træffe politiske foranstaltninger så hurtigt som muligt for at redde og beskytte denne strategiske sektor med henblik på at bevare EU's forsvar og kystbeskyttelse, maritime autonomi, adgang til handel, blå økonomi og globale lederskab på det maritime område. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU følger bevidst strukturen i Kommissionens LeaderSHIP-meddelelse (7) for at fremhæve de ringe fremskridt, der er gjort med hensyn til de fire foreslåede søjler, og advare om, at der er behov for en øjeblikkelig og målrettet indgriben i MT-sektoren, navnlig i betragtning af følgerne af pandemien og krigen i Ukraine. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Forbedret markedsadgang og retfærdige markedsvilkår

| 3.1. | Efterspørgslen efter fødevarer, andre varer og energi forventes at stige, hvilket vil kræve øget infrastruktur til transport ad vandveje (til søs og ad indre vandveje), samt kapacitet, fartøjer, teknologier og logistikstyring. Efterspørgslen efter vandvejs- og kystturisme og -fritidsaktiviteter er også stigende. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Covid-19 og krigen i Ukraine har vist, at der for EU er strategiske risici forbundet med at være for afhængig af fremmede nationer, og har ført til knaphed og blokeringer i forsyningskæderne samt højere priser på råstoffer og energi, hvilket lægger et ekstra pres på MT-virksomhederne. Krigen i Ukraine har også mindet EU om vigtigheden af at råde over kritisk sømilitær kapacitet, herunder handels- og flådeskibe og teknologier til forsvar og sikkerhed samt grænse- og kystbeskyttelse. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Den globale konkurrence er hård for EU's producenter, idet virksomheder fra Asien, navnlig fra Kina og Sydkorea, vinder flere og flere markeder takket være stærk statslig støtte, herunder gennem komplekse statsstøtteordninger, samtidig med at de anvender lavere sociale og miljømæssige standarder. Dette har gjort det muligt for dem at vinde traditionelle EU-markeder og opnå ordrer fra europæiske virksomheder til skadevoldende priser. Den stigende inflation og de høje energipriser, vi for tiden er vidner til, lægger et ekstra pres på de europæiske producenter. EØSU er bekymret over fremtiden for MT-sektoren og mener, at der er brug for en øjeblikkelig indsats for at styrke Europas maritime modstandsdygtighed, genvinde den globale konkurrenceevne, beskytte Europas stærke position inden for kompleks skibskonstruktion og lystsejlads og sikre Europas strategiske maritime autonomi. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | En bæredygtig europæisk havstrategi skal også tage højde for ejerskabsforholdene i de europæiske havne og andre tilknyttede kritiske infrastrukturer, som i mange tilfælde er blevet helt eller delvist opkøbt af kinesiske virksomheder, som er fuldstændigt eller delvist kontrolleret af den kinesiske stat. For at sikre europæisk strategisk autonomi er det afgørende vigtigt at revurdere ejerskabsstrukturerne og genetablere europæisk ejerskab, hvor det er muligt. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU efterlyser en sektorstrategi for MT-sektoren for at styrke dens globale konkurrenceevne og sætte den i stand til at udnytte forretningsmulighederne fra den grønne og den digitale omstilling. Der bør straks udvikles specifikke EU-handelsmekanismer, adgang til finansiering, arbejdsmarkedsuddannelsesordninger og FoU-programmer, hvis EU vil fortsætte med at konkurrere på dette stærkt subsidierede og ubalancerede globale marked, hvor de vigtigste konkurrenter ikke overholder WTO's regler. EØSU opfordrer endvidere til, at man begynder at betragte MT som en strategisk sektor i EU, som det også er tilfældet i USA, Kina, Japan og Sydkorea, og at der afsættes tilstrækkelige menneskelige og økonomiske ressourcer til sektoren i Kommissionens tjenestegrene. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Den europæiske MT-sektor er en hjørnesten for EU's forsvar og overvågning, for transport af varer, energi og passagerer, og når det handler om at nå EU's politiske mål for den europæiske grønne pagt og den blå økonomi. EØSU efterlyser hasteforanstaltninger, der stimulerer efterspørgslen i EU efter grønne og højteknologiske fartøjer, herunder et EU-program for flådefornyelse (f.eks. af nationale fiskerflåder, nærsøfartsflåder, cabotagefartøjer og fritidsfartøjer) og modernisering af eksisterende fartøjer i overensstemmelse med målene i den europæiske grønne pagt. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU bemærker, at sektorens konkurrenceevne påvirkes direkte af den europæiske grønne pagt, da denne udgør et paradigmeskift for hele vandvejssektoren. Gennemførelsen af den vil resultere i en hurtigere indførelse af alternative brændstoffer og teknologier. EØSU påpeger dog, at den begrænsede infrastruktur og tilgængelighed, når det gælder alternative brændstoffer, hindrer en hurtigere omstilling, og efterlyser derfor øjeblikkelige investeringer i denne henseende. F.eks. kunne man oprette en særlig maritim EU-fond. Der bør tages hensyn til de særlige kendetegn ved hver enkelt type fartøj med specifikke køreplaner for fremdriftssystemer, brændstoffer og nulemissionsteknologier |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU er bekymret over de handelshindringer, som de europæiske virksomheder møder i Asien, og opfordrer til, at nuværende og fremtidige bilaterale aftaler, frihandelsaftaler og økonomiske partnerskaber ajourføres med bestemmelser, der sikrer fri markedsadgang for EU's maritime virksomheder, forbyder handelshindringer, kræver gensidighed og sikrer due diligence. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU mener, at internationale drøftelser og aftaler er den bedste måde at gribe ind over for handelsprotektionisme på, og opfordrer Kommissionen til at intensivere sine internationale bestræbelser på at få indført globale regler. Alternativt er Kommissionen nødt til at træffe unilaterale foranstaltninger — så længe det er nødvendigt — for at styrke EU's position over for de internationale konkurrenter. Det har efter EØSU's opfattelse topprioritet at bekæmpe udenlandsk subsidiering og skadevoldende prisfastsættelse. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | MT-industrien er en hjørnesten i Europas blå økonomi, da man her bygger og moderniserer fartøjer, anlæg og teknologier, f.eks. til udvikling af en grøn fiskerflåde, havenergi, akvakultur og dybhavsminedrift. For at nå målene i den europæiske grønne pagt vil EU være nødt til at øge sin industrielle kapacitet til vedvarende havenergi og til andre alternative brændstoffer væsentligt. I modsat fald vil EU være nødt til at forlade sig på udenlandsk kapacitet til at udvikle dette strategiske marked og nå sine egne mål for den europæiske grønne pagt. For at imødegå denne risiko opfordrer EØSU Kommissionen til straks at klassificere den strategiske MT-sektor og aktiviteterne heri som »kritisk infrastruktur«. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Udvalget er overbevist om, at EU kun kan opnå en økonomisk førerposition med stærke produktionsfaciliteter i EU, da dette er den eneste mulighed for at sikre en bæredygtig økonomisk og social udvikling, beskytte EU's forsvar og strategiske maritime autonomi såvel som EU-borgerne og deres arbejdspladser. EØSU efterlyser også et særligt program og incitamenter for producenter, der ønsker at flytte deres produktionsanlæg til EU (hjemtagning). |
| --- | --- |

3.11.

4.   Beskæftigelse og færdigheder

| 4.1. | MT-sektoren tegner sig for omkring 1 mio. arbejdspladser i kystområder i hele Europa (8). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Den grønne omstilling og digitaliseringen og indførelse af banebrydende teknologier kræver specialisering af arbejdsstyrken. Med henblik herpå opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle og omgående gennemføre omfattende omskolings-, opkvalificerings- og erhvervsuddannelsesprogrammer gennem programevaluering og kvalifikationscertificering og med fuld inddragelse af arbejdsmarkedets parter og den akademiske verden. Endvidere efterlyser EØSU konkret økonomisk støtte til EU's pagt for færdigheder og til målrettede kampagner, der vil gøre sektoren mere attraktiv, også for kvinder og unge og personer med handicap og særlige kompetencer. EØSU påpeger også, at MT-sektoren har brug for arbejdstagere med bedre færdigheder inden for robotteknologi, kunstig intelligens, cybersikkerhed, anvendelse af sensorer, automatisering og 3D-printning samt højt kvalificerede ingeniører, og hertil kommer sektorens særlige behov for arbejdstagere med håndværksuddannelse (f.eks. svejsere, elektrikere og rørlæggere). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | De europæiske virksomheder opfylder de højeste internationale sociale standarder i fuld overensstemmelse med EU-lovgivningen og ILO's regler. EØSU anerkender europæiske virksomheders arbejde med at gå forrest og hæve de internationale arbejdsstandarder og vigtigheden af gode arbejdsvilkår, anstændige lønninger og socialsikring for sektorens arbejdsstyrke, og udvalget opfordrer til en øget indsats for at oprette og konsolidere europæiske samarbejdsudvalg. Udvalget gentager endvidere, at det er nødvendigt, at arbejdstagere, der er udstationeret i en anden medlemsstat, i overensstemmelse med udstationeringsdirektivet får krav på en række grundlæggende rettigheder, der er i kraft i værtsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Som fremhævet i LeaderSHIP 2020-strategien (2013) har MT-sektoren vanskeligt ved at sikre overførsel af knowhow fra generation til generation. EØSU er meget skuffet over, at der endnu ikke er truffet specifikke (EU-)foranstaltninger, og opfordrer til en klar køreplan, der kan sikre en retfærdig omstilling, gøre MT-sektoren mere attraktiv og skabe passende uddannelsesfaciliteter med nye læseplaner og færdigheder, der er tilpasset nye tendenser og forretningsmodeller og den grønne og digitale omstilling. Rammen for en retfærdig omstilling skal være baseret på social dialog og tilvejebringe tilstrækkelige ressourcer til at tiltrække en ny arbejdsstyrke og støtte jobskifte og omskoling og opkvalificering af arbejdstagerne, herunder uddannelse i sundhed og sikkerhed i forbindelse med nye teknologier og processer. Alle programmer bør evalueres og certificeres med henblik på at sikre, at uddannelserne er ensartede og baseret på de samme standarder. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Efter EØSU's opfattelse har det europæiske sektordialogudvalg for skibsbygning en afgørende rolle at spille, når det handler om at styrke MT-sektoren. En social dialog af høj kvalitet (f.eks. gennem ambitiøse fælles tiltag), aftaler og samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter, herunder via sektordialogudvalget for skibsbygning, er af afgørende betydning og bør respekteres. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Adgang til finansiering

| 5.1. | EØSU mener, at det er afgørende at bevare produktionsfaciliteterne i Europa og gøre dem konkurrencedygtige, og opfordrer derfor EU og medlemsstaterne til at prioritere finansiering til industrien. MT-sektoren har stadig vanskeligere ved at få adgang til banklån og offentlig finansiering og har meget begrænsede muligheder for at udnytte andre finansieringskilder, og SMV'erne er dem, der har det sværest. EØSU efterlyser også EU-klassificeringsregler, der kan understøtte bæredygtige investeringer i den maritime sektor, samtidig med at ingen lades i stikken, og enhver forskelsbehandling af aktører i sektoren undgås. Miljøpræstationskriterierne skal derudover bringes i overensstemmelse med EU-lovgivningen og sikre retssikkerheden i forbindelse med teknologiske investeringer. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU mener, at EU bør give rederne i EU et økonomisk incitament til at bygge fartøjer i Europa og så vidt muligt bevare forsyningskæderne og produktionen af delkomponenter i EU. Øremærkede midler og indkaldelser af forslag bør tages med i betragtning, da maritime muligheder knap nok er nævnt eller behandles i partnerskabsaftalerne og de nationale genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Udvalget opfordrer til, at midler, der indsamles fra overtrædelser af FuelEU Maritime, samt indtægterne fra EU's emissionshandelssystem også anvendes som en yderligere særlig finansieringskilde for MT-sektoren, navnlig til FUI. EØSU er parat til at engagere sig i udformningen af nye politikker og EU-finansieringsordninger og anmoder EU-institutionerne om at blive inddraget i alle fremtidige drøftelser om emnet. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Da de eksisterende finansielle instrumenter ikke er tilstrækkelige eller ikke tilpasset kapitalintensive sektorer, opfordrer EØSU endnu en gang Kommissionen til »at søsætte et særligt finansielt instrument, der vil kunne øge investeringerne i en kapitalintensiv sektor som den europæiske industri for maritim teknologi« (9), samtidig med at det også bør »overvejes at oprette et finansieringsprogram for at skabe muligheder for, at europæiske ophugningsanlæg kan ophugge store skibstyper«. EØSU opfordrer til, at der oprettes en EU-garantifond, der kan lette adgangen til finansiering af risikofyldte maritime investeringer. Ophugning og genanvendelse af udtjente fartøjer, herunder fritidsfartøjer og fiskerfartøjer, bør også muliggøres med EU-finansiering. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Endelig er det uacceptabelt, at ikke-EU-virksomheder, der ikke overholder EU's standarder, stadig har adgang til EU-midler (f.eks. EIB-finansiering) og det indre marked. EU bør derfor til enhver tid anvende princippet om gensidighed og due diligence med hensyn til overholdelsen af EU-standarderne og sikre, at virksomheder, der fortsat foretager social dumping og forstyrrer de lige konkurrencevilkår på globalt plan, ikke kan anvende EU's finansieringsværktøjer og ikke har adgang til det indre marked. Kommissionen bør anvende forordningen om udenlandske subsidier på udenlandske subsidierede skibsværfter og producenter af skibsudstyr samt overveje at revidere Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1035 (10) om skadelig prisfastsættelse for fartøjer. |
| --- | --- |

5.5.

6.   Forskning, udvikling og innovation (FUI)

| 6.1. | For at nå målene i den europæiske grønne pagt og gennemføre EU's industristrategi er der behov for en sektorspecifik tilgang med specifikke sektorpolitiske foranstaltninger. EØSU understreger, at der er lang vej fra teori til praksis, og er yderst skuffet over den manglende indsats for at støtte EU's industrielle fremskridt. Udvalget, arbejdsmarkedets parter og de lokale producenter har forgæves ventet på en stimulus til sektorens omstilling til grønne fartøjer samt alternative brændstoffer og teknologier med henblik på at overholde Fit for 55-pakken (11). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Indførelse af nye, disruptive teknologier (f.eks. intelligente sensorer til både skibe og havne, dataanalyse, tingenes internet, cloudcomputing og kunstig intelligens) er afgørende for fortsat at kunne være foran konkurrenterne. Disse teknologier vil give mulighed for mere integrerede shippingtjenester og forsyningskæder, øget sikkerhed og energieffektivitet samt bedre design. EØSU påpeger dog, at de lokale producenter allerede i gennemsnit investerer hele 9 % af deres årlige omsætning i FUI, og opfordrer til målrettede offentlige politikker og øget økonomisk støtte til disse frontløbere. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Udvalget efterlyser også en øget indsats på nationalt plan, EU-plan og internationalt plan for at øge cybersikkerhedskapaciteten, da cyberrisikoen vil stige i takt med den teknologiske udvikling og indførelsen af automatiserede processer og fartøjer. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | For at opnå fuld dekarbonisering af MT-sektoren er det nødvendigt med et fuldstændigt skift til alternative brændstoffer og teknologier. Selv om sektoren står for den mest energieffektive transportform, påpeger EØSU, at der stadig er plads til forbedringer med hensyn til genanvendelse, grønne investeringer, nulemissionshavne og klimaresistente havne, vandvejsinfrastruktur og effektive havnelogistikkæder. EØSU efterlyser støtte til forskning og innovation i MT-sektoren, da dette er nøglen til udviklingen af banebrydende teknologier og potentielle alternative koncepter for søtransport og til at sikre MT-sektorens konkurrenceevne. I den forbindelse bør der tilstræbes et bredt samarbejde med forsvarsindustrien. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | MT-sektorens fremtid afhænger af dataindsamling og -forvaltning, da dataanalyse udgør en vigtig mulighed for at forbedre logistikken, skibsdriften og den fysiske overvågning af store havområder og skibenes miljøpræstationer. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Beskyttelse af knowhow og intellektuel ejendomsret er af afgørende betydning for MT-sektoren. Viden fra EU-finansieret FUI bør gøre EU's virksomheder mere konkurrencedygtige og gavne samfundet. Grønne og intelligente maritime teknologier, der udvikles via EU-projekter, bør derfor betragtes som strategiske for EU's konkurrenceevne og strategiske autonomi, og det bør være muligt at begrænse ikke-EU-virksomhedernes adgang til disse projekters resultater midlertidigt i overensstemmelse med de retlige bestemmelser i Horisont Europa. Dele af de maritime industrier, som endnu ikke er omfattet af anvendelsesområdet for de eksisterende partnerskaber — eksempelvis lystbåde og -yachter — bør også nyde godt af FUI-finansiering under Horisont Europa. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Endelig påpeger EØSU, at FUI-investeringer kan sikre EU's førende rolle i den globale konkurrence, og glæder sig derfor over vedtagelsen af det partnerskab om nulemissionstransport ad vandveje, der er blevet planlagt i fællesskab. |
| --- | --- |

6.7.

7.   Afsluttende bemærkninger

| 7.1. | Som for andre transportformer mener EØSU, at en »maritim ekspertgruppe« og en »europæisk industriel alliance for sektoren for maritim teknologi« kan bidrage til at forbedre MT-sektorens globale konkurrenceevne og genvinde tabt terræn. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Hvis der ikke træffes foranstaltninger på sektorniveau, kan denne EØSU-udtalelse være en af de sidste opfordringer til omgående at støtte MT-sektoren med henblik på at beskytte markedet, den industrielle kapacitet og europæiske arbejdspladser og kæmpe for at genvinde tabte markeder. EØSU har gjort sit for at øge bevidstheden om, hvilke politiske tiltag der er behov for, og er parat til at træffe yderligere foranstaltninger for at gøre sektoren mere konkurrencedygtig. Hvis ikke EU træffer hurtige foranstaltninger og skaber resultater og hurtigt gennemfører en særlig maritim industristrategi, kan EU risikere at blive fuldstændig afhængig af Asien for så vidt angår civile skibe og flådeskibe og forskellige strukturer samt maritimt udstyr og offshoreudstyr. Dette ville ikke blot være en stor skam, men også en eklatant politisk fejl! |
| --- | --- |

7.2.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Pagten for færdigheder.

1

(2)  FuelEU Maritime-forslaget.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10. 2003, s. 32).

3

(4)  Termen »sektoren for vandvejstransport« skal fortolkes bredt som omfattende maritim teknologi, søtransport, sejlads ad indre vandveje, lystbåde og yachter og deres forsyningskæder.

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om LeaderSHIP 2020-strategien som en vision for industrien for maritim teknologi: mod en innovativ, bæredygtig og konkurrencedygtig maritim industri i 2020 (initiativudtalelse) (EUT C 262 af 25.7.2018, s. 8).

5

(6)  Sektoren for maritim teknologi omfatter skibsværfter og hele forsyningskæden af producenter og leverandører af maritime systemer, maritimt udstyr og maritime teknologier. Den omfatter ikke leverandører af maritime serviceydelser (f.eks. shippingselskaber, havnemyndigheder og leverandører af havnetjenester).

6

Sektoren for maritim teknologi omfatter skibsværfter og hele forsyningskæden af producenter og leverandører af maritime systemer, maritimt udstyr og maritime teknologier. Den omfatter ikke leverandører af maritime serviceydelser (f.eks. shippingselskaber, havnemyndigheder og leverandører af havnetjenester).

(7)  LeaderSHIP 2020 — The Sea: new opportunities for the Future.

7

(8)  A Future European Maritime Technology Industrial Policy.

8

(9)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om LeaderSHIP 2020-strategien som en vision for industrien for maritim teknologi: mod en innovativ, bæredygtig og konkurrencedygtig maritim industri i 2020 (initiativudtalelse) (EUT C 262 af 25.7.2018, s. 8).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1035 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (EUT L 176 af 30.6.2016, s. 1).

10

(11)  »Fit for 55«: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet.

11

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/38 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/38

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »styrkelse af unges muligheder for at opnå bæredygtig udvikling gennem uddannelse«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/06)

| Ordfører: | Tatjana BABRAUSKIENĖ |
| --- | --- |

Ordfører:

Tatjana BABRAUSKIENĖ

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 24.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 126/1/1 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

24.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

126/1/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at gentage de tilsagn, de kom med til COP26 (1) om at gøre klimaindsatsen og bæredygtig udvikling til et centralt element i undervisningsplanerne. Det er afgørende at anerkende, at der er behov for at gentænke fremtiden sammen med de unge og udforme en ny social kontrakt, der forandrer uddannelserne på en positiv måde. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | For at nå frem til et paradigmeskift understreger EØSU behovet for en omfattende tværgående tilgang, der sikrer samarbejde mellem de forskellige interessenter, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer. Ungdomsorganisationer og ikkeformel uddannelse spiller en afgørende rolle med hensyn til at øge bevidstheden om og støtte gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at fokusere på unges behov i det europæiske år for færdigheder 2023 og knytte det til bæredygtig udvikling og de udfordringer, som unge står over for i en verden i forandring. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU glæder sig over Kommissionens koordinerende rolle med at fremme projekter, uddannelse, udveksling af god praksis og kommunikation blandt lærere for at sætte skub i gennemførelsen af målene for bæredygtig udvikling på uddannelsesområdet. Metoder og strategier for uddannelse i bæredygtig udvikling — både teoretisk og praktisk — bør dog udformes på lokalt, nationalt og regionalt plan og tage udgangspunkt i konsekvent forskning og tydelige handlingsplaner. De bør omfatte overvågning, der gør det muligt at foretage løbende forbedringer og udveksle erfaringer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU understreger den vigtige rolle, som den sociale dialog og borgerdialogen bør spille i integreringen af målene for bæredygtig udvikling på tværs af uddannelsesniveauer, i formel og ikkeformel uddannelse og i læreruddannelserne for at sikre, at disse indeholder eksplicitte kompetencerammer, der muliggør konkrete læringsmål og vurderingsmetoder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU påpeger, at alle skal besidde den nødvendige viden for at bekæmpe klimaændringer, især når det gælder alle de forskellige aspekter af bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, ansvarlige fødevarevalg, reduktion af madspild og bæredygtig energi. Undervisningen af børn bør understøttes med livslang læring for forældre og medborgeruddannelse. Derudover skal det tilstræbes at nå ud til alle, f.eks. ved at støtte ungdomsledede organisationer på området. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer til, at EU-investeringer fokuseres mere på uddannelse i bæredygtig udvikling ved hjælp af EU-midler såsom genopretnings- og resiliensfaciliteten, Erasmus+, Horisont, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer alle medlemsstater til at sørge for bæredygtige offentlige investeringer af høj kvalitet for at sikre, at målene for bæredygtig udvikling integreres i den nationale uddannelse, ikke kun i teorien, men også i praksis, ved at udvikle omfattende læseplaner for at sikre kritisk tænkning og informeret beslutningstagning. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at yde effektiv støtte til lærere for at gøre lærerfaget mere attraktivt. Der er meget stor mangel på lærere i Europa, men det kræver dygtige lærere med anstændige lønninger og gode arbejdsvilkår at sikre uddannelse i bæredygtighedsbehov. For at omstille uddannelsessystemet er det vigtigt at sikre lærerne grund- og videreuddannelse af høj kvalitet, lighed og inklusion i uddannelsessystemerne og en innovativ organisering af skolerne. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU opfordrer til, at unge sættes i centrum for uddannelses- og læringsprocessen. Dette kan opnås ved at mindske bureaukratiet inden for lærerfaget og i stedet fokusere på innovativ pædagogik og et tæt samarbejde med de studerende. Det er i den forbindelse vigtigt at forberede alle lærere på at anvende nye teknologier effektivt og gøre dem klar til nye læringssammenhænge, både inden for rammerne af pensum og på det mere personlige plan. Man bør undersøge, om der kan udvikles en særlig onlineplatform eller et dashboard til udveksling af bedste praksis. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU opfordrer Kommissionen til i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling at indføre en europæisk indikator for fattigdomsbekæmpelse og skolefrafald med det formål at tackle uligheder. Den kunne udvikles sideløbende med en global indikator. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Baggrund og kontekst

2.1.   Behovet for bæredygtig udvikling

| 2.1.1. | Politikerne, beslutningstagerne og interessenterne på alle niveauer er nødt til at se i øjnene, at der er hårdt brug for en omfattende omstilling fra en ressourceintensiv og lineær økonomi, der er baseret på fossile brændstoffer, til en klimavenlig, cirkulær økonomi. Dette vil medføre store personlige omvæltninger for borgerne og deres fremtidsplaner, især for unge og kommende generationer. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Ruslands krig mod Ukraine har desuden sat fokus på Europas ikkebæredygtige afhængighed af fossil energi, og den grønne omstilling skal således ses i en ny geopolitisk kontekst. For at mindske vores afhængighed er det uundgåeligt og mere nødvendigt end nogensinde at fremskynde dekarboniseringen. I lyset af de nuværende og fremtidige udfordringer udgør 2030-dagsordenen, de 17 mål for bæredygtig udvikling og tilsagnet om ikke at lade nogen i stikken og ikke at forbigå nogen områder en enestående vej til en velfærdsøkonomi, til bedre genopbygning og til at opnå en mere lige, retfærdig, inklusiv, bæredygtig og modstandsdygtig verden. |
| --- | --- |

2.1.2.

| 2.1.3. | EU bør inden for den nærmeste fremtid gå foran som et godt eksempel og skabe en økonomisk bæredygtig vej mod en grøn og socialt retfærdig omstilling. For at opnå dette opfordrer EØSU medlemsstaterne og EU-institutionerne til at styrke de unges indflydelse og inddrage dem i beslutningstagningen, tilpasse uddannelserne og beskæftigelsen og mobilisere endnu flere unge. Ifølge FN's World Programme of Action for Youth until the year 2000 and beyond (2), som FN's Generalforsamling vedtog i 1995, er unge i alle lande både en vigtig menneskelig ressource for udvikling og har afgørende betydning for social forandring, økonomisk udvikling og teknologisk innovation. EØSU påpeger, at de unge er fremtidens ledere. De skal støttes i at få adgang til progressiv innovation og integreres fuldt ud i politikudformningen for at fremme en bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

2.1.3.

| 2.1.4. | Formålet med denne initiativudtalelse er at analysere, om og hvordan målene for bæredygtig udvikling er integreret i medlemsstaternes uddannelsesplaner, og at undersøge, om de respektive medlemsstaters tilgang kan betragtes som transformativ uddannelse med henblik på at fremme bæredygtig udvikling (3). Derudover indeholder udtalelsen anbefalinger til støtte for Kommissionen og medlemsstaterne i forhold til, hvordan man kan fremme muligheder og overvinde udfordringer for at videreudvikle ungdomspolitikken, samtidig med at det sikres, at uddannelse i bæredygtig udvikling indarbejdes på et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

2.1.4.

| 2.2. | Det politiske landskab |
| --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | I 2015 vedtog FN målene for bæredygtig udvikling som en ambitiøs plan, så verden i fællesskab kunne tackle miljøforringelser og spørgsmål om social og økonomisk udvikling. Uddannelse er omdrejningspunktet for gennemførelsen af de 17 mål for bæredygtig udvikling og de 169 dertil tilknyttede målsætninger, der skal nås inden 2030. Uddannelse er en menneskeret (herunder uddannelse i bæredygtighed) og bør være tilgængelig for alle. Ifølge UNESCO's rapport om gennemførelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling er offentlig uddannelse imidlertid ikke gratis for alle og ofte ikke inklusiv. Gennemførelsen af verdensmål 4.7 har derfor vist sig at være vanskelig. Endvidere har mange lande stadig ikke fuldt ud forpligtet sig til at gøre klimaindsatsen til et centralt element i de nationale læseplaner (4). |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | I verdensmål 4.7 hedder det, at underskriverne senest i 2030 skal sikre, at alle lærende skal tilegne sig den viden og de færdigheder, der er nødvendige for at fremme en bæredygtig udvikling, herunder bl.a. gennem uddannelse i bæredygtig udvikling og bæredygtig livsstil, menneskerettigheder, ligestilling mellem kønnene, fremme af en kultur præget af fred og ikkevold, globalt medborgerskab og anerkendelse af kulturel mangfoldighed og kulturens bidrag til en bæredygtig udvikling. EØSU's relevante udtalelse om en EU-strategi for fremme af grønne færdigheder og kompetencer for alle (5) er i overensstemmelse med denne henstilling. |
| --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | I de senere år har EU-politikkerne i stigende grad fokuseret på miljømæssig bæredygtighed. Den europæiske grønne pagt (6), der blev lanceret i 2019, er Kommissionens plan om at gøre EU's økonomi bæredygtig og understreger ambitionen om, at Europa skal blive det første klimaneutrale kontinent inden 2050. |
| --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | Som led i sin plan for uddannelse som bidrag til den grønne omstilling har Kommissionen foreslået en række initiativer: For det første lanceringen af Education for Climate Coalition (7), for det andet Rådets nyligt vedtagne konklusioner om fremme af unges engagement som forandringsagenter inden for miljøbeskyttelse (8) og Rådets henstilling om læring med henblik på den grønne omstilling og bæredygtig udvikling (9). For det tredje er der udviklingen af en europæisk kompetenceramme for klimaændringer og bæredygtig udvikling (10). |
| --- | --- |

2.2.4.

| 2.2.5. | Den 4.-5. april 2022 understregede Rådet for Uddannelse, Ungdom, Kultur og Sport den vigtige rolle, som sport spiller inden for uddannelse i bæredygtigt miljø, og anbefalede at »finde metoder til at fremme uddannelse i bæredygtig udvikling og opbygning af en følelse af miljøansvar og samfundssind blandt sportsklubber, idrætsforbund og andre interessenter på sportsområdet« (11). |
| --- | --- |

2.2.5.

| 2.2.6. | Det europæiske ungdomsår 2022 har desuden til formål at fremme de nye muligheder og perspektiver, som den grønne og den digitale omstilling giver. Disse omstillinger bør være inklusive og fokusere på at integrere unge med færre muligheder og grupper af sårbare unge. EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at fokusere på unges behov i det europæiske år for færdigheder 2023 og knytte det til bæredygtig udvikling og de udfordringer, som unge står over for i en verden i forandring. |
| --- | --- |

2.2.6.

| 2.2.7. | Det er vigtigt, at EU-investeringer fokuseres mere på uddannelse i bæredygtig udvikling ved hjælp af EU-midler såsom genopretnings- og resiliensfaciliteten, Erasmus+, Horisont, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+). Bekæmpelse af tab af biodiversitet, forurening og klimaændringerne er en af de fire overordnede prioriteter i det nye Erasmus+-program for 2021-2027 sammen med inklusion, mangfoldighed, digital omstilling og deltagelse i det demokratiske liv. EØSU glæder sig over, at der også vil blive tilskyndet til onlinemobilitet i Erasmusprogrammet med henblik på at reducere CO2-aftrykket. |
| --- | --- |

2.2.7.

3.   Ungdom, uddannelse og bæredygtig udvikling

| 3.1. | Der skal tages højde for betydningen af udvikling af færdigheder inden for modvirkning af og tilpasning til klimaændringer samt i den cirkulære økonomi i forbindelse med omskoling og opkvalificering af unge. Arbejdsmarkedets parter (arbejdsgiverforeninger og fagforeninger) og civilsamfundsorganisationer spiller en central rolle med hensyn til at fastsætte faglige og erhvervsmæssige jobprofiler og -standarder og i integrationen af bæredygtighedsaspekterne i lærlingeuddannelser og medarbejderuddannelse. Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet hjælper unge med at tilpasse sig overgangen fra skole til arbejde på en måde, der omfatter bæredygtig udvikling. Den rolle, som den sociale dialog og dialogen med civilsamfundet spiller, er afgørende og skal styrkes. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Unge har brug for digital og social inklusion, uddannelse af høj kvalitet, stabil beskæftigelse, gode arbejdsvilkår, økonomisk overkommelige boliger og støtte i den daglige kamp mod klimaændringerne. Der er behov for mere forskning i og data om klimaændringernes indvirkning på lande, regioner og på det lokale plan for at kunne forudsige, hvilke færdigheder og job der bliver brug for. Selv om der er en alvorlig fødevarekrise i Europa og andre kontinenter, skal de unge lære om alle aspekter af bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion og om at mindske madspild og træffe ansvarlige fødevarevalg. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ulighed bør tackles ved at indføre en global og europæisk indikator for nedbringelse af fattigdom og skolefrafald i overensstemmelse med uddannelse i bæredygtig udvikling. Affolkningen af landdistrikterne på grund af manglende jobudsigter og utilstrækkelige uddannelsesmuligheder har altødelæggende virkninger for unge familier. Skolefrafald er et problem i by- og landområderne, og politikker vedrørende arbejdsmarkedet og retfærdig økonomisk vækst skal derfor være effektive for at reducere antallet af personer, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (NEET) (12). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | En effektiv gennemførelse af den europæiske ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet (13) og en forbedring af den europæiske kvalitetsramme for praktikophold er afgørende, når det gælder uddannelse i bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU mener, at der i betragtning af disse spørgsmåls omfang, kompleksitet og umiddelbare karakter er behov for en styrket og bedre koordineret indsats fra EU's og medlemsstaternes side, herunder for at forbedre uddannelsen i bæredygtighed, hvilket nu er afgørende. Dette omfatter også uddannelse i brugen af bæredygtig energi. EU's og medlemsstaternes uddannelsespolitikker skal konsekvent overvåges og kortlægges, og lande og organisationer bør udveksle god praksis. I centrum af uddannelse i bæredygtig udvikling står humanistiske værdier med fokus på tilegnelse af viden og skabelse af afbalancerede praktiske løsninger under hensyntagen til miljømæssige og sociale konsekvenser. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Lærere og forældre spiller en afgørende rolle i uddannelse i bæredygtigt miljø. Lærere og undervisere skal støttes med grundlæggende og løbende faglig uddannelse af høj kvalitet i bæredygtighed. EØSU's udtalelse om en EU-strategi for fremme af grønne færdigheder og kompetencer for alle (14) understreger den vigtige pointe, at alle har brug for viden for at kunne bekæmpe klimaændringerne. Forældres livslange læring og borgernes uddannelse er afgørende og bør styrkes gennem inddragelse af alle, bl.a. ved at støtte ungdomsorganisationer på området. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at yde effektiv støtte til lærere for at gøre lærerfaget mere attraktivt. Der er meget stor mangel på lærere i Europa, men det kræver dygtige lærere med anstændige lønninger og gode arbejdsvilkår at sikre uddannelse i bæredygtighedsbehov. For at omdanne uddannelsessystemet er det vigtigt at sikre lærerne grund- og videreuddannelse af høj kvalitet, lighed og inklusion i uddannelsessystemerne og en innovativ skoleorganisation, der skaber en kultur præget af fred og sikkerhed. Styrkelse af unge med henblik på bæredygtig udvikling gennem uddannelse kræver dygtige fagfolk, der er udstyret med forskelligartede og virkningsfulde værktøjer. Dygtige lærere vil vide, hvordan de i deres daglige arbejde bedst kan udnytte Pariserklæringen (15) og Osnabrückerklæringen (16) om erhvervsrettet uddannelse, der fremmer medborgerskab og de fælles værdier frihed, tolerance og ikkediskrimination inden for uddannelse. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Europas unge udgør en uvurderlig menneskelig kapital og en kilde til innovative idéer med deres kreativitet, entusiasme og energi, og de spiller den største rolle, når det gælder om at fremme en bæredygtig udvikling i EU's medlemsstater nu og i den nærmeste fremtid. EU's medlemsstater har således et stort uudnyttet potentiale for at sikre handling. Ungdomsorganisationer og ikkeformel uddannelse spiller en vigtig rolle i forhold til at støtte bæredygtig uddannelse og læring. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU opfordrer til, at unge sættes i centrum for uddannelses- og læringsprocessen. Dette kan opnås ved at mindske den administrative byrde i lærerfaget med fokus på innovativ pædagogik og et tæt forhold til eleverne og ved at forberede alle lærere på, hvordan man anvender nye teknologier i pædagogisk øjemed og i nye læringssammenhænge, hvad enten det er som en del af læseplanerne eller i deres eget liv. Transformativ undervisning kræver transformative lærere, transformative færdigheder og transformative borgere. Lærere og undervisere har brug for tilstrækkelig tid, plads og ressourcer til at kunne gennemføre den praktiske og tværgående tilgang til uddannelse i miljømæssig bæredygtighed med udgangspunkt i effektivt samarbejde blandt interessenterne. Dette er et multidisciplinært emne med en tværfaglig pædagogisk tilgang, der dækker alle discipliner inden for uddannelse og erhvervsuddannelse. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Det er glædeligt at bemærke, at unge allerede bidrager til den bæredygtige udvikling i deres hjemlande og til de internationale klimamål med deres miljøvenlige tankegang og desuden aktivt tilslutter sig de internationale netværk af ungdomsbevægelser, der har til formål at bevare naturen og bekæmpe klimaændringerne. Vi skal reagere på dette ved at tilpasse alle uddannelsessystemer til at give plads til transformativ uddannelse. Dette vil give flere unge mulighed for at fokusere deres indsats på de transformative forandringer, vi har brug for. Ifølge den nylige IPCC-rapport er transformativ læring afgørende, fordi det bidrager til at skabe både fælles bevidsthed og kollektiv handling (17). |
| --- | --- |

3.10.

4.   Bæredygtig udvikling skal ses som en løbende og omfattende læringsproces

| 4.1. | Det er vigtigt at anerkende, at en bæredygtig udvikling af staten og samfundet ikke kan eksistere uden konstant læring og tilegnelse og forståelse af nye erfaringer. I den forbindelse skal den bæredygtige udvikling ses som en kontinuerlig proces, hvorigennem samfundet skal lære at leve mere bæredygtigt ud fra et miljømæssigt, økonomisk og socialt perspektiv. Uddannelse i bæredygtighed giver adgang til information, øger bevidstheden og endnu vigtigere opbygger befolkningens evne til at skabe innovation og finde løsninger. Derfor er uddannelse i bæredygtighed afgørende, hvis vi skal ændre vores måde at leve og arbejde på. For at lære unge bevidst at søge løsninger på de mest komplekse problemer med bæredygtig udvikling, som lokalsamfund og stater står over for, er det nødvendigt at udvikle omfattende læseplaner, så de unge bliver i stand til at tænke kritisk og træffe beslutninger på et informeret grundlag. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Ifølge undersøgelser og forskning udført af Kommissionen i forbindelse med udarbejdelsen af forslaget til Rådets henstilling om læring med henblik på miljømæssig bæredygtighed har kun 13 medlemsstater en klar definition af uddannelse i bæredygtig udvikling eller uddannelse i miljømæssig bæredygtighed. Det er beklageligt, at begrebet »uddannelse i bæredygtig udvikling« og målsætning 4.7 om bæredygtig udvikling ikke anvendes i visse medlemsstater, selv om det anerkendes som en integreret del af verdensmål 4 om kvalitetsuddannelse og en vigtig katalysator for de øvrige verdensmål for bæredygtig udvikling. I de analyserede landerapporter blev der ikke specifikt spurgt til finansiering. Italien, som har givet tilsagn om uddannelse i bæredygtig udvikling, har imidlertid klart udtalt, at manglen på finansiering er en af hovedårsagerne til, at gennemførelsen af uddannelsen i bæredygtig udvikling er gået i stå. Når regeringerne tvinges til at foretage nedskæringer på grund af økonomiske kriser, energikriser eller kriser forbundet med leveomkostninger, er uddannelse — såvel som andre sociale områder — altid en del af ligningen. Manglende investeringer fører til forskellige former for privatisering og asymmetri i systemerne, hvilket undergraver ligheden og den pædagogiske og akademiske frihed. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Noget andet, der giver stof til eftertanke, er hvorvidt vi har brug for en centraliseret top-down-strategi for at kunne gennemføre uddannelse i bæredygtig udvikling på vellykket vis, eller om der er andre faktorer, der er afgørende for, om uddannelsen bliver en succes. Danmark og Nederlandene har ikke en national strategi for uddannelse i bæredygtig udvikling, men man arbejder aktivt med emnet på skolerne i disse lande. Finland har en national strategi, men frygter, at skolerne griber uddannelse i bæredygtig udvikling meget forskelligt an. Italien har allerede medtaget uddannelse i bæredygtig udvikling i den nationale læseplan, men oplever nogle udfordringer med gennemførelsen heraf på regionalt plan. Frankrig har udviklet en national strategi, som forvaltes af de lokale uddannelsesmyndigheder og gennemføres i alle skoler gennem nationale læseplaner og pædagogiske projekter. På denne måde er alle niveauer involveret, hvilket sikrer uddannelsens succes. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Et af de afgørende spørgsmål angår prioriteringen af uddannelse i bæredygtig udvikling. OECD har i samarbejde med Kommissionen for nylig offentliggjort forskning (18), der kortlægger unges færdigheder inden for miljømæssig bæredygtighed i alle EU- og OECD-lande. Denne nye tilgang til undersøgelser og vurderinger kan sende et positivt signal til medlemsstaterne om at prioritere uddannelse i bæredygtig udvikling. Det kunne være nyttigt yderligere at undersøge forholdet mellem FN's foranstaltninger til fremme af uddannelse i bæredygtig udvikling og OECD's foranstaltninger til støtte for udviklingen af uddannelsespolitik gennem PISA for at se, om de to sæt tiltag hver især påvirker uddannelsessystemerne forskelligt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | En potentiel hindring er gennemførelsen af uddannelse i bæredygtig udvikling i lande med et føderalt system. Af de nationale rapporter fremgår det, at graden af koordinering mellem det pågældende forbundsministerium og de regionale myndigheder varierer medlemsstaterne imellem — Tyskland kæmper med det, mens Østrig har et netværk, der regulerer koordineringen. Måden, som den østrigske forbundsregering inddrages i bottom-up-initiativerne på, er et foregangseksempel for andre lande. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Det er vigtigt, at nuværende og fremtidige samfund revurderer, genovervejer og omdefinerer uddannelse ud fra et perspektiv om bæredygtig uddannelse og læring — fra førskole til universitet og derefter — så det i sidste ende omfatter de principper, den viden, de færdigheder, overbevisninger og værdier, der er forbundet med bæredygtighed på de tre områder miljø, samfund og økonomi. En sådan proces bør være global, tværfaglig og omfatte græsrodsinitiativer samt den brede offentlighed og støttes af de respektive regeringer. Gennemførelsen i de enkelte lande skal imidlertid tage hensyn til lokale karakteristika og særlige kulturelle karakteristika. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Uddannelse i bæredygtig udvikling bør udbrede viden om miljøet og dets tilstand og vise de muligheder, der findes for at tilpasse vores økonomi på en måde, der tilskynder til at prioritere menneskers og planetens velfærd, og samtidig fremme lighed mellem generationerne og bevare det naturlige miljø. Denne tilpassede økonomi bør lægge større vægt på miljøvenlig forvaltningspraksis, skabe muligheder for at fremme en omhyggelig respekt for natur- og kulturværdier og tage værdimæssigt udgangspunkt i det miljøetiske princip om ansvar for bevarelse af miljøet for nuværende og kommende generationer og for bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | En transformativ uddannelse i bæredygtig udvikling bør:






  — | tage udgangspunkt i de principper og værdier, der ligger til grund for bæredygtig udvikling |
| --- | --- | --- |

4.8.

—

tage udgangspunkt i de principper og værdier, der ligger til grund for bæredygtig udvikling

| — | berøre alle tre områder inden for bæredygtig udvikling: miljø, samfund og økonomi |
| --- | --- |

—

berøre alle tre områder inden for bæredygtig udvikling: miljø, samfund og økonomi

| — | stimulere livslang og livsbred læring, der fremmer bæredygtige, respektfulde, ansvarlige, proaktive og kritiske samfund |
| --- | --- |

—

stimulere livslang og livsbred læring, der fremmer bæredygtige, respektfulde, ansvarlige, proaktive og kritiske samfund

| — | stå for en uddannelse af høj kvalitet, der støttes aktivt, og som er holistisk i sine metoder |
| --- | --- |

—

stå for en uddannelse af høj kvalitet, der støttes aktivt, og som er holistisk i sine metoder

| — | fremme en tilgængelig rettighedsbaseret uddannelse, der er respektfuld, inklusiv og hylder mangfoldighed |
| --- | --- |

—

fremme en tilgængelig rettighedsbaseret uddannelse, der er respektfuld, inklusiv og hylder mangfoldighed

| — | være globalt orienteret, men også fokusere på lokale spørgsmål og kulturelle karakteristika |
| --- | --- |

—

være globalt orienteret, men også fokusere på lokale spørgsmål og kulturelle karakteristika

| — | omfatte formel, ikkeformel og uformel uddannelse |
| --- | --- |

—

omfatte formel, ikkeformel og uformel uddannelse

| — | tage højde for, at begrebet bæredygtig udvikling udvikler sig. |
| --- | --- |

—

tage højde for, at begrebet bæredygtig udvikling udvikler sig.

| 4.9. | Der findes ingen universelle modeller for transformativ uddannelse i bæredygtighed, og de enkelte lande skal derfor med effektiv inddragelse af relevante arbejdsmarkedsparter, det organiserede civilsamfund og andre interessenter, herunder ungdomsorganisationer, fastlægge deres prioriteter og indsats inden for bæredygtig udvikling og uddannelse. Samarbejdsbaseret skoleledelse og undervisning i medborgerkundskab spiller en central rolle, når det gælder om at skabe skoler med henblik på at forbedre uddannelse i bæredygtighed. Mål, de vigtigste indsatsområder og mekanismer bør fastlægges under hensyntagen til lokale miljømæssige, sociale og økonomiske forhold og kulturelle karakteristika. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Skabelsen af et uddannelsessystem for bæredygtig udvikling indebærer en omstilling fra traditionel uddannelse til en bæredygtighedsorienteret model, som bør tage udgangspunkt i bred tværfaglig viden, der understøttes af en integreret tilgang til udviklingen af samfundet, økonomien og miljøet. En sådan uddannelse bør omfatte arbejde inden for formel (skoler, universiteter, videregående uddannelsesinstitutioner) og ikkeformel uddannelse (oprettelse af uddannelsescentre, seminarer og rundbordsdiskussioner, brug af medierne osv.) og uformel uddannelse (peer-læring gennem arrangementer, ungdomsudveksling, ungdomsledede projekter osv.). Uddannelsesprogrammer, der integrerer uddannelse i miljømæssig bæredygtighed, skal være tilgængelige og inklusive. Regeringerne er nødt til tidligt at tage den virkelighed, som unge fra ugunstigt stillede miljøer befinder sig i, i betragtning og sikre, at disse grupper inddrages. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Co-chairs conclusions of Education and Environment Ministers' summit at CoP26 »Learn for our Planet. Act for the climate«.

1

(2)  FN — World programme of action for youth.

2

World programme of action for youth

(3)  Der anvendes forskellige termer — udtalelsen henviser til »transformativ uddannelse til fremme af bæredygtig udvikling«. »Uddannelse i bæredygtig udvikling« og »uddannelse i miljømæssig bæredygtighed« anvendes imidlertid uden skelnen på nuværende tidspunkt. Se også ordlisten i bilaget.

3

(4)  UNESCO Global education monitoring report, 2021/2: non-state actors in education: who chooses? who loses?

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en EU-strategi for fremme af grønne færdigheder og kompetencer for alle (initiativudtalelse) (EUT C 56 af 16.2.2021, s. 1).

5

(6)  Den europæiske grønne pagt.

6

(7)  Kommissionen — Education for Climate Coalition.

7

(8)  Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet — Fremme af engagement blandt unge som forandringsaktører for at beskytte miljøet (EUT C 159 af 12.4.2022, s. 9).

8

(9)  Rådets henstilling af 16. juni 2022 om læring med henblik på den grønne omstilling og bæredygtig udvikling (EUT C 243 af 27.6.2022, s. 1).

9

(10)  Guia Bianchi, Ulrike Pisiotis, og Marcelino Cabrera Giraldez, GreenComp: the European sustainability competence framework, redaktører Yves Punie og Margherita Bacigalupo, EUR 30955 EN, Publikationskontoret, Luxembourg, 2022, ISBN 978-92-76-46485-3, doi:10.2760/13286, JRC128040.

10

(11)  Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om »sport og fysisk aktivitet — en lovende løftestang for adfærdsændring til gavn for bæredygtig udvikling« (EUT C 170 af 25.4.2022, s. 1).

11

(12)  NEET er en forkortelse for »Not in Education, Employment, or Training« (»Ikke i beskæftigelse eller under uddannelse«) og henviser til en person, der er arbejdsløs eller ikke er under uddannelse eller erhvervsuddannelse.

12

(13)  Rådets henstilling af 15. marts 2018 om en europæisk ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet)EUT C 153 af 2.5.2018, s. 1).

13

(14)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en EU-strategi for fremme af grønne færdigheder og kompetencer for alle (initiativudtalelse) (EUT C 56 af 16.2.2021, s. 1).

14

(15)  Promoting citizenship and the common values of freedom, tolerance and non-discrimination through education Eurydice.

15

(16)  Osnabrückerklæringen om erhvervsrettet uddannelse som katalysator for genopretning og retfærdig omstilling til digitale og grønne økonomier — osnabrueck_declaration_eu2020.pdf.

16

(17)  IPCC Sixth Assessment Report, Working Group III report: Climate Change 2022: Mitigation of Climate Change, s. 2871.

17

(18)  F. Borgonovi, et al. (2022),»«, OECD Social, Employment and Migration Working Papers, No. 274, OECD Publishing, Paris. F. Borgonovi, et al. (2022), »The environmental sustainability competence toolbox: From leaving a better planet for our children to leaving better children for our planet«, OECD Social, Employment and Migration Working Papers, No. 275, OECD Publishing, Paris. Dokumenterne blev udarbejdet som baggrund for den kommende publikation OECD Skills Outlook 2023.

18

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/45 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/45

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »det europæiske borgerinitiativ — Red bier og landmænd«

(Initiativudtalelse)

(2023/C 100/07)

| Ordfører: | Arnold PUECH D'ALISSAC |
| --- | --- |

Ordfører:

Arnold PUECH D'ALISSAC

| Plenarforsamlingens beslutning | 19.5.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 24.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 168/0/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

19.5.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

24.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

168/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den succes dette europæiske borgerinitiativ (ECI) har, er tegn på de meget høje forventninger de europæiske borgere har til Kommissionen. EØSU vil først og fremmest lykønske initiativtageren og glæder sig over borgernes engagement, der har ført til denne succes, i betragtning af vanskelighederne med at indsamle alle de nødvendige underskrifter. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at foreslå præcise og konkrete tiltag som svar på anmodningerne i dette borgerinitiativ. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Udvalget beklager, at ECI's hovedforslag, der går ud på en komplet udfasning af syntetiske pesticider inden 2035, ikke fremgår af den valgte titel: »Red bier og landmænd«. EØSU påpeger desuden, at Kommissionen er ved at udarbejde eller allerede har vedtaget en lang række retsakter om bier, bestøvere, biodiversitet, bæredygtig anvendelse af pesticider og støtte til landbrugere i den agroøkologiske omstilling, men erkender ikke desto mindre, at foranstaltningerne ikke har gjort det muligt at nå det forfulgte mål fuldt ud. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at tage yderligere skridt til at nå sine ambitiøse mål helt konkret og mere effektivt. Udvalget anbefaler f.eks. øget støtte til præcisionslandbrug, digitalt landbrug, biokontrol, robotteknologi, men også agroøkologi. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger, at det er nødvendigt at tage hensyn til alle tre bæredygtighedssøjler (miljømæssig, social og økonomisk) uden at forsømme den økonomiske, der ofte tilsidesættes, i en kritisk situation med hensyn til systemernes bæredygtighed og fødevaresuverænitet. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer også Kommissionen til at gennemføre konsekvensanalyser, inden den træffer еn afgørelse, for navnlig at vurdere initiativets omkostninger for landbrugsproduktionen og økonomien, som ses i forhold til de økonomiske omkostninger for landbrugerne ved tab af biodiversitet. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Baggrund

2.1.   Et europæisk borgerinitiativ for et mere bi-, menneske- og miljøvenligt landbrug

| 2.1.1. | Med ECI-ordningen får de europæiske borgere mulighed for at deltage aktivt i Den Europæiske Unions demokratiske processer ved at opfordre Kommissionen til at foreslå ny lovgivning. Hvis et initiativ støttes af mindst 1 mio. EU-borgere og når op på de nødvendige tærskler i mindst en fjerdedel af medlemsstaterne (1), skal Kommissionen reagere på borgerinitiativet. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Det europæiske borgerinitiativ »Red bier og landmænd! Mod et bivenligt landbrug for et sundt miljø« har nået disse tærskler, og Kommissionen opfordres derfor til at foreslå retsakter, der udfaser syntetiske pesticider inden 2035, genopretter biodiversiteten og støtter landbrugerne i omstillingsfasen. |
| --- | --- |

2.1.2.

2.2.   En situation med nedgang i bestøvere og biodiversitetstab i Europa

| 2.2.1. | Anmodningerne i dette europæiske borgerinitiativ fremsættes på baggrund af, at Europa oplever en nedgang i antallet af bier. Ifølge den europæiske rødliste over bier er en ud af tre bi- og sommerfuglearter i tilbagegang, og en ud af ti er udryddelsestruet (2). |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Imidlertid bliver 84 % af de europæiske afgrøder i det mindste delvis bestøvet (3) af dyr, og 78 % af EU's vilde planter er afhængige af bestøvende insekter (4). Beskyttelse af disse arter er derfor en afgørende udfordring for landbrugsproduktionen i den nuværende kritiske situation med hensyn til fødevaresikkerhed og -suverænitet. Desuden er bier afgørende for honningproduktionen, mens EU kun er 60 % selvforsynende med honning. For at imødekomme efterspørgslen er EU afhængig af import (hvoraf 28 % kommer fra Kina), som er af ringere kvalitet end europæisk honning. |
| --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Ifølge vurderingsrapporten om bestøvere, bestøvning og fødevareproduktion fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES) (5) er de vigtigste faktorer bag nedgangen i bestøvere ændringer i arealanvendelse, intensiv landbrugspraksis og pesticidanvendelse, miljøforurening, invasive fremmede arter, patogener og klimaændringer. |
| --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | En diversificeret næringsressource (nektar og pollen), der er til rådighed i tilstrækkelige mængder hele året, er også en central faktor for biernes udvikling og udbredelse og for at sikre biavlerne en mere regelmæssig honningproduktion (6). |
| --- | --- |

2.2.4.

| 2.2.5. | Biernes tilbagegang indgår i en mere global kontekst med tab af biodiversitet. IPBES' globale vurderingsrapport (7) om biodiversitet og økosystemtjenester fra 2019 indeholder en opgørelse over et hidtil uset tab af biodiversitet. |
| --- | --- |

2.2.5.

| 2.2.6. | Efter disse IPBES-rapporter offentliggjorde det franske nationale forskningsinstitut for landbrug, fødevarer og miljø (INRAE) og det franske institut for forskning i udnyttelse af havets ressourcer (Ifremer) i maj 2022 en kollektiv videnskabelig ekspertundersøgelse om plantebeskyttelsesmidlers indvirkning på biodiversitet og økosystemtjenester (8). I denne ekspertundersøgelse fremhæves det multifaktorielle aspekt i tilbagegangen i biodiversitet samt vanskelighederne ved at fastslå plantebeskyttelsesmidlernes relative andel i denne tilbagegang på grund af de forskellige faktorers indbyrdes afhængighed. Den videnskabelige viden har imidlertid gjort det muligt i ekspertundersøgelsen at fastslå en klar årsagssammenhæng mellem anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og nedgangen i visse bestande, og det er netop tilfældet med bestøvende insekter. |
| --- | --- |

2.2.6.

2.3.   Kommissionen er ved at udarbejde eller har allerede vedtaget en lang række retsakter om bier, bæredygtig anvendelse af pesticider, genopretning af biodiversitet og støtte til landbrugere i den agroøkologiske omstilling

| 2.3.1. | Beskyttelse af bier og bestøvere: EU lancerede EU's bestøverinitiativ i 2018, som har til formål at bekæmpe nedgangen i vilde bestøvere i EU. Det består af ti tiltag, der er opdelt i tre prioriterede temaer:






  — | oparbejdelse af viden om nedgangen i bestøvere, årsagerne hertil og konsekvenserne heraf |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

—

oparbejdelse af viden om nedgangen i bestøvere, årsagerne hertil og konsekvenserne heraf

| — | bekæmpelse af årsagerne til nedgangen i bestøvere |
| --- | --- |

—

bekæmpelse af årsagerne til nedgangen i bestøvere

| — | bevidstgørelse, inddragelse af samfundet som helhed og fremme af samarbejde. |
| --- | --- |

—

bevidstgørelse, inddragelse af samfundet som helhed og fremme af samarbejde.

Ikke desto mindre konstaterede Den Europæiske Revisionsret i sin særberetning 15/2020 om beskyttelse af vilde bestøvere i EU (9), »at dette kun havde en ringe virkning med hensyn til at standse tilbagegangen, og at der var behov for bedre forvaltning af initiativet, hvis dets mål skulle nås«. Kommissionen erkendte også selv i sin rapport om gennemførelsen af initiativet (10), at til trods for betydelige fremskridt med gennemførelsen af initiativets tiltag, er der behov for en yderligere indsats for at tackle de forskellige årsager til tilbagegangen.

| 2.3.2. | Begrænsning af virkningerne af og risiciene ved plantebeskyttelsesmidler: Kommissionen har iværksat revisionen af sit direktiv om bæredygtig anvendelse af pesticider for at løse det store problem med dets begrænsede effektivitet med hensyn til at reducere anvendelsen af pesticider og risiciene for menneskers sundhed og miljøet og fremsatte et nyt forslag til forordning i juni 2022 (11). Blandt de vigtigste foranstaltninger kan nævnes:






  — | retligt bindende mål på EU-plan om at reducere brugen af og risikoen ved kemiske pesticider med 50 % samt anvendelsen af de farligste pesticider inden udgangen af 2030 |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

—

retligt bindende mål på EU-plan om at reducere brugen af og risikoen ved kemiske pesticider med 50 % samt anvendelsen af de farligste pesticider inden udgangen af 2030

| — | nye foranstaltninger til sikring af landbrugernes indførelse af integreret bekæmpelse af skadegørere |
| --- | --- |

—

nye foranstaltninger til sikring af landbrugernes indførelse af integreret bekæmpelse af skadegørere

| — | forbud mod alle pesticider i følsomme områder bortset fra begrænsede og kontrollerede undtagelser. |
| --- | --- |

—

forbud mod alle pesticider i følsomme områder bortset fra begrænsede og kontrollerede undtagelser.

| 2.3.3. | Markedsføringen af plantebeskyttelsesmidler i EU er strengt reguleret. Den retlige ramme for markedsføring af plantebeskyttelsesmidler i EU er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (12). I henhold til denne forordning foretages der risikovurderinger forud for godkendelsen af et aktivstof på europæisk plan for at undgå potentielle skadelige virkninger for sundheden eller miljøet. Desuden er retningslinjerne om vurdering af plantebeskyttelsesmidlers risici for bier ved at blive revideret (vejledning om bier, det såkaldte »Bee Guidance Document« (13)) for at tage hensyn til den seneste videnskabelige udvikling på området. |
| --- | --- |

2.3.3.

| 2.3.4. | Genopretning af biodiversiteten på landbrugsområder: EU kan henholde sig til Natura 2000-nettet og fugle (14)- og habitatdirektiverne (15) — selv om disse ikke kun vedrører landbrugsområder — som udgør grundlaget for EU's naturbeskyttelseslovgivning. Kommissionen har også iværksat EU's biodiversitetsstrategi for 2030 (16). Den omfatter foranstaltninger og forpligtelser til at genoprette biodiversiteten på landbrugsområder som fastsat i forslaget til forordning om genopretning af naturen (17), som Kommissionen forelagde den 22. juni 2022. Navnlig fastsættes der i forslagets artikel 8 et bindende mål for medlemsstaterne om at vende nedgangen i bestøverbestandene senest i 2030, og artikel 9 indeholder forpligtelser til at genoprette landbrugsøkosystemer ved bl.a. at dække mindst 10 % af EU's landbrugsarealer med landskabstræk med stor diversitet senest i 2030. |
| --- | --- |

2.3.4.

| 2.3.5. | Støtte til landbrugere i omstillingen: Den nye fælles landbrugspolitik 2023-2027 er et vigtigt redskab til at nå de ambitiøse mål i den europæiske grønne pagt og til at støtte landbrugerne. En særberetning fra Revisionsretten viste i 2020, at den nuværende fælles landbrugspolitiks bidrag ikke har standset nedgangen i biodiversiteten på landbrugsarealer (18). Revisionsretten konkluderede, »at måden, hvorpå Kommissionen beregner de biodiversitetsrelaterede udgifter i EU-budgettet er upålidelig, at virkningerne af de direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik er begrænsede eller ukendte, og sidst men ikke mindst, at Kommissionen og medlemsstaterne har foretrukket foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne med en relativt lille effekt«. Den nye fælles landbrugspolitik omfatter nye foranstaltninger til forbedring af dens miljøpåvirkning, såsom forbedret konditionalitet. |
| --- | --- |

2.3.5.

| 2.3.6. | EU's tekster og tiltag i andre sektorer end landbruget kan også have en positiv indirekte virkning for bestøvere, såsom lovgivningspakken »Fit for 55« med henvisning til EU's mål om at reducere CO2-emissionerne med 55 % inden 2030 (da bier også er berørt af klimaændringer), handlingsplanen for nulforurening med henblik på at standse forurening af luft, vand og jord, direktivet om vedvarende energi samt den nye europæiske skovstrategi med Kommissionens ambition om at plante 3 mia. træer i hele Europa inden 2030. |
| --- | --- |

2.3.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU understreger betydningen af europæiske borgerinitiativer som et redskab til direkte deltagelse af de europæiske borgere. Det europæiske borgerinitiativ er faktisk det mest effektive redskab til deltagelsesdemokrati på europæisk plan. EØSU har som bro mellem civilsamfundets organisationer og EU-institutionerne gennem årene styrket den plads, som de europæiske borgerinitiativer har fået, og forbedret deres synlighed i EU-institutionernes daglige arbejde. Udvalget glæder sig over, at denne udtalelse er den første, der bliver vedtaget om et europæisk borgerinitiativ inden Kommissionens svar, og opfordrer sidstnævnte til at besvare de fremsatte anmodninger præcist. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Udvalget beklager, at ECI's hovedforslag, der går ud på en komplet udfasning af syntetiske pesticider inden 2035, ikke fremgår af den valgte titel: »Red bier og landmænd«. EØSU påpeger, at Kommissionen er ved at udarbejde eller allerede har vedtaget en lang række retsakter i et forsøg på at imødekomme disse anmodninger, men erkender, at foranstaltningerne ikke har nået deres mål fuldt ud. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at tage yderligere skridt til hurtigere at nå sine mål helt konkret. EØSU understreger imidlertid, at det er nødvendigt at tage hensyn til alle tre bæredygtighedssøjler (den miljømæssige, sociale og økonomiske søjle) i en kritisk situation med hensyn til systemernes bæredygtighed og fødevaresuverænitet samt at gennemføre konsekvensanalyser, inden der træffes afgørelse, for at vurdere bl.a. initiativets omkostninger for landbrugsproduktionen og økonomien. |
| --- | --- |

3.2.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Det europæiske borgerinitiativ opfordrer til at udfase brugen af syntetiske pesticider i landbruget i EU med 80 % inden 2030, idet der begyndes med de farligste, for at blive fri for syntetiske stoffer inden udgangen af 2035: |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | EØSU advarer mod forslaget om at fastsætte idealistiske eller uopnåelige mål inden for en al for kort tidsramme. Udvalget understreger, at Kommissionen allerede foreslår at reducere brugen af og risikoen ved kemiske pesticider med 50 % og anvendelsen af de farligste pesticider inden udgangen af 2030. Mere generelt modsætter udvalget sig de fastsatte mål om nedbringelse af pesticider, uden at der samtidig sikres effektive og overkommelige alternativer til landbrugerne. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | EØSU understreger, at de lovgivningsmæssige rammer for plantebeskyttelsesmidler i EU er blandt de mest strikse i verden med hensyn til målsætninger, da de som princip fastsætter, at der ikke må være uacceptable indvirkninger på miljøet. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | EØSU mener, at eftersom nedgangen i bier har mange forskellige årsager, bør afskaffelse af pesticider ikke betragtes som den eneste eller vigtigste løftestang til at sikre deres overlevelse. Det er vigtigt at tage fat på alle årsager til nedgangen. For honningbiens vedkommende er eksempelvis kampen mod varroa og asiatisk gedehams et stort problem for professionelle biavlere, som håber på nye behandlingsløsninger for bedre at beskytte deres bier. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | EØSU konstaterer, at honningbier, vilde bestøvere og andre insekter har stor betydning for landbruget (bestøvning af afgrøder, naturlig skadedyrsregulering osv.). Udvalget nævner som eksempel på win-win-partnerskaber mellem landbrugere og biavlere ordningen (19)»Adopte une ruche« (»bliv fadder for en bistade«), der blev lanceret af landbrugere. Landbrugere, der opsætter bistader, er særligt opmærksomme på beskyttelse af bier, når de behandler deres afgrøder med plantebeskyttelsesmidler. Der bør tillige udvikles ordninger (20) af typen ApiAlert til måling af dødeligheden i bistaderne og en objektiv undersøgelse af de egentlige årsager til deres dødelighed. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.2. | Det europæiske borgerinitiativs anmodning om genopretning af de naturlige økosystemer i landbrugsarealerne, så landbruget bliver et middel til genopbygning af biodiversiteten: |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | EØSU understreger, at menneskelig aktivitet ligesom visse landbrugsmetoder er en af årsagerne til nedgangen i bestøvere og biodiversitet, men at landbruget også kan være en løsning. Udvalget efterlyser eksempelvis mere støtte til projekter som genplantning af levende hegn eller landbrugeres udvikling af nektariske ressourcer, hvorved landbrugerne kan bidrage til beskyttelsen af bier og biodiversitet. Desuden vil det være nødvendigt at aflønne landbrugerne bedre for de økosystemtjenester, de leverer, og dermed hjælpe dem med at gennemføre sådanne projekter. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU noterer sig Kommissionens stærke ambition om at gøre landbruget til et middel til at genoprette biodiversiteten med målene og foranstaltningerne i biodiversitetsstrategien og fra jord til bord-strategien samt forslaget til forordning om naturgenopretning og er bekymret over hensynet til EU's fødevaresuverænitet. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | EØSU mener, at de frivillige tilgange med landbrugsinitiativer også bør fremmes til gavn for biodiversiteten og de bestøvere, som sværmer rundt i hele Europa,. I Frankrig har FNSEA eksempelvis offentliggjort et kompendium om bestøvervenlige landbrugsinitiativer (21). Med henblik på at udbrede bi- og landbrugervenlig praksis optegnes frivillige nationale landbrugsinitiativer om bestøvere i Frankrig og sammenfattes inspirerende, positive og pragmatiske eksempler. Efter samme princip blev der i 2018 i Danmark iværksat en oplysningskampagne »10 bivenlige anbefalinger til dit landbrug« (22). Den reklamerer for forskellige frivillige initiativer, som landbrugerne kan iværksætte på bedriftsniveau, såsom plantning af levende hegn, blomstrende bræmmer, eller ved begrænsning af afdrift, når der anvendes plantebeskyttelsesmidler, ved at sprøjte under passende vejrforhold (f.eks. svag vind) eller anvende systemer til reduktion af afdrift. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | EØSU mener, at Kommissionen for at genoprette de naturlige økosystemer i landbrugsarealerne bør benytte sig af en række løftestænger: vedligeholdelse og genopretning af agroøkologisk infrastruktur, afgrødediversificering, så der dannes en mangfoldighed af afgrøder i landskabet, udvikling af skovlandbrug, økologisk landbrug og produkter med kvalitets- og oprindelsesmærkning (SIQO), bevarelse af permanente græsarealer, reduktion af pesticidanvendelse og -virkninger osv. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.3. | Det europæiske borgerinitiativs opfordring til »reform af landbruget ved at prioritere små, forskelligartede og bæredygtige landbrug, støtte en hurtig stigning i agroøkologisk landbrug og økologisk dyrkning og fremme uafhængig landbrugerbaseret uddannelse og forskning i pesticidfrit landbrug«: |
| --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | EØSU gør opmærksom på, at der findes en rapport fra 300 eksperter i 23 medlemsstater, som har analyseret den fremtidige fælles landbrugspolitiks potentielle følger for beskyttelsen og genopretningen af biodiversiteten (23). Forskerne fremsætter konkrete forslag til forbedring af den fælles landbrugspolitiks indvirkning på biodiversiteten og ledsagelse af landbrugerne i denne omstilling. EØSU anbefaler, at Kommissionen og medlemsstaterne trækker på disse som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, som er et effektivt redskab til landbrugsreformer. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | EØSU mener ikke desto mindre, at den agroøkologiske omstilling og forbedring af biodiversiteten ikke kun kan styres af EU via den fælles landbrugspolitik, og understreger ligeledes betydningen af det lokale niveau. For at tilpasse sig regionernes særlige karakteristika skal der nemlig også udvikles lokale løsninger for landbrugere og jordejere. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Desuden vil EØSU gerne understrege sit stærke ønske om at finde effektive alternativer, således at ingen landbruger efterlades uden en løsning. Udvalget vil derfor tilskynde til mere præcisionslandbrug, digitalt landbrug, biologisk bekæmpelse, robotteknologi, men også agroøkologi, med en betydelig finansiel komponent til udvikling af forskning, konkret gennemførelse af innovationer og sektorernes og landbrugernes indførelse heraf. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | EØSU anerkender biavlens betydning som en økonomisk sektor i mange medlemsstater og dens bidrag til at udvikle landdistrikterne og bevare befolkningen i lokalområderne. I betragtning af den nedsatte honningproduktion i Europa bør støtten til biavl og økonomisk udnyttelse af honning og andre stadeprodukter (pollen, voks, gelée royale osv.) intensiveres for at opretholde en professionel og miljøvenlig biavl, der kan klare Europas efterspørgsel efter honning. EØSU understreger også, at det er vigtigt, at biavlerne mødes i faglige organisationer for bedre at strukturere sig selv og forsvare de europæiske biavleres interesser mere effektivt. Udvalget ønsker navnlig, at Kommissionen i forbindelse med den kommende revision af honningdirektivet benytter lejligheden til at styrke mærkningen og sporbarheden af honning med henblik på mere effektivt at bekæmpe svig og import fra tredjelande, der ikke lever op til vores standarder, hvilket svækker den europæiske honningproduktion. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | For at sikre, at den agroøkologiske omstilling bliver acceptabel for de europæiske landbrugere, anbefaler EØSU endelig, at Kommissionen hurtigt gennemfører gensidighedsprincippet i praksis for at begrænse konkurrenceforvridninger for de europæiske landbrugere. |
| --- | --- |

4.3.5.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/788 af 17. april 2019 om det europæiske borgerinitiativ (EUT L 130 af 17.5.2019, s. 55).

1

(2)  Nieto et al., 2014.»«.

2

(3)  Williams, 1994. »The dependence of crop production within the European Union on pollination by honeybees.«

3

(4)  Ollerton et al., 2011. »How many flowering plants are pollinated by animals?«

4

(5)  IPBES, 2016. Assessment Report on Pollinators, Pollination and Food Production.

5

(6)  French Technical and Scientific Institute for Bees and Pollination (ITSAP), 2015. Ressources alimentaires pour les abeilles (næringsressourcer for bier).

6

(7)  IPBES, 2019. Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services.

7

(8)  INRAE og Ifremer, 2022. Impacts des produits phytopharmaceutiques sur la biodiversité et les services écosystémiques (plantebeskyttelsesmidlers indvirkning på biodiversitet og økosystemtjenester).

8

(9)  Den Europæiske Revisionsret. Særberetning nr. 15/2020.

9

(10)  COM(2021) 261 final.

10

(11)  COM(2022) 305 final.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).

12

(13)  EFSA, 2022. Revised guidance on the risk assessment of plant protection products on bees (Apis mellifera, Bombus spp. and solitary bees).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7).

14

(15)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s, 7).

15

(16)  COM(2020) 380 final.

16

(17)  COM(2022) 304 final.

17

(18)  Den Europæiske Revisionsret. Særberetning nr. 13/2020.

18

(19)  Le Betteravier (fransk tidsskrift for roeavlere). Quand 14 agriculteurs de l’Aisne deviennent apiculteurs. (14 landbrugere i Aisne bliver biavlere).

19

(20)  20 Minutes. Toulouse: Pour suivre la mortalité des abeilles, BeeGuard met au point un compteur vidéo sur ses ruches connectées (Toulouse: For at overvåge bidødeligheden installerer BeeGuard en videotæller på sine bistader, der er opkoblet til nettet).

20

(21)  EFSA, 2022. Recueil des initiatives agricoles favorables aux pollinisateurs (Kompendium over landbrugsinitiativer til fordel for bestøvere).

21

(22)  Landbrug og Fødevarer, 2018. 10 bivenlige anbefalinger til dit landbrug.

22

(23)  Pe'er et al., 2022. How can the European Common Agricultural Policy help halt biodiversity loss? Recommendations by over 300 experts.

23

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/51 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/51

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »fødevarepriskrisen: Indvirkningen af spekulation og konkrete forslag til handling som følge af krigen i Ukraine«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/08)

| Ordfører: | Peter SCHMIDT |
| --- | --- |

Ordfører:

Peter SCHMIDT

| Plenarforsamlingens beslutning | 14.7.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag Forretningsordenens | artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 24.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 157/7/5 |

Plenarforsamlingens beslutning

14.7.2022

Retsgrundlag Forretningsordenens

artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

24.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

157/7/5

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU henleder opmærksomheden på den globale fødevarepriskrise, som er blevet forværret af krigen i Ukraine, der har ført til afbrydelser i forsyningen af en række vigtige fødevarer såsom hvede og solsikkeolie. Udvalget understreger, at krisen ikke kun skyldes konflikten, men også strukturelle og systemiske problemer, der skaber sult og truer folks levebrød på verdensplan. Fødevarer er ikke en råvare som mange andre og bør derfor ikke behandles som et finansielt aktiv. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Udvalget anerkender, at spørgsmålet om fødevarepriser og spekulation er yderst komplekst, og at årsagssammenhængen kræver en nærmere undersøgelse, men råvaremarkedets aktuelle struktur trækker ikke i retning af at realisere den »bæredygtige økonomi, vi har brug for«, og gennemføre de mål, der er knyttet til bæredygtig udvikling, klimaambitionerne og den retfærdige omstilling, som er nedfældet i FN's 2030-dagsorden og den europæiske grønne pagt — men modvirker derimod aktivt målene. Strukturen er undergravende for indsatsen for at udrydde sult, fremme rimelige indtægter for landbrugere og arbejdstagere og rimelige priser for forbrugerne samt beskytte små og mellemstore fødevareproducenter og detailsektoren mod risiciene ved stigende inflation. Der er derfor behov for ændringer gennem regulering for at bidrage til borgernes velfærd og samfundsudviklingen ved at gennemføre verdensmålene for bæredygtig udvikling. Med tanke på at EU allerede er det mest regulerede marked, er det klart, at en sådan regulering kun vil have reel effekt, hvis den vedtages på globalt plan. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger behovet for tiltag over for koncentrationen i fødevarekæderne og af det finansielle ejerskab, idet udvalget understreger, at den globale fysiske handel med korn er stærkt koncentreret. Fire virksomheder kontrollerer anslået 70-90 % af den globale kornhandel: Archer-Daniels-Midland, Bunge, Cargill og Louis Dreyfus. Disse virksomheder har ikke blot et oligopol på den globale kornhandel, men også på oplysningerne om de grundlæggende markedsforhold og er samtidig stærkt finansialiserede. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bemærker, at børshandlede fonde (ETF'er) og indeksbaserede investeringsforeninger, herunder fonde, der specifikt er knyttet til fødevarer og landbrug, er nye kanaler for finansielle investeringer og fortjeneste, og at flere og flere almindelige borgere deltager i disse investeringsinstrumenter via deres pensionsfonde og individuelle pensionsopsparingskonti. Udbredelsen af disse aktieinvesteringsfonde har den konsekvens, at landbrugsfødevaresystemerne forandrer sig på en måde, hvor aktionærernes behov får forrang frem for andre sociale og miljømæssige mål. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bemærker, at høje og hurtigt stigende priser og hemmeligholdelse af lagerbeholdninger skaber usikkerhed og spreder frygt og panik. Navnlig i tider med stor usikkerhed, f.eks. som følge af krigen i Ukraine, fører frygt og panik til overdrevent høje prisniveauer og volatilitet, da markedet domineres af spekulanter, der udnytter de stigende priser. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at øge gennemsigtigheden på markedet, navnlig ved at:






  — | forpligte aktører, der beskæftiger sig med spekulation, til at foretage ESG-rapportering og offentliggøre ikkefinansielle oplysninger. Der bør ses nærmere på ESG-vurderingernes rolle i forhold til spekulation i fødevarer |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

forpligte aktører, der beskæftiger sig med spekulation, til at foretage ESG-rapportering og offentliggøre ikkefinansielle oplysninger. Der bør ses nærmere på ESG-vurderingernes rolle i forhold til spekulation i fødevarer

| — | alle aktører på verdensplan rapporterer til landbrugsmarkedsinformationssystemet (AMIS), herunder lande og private aktører |
| --- | --- |

—

alle aktører på verdensplan rapporterer til landbrugsmarkedsinformationssystemet (AMIS), herunder lande og private aktører

| — | foretage en grundigere gennemgang af OTC-transaktioner (over-the-counter). |
| --- | --- |

—

foretage en grundigere gennemgang af OTC-transaktioner (over-the-counter).

| 1.7. | EØSU understreger, at råvarederivatmarkederne udfylder en vigtig funktion for producenter og brugere af fødevarer, nemlig risikostyring og prisfastsættelse, og at disse markeders funktion undergraves af spekulation. Udvalget opfordrer kraftigt medlemsstaterne og EU-institutionerne til at træffe de nødvendige skridt til at dæmme op for overdreven spekulation i råvarer, navnlig gennem: |
| --- | --- |

1.7.

| 1.7.1. | Regulering af futuresmarkedet:






  — | genindførelse af et reguleret marked for fødevarederivater, sådan som det indtil udgangen af det seneste århundrede havde været tilfældet i flere årtier, således at futures funktion som risikoafdækning bevares. Set fra landbrugernes synspunkt er futures vigtige med henblik på risikostyring, da de nemlig gør det muligt at fastsætte prisen for både input og output for en given periode i fremtiden |
| --- | --- | --- |

1.7.1.

—

genindførelse af et reguleret marked for fødevarederivater, sådan som det indtil udgangen af det seneste århundrede havde været tilfældet i flere årtier, således at futures funktion som risikoafdækning bevares. Set fra landbrugernes synspunkt er futures vigtige med henblik på risikostyring, da de nemlig gør det muligt at fastsætte prisen for både input og output for en given periode i fremtiden

| — | indførelse af strenge begrænsninger for prisbevægelser og daglige positionslofter, så snart der er anormalitet i handelsaktiviteterne på markederne for råvarefutures (direktivet om markeder for finansielle instrumenter — MiFID II). Positionslofterne bør justeres for at afspejle en handelspartners reelle interesse i forhold til behovet for at afdække den reelle risiko |
| --- | --- |

—

indførelse af strenge begrænsninger for prisbevægelser og daglige positionslofter, så snart der er anormalitet i handelsaktiviteterne på markederne for råvarefutures (direktivet om markeder for finansielle instrumenter — MiFID II). Positionslofterne bør justeres for at afspejle en handelspartners reelle interesse i forhold til behovet for at afdække den reelle risiko

| — | begrænsning af adgangen til derivater/risikoafdækning til kvalificerede og sagkyndige investorer og handlere, som reelt bekymrer sig om de underliggende landbrugsråvarer |
| --- | --- |

—

begrænsning af adgangen til derivater/risikoafdækning til kvalificerede og sagkyndige investorer og handlere, som reelt bekymrer sig om de underliggende landbrugsråvarer

| — | indførelse af kort-, mellem- og langfristede kontraktforpligtelser for at skabe stabilitet |
| --- | --- |

—

indførelse af kort-, mellem- og langfristede kontraktforpligtelser for at skabe stabilitet

| — | tilskyndelse af banker og fonde til at afstå fra finansiel spekulation i fødevarer ved at indføre øgede kapitalkrav for at mindske gearingseffekten. |
| --- | --- |

—

tilskyndelse af banker og fonde til at afstå fra finansiel spekulation i fødevarer ved at indføre øgede kapitalkrav for at mindske gearingseffekten.

| 1.7.2. | Regulering af indekser (råvareindekser og fødevareindekser):






  — | regulering af og forbud mod råvareindeksfonde og replikering via swaps og børshandlede produkter, da dette maksimerer forbindelsen mellem energimarkeder og fødevaremarkeder. Positionslofter fungerer ikke for råvareindekshandlere/swaphandlere, da de er synkroniserede |
| --- | --- | --- |

1.7.2.

—

regulering af og forbud mod råvareindeksfonde og replikering via swaps og børshandlede produkter, da dette maksimerer forbindelsen mellem energimarkeder og fødevaremarkeder. Positionslofter fungerer ikke for råvareindekshandlere/swaphandlere, da de er synkroniserede

| — | indstilling af tilførslen af offentlige midler/midler fra gensidige fonde (1) til aktører, der beskæftiger sig med fødevarespekulation, ligesom ingen offentlige aktører bør handle med fødevarederivater med henblik på spekulation, hvis dette ikke er i offentlighedens interesse |
| --- | --- |

—

indstilling af tilførslen af offentlige midler/midler fra gensidige fonde (1) til aktører, der beskæftiger sig med fødevarespekulation, ligesom ingen offentlige aktører bør handle med fødevarederivater med henblik på spekulation, hvis dette ikke er i offentlighedens interesse

| — | forbud mod bløde råvarer (f.eks. fonde, ETF'er), der indgår i institutionelle aktørers porteføljer (f.eks. pensionsfonde, forsikringer) |
| --- | --- |

—

forbud mod bløde råvarer (f.eks. fonde, ETF'er), der indgår i institutionelle aktørers porteføljer (f.eks. pensionsfonde, forsikringer)

| — | videreudvikling af konkrete anbefalinger i fremtidige EØSU-udtalelser i betragtning af behovet for at regulere dette marked. |
| --- | --- |

—

videreudvikling af konkrete anbefalinger i fremtidige EØSU-udtalelser i betragtning af behovet for at regulere dette marked.

| 1.7.3. | Tiltag over for finansialiseringen af fødevaresektoren som en massiv pengemaskine med negative konsekvenser for borgerne:






  — | global beskatning af handels- og finansieringsselskabers uventede og ekstraordinært store fortjenester inden udbytte og indførelse af en afgift på fødevarespekulation (2) for at dæmme op for højfrekvenshandel |
| --- | --- | --- |

1.7.3.

—

global beskatning af handels- og finansieringsselskabers uventede og ekstraordinært store fortjenester inden udbytte og indførelse af en afgift på fødevarespekulation (2) for at dæmme op for højfrekvenshandel

| — | opløsning af oligopoler på alle niveauer i den internationale fødevarehandelskæde og af finansielle interesser. |
| --- | --- |

—

opløsning af oligopoler på alle niveauer i den internationale fødevarehandelskæde og af finansielle interesser.

2.   Baggrund — fødevarepriskrisen som følge af krigen i Ukraine

| 2.1. | På trods af håb om at verden ville komme sig hurtigere efter krisen, og at fødevaresikkerheden ville begynde at normalisere sig igen efter pandemien i 2021, steg sulten i verden yderligere i 2021. Pandemien ramte med forskellige virkninger, og genopretningen er ikke foregået efter samme mønster. Kombineret med den begrænsede dækning og varighed af de sociale beskyttelsesforanstaltninger har dette resulteret i voksende uligheder, som bidrog til yderligere tilbageslag i 2021 i forhold til at nå målet om afskaffelse af sult senest i 2030. Dette har især ramt kvinder og børn. Det anslås, at mellem 702 og 828 mio. mennesker i verden (svarende til henholdsvis 8,9 % og 10,5 % af verdens befolkning) sultede i 2021 — i alt 150 mio. flere mennesker end i 2019, før covid-19-pandemien (3). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den igangværende krig i Ukraine, der involverer to af de største globale producenter af de vigtigste kornsorter, oliefrø og gødning, og andre eksterne chok forstyrrer de internationale forsyningskæder og presser priserne på korn, gødning og energi i vejret. Dette sker, samtidig med at forsyningskæderne stadig er ved at komme sig efter covid-19-pandemien og allerede påvirkes negativt af stadig hyppigere ekstreme klimahændelser, navnlig i lavindkomstlande, med potentielt negative konsekvenser for den globale fødevaresikkerhed og ernæring. Der er ikke mangel på fødevarer, men på grund af konflikten er der midlertidigt knaphed og en alvorlig forstyrrelse af fødevareforsyningskæden og distributionsproblemer (4)
  , bl.a. dér hvor lagrene er beliggende, samt en negativ indvirkning på produktionen (høst og plantning/såning) i Ukraine. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I løbet af 2022 har FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO) registreret et rekordhøjt fødevareprisindeks med priser, der er 34 % højere end året før. Det er vigtigt at bemærke, at FAO's fødevareprisindeks allerede tilbage i januar 2022 var nået op på samme niveau som i 2008, da det var højest. På den baggrund var det uundgåeligt, at et forsyningschok, der ramte to af verdens største korneksporterende lande, ville destabilisere de globale markeder på et eller andet niveau. Omfanget af og størrelsen på den nuværende prisvolatilitet kan imidlertid kun delvis forklares ved de grundlæggende markedsforhold. En af de underliggende svagheder i fødevaresystemet, som har gjort krisen i Ukraine til en global fødevaresikkerhedskrise, er, at kornmarkederne er uigennemsigtige og dysfunktionelle (5). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU gør i sin resolution»«opmærksom på den globale fødevarepriskrise, som er blevet forværret af krigen i Ukraine, og opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at træffe de nødvendige skridt til at dæmme op for spekulationen i råvarer og øge gennemsigtigheden på markedet. Europa-Parlamentet har også i to nylige beslutninger (6) opfordret til, at der træffes foranstaltninger til at forhindre overdreven spekulation. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Råvaremarkedets aktuelle struktur trækker ikke i retning af at realisere »den bæredygtige økonomi, vi har brug for« (7)
  , og gennemføre de mål, der er knyttet til bæredygtig udvikling, klimaambitionerne og den retfærdige omstilling, som er nedfældet i FN's 2030-dagsorden og den europæiske grønne pagt. Den bidrager hverken til at fremme rimelige indtægter for landbrugere (8) og arbejdstagere og rimelige priser for forbrugerne eller til at beskytte fødevarevirksomheder (navnlig SMV'er) og detailsektoren mod risikoen for stigende inflation. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Indvirkningen og konsekvenserne af råvarespekulation: markeder og mekanismer

| 3.1. | Spekulation er en investering i håbet om en fremtidig gevinst med risiko for tab. Råvarespekulation kan antage tre former: i) direkte køb eller salg af en fysisk råvare, ii) køb eller salg af en kontrakt med angivelse af et fremtidigt køb eller en fremtidig levering af en råvare og iii) køb eller salg af aktier eller gæld i et selskab, der producerer eller handler med råvarer. Standardiserede råvarekontrakter kaldes »futureskontrakter« eller »råvarederivater« og handles på »råvarederivatmarkeder«, som er regulerede finansielle markeder. Råvarespekulation kan derfor finde sted på både fysiske og finansielle råvaremarkeder og indirekte på aktie- og obligationsmarkedet. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Markeder for råvarederivater har oplevet en stor tilstrømning af likviditet fra »ikketraditionelle« investorer siden begyndelsen af 2000'erne som følge af ændringer i de lovgivningsmæssige rammer for disse markeder. Nye handleres indtræden er blevet kaldt »finansialisering« af råvaremarkederne (9). Selv om den øgede likviditet har gjort råvarederivatmarkederne dybere og direkte kursmanipulation vanskeligere, har en anden konsekvens været spekulativ efterspørgsel, som er uden forbindelse til situationen på det fysiske råvaremarked, hvilket undergraver markedernes evne til at opfylde centrale funktioner. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | I deres oprindelige form opfylder regulerede råvarederivatmarkeder to hovedformål: i) risikostyring for producenter og brugere af råvarer og ii) prisfastsættelse. Risikostyring foregår ved risikoafdækning, hvilket betyder, at der tages modsvarende positioner på det fysiske marked og derivatmarkedet, og at råvareprisen derved fastsættes på det tidspunkt, hvor risikoafdækningen foretages. Risikoafdækning kræver en tæt forbindelse mellem markederne for råvarefutures og det fysiske marked. For at sikre dette tætte forhold benchmarkes den fysiske handel typisk i forhold til derivatprisen. Denne praksis sikrer ikke blot en effektiv risikoafdækning, men tillige, at spekulative positioner på derivatmarkederne overføres direkte til det fysiske marked. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Futureskontrakter handles med forskellige forfaldsmåneder. Hver futureskontrakt har en aftalt køber og sælger. Købers og sælgers tilbud matches af børsens clearingcentral. Den matchede pris betales ikke fuldt ud. I stedet overfører begge handlere et sikkerhedsdepot til en margenkonto, som er registreret hos clearingcentralen. Gevinster og tab tages direkte fra sikkerhedsdepotet. Handel med råvarefutures er derfor højt gearet. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Når en futureskontrakt nærmer sig forfaldsdatoen, har handlerne to muligheder: i) at holde fast i kontrakten og fremtvinge (hvis sælger) eller modtage (hvis køber) levering eller ii) at tage en modsvarende position for at lukke kontrakten før forfaldsdatoen. Langt størstedelen af alle kontrakter om råvarefutures afvikles ved hjælp af modsvarende positioner. Handel med råvarefutures kræver derfor ikke, at handlerne ejer den fysiske råvare, som de sælger, eller ejer lagerkapacitet til at overtage den fysiske råvare, som de køber. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Kun mæglere kan handle på registrerede råvarebørser. Mæglere handler på vegne af deres kunder og for deres egen personlige vinding. Der findes et stort sekundært marked uden for børsen, hvor råvarederivater sælges og ompakkes. Futureskontrakter handles også uden for de regulerede børser og kaldes OTC-handler (over-the-counter), hvor der indgås aftaler uden medvirken af en clearingcentral. Dette gør råvarederivater let tilgængelige for detailinvestorer, hovedsagelig i form af børshandlede fonde (ETF'er) for specifikke råvarer eller råvareindekser (10). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Som følge af dereguleringen af råvarederivatmarkederne og af, hvor let det er at handle på dem, er disse markeder meget likvide, og handelen med råvarederivater overstiger langt handelen med fysiske råvarer. Likviditet er et centralt krav for prisfastsættelsen. Prisfastsættelsen er markedets evne til korrekt og i god tid at afspejle oplysninger om efterspørgsels- og udbudsbetingelserne for fysiske varer. Prisfastsættelsen sker, hvis og kun hvis alle handlere tager positioner uafhængigt af hinanden og udelukkende på grundlag af deres viden om efterspørgsels- og udbudsbetingelserne for fysiske varer. Disse betingelser kaldes de »grundlæggende markedsforhold«. Prisfastsættelsen undergraves, når handlere tager positioner, som er uden forbindelse til de grundlæggende markedsforhold. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Det er ikke alle handlere, der tager positioner på grundlag af de grundlæggende markedsforhold (11). I den akademiske litteratur sondres der mellem aktive og passive handlere. Aktive handlere er yderligere underopdelt i informerede og uinformerede handlere. Aktive og informerede handlere er råvarehandelsselskaber, der som en del af deres kernevirksomhed handler med råvarefutures med henblik på risikoafdækning og med spekulation for øje, og specialiserede pengeforvaltere (f.eks. hedgefonde), der følger handelsstrategier baseret på markedsoplysninger. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Aktive og uinformerede handlere (handlere, der baserer sig på positive tilbagemeldinger) er pengeforvaltere, der følger handelsstrategier, der er baseret på statistiske mønsteranalyser og få eller ingen markedsoplysninger. Passive og uinformerede handlere (indekshandlere) er institutionelle investorer såsom pensionsfonde samt detailinvestorer, der investerer i ETF'er, og som tager risikopositioner på en bred vifte af råvarepriser, herunder landbrugsråvarer samt energi, mineraler og metaller, med henblik på porteføljespredning. For at indtage risikopositionerne replikerer de råvareindekser som aktieindekser. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Indeksreplikering består i kun at tage købspositioner, der forlænges ved udløbet af futureskontraktens forfaldsdato. Indekshandlere er derfor ensidige i deres positionstagning. De synkroniseres også på tværs af råvaregrupper og sender dermed signaler om en stærk efterspørgsel på tværs af et bredt spektrum af råvarer, hvilket fører til en fælles bevægelse mellem priserne på forskellige råvaregrupper, som er uden forbindelse til de grundlæggende markedsforhold (12). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Den slags spekulative prissignaler kan forværres af handlere, der baserer sig på positive tilbagemeldinger, og som tager bestik af markedsstøtten til prisudviklingen. Ved at satse på en bestemt prisudvikling understøtter handlere, der baserer sig på positive tilbagemeldinger, denne udvikling på en selvopfyldende måde, hvilket fører til spekulative bobler og stor prisvolatilitet. Spekulative bobler kan vare ved, især hvis oplysningerne om de grundlæggende markedsforhold er begrænsede, dvs. i tider med stor usikkerhed, og hvis uinformerede og passive handlere dominerer på markedet. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Indsamling af markedsoplysninger er bekostelig og relativt dyrere end statistisk analyse eller hurtig scanning af overskrifter, navnlig når handlere investerer i flere markeder på samme tid. Der er derfor forholdsvis få informerede handlere, og de er typisk store børsmæglervirksomheder, der indsamler markedsoplysninger som en del af deres handel med fysiske råvarer. Dette gør råvarederivatmarkederne sårbare over for vedvarende spekulationsbobler, især i tider med usikkerhed og markedspanik. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Den globale fysiske kornhandel er stærkt koncentreret. Fire virksomheder kontrollerer anslået 70-90 % af den globale kornhandel og opnår urimelige fortjenester: Archer-Daniels-Midland, Bunge, Cargill og Louis Dreyfus, der tilsammen er kendt som ABCD (13) (ADM havde den højeste indtjening i sine næsten 120 år og en 38 % år-til-år-stigning i driftsoverskuddet (14)). Disse virksomheder har ikke blot et oligopol på den globale kornhandel, men også på oplysningerne om de grundlæggende markedsforhold, herunder om lagre. Lagerpositioner besiddes med henblik på transaktions-, forsigtigheds- eller spekulationsformål. Oplysninger om lagerniveauer er omhyggeligt beskyttet mod konkurrenter. Som handlere er de fremadskuende og forsøger at købe billigt og sælge dyrt. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | ABCD-selskaberne er også stærkt finansialiserede. Archer-Daniels-Midland og Bunge er børsnoterede selskaber, der er underlagt pres fra aktionærerne, som foretrækker kortsigtede gevinster frem for langsigtede investeringer. Aktionærerne omfatter hedgefonde (f.eks. BlackRock), investeringsbanker og i vid udstrækning også institutionelle investorer såsom pensionsfonde. Cargill og Louis Dreyfus er privatejede selskaber, som ud over at handle med korn også har hedgefonde, banker, transport-, fragt- og lagervirksomheder, fast ejendom og infrastrukturvirksomheder som datterselskaber. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Store fysiske råvarehandlere handler både på derivatmarkederne og de fysiske markeder og har deres egen mæglertjeneste, således at de har direkte adgang til råvarederivatmarkederne. De har også en betydelig magt over deres leverandører og kunder. Denne magt betyder, at de kan forsinke betalingerne for at øge kontantreserverne eller forsinke råvareleverancerne, hvis de forventer, at priserne ændrer sig til deres fordel. I modsætning til producenter og forbrugere tjener fysiske handlere på markedsvolatilitet, da store, hurtige prisændringer skaber muligheder for at sælge lagerpositioner og finansielle positioner med stor fortjeneste inden for kort tid. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Høje og stigende priser og hemmeligholdelse af lagerbeholdninger skaber frygt og panik. Navnlig i tider med stor usikkerhed, f.eks. som følge af krigen i Ukraine, fører frygt og panik til overdrevent høje prisniveauer og volatilitet, da markedet domineres af spekulanter, der udnytter de stigende priser (15). Fysiske handlere har kun ringe interesse i at intervenere på kort og mellemlang sigt, da høje priser øger værdien af deres spekulative og transaktionsbaserede lagerpositioner, som de sælger med en enorm fortjeneste. Handlerne i ABCD-selskaberne har alle registreret rekordhøje eller tæt på rekordhøje fortjenester i 2021. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Usædvanligt høje priser skaber frygt for forsyningsproblemer og for, at forsyningerne bliver prismæssigt uoverkommelige, hvilket får efterspørgslen efter forebyggende lagerbeholdninger til at stige. Hamstring af fødevarer, enten ved at oplagre importerede varer eller ved at indføre eksportforbud, skaber en kunstig mangel på det fysiske marked og får priserne til at stige yderligere. Prisstigninger som følge af spekulation bliver dermed efterfølgende valideret på en selvopfyldende måde af de grundlæggende markedsforhold. Under fødevarekrisen i 2008 reagerede Indien på de høje kornpriser ved at indføre et forbud mod eksport af ris, hvilket førte til en kraftig stigning i priserne på ris. I øjeblikket er Kina ved at opbygge store lagre af majs, ris og hvede, da landet er bekymret for, at der bliver knaphed på disse varer (16). Selv om regeringer, der hamstrer fødevarer, handler spekulativt, gør de det af frygt og ud fra et ønske om at sikre deres borgere retten til mad snarere end for at tjene på det. Dette adskiller klart disse aktiviteter fra den spekulation, som finansielle og fysiske handlere foretager. Når regeringer og forbrugere hamstrer, er det en reaktion på — og ikke årsagen til — høje fødevarepriser, og det bidrager ikke til fødevaresikkerheden og den strategiske autonomi i hverken EU eller udviklingslandene. |
| --- | --- |

3.17.

4.   Vurderingsbureauers og handelsselskabers rolle i forhold til miljø, sociale forhold og god selskabsledelse (ESG)

| 4.1. | I øjeblikket tager nationale miljømærker såsom det østrigske UZ49-miljømærke og det tyske FNG-miljømærke ikke udtrykkeligt højde for spekulation i fødevarer, når de foretager vurderinger. Derivater, der ikke udelukkende anvendes til risikoafdækningsformål, er generelt forbudt. Miljømærker anser forsyningskæderne i fødevareindustrien for at være for komplekse til, at der kan fastlægges nogle let anvendelige regler. Af eksempler kan nævnes brugen af gødningsstoffer, hvor vurderingen kan være forskellig, afhængigt af om den baseres på CO2-aftryk, manglende data til afdækning af problemer med land grabbing, manglen på gennemsigtighed om spekulative handelsaktiviteter i årsrapporter osv. Forsyningskædernes kompleksitet betyder, at der ikke kan etableres faste udelukkelseskriterier, men i stedet mindre slagkraftige »kontroversielle kriterier«, som med større sandsynlighed vil blive fortolket meget forskelligt af vurderingsbureauerne. Nationale miljømærker baserer ikke deres vurderinger på kriterier, der er udtrykkeligt knyttet til bløde råvarer. Kontroversielle kriterier, der fokuserer på ledelse, spiller en mindre rolle i den samlede vurderingsproces på grund af muligheden for forskellige fortolkninger. Disse kontroversielle kriterier omfatter hovedsagelig forretningsetik, hvor spekulationshandel, manglende gennemsigtighed, land grabbing osv. spiller ind. Et miljømærke undersøger f.eks. fondens »ESG-kvalitet«, når der anvendes råvarederivater, men processen og de mulige konklusioner er uklare og ikke dokumenteret offentligt. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Et centralt element i ESG-vurderingen er vurderingen af corporate governance (ejerskab, kontrol, bestyrelse, regnskaber osv.) og virksomhedsadfærd (forretningsetik og skattemæssig transparens) i fødevareindustrien. Der mangler imidlertid nøgletal som f.eks. procentdelen af finansafdelingens spekulationshandel med bløde råvarer eller gennemsigtig information om lagringsniveauerne i lagerfaciliteter, og disse tal er sjældent underlagt ledelseskriterier. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Vurderingsbureauer bedømmer fødevaremarkedet til at være mere sårbart end andre sektorer. Klimarisiciene i fødevareindustrien ligger over gennemsnittet sammenlignet med andre ESG-industrier, da landbrugsfødevaresektoren både bidrager til og er sårbar over for klimarelaterede problemer (såsom temperaturstigning, tørke, oversvømmelse osv.). Selv om den gennemsnitlige ESG-vurdering af virksomheder i fødevareindustrien er blevet bedre i løbet af de seneste fem år, kontrolleres en stor del af de virksomheder, der er blevet vurderet af én aktionær, og mange af dem er familieejede. Denne selskabsstruktur er forbundet med corporate governance-risici som følge af komplekse ejerstrukturer med forskellige stemmerettigheder: ledelseskontrakter/transaktioner mellem selskabet og den kontrollerende ejer eller enheder, der ejes af den samme person med bestemmende indflydelse. Hvis den kontrollerende ejers personlige berigelse prioriteres frem for sikring af bæredygtig fortjeneste, er risikoen for minoritetsinvestorer, at de beslutninger, der træffes, overvejende er til fordel for familien. Ejerskab med bestemmende indflydelse er det mest almindelige i fødevareindustrien, idet 58,4 % af de selskaber, der udgør MSCI ACWI-indekset, har en aktionær eller en aktionærgruppe, der kontrollerer 30 % eller mere af stemmerettighederne. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | De fleste selskaber i fødevareindustrien (60 %) ligger over »investment grade« (BBB) i ESG-vurderingen. Næsten to ud af ti selskaber har en høj eller meget høj ESG-vurdering. Denne udvikling fører til, at kapitalforvaltere investerer massivt i aktier i fødevareindustrien. Fødevarepriserne ligger på det højeste niveau i et årti, og dette kan fortsætte. Investorerne undgår imidlertid i stadig højere grad industrier, der overtræder ESG-principperne såsom palmeolieindustrien. Efterspørgslen efter sammensætninger af råvareporteføljer, der er i overensstemmelse med ESG, vil tage til. Fra september 2008 til september 2011 steg FAO-indekset med 12 %, hvilket er mere end inflationen. Stigningen i fødevarepriserne indvirkede på aktierne på følgende vis: For det første ramte de bredt. Stigningen i fødevarepriserne havde positive virkninger for fødevareproducenterne, fødevareforarbejdningsvirksomhederne og virksomheder med hurtigt omsættelige forbrugsvarer. Denne gang bliver ESG en afgørende faktor i beslutninger om aktivallokering. Det faktum, at aktier i palmeolie har klaret sig dårligt under prisstigningen på palmeolie i 2021, er et eksempel på, at disse nye overvejelser påvirker aktiekurserne. Men som anført i punkt 4.1-4.4 tages fødevarespekulation ikke med i ESG-vurderinger. Hvis man f.eks. betragter stærkt spekulativ handel eller opbygning af alt for store lagre af fysiske råvarer, der presser prisniveauerne op, som en del af et selskabs forretningsetik og ledelse, skal den overordnede ESG-vurdering justeres i overensstemmelse hermed. Derfor er den gennemsnitlige ESG-vurdering for fødevareindustrien og for kapitalvirksomheder muligvis for høj. Dette skal undersøges nærmere. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Den høje og hastigt stigende koncentration i landbrugsfødevaresektoren styrker den industrielle fødevare- og landbrugsmodel, forværrer de sociale og miljømæssige følgevirkninger og øger de eksisterende magtubalancer (17). Tilsammen ejer kapitalforvaltningsgiganterne, dvs. BlackRock, Vanguard, State Street, Fidelity og Capital Group, betydelige andele af de virksomheder, der dominerer forskellige områder i fødevareforsyningskæderne. Samlet set ejer disse fem kapitalforvaltningsvirksomheder ca. 10-30 % af aktierne i de største virksomheder i landbrugsfødevaresektoren. De virksomheder, hvor de store kapitalforvaltningsselskaber sidder på den største ejerandel, er de virksomheder, der dominerer i stærkt koncentrerede markedssegmenter, herunder rå- og hjælpestoffer til landbruget, råvarehandel og forarbejdede og færdigpakkede fødevarer (18). Disse virksomhedsstrategier kan tilsammen få mere omfattende virkninger som f.eks. større ulighed i fødevaresystemet, svækkelse af innovationen i sektoren og øget markedsstyrke og politisk magt til sektorens førende virksomheder. Der er behov for yderligere forskning for at opbygge et solidt grundlag for at formulere politiske retningslinjer fremadrettet for aktieinvesteringer i fødevare- og landbrugssektoren. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Når det gælder investeringer i aktier i landbrugsfødevaresektoren, spiller flere aspekter af finansialisering en fremtrædende rolle. Børshandlede fonde (ETF'er) og indeksbaserede investeringsforeninger, herunder fonde, der specifikt er knyttet til fødevarer og landbrug, er nye kanaler for finansielle investeringer og fortjeneste, og flere og flere almindelige borgere deltager i disse investeringsinstrumenter via deres pensionsfonde og individuelle pensionsopsparingskonti (19). Udbredelsen af disse aktieinvesteringsfonde har den konsekvens, at landbrugsfødevaresystemerne forandrer sig på en måde, hvor aktionærernes behov får forrang frem for andre sociale og miljømæssige mål. Vaneck Vectors Agribusiness ETF er f.eks. den største landbrugsindeksfond. Den har i løbet af de sidste ti år i gennemsnit givet et årligt afkast på 8,32 %. Samtidig steg nettoværdien af dens aktiver til 32 % mellem 2020 og 2021. |
| --- | --- |

4.6.

5.   Den nuværende lovramme: udfordringer og hindringer

| 5.1. | Med MiFID II-direktivet (2014/65/EU) blev der indført omfattende offentliggørelses- og indberetningskrav for at dæmme op for overdreven spekulationshandel og øge gennemsigtigheden. Det indeholdt forslag om positionslofter for hver markedsplads, og ikke kun for værdipapirhandel, men også for ækvivalente OTC-transaktioner. Virksomhederne er også forpligtede til at indsende daglige positionsrapporter til markedspladser og tilsynsmyndigheder. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Disse foranstaltninger, især positionslofterne, er nyttige, men samtidig har de kun haft begrænset effekt med hensyn til at dæmme op for overdreven spekulation på de finansielle markeder. De hænger tæt sammen med spørgsmålet om den rolle, denne type spekulation spiller i prisfastsættelsen. Civilsamfundets og akademikeres kritik af positionslofter går ikke kun på positionslofters (mulige) svage håndhævelse, men også på reguleringsmæssige spørgsmål såsom i) revisionshyppigheden, ii) hensyntagen til indeksfonde i forbindelse med fastsættelse af positionslofter og iii) tilsynsmyndighedernes undtagelsesregler. Tilsynsmyndighederne må svare på, hvornår positionslofter træder i kraft, og hvorfor den kraftige kapitaltilstrømning til landbrugsråvarer i de seneste to år ikke har givet anledning til alarm. Øget gennemsigtighed hos tilsynsmyndighederne er også af afgørende betydning. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Alle transaktioner bør indberettes til de nationale myndigheder, så snart de finder sted: Der bør etableres indberetning i realtid (eller så tæt som muligt på realtid) for alle råvarederivater, herunder OTC-kontrakter, på alle større børser. Så mange handler som muligt bør foregå på gennemsigtige platforme, og alle OTC-kontrakter bør registreres. Forskellige typer modparter bør være underlagt passende oplysningskrav: Markedsdeltagere og positioner bør kategoriseres efter type af enhed (f.eks. bank eller fysisk handler) og aktivitet (f.eks. spekulation eller risikoafdækning) og være underlagt passende oplysningskrav og reguleringsmæssige begrænsninger i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | CFTC (den amerikanske råvarefutures-kommission) offentliggør f.eks. kun ugentlige data om handelspositioner, selv om der findes daglige data. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Der bør indføres lofter for, hvor meget priserne kan stige og falde i løbet af en dag, og børsen bør kunne lukke markedet, hvis lofterne overskrides. Der bør fastsættes tidsbundne intradag-prisgrænser, til en start på forsigtige, men passende niveauer, som så gradvist kan skærpes, hvis der efter overvågning viser sig at være negative konsekvenser såsom ringe likviditet. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Endvidere bør positionslofterne justeres for at mindske den effekt, én aktør kan have på priserne. De forudgående positionslofter bør aggregeres på tværs af de finansielle markeder. Der bør indføres grænser for, hvor mange gange kontrakter kan omsættes i løbet af en dag. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | OTC-handler bør reguleres, og transaktioner bør registreres hos en clearingcentral med henblik på tilsyn. Registrerede børser bør også kunne indstille handelen, hvis markedsordenen ikke kan garanteres. Ingen handlere bør kunne holde børsen ansvarlig for tab som følge af handelsstop, der falder inden for børsens reguleringsbeføjelser. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Der bør indføres aggregerede positionslofter for alle typer derivatkontrakter, og de bør gælde for alle modparter: Eventuelle undtagelser fra positionslofter bør begrænses til virksomheder, der handler direkte med fysiske råvarer og anvender råvaremarkederne til at afdække risici, der er centrale for deres kommercielle virksomhed. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Der bør etableres en skatteordning for at begrænse anvendelsen af passiv spekulation, børshandlede fonde og højfrekvenshandel på markederne for landbrugsderivater. En afgift på finansielle transaktioner kunne også anvendes til at dæmme op for overdreven spekulation og samtidig rejse penge til udvikling og klimafinansiering. Det kan imidlertid være for vanskeligt at beskatte transaktioner, der gennemføres i millisekunder. Takket være automatiseret handel er den gennemsnitlige varighed af en handel otte sekunder. Det ville være mere hensigtsmæssigt at beskatte børsen som en enhed baseret på definerede kriterier i stedet for at fokusere på hver enkelt ind- og udgående handel. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | På grund af krisen i Ukraine udvikler hvedepriserne sig forskelligt på nogle lokale markeder, idet forskellen mellem kontantpriser og benchmarkfutures på børsen i Chicago styrtdykker, da hvedekøbere vægrer sig ved de højeste priser siden 2008. Landbrugere, som allerede kæmper med den værste inflation i landbrugsomkostningerne i årevis, kan dermed blive sat ud af spillet. Dette kontantmarkedsscenario, vi oplever på grund af krigen, rammer landbrugerne på deres muligheder for at afsætte deres gamle og endda nye hvedehøst. Nogle producenter beretter, at deres bud er blevet trukket tilbage fra kornelevatorer. Situationen vedrørende hvedefutures er grotesk, idet futures og kontantpriserne er stærkt forskellige. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | For at sætte debatten om yderligere regulering i perspektiv bør det bemærkes, at EU allerede har de mest regulerede finansielle markeder. Det er klart, at en sådan regulering kun vil have reel effekt, hvis den vedtages på globalt plan. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Afslutningsvis kan det konkluderes, at spekulation på de finansielle markeder ikke er den eneste årsag til prisdynamikken på markederne for råvarefutures og dermed til stigningerne i fødevarepriserne, men den er en vigtig årsag! Der er behov for en grundigere analyse af de lovgivningsmæssige instrumenter, og hvordan de fungerer og eventuelt kan tilpasses under krisen. |
| --- | --- |

5.12.

6.   Vejen frem: civilsamfundets forslag til foranstaltninger

| 6.1. | EØSU opfordrer også medlemsstaterne og EU-institutionerne til at øge gennemsigtigheden på markedet, navnlig ved at gøre ESG-rapportering og offentliggørelse af ikkefinansielle oplysninger til et krav for aktører, der beskæftiger sig med spekulation. Det skal undersøges, hvilken rolle ESG-vurderinger kan spille i forhold til fødevarespekulation. Navnlig skal vurderingsbureauernes metoder tages op til revision med hensyn til, hvordan de vurderer fødevareindustrien og deltagerne i fødevaresektoren generelt. I øjeblikket er der under 50 % korrelation med ESG-vurderingerne. Dette fører til fejlagtige vurderinger, som har en betydelig indvirkning på tilstrømningen af landbrugsmidler. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Alle aktører på verdensplan bør rapportere til landbrugsmarkedsinformationssystemet (AMIS), herunder lande og private aktører, eventuelt gennem FAO. Jo mere vi ved om fødevarereserver, jo bedre. Information om lagre/reservestrømme på verdensplan er helt afgørende. Der bør også ses nærmere på OTC-transaktioner. Alle OTC-produkter skal cleares og registreres via en clearingcentral. Tilsynsmyndighederne skal have adgang til data om positioner fordelt pr. kunde. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EØSU fremhæver, at råvarederivatmarkederne leverer vigtige tjenester til producenter og brugere af fødevarer, nemlig risikostyring og prisfastsættelse, og at disse markeders funktion trues af spekulation. EØSU opfordrer derfor medlemsstaterne og EU-institutionerne til at tage de nødvendige skridt til at dæmme op for overdreven råvarespekulation, navnlig gennem: |
| --- | --- |

6.3.

| 6.3.1. | Regulering af futuresmarkedet for fødevarederivater, sådan som det indtil udgangen af det seneste århundrede havde været tilfældet i flere årtier, således at futures funktion som risikoafdækning bevares. Af andre anbefalede foranstaltninger kan nævnes:






  — | indførelse af strenge begrænsninger for prisbevægelser og daglige positionslofter, så snart der er anormalitet i handelsaktiviteterne på markederne for råvarefutures (MiFID II). Positionslofterne bør justeres for at afspejle en handelspartners reelle interesse i forhold til behovet for at afdække den reelle risiko. Større gennemsigtighed og reel håndhævelse af positionslofter vil være hensigtsmæssigt |
| --- | --- | --- |

6.3.1.

—

indførelse af strenge begrænsninger for prisbevægelser og daglige positionslofter, så snart der er anormalitet i handelsaktiviteterne på markederne for råvarefutures (MiFID II). Positionslofterne bør justeres for at afspejle en handelspartners reelle interesse i forhold til behovet for at afdække den reelle risiko. Større gennemsigtighed og reel håndhævelse af positionslofter vil være hensigtsmæssigt

| — | begrænsning af adgangen til derivater/risikoafdækning til kvalificerede og sagkyndige investorer og handlere, som reelt bekymrer sig om de underliggende landbrugsråvarer |
| --- | --- |

—

begrænsning af adgangen til derivater/risikoafdækning til kvalificerede og sagkyndige investorer og handlere, som reelt bekymrer sig om de underliggende landbrugsråvarer

| — | indførelse af kort-, mellem- og langfristede kontraktforpligtelser for at skabe stabilitet |
| --- | --- |

—

indførelse af kort-, mellem- og langfristede kontraktforpligtelser for at skabe stabilitet

| — | tilskyndelse af banker og fonde til at holde op med at spekulere i fødevarer ved at indføre øgede kapitalkrav for at mindske gearingseffekten. Der er eksempler på store finansielle institutioner (Deutsche Bank, ERSTE Bank, Raiffeisen Østrig osv.), der har forbudt fødevarespekulation via handel med derivater, hvilket viser, at det er muligt for disse aktører at tilpasse deres forvaltning i overensstemmelse hermed |
| --- | --- |

—

tilskyndelse af banker og fonde til at holde op med at spekulere i fødevarer ved at indføre øgede kapitalkrav for at mindske gearingseffekten. Der er eksempler på store finansielle institutioner (Deutsche Bank, ERSTE Bank, Raiffeisen Østrig osv.), der har forbudt fødevarespekulation via handel med derivater, hvilket viser, at det er muligt for disse aktører at tilpasse deres forvaltning i overensstemmelse hermed

| — | styrkelse af reguleringen i tilfælde af uregelmæssigheder. Børserne bør indføre regler, der begrænser den destabiliserende effekt af højfrekvenshandel (20) |
| --- | --- |

—

styrkelse af reguleringen i tilfælde af uregelmæssigheder. Børserne bør indføre regler, der begrænser den destabiliserende effekt af højfrekvenshandel (20)

| — | behov for at styrke overvågnings- og sanktionsmekanismerne for misbrug af positioner på markedet og gøre dem mere smidige for at kunne reagere rettidigt. |
| --- | --- |

—

behov for at styrke overvågnings- og sanktionsmekanismerne for misbrug af positioner på markedet og gøre dem mere smidige for at kunne reagere rettidigt.

| 6.3.2. | Regulering af indekser (råvareindekser og fødevareindekser), navnlig ved at regulere og forbyde råvareindeksfonde og replikering via swaps og børshandlede produkter, da dette maksimerer forbindelsen mellem energi- og fødevaremarkederne. Positionslofter fungerer ikke for råvareindekshandlere/swaphandlere, da de er synkroniserede. Der bør ikke længere ydes offentlige midler til aktører, der beskæftiger sig med fødevarespekulation, og ingen offentlige aktører bør handle med fødevarederivater med henblik på spekulation, hvis dette ikke er i offentlighedens interesse. Der bør også indføres et forbud mod bløde råvarer (f.eks. fonde, ETF'er), der indgår i institutionelle aktørers porteføljer (f.eks. pensionsfonde, forsikringer). I betragtning af behovet for at regulere dette marked skal konkrete anbefalinger videreudvikles i fremtidige EØSU-udtalelser. |
| --- | --- |

6.3.2.

| 6.3.3. | Tiltag over for finansialiseringen af fødevaresektoren som en massiv pengemaskine, der har negative virkninger for borgerne, f.eks. ved at beskatte virksomheders uventede og ekstraordinært store fortjenester inden udbytte, indføre en afgift på fødevarespekulation (21) for at dæmme op for højfrekvenshandel og bryde oligopoler på alle led i kæden og de finansielle interesser. |
| --- | --- |

6.3.3.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter).

1

(2)  Afgift, der udelukkende pålægges finansielle transaktioner, der udgør fødevarespekulation — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for beskatning af visse finansielle transaktioner og om ændring af direktiv 2008/7/EF (COM(2011) 594 final) (EUT C 181 af 21.6.2012, s. 55).

2

(3)  FAO, IFAD, UNICEF, WFP and WHO (2022), In Brief to The State of Food Security and Nutrition in the World 2022. Repurposing food and agricultural policies to make healthy diets more affordable, Rom, FAO.

3

(4)  FAO-statistikker.

4

(5)  IPES Food.

5

(6)  Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2022 om fødevaresikkerhed i udviklingslande (2021/2208(INI)) (EUT C 47 af 7.2.2023, s. 149) og Europa-Parlamentets beslutning af 24. marts 2022 om behovet for en hurtig EU-handlingsplan for at sikre fødevaresikkerheden i og uden for EU i lyset af den russiske invasion af Ukraine (2022/2593(RSP)) (EUT C 361 af 20.9.2022, s. 2).

6

(7)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den bæredygtige økonomi, vi har brug for (initiativudtalelse) (EUT C 106 af 31.3.2020, s. 1).

7

(8)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om illoyal handelspraksis i relationer mellem virksomheder i fødevareforsyningskæden (COM(2018) 173 final) (EUT C 440 af 6.12.2018, s. 165).

8

(9)  UNCTAD (2009), »The Financialization of Commodity Markets«, kapitel 2 i Trade and Development Report, 2009. UNCTAD: Genève, UNCTAD (2011), »Price Formation in Financialized Commodity Markets: The Role of Information«.

9

(10)  Heidorn, van Huellen, Loayza-Desfontaines, Riedler, Schmaltz og Schröder (2014), »Flankierende Ansätze zur Verbesserung der Markttransparenz und Bekämpfung von Marktmissbrauch im Rohstoffterminhandel«, Bundesministerium der Finanzen (BMF), Berlin, Mannheim.

10

(11)  Van Huellen (2020), »Approaches to Price Formation in Financialized Commodity Markets«, Journal of Economic Surveys, 34(1): s. 219-237. DOI: 10.1111/joes.12342.

11

Journal of Economic Surveys

(12)  Van Huellen (2018), »How financial investment distorts food prices: evidence from U.S. grain markets«, Agricultural Economics, 49(2): s. 171-181. DOI: 10.1111/agec.12406.

12

Agricultural Economics

(13)  Murphy, Burch, and Clapp (2012), »Cereal Secrets: The World's Largest Gain Traders and Global Agriculture«, Oxfam Research Report.

13

(14)  Fra aktionærrapporten for regnskabsåret dec. 2020 til dec. 2021.

14

(15)  IFPRI.

15

(16)  Artikel i Bloomberg.

16

(17)  IPES-fødevarerapport.

17

(18)  Clapp, J. (2019), »The rise of financial investment and common ownership in global agrifood firms«, Review of International Political Economy.

18

Review of International Political Economy

(19)  https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/09692290.2019.1597755

19

(20)  https://www.welthungerhilfe.de/welternaehrung/rubriken/wirtschaft-menschenrechte/befeuert-finanzspekulation-die-globale-ernaehrungskrise

20

(21)  Afgift, der udelukkende pålægges finansielle transaktioner, der udgør fødevarespekulation — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for beskatning af visse finansielle transaktioner og om ændring af direktiv 2008/7/EF (COM(2011) 594 final) (EUT C 181 af 21.6.2012, s. 55).

21

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/61 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/61

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »den socioøkonomiske situation i Latinamerika efter covid-19-krisen — Civilsamfundets rolle i genopretningsprocessen«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/09)

| Ordfører: | Josep PUXEU ROCAMORA |
| --- | --- |

Ordfører:

Josep PUXEU ROCAMORA

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 16.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 159/2/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

16.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

159/2/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Indsatsen bør fokusere på at forbedre dialogen og styrke samarbejdet mellem de to regioner ved hjælp af en horisontal dialog på flere niveauer. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Forbindelserne mellem de to regioner kan styrkes gennem fælles værdier og mål, men de skal også være attraktive i forhold til ressourcer, overførsel af teknologi og resultater og ud fra et socialt perspektiv. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Inden for rammerne af EU's og Latinamerikas geopolitiske konkurrence vil man ved at etablere en strategisk autonomi gøre det muligt at styrke samarbejdet mellem de to regioner og engagementet i det multilaterale partnerskab og øge den internationale tilstedeværelse og relevans i strategiske spørgsmål. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Et af de vigtigste kendetegn ved sårbarheden i Latinamerika er den lave kvalitet af job. Genopretningen bliver nødt til at fokusere på at fremme skabelsen af mere formelle og anstændige job, forbedre erhvervsuddannelserne og sektorpolitikkerne samt fremme mindsteløn og kollektive overenskomstforhandlinger inden for rammerne af den sociale dialog. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Europa og Latinamerika arbejder for demokratiet, retsstatsprincippet og miljømæssig bæredygtighed, hvilket er lig med at beskytte civilsamfundet og garantere det en ledende rolle i udviklingen og overvindelsen af kriser og at fremme den nødvendige dialog med henblik på en ny social kontrakt. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Det er vigtigt at holde fast i princippet om, at »ingen lades i stikken«, og anlægge en ny synsvinkel på sårbarhed, ikke blot i forhold til indkomst, men også i forhold til indvirkningen på forskellige befolkningsgrupper som kvinder, personer med handicap, ældre og børn. Frit og demokratisk organiserede civilsamfund er det bedste middel til at sikre, at dette tilsagn rent faktisk bliver indfriet og ikke blot forbliver tomme ord. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De sociale spændinger i Latinamerika og de globale trusler mod demokratiet gør det klart, at vi er nødt til at gentænke udviklingsbegrebet med flere og bedre politikker, mere inklusion og pluralisme og en bedre forståelse af de grundlæggende årsager til utilfredshed, så de kan løses, og den sociale velfærd øges. Europa og Latinamerika kan danne en alliance for demokrati, bæredygtighed, social retfærdighed og multilateralisme (1). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Europa og Latinamerika bør blive partnere i en alliance til forsvar for demokratiet og for mere retfærdige og ligeværdige økonomier og samfund, hvor man styrker multilateralismen og fuldt ud påtager sig ansvaret for at beskytte miljøet. Denne alliance kræver fuld anerkendelse og deltagelse af parternes organiserede civilsamfund, menneskerettighedsorganisationer, fagforeninger og erhvervsorganisationer, miljøorganisationer osv. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Latinamerika har oplevet en gradvis økonomisk afmatning oven på en ekspansiv cyklus i råvaresektoren. Før coronakrisen lå den gennemsnitlige vækst kun på 0,3 %. I perioden 2014-2020 oplevede man den laveste økonomiske vækst i syv årtier, mens den offentlige gæld nåede rekordhøje niveauer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Coronasundhedskrisen havde alvorlige konsekvenser i regionen, hvor antallet af smittetilfælde og dødsfald oversteg det globale gennemsnit. Det lagde en tung byrde på sundhedssystemerne, som i forvejen kæmpede for at håndtere endemiske sygdomme og primærpleje (2). Covid-19-krisen har kun blotlagt de negative virkninger af den politik, der var blevet ført i årtier (bl.a. beskæringer af sundhedsbudgetter, personalenedskæringer og manglende investeringer i infrastruktur), og som viste sig virkningsløs, da det gjaldt om at håndtere de udfordringer, der fulgte med virusset. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Som reaktion på krisen traf de fleste af landene foregribende foranstaltninger, der begrænsede mobiliteten og omfattede støtte og overførsler til sårbare sektorer. Derudover blev der gennemført en hidtil uset kontracyklisk finans- og pengepolitik (3). På trods af dette var tabene i form af menneskeliv og social inklusion såvel som de økonomiske tab store på grund af strukturelle svagheder og det begrænsede budgetmæssige råderum til støtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Den gennemsnitlige inflation i regionen fortsætter med at stige og nåede 9,8 % i 2021. I 2022 forventes den at nå 11,2 % på grund af krigen (4). Det forværrer de kløfter, der begrænser udviklingen. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Latinamerikas udviklingsproblemer (5) |
| --- | --- |

2.5.

| 2.5.1. | Produktivitetsproblemet handler om behovet for diversificerede økonomiske strukturer og mere avancerede produkter og tjenesteydelser. Tendensen til at vende tilbage til produktion i primærsektoren sikrer ikke en ordentlig integration i de globale værdikæder og skaber ringe investeringsincitamenter. Endvidere ramte pandemien især mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, som har vanskeligere ved at indføre nye teknologier, samtidig med at krigen svækker landbrugssektoren. |
| --- | --- |

2.5.1.

| 2.5.2. | For at komme den sociale sårbarhed til livs bør arbejdsmarkedsinstitutionerne og den sociale sikring forbedres, ved at der skabes mere inkluderende formel beskæftigelse og job af bedre kvalitet, så den nedadgående spiral af sårbarhed, ustabile indkomster og mangelfuld social beskyttelse bliver brudt. |
| --- | --- |

2.5.2.

| 2.5.3. | Hvis man skal løse de institutionelle problemer, kræver det bedre institutioner og inklusionspolitikker for at kunne genoprette tilliden, forbedre kvaliteten af de offentlige tjenester, reagere på kravene fra en stor middelklasse og sikre styrken til at modstå populistiske og autoritære tendenser. |
| --- | --- |

2.5.3.

| 2.5.4. | Den miljømæssige sårbarhed skyldes en skævvridning af produktiviteten med en overvægt af sektorer, der kræver mange naturressourcer, og det kræver store omkostninger at omlægge den kulstofintensive model og brugen af ikkevedvarende ressourcer. |
| --- | --- |

2.5.4.

| 2.6. | De strukturelle problemer og udviklingsproblemerne (6) påvirker den økonomiske og beskæftigelsesmæssige genopretning. Det regionale BNP faldt med 6,8 % i 2020 (7). I 2021 lå den gennemsnitlige vækst på 6,1 %, og i 2022 forventes væksten i regionen kun at nå 2,1 %, hvilket ikke menes at være nok til at kompensere for de forværrede strukturelle problemer. Situationen forværres yderligere af den krise, der er forårsaget af den russiske aggression mod Ukraine og stigningen i priserne på fossile brændstoffer, rå- og hjælpestoffer til landbruget og fødevarer, selv om visse lande har øget udbuddet af primære råvarer til eksport. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Sociale og økonomiske konsekvenser af pandemien og krigen

| 3.1. | Ud af de 22 millioner arbejdspladser, der gik tabt i 2020, mangler der stadig at blive genoprettet 4,5 millioner. Det gælder især job til lavtuddannede, kvinder og unge samt uofficielle beskæftigelsesformer. Fra 2019 til 2020 faldt erhvervsfrekvensen blandt kvinder fra 51,4 % til 46,9 %. Tabet af arbejdspladser i husholdningssektoren (20,9 %) ramte mellem 11 og 13 millioner kvinder i 2019 (8). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Regionen har mistet mere end et årti, hvad angår fattigdomsbekæmpelse, og står potentielt over for endnu et tabt årti (9). I 2021 nåede fattigdomsraten 32,1 % og raten for ekstrem fattigdom 13,8 %. Antallet af fattige udgør 201 millioner, og antallet af mennesker, der lever i ekstrem fattigdom, er steget fra 81 til 86 millioner. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Sundheds- og inflationskrisen viser, hvor sårbar middelindkomstbefolkningen er. Det er karakteristisk, at få betaler socialt bidrag, og få er omfattet af ikkebidragspligtig social sikring (10). Den uformelle økonomi er skrumpet, om end den stadig tegner sig for 140 millioner arbejdspladser, og det drejer sig især om landbrugsarbejdere, kvinder og unge. Det medfører større sårbarhed, lavere social mobilitet, dårligere muligheder for skatteopkrævning fra statens side og dårligere statslig beskyttelse. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Pandemien påvirkede i høj grad børn og unge, da de fik begrænset adgang til den beskyttelse, som klasseundervisningen giver. 114 millioner børn kom ikke i skole i en periode på op til to år i visse lande. Forskellene, når det gælder adgang til internet, digitale færdigheder og familiernes evne til at håndtere den tvungne digitalisering, har skabt en kløft mellem højindkomst- og lavindkomstelever svarende til to års skolegang (11). Endvidere er den byrde, som falder på kvinder i form af omsorgsarbejde, steget. Derudover er 85 millioner personer med handicap berørt. Manglen på tilgængelig information og forskelsbehandlingen i adgangen til sundhedspleje har forværret den allerede skrøbelige sociale inklusion, som nu også trues af inflationen. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | På grund af et begrænset udbud, der overvejende gik til landene på den nordlige halvkugle, har landene i Latinamerika modtaget vacciner gennem bilaterale forhandlinger, heraf 93 millioner doser fra COVAX-programmet. EU har eksporteret mere end 130 millioner doser, og EU-medlemsstaterne har doneret yderligere 10 millioner doser (12). På trods af disse vanskeligheder er i gennemsnit 63,3 % af befolkningen i regionen blevet vaccineret to gange. Dette tal er helt oppe på 89 % i nogle lande, mens det i andre lande end ikke når 1 % (13). |
| --- | --- |

3.5.

4.   Øget social uro

| 4.1. | De sociale protester, vi så i flere lande i 2019, er endnu ikke forstummet helt. Visse spændinger er blevet skærpet og vil blive yderligere forværret af de stigende fødevarepriser. Borgernes vrede er rettet mod ineffektive offentlige politikker, korruption, middelklassens sårbarhed, social udstødelse og usikkerhed. De sociale forventninger, der blev skabt i det første årti af det 21. århundrede, er ikke blevet indfriet, hvilket har udvidet kløften mellem borgerne og institutionerne. Resultaterne for den regionale valgperiode 2020-2022 viser en tendens til forandring, som giver de valgte regeringsledere store udfordringer. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Regionen er en af de mest ulige i verden. Mellem 2019 og 2020, hvor indkomstniveauet for høj- og mellem-højindkomster faldt med 1 %, faldt indkomsterne for dem med lidt lavere indkomster med 3,5 %. Samtidig voksede lavindkomstgrupperne (hvis indkomst ligger 1,8 gange under fattigdomsgrænsen) med 4,7 %, og den fattige og ekstremt fattige befolkningsgruppe voksede med 3,3 % (14). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | En anden grund til utilfredsheden er den usikkerhed, som latinamerikanere står over for, især i byerne. Der er ingen tvivl om, at vold kan være forbundet med organiseret kriminalitet, smugling og myndighedernes manglende evne til at stoppe disse problemer (15). Volden finder dog ikke kun sted i den kriminelle verden. Der foregår også social vold, som er forbundet med den ekstreme fattigdom, og som kræver, at offentlige politikker skaber anstændigt arbejde og forandringer med hensyn til at sikre alle en god uddannelse. Derudover udøves der politisk vold, hvor man forsøger at bevare magten ved at miskreditere modstandere. Den meget foruroligende vold mod fagforeningsfolk, journalister, miljø- og menneskerettighedsforkæmpere og iværksættere er også steget under pandemien og bølgerne af protester. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Efter det seneste EuroLat-møde, hvor behovet for bedre beskyttelse af ansatte inden for retsvæsenet blev fremhævet, bør COPLA-projektet (Corte Penal Latino Americana y del Caribe) evalueres. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | En af de strukturelle udfordringer er sårbarheden over for klimaændringerne. Regionen er en af de hårdest ramte med økonomiske konsekvenser for op mod 85,852 mio. EUR om året. Disse konsekvenser skal ses i sammenhæng med andre sociale aspekter, herunder fødevareusikkerhed og stadigt oftere tilbagevendende katastrofer. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Usikkerhed, fattigdom og de autoritære regimer har udløst en massiv migrationsstrøm på tværs af kontinentet. Disse migranters og asylansøgeres sårbarhed skaber en humanitær krise, som der endnu ikke er fundet et tilfredsstillende svar på, og som kræver en regional tilgang. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Demokratierne står i en sårbar situation. Eliten, de politiske partier og regeringerne lider under en legitimitets- og tillidskrise, som sammen med korruption og en høj grad af politisk fragmentering og polarisering har ført til, at mekanismerne for kollektiv beslutningstagning og forhandling ikke fungerer optimalt (16). I den nuværende situation med global ustabilitet er truslen fra autoritære styreformer og behovet for at styrke demokratiet så meget desto tydeligere. |
| --- | --- |

4.7.

5.   På vej mod en ny social pagt

| 5.1. | På trods af utilfredsheden og den begrænsede tillid til systemet er borgerne klar til at gennemføre politiske forandringer ved at gå på gaden og til stemmeurnerne. De unge og kvinderne spiller en vigtig rolle i disse mobiliseringsprocesser, og deres engagement på det politiske område er et værdifuldt aktiv. En model for institutionaliseret social dialog, som den vi kender i Europa, bør fremmes, og det allerede eksisterende samarbejde med Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Den Internationale Sammenslutning af Økonomiske og Sociale Råd bør uddybes. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Borgerne skal være omdrejningspunktet for forandringerne, og til dette formål bør mekanismerne for høring og borgerdeltagelse styrkes, gøres tilgængelige og beskyttes. Det er nødvendigt at genskabe tilliden ved at udforme åbne og inkluderende politikker, skabe klare kommunikationsstrategier og sikre sociale kompensationssystemer. Derudover skal man øge ansvarligheden og evaluere politikker og deres virkninger. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | En ny social kontrakt kan indgås i form af tværgående aftaler mellem socioøkonomiske grupper, mellem territorier og mellem generationer. Dette kunne føre til effektive, modstandsdygtige og bæredygtige strategier, der skaber kvalitetsbeskæftigelse og grøn og digital omstilling. Ligeledes er der brug for omfattende og effektive sociale beskyttelsessystemer og en mere bæredygtig model for udviklingsfinansiering. Den bør sikre overholdelse af rettigheder, anstændige job med en løn, der muliggør et eksistensminimum, og kollektive overenskomstforhandlinger samt universel social beskyttelse og en social dialog, der sikrer tiltag til en retfærdig omstilling på klima- og teknologiområdet. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Denne sociale pagt kræver en stabil og finanspolitisk bæredygtig politik for offentlige udgifter. På kort sigt er det vigtigt at iværksætte tiltag inden for internationalt samarbejde, skaffe flere midler til mellemindkomstlande og lette lav- og mellemindkomstlandenes gældsbyrde. Derudover skal de offentlige indtægter øges ved hjælp af mere effektiv skatteopkrævning. På mellemlang sigt bør man styrke en effektiv og progressiv skatteopkrævning for at dække de permanente udgifter, der følger af en aktiv socialpolitik. Det vil ligeledes være nødvendigt at opnå international konsensus for at omlægge den offentlige gæld. På længere sigt skal skatteindtægter, digital skatteopkrævning og miljøbeskatning spille en større rolle. Internationalt samarbejde er også nødvendigt for at nedbringe omfanget af skattesvig og skatteundgåelse (17). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | I den sammenhæng er det afgørende at udvikle en social markedsøkonomi i regionen, da en sådan spiller en vigtig rolle i forhold til at udvikle et inklusivt og robust produktions- og arbejdssystem. Til dette formål skal der skabes fair markeder og distributionskanaler (18). Det er vigtigt at anerkende og styrke de nationale rådgivende gruppers rolle i overvågningen af frihandelsaftalerne (19). |
| --- | --- |

5.5.

6.   Alliancen med Den Europæiske Union

| 6.1. | EU anerkender i sin udviklingspolitik behovet for at finde nye metoder ud over det sædvanlige nord-syd-paradigme og officiel udviklingsbistand ved at skabe nye former for partnerskaber med flere aktører og på flere niveauer (20). Instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) imødekommer behovet for at øge fleksibiliteten i den geografiske og tematiske tildeling af midler og for at tackle de globale udfordringer og køreplanen for målene for bæredygtig udvikling. Med Global Gateway-strategien er målet at forbinde verden på en intelligent, ren og sikker måde i den digitale sektor og energi- og transportsektoren og styrke sundheds-, uddannelses- og forskningssystemerne. Disse ændringer har til formål at sikre EU de ressourcer og værktøjer, der skal til for at balancere de europæiske værdier og interesser i et internationalt miljø, der er stadig mere komplekst, konfliktfyldt og indbyrdes forbundet. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | For at tilpasse strategierne har man lanceret Team Europe-initiativet, som har til formål at samle indsatsen fra EU-institutionerne, medlemsstaterne og deres forvaltningsorganer samt udviklingsfinansieringsinstitutionerne. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Det europæiske samarbejde har bestræbt sig på at gøre op med klassificeringen baseret på indkomst pr. indbygger, og i stedet anvende begrebet »udvikling i overgangsfaser«, der passer bedre til regionens behov. Der ligger dog stadig en udfordring i at få forbedret dialogen og kommunikeret bedre om styrken af forbindelsen og fordelene heraf. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | På nuværende tidspunkt, hvor vi står over for mange yderst alvorlige udfordringer på globalt, regionalt og nationalt plan, er det vigtigt at påpege, at Europa og Latinamerika kan blive ideelle partnere i en alliance til forsvar for demokratiet og for mere retfærdige og mere ligeværdige økonomier og samfund, hvor man styrker multilateralismen og fuldt ud påtager sig ansvaret for at beskytte miljøet. Det skal også understreges, at denne alliance ikke vil være levedygtig uden den fulde anerkendelse og deltagelse af parternes organiserede civilsamfund, menneskerettighedsorganisationer, fagforeninger og erhvervsorganisationer, miljøorganisationer osv. |
| --- | --- |

6.4.

7.   Støtte til en genopretning, der involverer civilsamfundet

| 7.1. | I 2020 blev der indført nogle ændringer i den oprindelige struktur for udenlandske direkte investeringer. Indtil 2019 var de største investorer i regionen europæiske virksomheder, der tegnede sig for 55 % af de udenlandske direkte investeringer. I 2020 faldt de europæiske investeringer dog med 49 % og de interregionale med 35 % sammenlignet med et fald på 4 % i de amerikanske investeringer (21) og en stigning i kinesiske investeringer. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Den europæiske strategi for at løse krisen tager udgangspunkt i at forbedre den økonomiske model ved hjælp af den europæiske grønne pagt og NextGeneration-midler. Disse elementer er vigtige for den biregionale strategi og oprettelsen af instrumenter, der sigter mod at fremme den energimæssige, digitale, grønne og sociale omstilling, hvilket også kan give betydelige resultater i begge regioner. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Det er af afgørende betydning at styrke handelsforbindelserne med Europa gennem de allerede underskrevne aftaler eller andre aftaler såsom aftalerne med MERCOSUR, Chile og Mexico. Disse aftaler styrker ikke kun handelen, men påvirker også kvaliteten af beskæftigelsen og dens sociale funktion, teknologioverførsel og omstillingen til bæredygtighed. Det betyder, at man fremmer et handelspartnerskab, der adskiller sig fra andre partnerskaber i kraft af kvaliteten og den langsigtede bæredygtighed, men også i kraft af rentabiliteten i forhold til andre, aggressive og uansvarlige internationale samarbejdsmodeller. Handelsaftalerne skal dog have fokus på mennesker og deres grundlæggende rettigheder, anstændigt arbejde og solidaritet med de mest sårbare, respekt for miljøet og forsvar af demokratiet, og de skal gøre det muligt at håndhæve overholdelsen af disse rettigheder på effektiv vis. De vigtigste komponenter følger nedenfor. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Der skal tiltrækkes investeringer, der støtter opfyldelsen af målene for bæredygtig udvikling. Dette kræver en multilateral lovgivningsramme med fokus på menneskers livskvalitet, deres rettigheder, anstændigt arbejde, inklusion, bæredygtighed og forsvar af demokratiet. Derudover bør der indgås et tættere samarbejde gennem projekter, og man bør anvende det europæiske »strategiske kompas« på en positiv måde for at nå fælles mål. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.4.1. | Digitalisering skal ses som en mulighed for udvikling. Latinamerika befinder sig på et mellemniveau, når det gælder den digitale udvikling, men vækstraten er den laveste blandt vækstlandene. Med hensyn til digitale spørgsmål har EU og Latinamerika/Caribien et digitalt samarbejde med fokus på det transatlantiske fiberoptiske kabel (EllaLink) og EU's Global Gateway-konnektivitetsstrategi. Resolut støtte til digitaliseringsprocessen skal sikre den sociale dimension og styrke virksomhederne. |
| --- | --- |

7.4.1.

| 7.4.2. | Den formelle økonomi skal fremmes, og uofficielle arbejdsforhold undgås (22). Flerpartsaftalerne indeholder specifikke klausuler, der kræver overholdelse af ILO-aftalerne, samt skridt til at sikre rettigheder, undgå børnearbejde og styrke arbejdstilsynet. Disse klausuler har en positiv effekt på kapacitetsopbygningen i Andeslandene, som der er indgået aftaler med (23). |
| --- | --- |

7.4.2.

| 7.4.3. | Der bør ydes direkte støtte til bedre, mere avancerede og bredere uddannelser på alle niveauer, og uddannelses- og videnskabsnetværk med Europa bør styrkes. Erasmus Mundus-programmet er et aktiv, der kan udnyttes yderligere til at skabe netværk mellem universiteter. |
| --- | --- |

7.4.3.

| 7.4.4. | EU indledte i 2021 en proces med at revidere sin handelspolitik og styrke sin tilgang til handel og bæredygtig udvikling. Det har bekræftet, at målet er en åben, bæredygtig og determineret handelspolitik, som går hånd i hånd med integreringen af en bæredygtig udvikling. Samtidig med at konkurrenceevnen mellem produktionssektorer og økonomiske aktører (store, mellemstore og små) skal fremmes, er vi også er nødt til at fremme værdier og principper såsom demokrati, menneskerettigheder, alle kulturelle, kønsrelaterede og miljømæssige rettigheder samt arbejdstager- og fagforeningsrettigheder. Det organiserede civilsamfund i begge regioner bør aktivt bidrage til at styrke deres forbindelser gennem tematiske møder, online og/eller fysisk, og med en mere ambitiøs tidsplan og køreplan for gennemførelsen. |
| --- | --- |

7.4.4.

| 7.4.5. | EU har sat sig som mål, at vi skal opnå klimaneutralitet inden 2050 og lede den globale indsats for beskyttelse og miljømæssig genopretning af kloden (24). Det er vigtigt at fremme disse mål i den europæiske handelspolitik med henblik på et mere ambitiøst miljøsamarbejde (25) af hensyn til handelsforbindelserne med Latinamerika og for at styrke et civilsamfund, der står over for en lang række trusler såsom sårbarhed over for klimaændringer og konfrontationer med voldelige aktører. Det er afgørende at beskytte de berørte mennesker samt menneskerettighedsforkæmpere, fagforeningsfolk og journalister, og opfordre de latinamerikanske regeringer til at forpligte sig til at garantere deres sikkerhed. |
| --- | --- |

7.4.5.

| 7.4.6. | »Team Europe«-initiativet støtter indsatsen mod skovrydning i Amazonas, og den nye etape af EUROCLIMA+-programmet afsætter 140 mio. EUR til at understøtte forpligtelserne i Parisaftalen. Latinamerika har dog kun afsat 15 % af de finansielle investeringer til økonomisk genopretning efter pandemien, og heraf er mindre end 6,9 % afsat til en grøn omstilling. Det er afgørende at støtte regionen med henblik på at skabe grøn beskatning, grønne offentlige udgifter og grønne private investeringer. Man bør desuden styrke en alliance for ansvarlig forvaltning af strategiske råstoffer og sikre bæredygtig teknologioverførsel af europæisk ekspertise og viden. |
| --- | --- |

7.4.6.

| 7.4.7. | Fuldførelsen af aftalen med Mercosur er en vigtig forudsætning for samarbejdet mellem EU og Latinamerika. Mercosur er et indre marked med 780 millioner forbrugere, og aftalen kan øge Brasiliens BNP med 1,5 % og Paraguays med helt op til 10 %. Miljøbeskyttelse bør bane vejen for en ny generation af partnerskaber mellem flere regioner. Arbejdet med at udvikle fungerende systemer til at inkludere miljøbeskyttelsescertifikater for visse typer produkter og spejlklausuler bør fremskyndes. Hvis det lykkes EU at tage disse aspekter i betragtning, vil det styrke EU's strategiske vision om global udvikling og Unionens strategiske potentiale. |
| --- | --- |

7.4.7.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »bæredygtige forsyningskæder og ordentligt arbejde inden for international handel« (sonderende udtalelse) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 197), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ny ramme for frihandelsaftaler, økonomiske partnerskabsaftaler og investeringsaftaler, der sikrer reel inddragelse af civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt information af borgerne (initiativudtalelse) (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 11).

1

(2)  UNESCO (2021), COVID-19 and vaccination in Latin America and the Caribbean: challenges, needs and opportunities.

2

(3)  OECD (2021), Latin American Economic Outlook 2020.

3

(4)  Data fra IMF.

4

(5)  OECD (2022), Latin American Economic Outlook 2021.

5

(6)  Idem

6

(7)  ECLAC (2021), Economic Survey of Latin America and the Caribbean.

7

(8)  ILO (2022), Workplace Panorama; ECLAC (2021), Social Panorama of Latin America.

8

(9)  ECLAC (2021), op.cit.

9

(10)  Nieto Parra (2020), Desarrollo en transición en América Latina en tiempos de la COVID-19, Fundación Carolina.

10

(11)  UNESCO (2021), Responding to COVID-19: Education in Latin America and the Caribbean.

11

(12)  2.12.2021 — Møde mellem EU's og Latinamerikas og Caribiens ledere om en fælles indsats for en bæredygtig genopretning efter covid-19 — pressemeddelelse fra formanden for Det Europæiske Råd Charles Michel og formanden for Kommissionen Ursula von der Leyen.

12

(13)  Our World in Data.

13

(14)  ECLAC (2021), op.cit.

14

(15)  FN's Kontor for Narkotikakontrol og Kriminalitetsbekæmpelse (2019), Global study on homicide.

15

(16)  IDEA Int. (2021), The State of Democracy in the Americas 2021.

16

(17)  ECLAC (2021), Fiscal Panorama of Latin America 2021.

17

Fiscal Panorama of Latin America 2021

(18)  Kommissionen (2021), Handlingsplan for den sociale økonomi.

18

(19)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »bæredygtige forsyningskæder og ordentligt arbejde inden for international handel« (sonderende udtalelse) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 197), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ny ramme for frihandelsaftaler, økonomiske partnerskabsaftaler og investeringsaftaler, der sikrer reel inddragelse af civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt information af borgerne (initiativudtalelse) (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 11).

19

(20)  Sanahuja og E Ruiz Sandoval (2019), La Unión Europea y la Agenda 2030 en América Latina: políticas de cooperación en una región de »desarrollo en transición«, Fundación Carolina; den nye europæiske konsensus om udvikling 2017, den flerårige finansielle ramme 2021-2027, 2018.

20

La Unión Europea y la Agenda 2030 en América Latina: políticas de cooperación en una región de »desarrollo en transición«

(21)  Rapport fra ECLAC (2021), Foreign Direct Investment in Latin America and the Caribbean 2021.

21

(22)  Se Den europæiske konsensus på udviklingsområdet (2006), meddelelse fra Kommissionen om fremme af anstændigt arbejde for alle (2006), En dagsorden for forandring, Kommissionen (2011), En ny europæisk konsensus om udvikling (2017), Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene Promote decent work worldwide — Responsible global value chains for a fair, sustainable and resilient recovery from the COVID-19 crisis, Kommissionen (2020), Den Europæiske Unions Instrument for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (2020).

22

(23)  A. Fairlie Reinoso (2022), New challenges for the European Union's Multiparty Trade Agreement with Peru, Colombia and Ecuador, Fundación Carolina-EULAC.

23

(24)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om den europæiske grønne pagt (COM(2019) 640 final).

24

(25)  R. Giles Carnero (2021), La oportunidad de una cláusula ambiental de elementos esenciales en acuerdos comerciales de la Unión Europea con Estados terceros: a propósito del Acuerdo Unión Europea-Mercosur; Fundación Carolina DT. 44.

25

La oportunidad de una cláusula ambiental de elementos esenciales en acuerdos comerciales de la Unión Europea con Estados terceros: a propósito del Acuerdo Unión Europea-Mercosur

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/68 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/68

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »digital omstilling i Euro-Middelhavsregionen«

(initiativudtalelse)

(2023/C 100/10)

| Ordfører: | Dolores SAMMUT BONNICI |
| --- | --- |

Ordfører:

Dolores SAMMUT BONNICI

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 16.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 181/0/3 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

16.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

181/0/3

1.   Konklusioner

| 1.1. | Den digitale omstilling revolutionerer alle aspekter af vores tilværelse, hvilket fører til betydelige effektivitetsgevinster og giver brugerne mulighed for et mere tilfredsstillende liv. Den betragtes som et vigtigt aspekt af modstandsdygtigheden i perioden efter covid-19 og er accelereret eksponentielt siden pandemiens begyndelse, navnlig med EU's tiltag på det digitale område, som med strategien til afbødning af covid-19 har vist sig at være effektive. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Fordelene ved digitalisering er velkendte i specifikke sektorer såsom e-uddannelse, e-sundhed, e-forvaltning, agroindustri, e-justice og e-banking. Mange myndigheder i Middelhavsområdet fremmer disse sektorer, men indsatsen er ikke ensartet i hele regionen og kan føre til en endnu større digital kløft mellem landene. Det er derfor afgørende, at der anlægges infrastruktur til støtte for disse teknologier. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | For så vidt angår adgangen til og anvendelsen af disse teknologier, består der en digital kløft, ikke kun mellem de forskellige middelhavslande, men også inden for landene i regionen, hvor situationen forværres i landdistrikter og fjerntliggende områder og for uformelle arbejdstagere, kvinder og ældre. For ikke at øge de eksisterende uligheder er det derfor vigtigt med en indsats, der kan udjævne denne digitale kløft på både regionalt og nationalt plan. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Digital konnektivitet er ved at blive en rettighed for alle. FN's generalsekretærs køreplan for digitalt samarbejde har allerede affødt en række mål for 2030. Derimod er »retten til at være offline«, som er blevet indført i flere europæiske lande, stadig et omdiskuteret spørgsmål. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Digitale færdigheder er afgørende og bør derfor integreres i uddannelsesprogrammerne rettet mod regionens unge i lyset af den meget høje ungdomsarbejdsløshed. En effektiv arbejdsmarkedspolitik i regionen skal sigte mod ikke kun at gøre unge til teknologibrugere, men også til teknologiproducenter. Både beskæftigelse og iværksætteri på dette område rummer meget lovende karrieremuligheder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Der er behov for en solid retlig ramme for at beskytte brugerne mod digitale risici såsom cyberangreb og for at sikre, at databeskyttelsesmekanismerne er i tråd med menneskerettighederne, når det gælder privatlivets fred på det digitale område. Det cybersikkerhedsindeks, som Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) har udviklet, måler landenes cybersikkerhedsindsats på verdensplan. Indekset viser, at sikkerhedsniveauet generelt er højere i det nordlige Middelhavsområde, mens Egypten klarer sig bedst blandt de sydlige middelhavslande. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Denne ramme er også nødvendig for at sikre et retfærdigt og konkurrencedygtigt digitalt marked med tanke på de digitale giganter. Der findes en betydelig kløft mellem landene i det nordlige og sydlige Middelhavsområde med hensyn til de retlige rammer på det digitale område. Navnlig mangler der en uafhængig myndighed med ansvar for at fremme den digitale omstilling i det sydlige Middelhavsområde. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU lægger udtrykkeligt vægt på, at FN's menneskerettighedskonventioner og ILO's grundlæggende konventioner skal gennemføres ambitiøst i alle lande i Middelhavsområdet, således at den digitale omstilling reelt kan bidrage til en fremgangsrig økologisk, økonomisk og social udvikling. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Indledning

| 2.1. | Den digitale omstilling påvirker alle aspekter af vores tilværelse, fra forbrug til arbejde og produktion. I de seneste år er denne omstilling foregået i et hidtil uset højt tempo som reaktion på den globale covid-19-pandemi. Digitalisering betragtes som en af grundpillerne i genopretningen på begge sider af Middelhavet, hvor folk begynder at anvende digitale værktøjer hurtigere end nogensinde før. Tele- og fjernarbejde er i stigende grad blevet en realitet, og e-handel og platformsøkonomien vokser med en hast, vi ikke tidligere har set, hvilket kompenserer for virksomhedslukninger som følge af pandemien. Samtidig kan denne hurtige omstilling skabe en ny kilde til øget ulighed, da de mest sårbare befolkningsgrupper, der oplever digital udstødelse, også er dem, der er hårdest ramt af pandemien. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De primære mål med dette dokument er at:






  — | vurdere den aktuelle status for den digitale omstilling i Euro-Middelhavsregionen samt programmerne og de opnåede fremskridt |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

vurdere den aktuelle status for den digitale omstilling i Euro-Middelhavsregionen samt programmerne og de opnåede fremskridt

| — | fremhæve de potentielle fordele ved digitalisering og navnlig de nye muligheder, der opstår for SMV'er gennem e-handel, e-uddannelse, e-forvaltning, e-sundhed og digital bankvirksomhed |
| --- | --- |

—

fremhæve de potentielle fordele ved digitalisering og navnlig de nye muligheder, der opstår for SMV'er gennem e-handel, e-uddannelse, e-forvaltning, e-sundhed og digital bankvirksomhed

| — | afdække hindringer for digitalisering, hvoraf de største vedrører digital infrastruktur og adgang, den digitale kløft både inden for et land (land/by, kvinder/mænd, unge/ældre) og mellem lande (nord/syd) samt manglende grundlæggende digitale færdigheder og digital kunnen. Den digitale omstilling kan således føre til øget ulighed inden for et land og til uensartede udviklingsmønstre i de forskellige lande i regionen |
| --- | --- |

—

afdække hindringer for digitalisering, hvoraf de største vedrører digital infrastruktur og adgang, den digitale kløft både inden for et land (land/by, kvinder/mænd, unge/ældre) og mellem lande (nord/syd) samt manglende grundlæggende digitale færdigheder og digital kunnen. Den digitale omstilling kan således føre til øget ulighed inden for et land og til uensartede udviklingsmønstre i de forskellige lande i regionen

| — | fremhæve de risici, der er forbundet med digitalisering, inden for områder som cybersikkerhed, digital suverænitet, databeskyttelse, digital piratkopiering og borgerlige frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

—

fremhæve de risici, der er forbundet med digitalisering, inden for områder som cybersikkerhed, digital suverænitet, databeskyttelse, digital piratkopiering og borgerlige frihedsrettigheder.

3.   Baggrund

| 3.1. | Vi befinder os lige nu i en periode med hastig digitalisering, hvor vi kommer i berøring med digitale værktøjer inden for alle områder af vores liv, herunder sundhed, arbejde, forvaltning, uddannelse og virksomhedsdrift. På det nye arbejdsmarked er digitale færdigheder afgørende for at sikre sig jobmuligheder, og de belønnes med højere indkomster. Den digitale økonomi består af de centrale IT-/IKT-sektorer såsom hardwarefremstilling, software og IT-rådgivning, informationstjenester og telekommunikation, den digitale økonomi i snæver forstand, herunder digitale tjenester og platformsøkonomien, og den digitaliserede økonomi i bred forstand, som omfatter e-virksomheder, e-handel, industri 4.0, præcisionslandbrug og algoritmisk økonomi, med deleøkonomien og gig-økonomien i spidsen for den digitale økonomi (1). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Der skete en stigende digitalisering allerede før covid-19-pandemien, og den vigtigste seneste udvikling ses inden for digitale teknologier på områderne blockchain, dataanalyse, kunstig intelligens (AI), 3D-printning, tingenes internet, automatisering og robotteknologi, cloud computing (2) samt sporings- og fjernovervågningssystemer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Denne tendens i retning af hurtig indførelse af digitale værktøjer og teknologier er blevet kaldt den fjerde industrielle revolution og har et enestående potentiale til at øge den globale indkomst og livskvalitet. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Efterhånden som mere end 30 % af verdens befolkning benytter sociale medieplatforme, kan digitalisering imidlertid også betragtes som et tveægget sværd, der på den ene side kan styrke den sociale samhørighed og bygge bro mellem forskellige kulturelle baggrunde, men på den anden side kan tjene som redskab til at udbrede ekstreme tanker, ideologier og falske nyheder. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Antallet af personer, der bruger internettet, har i de seneste årtier været stigende i regionen og nåede i 2020 helt op på 93,2 % af befolkningen i Spanien, 90,8 % i Cypern, 90,1 % i Israel, 86,9 % i Malta, 86,6 % i Slovenien, 84,1 % i Marokko, 77,7 % i Tyrkiet, 77,6 % i Montenegro og 71,9 % i Egypten. Den laveste andel ses i Algeriet, hvor 49 % af befolkningen brugte internettet i 2018 (seneste tilgængelige data, ITU World Telecommunication/ICT Indicators-database). Disse tal fremhæver blot de regionale forskelle for så vidt angår digital adgang. Det bør bemærkes, at der inden for hvert enkelt land er langt ringere konnektivitet i landdistrikter og fjerntliggende områder end i landet som helhed. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EU's medlemsstater i Middelhavsområdet har taget den digitale omstilling til sig og opskaleret deres politikker på det virtuelle område, herunder det digitale indre marked (3) og programmet for et digitalt Europa (4). Forslaget om Europas digitale årti blev fremlagt af Kommissionen i marts 2021 og skitserede de digitale mål for 2030 samt en vision for Europas digitale omstilling (5). Et af instrumenterne i det digitale årti er knudepunktet »Digital for Development« (D4D) (6), der blev lanceret i december 2020 med det formål at harmonisere og koordinere digitale initiativer blandt medlemsstaterne (7). Desuden er digitalisering en vigtig søjle i den nye dagsorden for Middelhavsområdet, som Kommissionen fremlagde i februar 2021. Den nye dagsorden sigter navnlig mod »en grøn, digital, modstandsdygtig og retfærdig genopretning med udgangspunkt i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, Parisaftalen og den europæiske grønne pagt« (8). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Covid-19-pandemien har påvirket vores arbejdsadfærd og skubbet os over imod mere fjernarbejde. Selv om telearbejde er forbundet med en række ulemper, indebærer det også fordele såsom mindre tidsforbrug til pendling, lavere emissioner og positiv miljøpåvirkning samt bedre balance mellem arbejdsliv og privatliv, især for forældre (9). Kapaciteten til at telearbejde er dog ikke den samme på begge sider af Middelhavet. Kapaciteten er således mindre hos mange arbejdstagere sydpå, da de ikke har adgang til de nødvendige værktøjer eller simpelthen udfører job, der ikke kan varetages på afstand. Al Azzawi (2021) har udviklet et »telearbejdsevne«-indeks for arabiske lande og konstateret en betydelig forskel i denne evne på tværs af regionen. Hun bekræfter, at de mest sårbare arbejdstagere ikke er i stand til at telearbejde og derfor er blevet hårdest ramt af pandemien (10). Erfaringerne i Europa med at anvende telearbejde i stort omfang understreger betydningen af at indføre en retlig ramme for »retten til at være offline«, så grænserne mellem privatliv og arbejdsliv respekteres (11). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Digitaliseringen har ført til en vækst i platforms- og gig-økonomien. Selv om platformsøkonomien byder på mange muligheder, har den også medført stigende bekymring for arbejdsvilkårene og navnlig den begrænsede socialsikringsdækning, de fragmenterede arbejdstider og lave indkomstniveauer samt kampen for at sikre kollektive rettigheder (12). I den forbindelse efterlyses der i ILO's 100-årserklæring om fremtidens arbejde (2019) politikker og foranstaltninger til at håndtere udfordringerne og udnytte mulighederne i forbindelse med den digitale omstilling af arbejdet, herunder platformsarbejde. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Den hastige digitale omstilling, navnlig i erhvervslivet og i vores arbejdsliv, har naturligvis stor indvirkning på alle sociokulturelle strukturer. Således kunne det under det arabiske forår konstateres, at der til den vellykkede organisering af civil modstand og i samarbejdet mellem aktivisterne primært blev anvendt digitale kommunikationsværktøjer. Den efterfølgende udvikling har imidlertid vist, at undertrykkelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder — herunder retten til ytringsfrihed på digitale medier — og arbejdstagernes rettigheder — herunder retten til foreningsfrihed, som bliver endnu vigtigere i platforms- og gig-økonomien — er taget til i de lande, hvor der ikke er etableret bæredygtige demokratiske strukturer. Således bliver uafhængige civilsamfundsorganisationer såsom fagforeninger, menneskerettighedsorganisationer og arbejdsgiverorganisationer og deres aktivister undertrykt, blot fordi de udøver deres grundlæggende frihedsrettigheder eller udtrykker afvigende holdninger. Desuden oplever nationale og internationale nyhedssites og uafhængige organiserede civilsamfundsorganisationer gentagne gange at blive blokeret. Flere lande i Middelhavsområdet gennemfører kun FN's menneskerettighedskonventioner og ILO-konventionerne rent formelt og ikke i praksis. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Digitalisering er afgørende for SMV'ers udvikling (13). Fordelene spænder fra lavere omkostninger, tids- og ressourcebesparelser og større effektivitet til bedre integration af forsyningskæden samt produktdifferentiering (14). Rapporten »OECD SME and Entrepreneurship Outlook 2019 (15)« giver et mere detaljeret billede af disse fordele. Et eksempel er big data-analyser, der sammen med sensorer, apps, cloud computing og 3D-printning giver mulighed for større brugertilpasning. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Selv om digitalisering rummer mange fordele for SMV'er, står disse over for en række hindringer, hvoraf en af de vigtigste er manglende adgang til finansiering (16). En anden stor hindring er manglende adgang til digitale færdigheder og uddannelse, og indførelsen af digitale forretningsmodeller og teknologier kræver både økonomiske investeringer og interne digitale færdigheder. Sammenslutningen af økonomer i Euro-Middelhavsområdet (Euro-Mediterranean Economists Association, EMEA) har udviklet et digitalt beredskabsindeks for SMV'er på grundlag af en undersøgelse blandt SMV'er i det sydlige Middelhavsområde. Hvor godt forberedt virksomhederne er på den digitale omstilling, afhænger ifølge indekset af infrastrukturkapaciteten, telekommunikationen og de teknologiske fremskridt, der er opnået på landeniveau, men også af virksomhedernes kapacitet på mikroplan. Hvor større virksomheder er bedre forberedt på den, er yngre virksomheder mere tilbøjelige til at få den gennemført (17). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Digitaliseringens negative side er tabet af arbejdspladser som følge af automatisering inden for visse økonomiske sektorer. Civilsamfundet kan spille en vigtig rolle, når det gælder om at hjælpe arbejdstagerne med at opkvalificere sig, således at den digitale omstilling bliver en retfærdig omstilling og gennemføres i overensstemmelse med EU's handlingsplan om »ikke at lade nogen stikken«. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | For at fremme digitaliseringen og udforme de mest effektive politikker er det af afgørende betydning at måle og overvåge den digitale omstilling ved brug af solide og målbare indikatorer. Siden 2014 har Kommissionen udviklet indekset for den digitale økonomi og det digitale samfund (Digital Economy and Society Index, DESI) (18), som viser fremskridt på digitaliseringsområdet i medlemsstaterne, men også en fortsat digital kløft (19). DESI-indekset kan danne grundlag for en referenceovervågningsramme for de lande i Middelhavsområdet, der ikke er med i EU. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1. | Den digitale omstilling har en markant indvirkning på hele samfundet og økonomien. Selv om det sydlige Middelhavsområde oplever udfordringer med at sikre universel tilgængelighed og forbedre borgernes digitale færdigheder, skiller regionen sig ikke ud, når det drejer sig om at fremskynde den digitale omstilling og udnytte de fordele, den giver på mange områder. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | E-handel er blevet intensiveret på grund af foranstaltningerne vedrørende fysisk afstand. Onlinehandel er nu udbredt med stigende e-handel både mellem virksomheder og forbrugere (B2C) og mellem virksomheder (B2B). Den administrerende direktør for Afrikas største e-handelsoperatør, Jumia, annoncerede en firedobling af salget af dagligvarer, navnlig i Tunesien og Marokko, hvor nedlukninger resulterede i en omsætningsstigning på 100 % (20). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | E-uddannelse blomstrede hurtigt op, i takt med at covid-19 førte til skolelukninger. Myndighederne indførte endda e-læringsplatforme såsom Darsak-platformen i Jordan. Visse lande har indført et hybridsystem, som det f.eks. er tilfældet i Egypten (21). Onlineplatforme vinder frem i stor stil, også for specifikke projekter, der har til formål at få kontakt til lokale faglige sammenslutninger, kommuner og centrale aktører (22). EU bør målrettet afsætte midler til uddannelse inden for digital opkvalificering og til unge, så de får mulighed for at studere IT og AI og dermed øge deres fremtidige jobsikkerhed. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | E-forvaltning har til formål at mindske bureaukratiet og byrden ved de administrative procedurer og dermed gøre leveringen af offentlige tjenesteydelser nemmere og mere effektiv. Den kan desuden være et redskab til at sikre demokratisering og få borgerne til at deltage mere aktivt. Forbedring af e-forvaltningen er en prioritet blandt EU's medlemsstater og udgør en af søjlerne i DESI-indekset. Det sydlige Middelhavsområde bevæger sig også i den retning. Marokko har med sit nationale e-forvaltningsinitiativ gjort store fremskridt (23). I 2019 indførte Egypten sammen med flere andre tiltag et e-betalingssystem til skatteopkrævning og betaling af regninger. I januar 2020 migrerede det jordanske ministerium for den digitale økonomi sin informations- og kommunikationsteknologiinfrastruktur (IKT) til skyen for at udvide udbuddet af tjenester til borgerne (24). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | E-sundhed er en omkostningseffektiv måde at opnå og yde den nødvendige støtte på. E-sundhedsløsninger spillede en central rolle i kampen mod covid-19. De gør brug af telemedicin og mobile sundhedsapplikationer. I de seneste to år har big data-analyser til epidemiologisk overvågning vist sig at være nyttige i bekæmpelsen af pandemien. F.eks. lancerede en gruppe læger i Tunesien en digital platform for onlinekonsultationer, Tobba.tn (25). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Digital bankvirksomhed er et effektivt redskab til at skabe økonomisk inklusion, idet mobilbankvirksomhed allerede tidligere har vist sit værd. Fintechløsninger kan sætte skub i den digitale omstilling og øge den økonomiske inklusion. Disse tjenester er ved at vinde indpas og har til formål helt at afskaffe brugen af checks og kontanttransaktioner, hvilket risikerer at føre til udelukkelse af ældre, som måske ikke besidder de nødvendige digitale færdigheder. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | E-justice letter adgangen til juridiske tjenester og reducerer omkostningerne ved retsmøder, indgivelse af dokumenter osv. samt den tid, det tager at få adgang til dem. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | I betragtning af de nuværende konsekvenser af den globale opvarmning, en stadig mindre fødevareforsyningskæde og højere fødevarepriser kan landbrugsindustrien blive mere konkurrencedygtig og effektiv gennem præcisionslandbrug og anvendelse af big data og blockchainteknologi. Dette kan resultere i en meget effektiv vand- og næringsstofforvaltning i jorden og sygdomsbekæmpelse med avanceret temperaturovervågning og mindre arbejdskraftbehov (26) og kan dermed blive et redskab til at afbøde konsekvenserne af klimaændringerne. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Mønstrene for brug af internettet varierer blandt de enkelte lande i Middelhavsområdet. I de sydlige middelhavslande bruges internettet overvejende via mobiltelefoner og til sociale medier. I modsætning til de nordlige middelhavslande er onlinehandel imidlertid ikke særligt udbredt. Dette kan til en vis grad tillægges økonomisk udelukkelse og det faktum, at kun få personer i de sydlige lande har en bankkonto (27). |
| --- | --- |

4.9.

5.   Hindringer for digitalisering

| 5.1. | En af de største hindringer for digitalisering er den digitale kløft, som ikke kun eksisterer mellem lande, navnlig mellem middelhavslande (ifølge 2021-udgaven af Network Readiness Index-NRI (28) er forskellene betydelige), men også internt i de enkelte lande. På nationalt plan har de forskellige befolkningsgrupper ikke samme adgang til teknologiske værktøjer. Der består her en kløft mellem mænd og kvinder, landdistrikter og byområder samt unge og ældre. Inden for erhvervslivet er der en digital kløft mellem virksomheder af forskellig størrelse og i forskellige sektorer, hvor mindre virksomheder — i modsætning til større virksomheder — står over for uforholdsmæssigt store omkostninger, ikke kun med hensyn til materialer, men også og frem for alt på grund af behovet for at opkvalificere arbejdstagerne. Derudover kan andre socioøkonomiske faktorer såsom indkomst- og uddannelsesniveau være kilde til digital udstødelse. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | I de fleste af de sydlige nabolande er der betydelige huller i den mobile internetdækning. Dette problem opstår især i geografisk store lande som Algeriet og Libyen og i mindre omfang i Egypten. Investeringer i digital infrastruktur og etablering af stabile højhastighedsinternetforbindelser har afgørende betydning for landdistrikterne, hvor digitalisering kan være en potentiel løftestang for inklusiv vækst (29). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Digital analfabetisme, som er mere udbredt blandt personer med lavere uddannelsesniveau, fremhæves ofte som endnu en hindring for digitalisering. Derfor efterlyses der reformer af uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammerne, så de omfatter de digitale færdigheder, som er livsvigtige på fremtidens arbejdsmarked. Digitalisering anses også for at indgå i arbejdstagernes behov for opkvalificering. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Køn er en anden faktor med betydning for digitale færdigheder, idet mænd generelt har bedre adgang til digitale værktøjer og dermed et bedre kendskab til digitale færdigheder. I Tunesien bruger 72,5 % af mændene internettet, mens tallet er 61,1 % for kvinder. I nogle lande er der allerede slået bro over denne kløft. I Slovenien er forskellen eksempelvis på under 2 procentpoint, idet 87,2 % af mændene og 86 % af kvinderne bruger internettet. I Tyrkiet er denne kønsskævhed til gengæld større og ligger på 11,2 procentpoint (ITU World Telecommunication/ICT Indicators). EU's medlemsstater er fast besluttede på at udjævne den kønsbestemte kløft inden for digitale færdigheder senest i 2030 ved at udvikle politikker, der opmuntrer piger til at tage IKT-fag, og overvåge fremskridtene ved hjælp af resultattavlen for kvinder i den digitale sektor (WiD). |
| --- | --- |

5.4.

6.   Risici i forbindelse med digitalisering

| 6.1. | En stigende bekymring for, at myndigheder, virksomheder og borgere gradvist mister kontrollen over deres data, gør det aktuelt at se nærmere på spørgsmålet om »digital suverænitet«. Dette påvirker også landenes innovationskapacitet og evnen til at udforme lovgivning i et digitalt miljø (30). Disse bekymringer er relevante, da Europa og Middelhavsområdet halter bagefter, når det kommer til at investere i kunstig intelligens, alt imens udenlandske sociale mediegiganter får stadig større indflydelse. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Visse middelhavslande er modvillige over for at kaste sig ud i en hurtig digital omstilling. Konsekvenserne af den politiske uvilje, der skyldes frygten for at miste kontrollen over befolkningen, er filtrering og censur. Digitale værktøjer sætter civilsamfundsorganisationerne i stand til at gøre deres stemme gældende og fremme demokratiet. Den tunesiske kvartet for national dialog, der blev tildelt Nobels fredspris i 2015, er et eksempel på den vigtige rolle, som civilsamfundsorganisationer kan spille i en fredelig omstilling af et samfund. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Eftersom digitaliseringen baner vej for social og økonomisk udvikling, bør en uafhængig myndighed indføre en passende digital lovgivningsmæssig ramme, der fremmer principperne om digitale rettigheder såsom netneutralitet. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Hurtig digitalisering øger risikoen for cybertrusler. Myndighederne har en vigtig rolle i etableringen af en veludformet lovgivningsmæssig ramme til beskyttelse af brugerne. På nuværende tidspunkt har Marokko, Tunesien, Algeriet og Egypten alle vedtaget lovgivning om cybersikkerhed. Disse love indeholder imidlertid ingen databeskyttelseskomponenter (31). Det er afgørende at beskytte personers personfølsomme oplysninger som f.eks. helbredsoplysninger. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Databeskyttelse er ved at blive et af de vigtigste aspekter af den digitale omstilling. Spørgsmålet om ejerskab og sikring af de enorme datamængder står højt på de politiske beslutningstageres dagsorden. Dette er en reaktion på den kraftige stigning i big data-analyser og på den hidtil usete magt og indflydelse, som sociale medieplatforme er ved at få. Det hævdes, at de lovgivningsmæssige rammer i de sydlige nabolande stadig er underudviklede, og at lovgivningen om fremspirende teknologier ikke vedtages hurtigt nok (32). I visse lande udtrykkes der endda manglende politisk vilje til en fortsat indsats på området. Spørgsmålet er endnu mere akut i tilfælde af følsomme oplysninger, f.eks. i forbindelse med sundhedsapplikationer og -platforme. Holdningen er særligt skeptisk i de sydlige lande, hvor lovgivningen vedrørende databeskyttelsesforordningen og lignende beskyttelse af privatlivets fred måske stadig ikke er på plads. I Europa har forordningen om digitale tjenester og forordningen om digitale markeder til formål at opbygge et sikrere digitalt rum for brugerne og samtidig fremme innovation og konkurrenceevne. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Digital piratkopiering er også en af digitaliseringens faldgruber. Digitaliserede værker, der er omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder, kan utroligt nemt og billigt kopieres og distribueres i stor skala. Kreative virksomheder vil blive hårdere ramt af dette fænomen, og i mangel af en effektiv lovgivning vil de forretningsmodeller, som kunstnere og arbejdstagere i kreative fag benytter, ikke længere være holdbare. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Digitalisering kan føre til undertrykkelse af borgerrettighederne. I visse lande er digitale rettigheder under angreb fra myndighedernes side, da digitalisering betragtes som en overvågningsmetode. På grund af pandemien er der f.eks. blevet anvendt lokaliseringssporingsapplikationer til at overvåge spredningen af virus, hvilket giver anledning til bekymring for menneskerettighederne (33). Den mulige sporing af alle digitale aktiviteter udgør en alvorlig trussel mod demokratiet og kan anvendes som et middel til undertrykkelse. I 2021-rapporten om et frit internet (»Freedom of Net«) ligger Frankrig højest med en score på 78 ud af 100, mens den i Italien er på 76, i Tunesien 63, i Marokko 53, i Libanon 51, i Jordan 47, i Tyrkiet 34 og i Egypten 26 (34). |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Den vedvarende digitale kløft kan potentielt føre til mere markante uligheder og forskelle i Middelhavsområdet. Nogle lande mangler den digitale infrastruktur (manglende dækning eller adgang til fast bredbånd), og visse fjerntliggende områder og landdistrikter kan endda risikere helt at stå uden dækning eller 4G/5G-net. En anden årsag til kløften er manglen på digitale færdigheder i befolkningen samt digital analfabetisme. Begrænsede digitale færdigheder er navnlig mere udbredt i de sydlige lande, især blandt kvinder og ældre (35). |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | Oprettelsen af teknologigiganter udgør en hindring for fair konkurrence på de digitale markeder. Skatteunddragelse skaber uretfærdige markedsvilkår for nye lokale SMV'er, som med stor sandsynlighed vil bukke under. Den bidrager også til digital hjerneflugt. En anden risiko forbundet med teknologigiganterne er deres evne til at absorbere nye aktører, hvilket skaber monopoler og forhindrer etablering af digitale knudepunkter i Europa og Middelhavsområdet. Dette kan skyldes manglen på en lovgivningsmæssig ramme og endda skattemæssige smuthuller for multinationale selskaber, som modvirker fair konkurrence. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | Den manglende reelle gennemførelse af FN's menneskerettighedskonventioner og ILO-konventionerne i visse lande i Middelhavsområdet udgør en hindring for oprettelsen af uafhængige civilsamfundsorganisationer — herunder NGO'er, uafhængige fagforeninger og arbejdsgiverforeninger — og bringer dermed den bæredygtige digitale omstilling i fare. EØSU lægger derfor udtrykkeligt vægt på, at FN's menneskerettighedskonventioner og ILO's grundlæggende konventioner skal gennemføres ambitiøst i alle lande i Middelhavsområdet, således at den digitale omstilling reelt kan bidrage til en fremgangsrig økologisk, økonomisk og social udvikling. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | Desuden udgør krigen i Ukraine en alvorlig trussel mod landene i hele regionen og kan indebære større risiko for cyberangreb. |
| --- | --- |

6.11.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  R. Bukht og R. Heeks, »Defining, conceptualising and measuring the digital economy«, Development Informatics Working Papers, nr. 68, 2017.

1

Development Informatics Working Papers

(2)  Digital economy report 2019, UNCTAD.

2

(3)  Det digitale indre marked har til formål at forbedre adgangen til, kvaliteten af og sikkerheden ved konnektivitet i medlemsstaterne: https://ec.europa.eu/eurostat/cache/infographs/ict/bloc-4.html.

3

(4)  Europas digitale årti består af fire hovedsøjler, der dækker færdigheder, infrastruktur, forvaltning og erhvervsliv: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders/find-funding/eu-funding-programmes/digital-europe-programme_da.

4

(5)  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/europe-fit-digital-age/europes-digital-decade-digital-targets-2030_da

5

(6)  The Digital for Development (D4D) Hub.

6

(7)  M. Langendorf, »Applying Europe's Digital Agenda in Mediterranean Partner Countries: Opportunities and Pitfalls«, IEMed. Mediterranean Yearbook, 2021.

7

IEMed. Mediterranean Yearbook

(8)  Fornyet partnerskab med de sydlige nabolande, Kommissionen, 2021.

8

(9)  Working from home: From invisibility to decent work, ILO, 2021.

9

(10)  S. Al Azzawi,»«, ERF Working Paper, nr. 1471, 2021.

10

ERF Working Paper,

(11)  EPRS-briefing om Retten til at være offline, PE 642.847 — juli 2020.

11

Retten til at være offline

(12)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Meddelelse om bedre arbejdsvilkår med henblik på et stærkere socialt Europa — udnyttelse af alle digitaliseringens fordele for fremtidens arbejde (COM(2021) 761 final) og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene for platformsarbejde (COM(2021) 762 final) EUT C 290 af 29.7.2022, s. 95.

12

(13)  EØSU's informationsrapport om Digitalisering og SMV'er i Middelhavsområdet.

13

Digitalisering og SMV'er i Middelhavsområdet

(14)  S. Kergroach, »Giving momentum to SME digitalisation«, Journal of the International Council for Small Business, bind 1, nr. 1, 2020, s. 28-31.

14

Journal of the International Council for Small Business

(15)  OECD SME and Entrepreneurship Outlook 2019.

15

(16)  EØSU's informationsrapport om SMV'ers og mid caps' adgang til finansiering i perioden 2014-2020: muligheder og udfordringer.

16

SMV'ers og mid caps' adgang til finansiering i perioden 2014-2020: muligheder og udfordringer

(17)  R. Ayadi og Y. Forouheshfar, »MSMEs digitalization in the Mediterranean: A new digital preparedness index«, EMANES working paper, 2022, offentliggøres snart.

17

EMANES working paper

(18)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/policies/desi

18

(19)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/ip_21_5481

19

(20)  K. Sidło, »Digital Transformation in the Southern Neighbourhood«, EuroMeSCo Euromed Survey, 2021.

20

EuroMeSCo Euromed Survey,

(21)  T. H. El Kadi,»«, IEMed Mediterranean Yearbook, 2020.

21

IEMed Mediterranean Yearbook,

(22)  I dette projekt foreslås det f.eks., at platformen bør ejes af EU, kommuner, universiteter, virksomheder eller undervisningsministerier i Tyrkiet, Marokko, Egypten og Algeriet: P. Akpınar, N. van Heukelingen, O.N. Babüroğlu og F.R. Durukan, »A new formula for collaboration: Turkey, the EU & North Africa«, 2022.

22

(23)  Digital Government Review of Morocco, OECD, 2018.

23

(24)  T. H. El Kadi, »Uneven Disruption: Covid-19 and the digital divide in the Euro-Mediterranean Region«, IEMed Mediterranean Yearbook, 2020.

24

(25)  T. H. El Kadi, »Uneven Disruption: Covid-19 and the digital divide in the Euro-Mediterranean Region«, IEMed Mediterranean Yearbook, 2020.

25

(26)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om energiomstillingen og den digitale omstilling i landdistrikter (initiativudtalelse) (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 59).

26

(27)  T. H. El Kadi, »Uneven Disruption: Covid-19 and the digital divide in the Euro-Mediterranean Region«, IEMed Mediterranean Yearbook, 2020.

27

(28)  https://networkreadinessindex.org/nri-2021-edition-press-release/

28

(29)  Smart Cities and Inclusive Growth, OECD, 2020.

29

(30)  EPRS-briefing om Digital suverænitet i Europa (PE 651.992 — juli 2020).

30

Digital suverænitet i Europa

(31)  M. Langendorf, »Applying Europe's Digital Agenda in Mediterranean Partner Countries: Opportunities and Pitfalls«, IEMed. Mediterranean Yearbook, 2021.

31

(32)  K. Sidło, »Digital Transformation in the Southern Neighbourhood«, EuroMeSCo Euromed Survey, 2021.

32

(33)  M. Langendorf, »Applying Europe's Digital Agenda in Mediterranean Partner Countries: Opportunities and Pitfalls«, IEMed. Mediterranean Yearbook, 2021.

33

(34)  https://freedomhouse.org/policy-recommendations/internet-freedom

34

(35)  K. Sidło, »Digital Transformation in the Southern Neighbourhood«, EuroMeSCo Euromed Survey, 2021.

35

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/76 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/76

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »status over konkurrenceevnen med henblik på at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi«

(sonderende udtalelse)

(2023/C 100/11)

| Ordfører: | Christian ARDHE |
| --- | --- |
| Medordfører: | Giuseppe GUERINI |

Ordfører:

Christian ARDHE

Medordfører:

Giuseppe GUERINI

| Anmodning om udtalelse | Formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union, 30.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 10.11.2022 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 54/1/2 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 150/4/11 |

Anmodning om udtalelse

Formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union, 30.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

10.11.2022

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

54/1/2

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

150/4/11

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU betragter det tjekkiske formandskabs anmodning om at udarbejde en sonderende udtalelse om status over konkurrenceevnen som yderst relevant. I betragtning af de nuværende og de forventede fremtidige udfordringer mener EØSU, at det er kritisk vigtigt at gøre EU's økonomi mere konkurrencedygtig. EØSU erkender, at det indre marked og EU's sociale markedsøkonomi er EU's største aktiver med hensyn til at opnå økonomisk vækst og social velfærd, og opfordrer derfor til en statusopgørelse over konkurrenceevnen for at støtte virksomheder, jobskabelse og bedre arbejdsvilkår samt bæredygtig økonomisk vækst og social samhørighed. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU betragter status over konkurrenceevnen som en tilgang til at sikre, at der tages behørigt hensyn til konkurrenceevneaspekter i beslutningstagningen. Dette kræver tilstrækkelig viden om initiativernes indvirkning på konkurrenceevnen og en konkurrencefølsom tankegang, når der træffes beslutninger. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger, at status over konkurrenceevnen bør udgøre et centralt element i en afbalanceret beslutningstagning i EU og gennemføres i alle EU-politikudformnings- og lovgivningsprocesser. Statusopgørelsen bør omfatte lovgivningsinitiativer, afledt ret, finanspolitiske foranstaltninger, strategier og programmer samt internationale aftaler. Den bør desuden integreres i processen for det europæiske semester, eftersom medlemsstaternes politikker er afgørende i denne henseende. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Da en solid konsekvensanalyse er det faktuelle grundlag for status over konkurrenceevnen, er det afgørende at sikre, at konsekvensanalyser vedrørende konkurrenceevnen er obligatoriske og effektive og håndhæves fuldt ud i alle beslutningsprocessens faser. EØSU værdsætter de nuværende udgaver af retningslinjerne og værktøjskassen for bedre regulering, men påpeger, at der som fremhævet af Udvalget for Forskriftskontrol klart er behov for forbedringer, navnlig med hensyn til implementering af værktøjerne. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at der under en status over konkurrenceevnen bør tages højde for konsekvenser for virksomhederne, beskæftigelsen og arbejdsvilkårene på forskellige niveauer, herunder overholdelsesomkostninger og andre direkte virkninger, multiplikatoreffekter i værdikæderne og deraf følgende makroøkonomiske virkninger. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på konkurrencesituationen for de mange forskellige virksomheder med hensyn til sektor, størrelse og forretningsmodel, herunder socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at det er vigtigt at medtage både positive og negative virkninger på konkurrenceevnen, så man ikke blot undgår tab af konkurrenceevne, men også forbedrer konkurrenceevnen, idet der lægges særlig vægt på konkurrenceevne i forbindelse med udviklingen af produkter og tjenester i EU, der er konkurrencedygtige på det globale marked. Under status over konkurrenceevnen bør der tages hensyn til den store mangfoldighed af virksomheder, som kan blive påvirket på forskellige måder. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Samtidig med at status over konkurrenceevnen hovedsageligt fokuser på initiativer med andre primære formål end forbedring af konkurrenceevnen, opfordrer EØSU Kommissionen til også at udarbejde en specifik konkurrenceevnedagsorden med det primære langsigtede mål at styrke EU's konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | En konkurrenceevnedagsorden bør bygge på EU's sociale markedsøkonomi og have fokus på grundlæggende emner såsom det indre marked og udenrigshandel, investeringer og adgang til finansiering, skattesystemer, forskning og innovation, færdigheder og arbejdsmarkeder samt mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og den dobbelte omstilling under hensyntagen til rammen for bæredygtig finansiering, hvor konkurrenceevnen er i overensstemmelse med sociale og miljømæssige mål. Da konkurrenceevnen også har forbindelse til sociale og miljømæssige aspekter og er et anliggende, der berører alle, bør repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsaktører inddrages tæt i udarbejdelsen af dagsordenen, hvor den sociale dialog spiller en central rolle som skitseret i den europæiske søjle for sociale rettigheder. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Baggrund

| 2.1. | Denne udtalelse er en reaktion på det tjekkiske formandskabs anmodning om en sonderende udtalelse fra EØSU om EU's konkurrenceevne og de regulerende aspekter af EU-lovgivningen for EU-virksomheder. Emnet for udtalelsen er status over konkurrenceevnen med henblik på at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi. Formandskabet understreger, at der er behov for at mindske EU's strategiske afhængighed og sikre større modstandsdygtighed samt for at sikre åbenhed over for omverdenen og EU-virksomhedernes konkurrenceevne. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den svenske regering har også beskrevet konkurrenceevnen som et af elementerne i den politiske retning for Sveriges kommende EU-formandskab. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU har allerede opfordret til status over konkurrenceevnen i sin udtalelse om Fit for 55 (1), hvori det hedder, at »vi i omstillingen til et klimaneutralt samfund har brug for en model, der fører til en blomstrende økonomi. Hvis vi ønsker, at EU skal være førende og et godt eksempel for resten af verden, bør vi sigte mod at udforme den mest vellykkede model — en, der er retfærdig og bæredygtig fra et økonomisk, socialt og miljømæssigt synspunkt«. EØSU anførte også, at »alle lovgivningsforslag, der fremsættes inden for rammerne af »Fit for 55«, bør underkastes en kontrol af konkurrenceevnen i overensstemmelse med verdensmålene (SDG), så man har det fulde overblik over konsekvenserne for virksomheder«. Forud for dette opfordrede EØSU i sin udtalelse om kapitalmarkedsunionen til at foretage en status over konkurrenceevnen (2). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I rapporten om konferencen om Europas fremtid blev det desuden foreslået, at nye EU-politiske initiativer underkastes en status over konkurrenceevne for at undersøge deres indvirkning på virksomhederne og deres erhvervsmiljø (omkostninger ved at drive virksomhed, kapacitet til at innovere, international konkurrenceevne, lige konkurrencevilkår osv.), og at en sådan kontrol skal være i overensstemmelse med Parisaftalen, verdensmålene for bæredygtig udvikling, herunder ligestilling mellem kønnene, og ikke må undergrave beskyttelsen af menneskerettigheder, sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder eller miljø- og forbrugerbeskyttelsesstandarder. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | For nylig erklærede Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, i en tale (3), at EU vil indføre en standardiseret status over konkurrenceevnen i sin lovgivning. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Bevæggrundene og behovet for status over konkurrenceevnen

| 3.1. | Konkurrenceevne som et eksplicit mål har været på EU's dagsorden i forskellige former siden Lissabonstrategien fra 2000, som efterfulgtes af Europa 2020-strategien, industristrategien samt en række rapporter om den europæiske konkurrenceevne og det indre marked. I årenes løb er den internationale konkurrence imidlertid blevet stadig hårdere, og i betragtning af de nuværende og de forventede fremtidige udfordringer er det yderst vigtigt at skabe fornyet momentum for at gøre EU mere konkurrencedygtigt. EU's svar på covid-19-pandemien var NextGenerationEU, et omfattende investeringsprogram, der sigter mod at styrke EU-økonomiens globale konkurrenceevne på grundlag af grønnere og mere digitale virksomheder støttet af mere effektive offentlige tjenester, en styrket infrastruktur og et dynamisk arbejdsmarked. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Europas andel af den globale økonomi har været faldende et stykke tid. Det anslås, at EU i 2050 vil tegne sig for mindre end 10 % af det globale bruttonationalprodukt (BNP), og at 85 % af den globale BNP-vækstudsigt vil komme fra lande uden for EU i de næste par år. Europas ringe vækstudsigter bidrager til den relative økonomiske nedgang. Dette betyder, at Europas stemme i verden tæller mindre, hvilket svækker EU's globale rolle og indflydelse i det internationale samarbejde (4). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Udsigterne på kort sigt er i vid udstrækning forbundet med Ruslands invasion af Ukraine, som fortsat har en negativ indvirkning på EU's økonomi, samt det forhold, at EU stadig er ved at komme sig efter de forskellige konsekvenser af covid-19-pandemien. Krigen har lagt et yderligere opadgående pres på priserne på energi- og fødevareråvarer, hvilket øger det globale inflationspres og udhuler husholdningernes købekraft (5). Som reaktion på den høje inflation har Den Europæiske Centralbank hævet eurorenten i lighed med Federal Reserve Banks indsats i USA. Desuden svækker den aftagende globale vækst den udenlandske efterspørgsel. EU og medlemsstaterne reagerede ved at mangedoble støtten til virksomhederne i form af adskillige programmer, der kan bevare deres konkurrenceevne i en faretruende og meget ustabil økonomisk situation. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Ud over den hidtil usete situation forårsaget af pandemien og krigen står Europa over for en historisk strukturel omstilling drevet af geopolitiske udviklinger, demografiske ændringer, digitalisering og omstilling til en klimaneutral og cirkulær økonomi. Dette er i færd med at omforme markederne og øge konkurrencen på området for produktionsfaktorer. Hvorvidt omstillingen lykkes, afhænger i sidste ende af, hvor godt den samlede økonomi fungerer. Kun ved at være førende på verdensplan inden for innovation og bæredygtighed vil Europa være i stand til at konkurrere globalt på vellykket vis og skabe den nødvendige velstand. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Det bør bemærkes, at der skelnes mellem konkurrenceevne på hhv. det indre og det globale marked. Den første omfatter konkurrence på lige vilkår, harmonisering af regler og fjernelse af hindringer (6). Den anden indebærer gunstige vilkår og bedre og mere tilgængelige produkter og tjenesteydelser i konkurrence med konkurrenter uden for EU. Et velfungerende indre marked bidrager desuden til bedre betingelser for den globale konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Det er vigtigt at finde en balance mellem de forskellige politiske mål. Der bør dog være større fokus på at skabe win-win-situationer, eftersom konkurrencedygtige virksomheder gavner økonomien og samfundet som helhed, og en sund økonomi og et stabilt samfund øger modstandsdygtigheden og bidrager til et konkurrencedygtigt erhvervsmiljø. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Det er også klart, at EU er nødt til at styrke sin internationale position og indflydelse i forbindelse med den digitale og den grønne omstilling. En stærkere position i udviklingen og udbredelsen af digitale teknologier handler ikke kun om økonomisk konkurrenceevne, men også om sikkerhed og EU's geopolitiske rolle. Det er også en forudsætning for, at EU kan sætte globale standarder, f.eks. inden for pålidelig kunstig intelligens. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Behovet for større global indflydelse gælder også på området for bekæmpelse af klimaændringer. Dette kræver både betydelig diplomatisk indflydelse og stærk konkurrenceevne med hensyn til omkostningseffektivitet, innovation, færdigheder og udbud af kulstoffattige produkter, teknologier og løsninger til de globale markeder. Det er en positiv udvikling, at en række EU-virksomheder allerede tilpasser deres investeringer til miljømæssige og sociale mål, hvilket fremgår af den hastigt stigende anvendelse af ESG-produkter på de globale og europæiske finansielle markeder. EU er i færd med at udarbejde en fuldt udbygget ramme for bæredygtig finansiering, der skal skabe større gennemsigtighed og plads til ESG-produkter og være i overensstemmelse med den overordnede bæredygtighed. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | I betragtning af hvor vigtig en blomstrende økonomi med konkurrencedygtige virksomheder er for at skabe velstand og trivsel i Europa og bæredygtige løsninger på klima- og miljøproblemer, er det afgørende at give EU's virksomheder et gunstigt miljø for innovation, investeringer og handel. Da mange af elementerne i erhvervsmiljøet bestemmes af de politiske, lovgivningsmæssige og finanspolitiske rammer, er de politiske beslutningstagere nødt til at sikre, at disse rammer understøtter virksomhedernes konkurrenceevne og dermed økonomien og samfundet som helhed. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Elementerne i en status over konkurrenceevnen

| 4.1. | Da der ikke findes nogen fælles eller universel definition af konkurrenceevne, afhænger indholdet af en status over konkurrenceevnen af anvendelsesområde, og hvilket perspektiv der anlægges. Det tjekkiske formandskabs anmodning henviser udtrykkeligt til EU-virksomhedernes konkurrenceevne og tager sigte på at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Virksomheders konkurrenceevne kan beskrives som deres evne til at klare sig på markedet på en rentabel måde og skabe værdi for dem selv og for samfundet som helhed. Dette afhænger igen af tilgængeligheden af produktionsfaktorer (kvalificeret arbejdskraft, energi, råstoffer, kapital og data), de samlede produktionsomkostninger, efterspørgslen efter og markederne for produkterne samt virksomhedernes evne til at innovere og gribe de muligheder, der byder sig, samtidig med at de styrker EU's sociale markedsøkonomi. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EU's unikke sociale markedsøkonomi udgør sammen med en forsvarlig makroøkonomisk styring, forskning og innovation, social dialog, inddragelse af civilsamfundet samt omfattende uddannelsessystemer, en motiveret arbejdsstyrke med stabile job, sundheds- og socialsystemer, en blomstrende socialøkonomisk sektor og bæredygtige investorer vigtige aktiver, der kan bygges videre på, når der tilstræbes bedre konkurrenceevne. I betragtning af de nuværende og de forventede fremtidige udfordringer opfordrer EØSU til at gøre status over konkurrenceevnen for at støtte virksomheder, jobskabelse og bedre arbejdsvilkår, bæredygtig økonomisk vækst og social samhørighed. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU betragter status over konkurrenceevnen som en tilgang til at sikre, at der tages behørigt hensyn til konkurrenceevneaspekter i beslutningstagningen. Dette kræver en forståelse af, hvordan initiativerne vil påvirke konkurrenceevnen og en konkurrencefølsom tankegang, når der træffes beslutninger. Status over konkurrenceevnen består således af to niveauer:






  — | konsekvensanalyseniveauet (det »tekniske« niveau), som handler om at vurdere adskillige måder, hvorpå de politiske og lovgivningsmæssige initiativer påvirker konkurrenceevnen |
| --- | --- | --- |

4.4.

—

konsekvensanalyseniveauet (det »tekniske« niveau), som handler om at vurdere adskillige måder, hvorpå de politiske og lovgivningsmæssige initiativer påvirker konkurrenceevnen

| — | beslutningstagningsniveauet (det politiske niveau), som handler om at tage behørigt hensyn til konkurrenceevnen og tillægge denne den rette betydning ved udformningen af nye initiativer inden for rammerne af EU's model for social markedsøkonomi. |
| --- | --- |

—

beslutningstagningsniveauet (det politiske niveau), som handler om at tage behørigt hensyn til konkurrenceevnen og tillægge denne den rette betydning ved udformningen af nye initiativer inden for rammerne af EU's model for social markedsøkonomi.

| 4.5. | EØSU mener, at det er vigtigt, at status over konkurrenceevnen er så omfattende som muligt, i betragtning af konsekvenserne for virksomhederne, forsyningskæderne, beskæftigelsen og arbejdsvilkårene samt de deraf følgende makroøkonomiske virkninger. En grundig status over konkurrenceevnen for alle nye initiativer bør fungere som en kontrolforanstaltning til at sikre, at forslagene understøtter øget konkurrenceevne, flere arbejdspladser og bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Konsekvensanalyse som grundlag for status over konkurrenceevnen

| 5.1. | Status over konkurrenceevnen bør være baseret på solid information om virkningerne af de politiske og lovgivningsmæssige initiativer på forskellige niveauer, bl.a. overholdelsesomkostninger, simpel adgang til markeder og andre direkte indvirkninger på virksomhederne. Af særlig betydning er multiplikatoreffekterne i værdikæderne, f.eks. indvirkningen på tilgængeligheden af energi og råstoffer. Status over konkurrenceevnen bør også dække konsekvenserne for beskæftigelse, investeringer, innovation, produktivitet, retstvister, det indre markeds funktion, udenrigshandel, den overordnede europæiske sociale model og den samlede bæredygtige vækst. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | De nuværende udgaver af retningslinjerne for bedre regulering og værktøjskassen, som er oprettet i forbindelse med Kommissionens dagsorden for bedre regulering, kræver allerede, at initiativer, der forventes at få betydelige økonomiske, sociale eller miljømæssige konsekvenser, ledsages af konsekvensanalyser. Konsekvensanalyserapporten skal indeholde en beskrivelse af de miljømæssige, sociale og økonomiske virkninger, herunder virkningerne på SMV'er og konkurrenceevnen. EØSU opfordrer til omfattende rapportering om de konkurrencemæssige konsekvenser for den brede vifte af virksomheder med hensyn til sektor, størrelse og forretningsmodel, herunder socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU værdsætter indholdet af den nuværende værktøjskasse og bemærker, at Kommissionens konkurrenceevneværktøj i et OECD-arbejdsdokument er blevet omtalt som det mest omfattende eksisterende dokument til vurdering af lovmæssige konsekvenser for konkurrenceevnen (7). Der er imidlertid også et klart behov for forbedringer, navnlig med hensyn til gennemførelsen og håndhævelsen af værktøjerne. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Ifølge Udvalget for Forskriftskontrol er konsekvensanalyserne ofte underudviklede, idet visse væsentlige virkninger ikke er blevet vurderet tilstrækkeligt. Som beskrevet i årsrapporten for 2021 fra Udvalget for Forskriftskontrol (8) har dette udvalg ofte anmodet om yderligere analyser af konsekvenserne for forbrugerne, konkurrenceevnen, innovationen, medlemsstaterne og SMV'erne. Det har også ofte anmodet om yderligere kvantificering, navnlig af administrative omkostninger og besparelser. I sin årsrapport for 2020 (9) henviste Udvalget for Forskriftskontrol oftest til manglende analyse af konkurrenceevnen (ofte forbundet med utilstrækkelig analyse af omkostninger), konsekvenserne for SMV'er og de samfundsmæssige virkninger. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU understreger derfor behovet for, at konsekvensanalyserne i højere grad retter fokus på konkurrenceevnen, for at sikre, at de er korrekt afbalancerede. Udvalget anser det også for vigtigt, at de forskellige konkurrenceevnerelaterede dele af værktøjskassen, herunder dem, der vedrører sektorspecifik konkurrenceevne, SMV'er, innovation, konkurrence, det indre marked, handel og investeringer, betragtes på en integreret måde. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Under statusopgørelsen over konkurrenceevnen bør der tages hensyn til den store mangfoldighed af virksomheder, som kan blive påvirket på vidt forskellige måder. EØSU opfordrer derfor til en grundig vurdering af indvirkningen på forskellige erhvervssektorer og -økosystemer, på virksomheder af forskellig størrelse (herunder mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder), på virksomheder, der opererer i forskellige dele af værdikæderne, på forskellige markeder og i forskellige geografiske områder, og på virksomheder med anderledes forretningsmodeller, herunder selskaber, andelsselskaber og socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU opfordrer til, at der rettes særlig opmærksomhed mod EU-virksomhedernes internationale konkurrenceevne, som er særligt vigtig med tanke på EU's åbne strategiske autonomi og eksportmulighederne. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | EØSU understreger, at en vurdering af virkningerne på konkurrenceevnen ikke bør begrænses til virkningerne af et individuelt initiativ isoleret set, men også bør tage den kumulative byrde med i betragtning, navnlig overholdelsesomkostninger, som lovgivning eller andre foranstaltninger, der berører de samme aktører, medfører. Vurderingen bør endvidere omfatte både kort- og langsigtede virkninger, herunder i forskellige fremsynsscenarier. For at finde den bedste politiske løsning er det også nødvendigt at vurdere alternative løsningsmodellers indvirkning på konkurrenceevnen og præcisere dem grundigt. Det er også vigtigt, at man i konsekvensanalysen vedrørende konkurrenceevne i højere grad fokuserer på og redegør for kvantitative data. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | EØSU opfordrer til en solid vurdering af og dokumentation for både de positive og negative virkninger på konkurrenceevnen. Målet bør ikke kun være at undgå tab af konkurrenceevne, men også at stræbe efter et mere ambitiøst mål om at forbedre den europæiske sociale markedsøkonomis overordnede konkurrenceevne for at fremme en robust, bæredygtig og inklusiv vækst. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | EØSU mener også, at det er vigtigt at anlægge et bredt syn på konkurrenceevnen, der omfatter bæredygtighed. Miljømæssig bæredygtighed er forbundet med virksomhedernes konkurrenceevne, ikke kun som en omkostningsfaktor, men fordi flere markedsaktører, herunder kunder, investorer og finansfolk, forventer gode miljøresultater. Det samme gælder for social bæredygtighed, herunder respekt for menneskerettigheder, ligestilling mellem kønnene og arbejdstagerrettigheder. I denne forbindelse er det nødvendigt at få flere aspekter til at gå op i en højere enhed, herunder teknologiske fremskridt, omkostninger og samfundsmæssig accept. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Da en analyse af konsekvenserne for konkurrenceevnen er det faktuelle grundlag for en status over konkurrenceevnen, mener EØSU, at det er afgørende at sikre, at konsekvensanalysen vedrørende konkurrenceevnen er obligatorisk og effektiv, og at den gennemføres og håndhæves fuldt ud. Den bør også ajourføres i løbet af lovgivningsprocessen, hvis der foretages væsentlige ændringer. Samtidig understreger EØSU, at der er behov for tilstrækkelige ressourcer og de rette færdigheder for at kunne foretage analyserne. EØSU anbefaler også regelmæssig benchmarking af konkurrerende landes praksis. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Status over konkurrenceevnen bør også omfatte fuld brug af andre eksisterende værktøjer såsom kvalitetskontrol, Refit-programmet og Fit for Future-platformen. Disse er særlig vigtige for vurderingen af de forskellige initiativers kumulative virkninger. |
| --- | --- |

5.12.

6.   Status over konkurrenceevnen som led i beslutningstagningen

| 6.1. | EØSU mener, at status over konkurrenceevnen bør indgå som et centralt element i en afbalanceret beslutningstagning og gennemføres i forbindelse med alle former for EU-politik og -lovgivningsprocesser, der også omfatter EU's strategier og programmer, budget- og skattebestemmelser, afledt ret og internationale aftaler. Den bør endvidere gennemføres i forbindelse med det europæiske semester, eftersom medlemsstaternes politikker er afgørende i denne henseende. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Under statusopgørelse over konkurrenceevnen rettes der hovedsageligt fokus mod initiativer med andre primære formål end forbedring af konkurrenceevnen, og EØSU opfordrer Kommissionen til også at udarbejde en specifik dagsorden for konkurrenceevnen med det langsigtede mål at styrke EU's konkurrenceevne. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | I konkurrenceevnedagsordenen bør der rettes fokus på det langsigtede perspektiv og opmærksomhed på grundlæggende emner som udvikling af det indre marked, reduktion af markedshindringer, øgede investeringer og bedre adgang til finansiering, herunder investeringer med et kønsperspektiv, lettelse af udenrigshandel og eksternt samarbejde, fremme af innovation, talent på højt niveau og forskningsekspertise, forbedring af færdigheder gennem uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring, mere inklusive arbejdsmarkeder og forbedring af arbejdsvilkårene, fremskyndelse af tilladelsesprocedurer, nedbringelse af bureaukrati og overholdelsesomkostninger samt mere motiverende skattesystemer. Den bør også styrke forretningsmodeller, der tilpasser konkurrenceevnen til sociale og miljømæssige mål, som det er tilfældet for socialøkonomiske virksomheder og bæredygtige virksomheder, der indfører ESG-kriterier for deres investeringer. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Styrkelse af mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og af den digitale og den grønne omstilling bør også udgøre væsentlige elementer af dagsordenen. Desuden bør der tages behørigt hensyn til medlemsstaternes kapaciteter, forskellene og det nødvendige samarbejde mellem medlemsstaterne samt til håndhævelsen af initiativerne og jævnlig overvågning af dagsordenens gennemførelse og resultater. EØSU understreger tillige den centrale rolle, som den sociale dialog spiller, som skitseret i den europæiske søjle for sociale rettigheder. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Med hensyn til kortsigtede foranstaltninger værdsætter EØSU den hurtige tilpasning af EU's konkurrencepolitik til covid-19-pandemien og krigen i Ukraine og de økonomiske konsekvenser heraf (10). Fleksibiliteten i anvendelsen af statsstøttereglerne har, selv om den er af ekstraordinær og midlertidig karakter, været afgørende for at gøre det muligt for EU-virksomheder at overleve i meget vanskelige tider og dermed for at bevare den konkurrenceevne, som europæiske virksomheder har opnået gennem innovation og produktivitet. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | En sund og fair konkurrence, både internt og i forhold til udenlandske konkurrenter, er også af afgørende betydning. Udvalget glæder sig over det igangværende arbejde med at gøre reglerne for statsstøtte til sundheds- og socialtjenester af almen økonomisk interesse mere effektive med henblik på at forbedre kvaliteten af og adgangen til sådanne tjenester for borgerne på lokalt plan (11). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | EØSU bifalder også generelt Kommissionens initiativ vedrørende en forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer det indre marked, da den har til formål at forhindre væsentlige fordrejninger af det indre markeds funktion og dermed sikre lige vilkår i forhold til udenlandske konkurrenter (12). |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Konkurrenceevnedagsordenen vil være det næste skridt i retning af at imødekomme det grundlæggende mål i anmodningen fra det tjekkiske formandskab, nemlig at opbygge en stærkere og mere modstandsdygtig EU-økonomi. Denne dagsorden kan således bidrage til EU-borgernes velfærd og også til opnåelsen af en klimaneutral og cirkulær økonomi. Da konkurrenceevnen er et anliggende, der berører alle, bør repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og andre civilsamfundsaktører inddrages tæt i udarbejdelsen af dagsordenen. |
| --- | --- |

6.8.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: »Fit for 55«: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (COM(2021) 550 final) (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

1

(2)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan (COM(2020) 590 final) (EUT C 155 af 30.4.2021, s. 20).

2

(3)  Formand Ursula von der Leyens tale på Europa-Parlamentets plenarforsamling om forberedelsen af Det Europæiske Råds møde den 20.-21. oktober 2022.

3

(4)  Achtung Europa!, ECIPE, 2021.

4

(5)  Summer 2022 Economic Forecast.

5

(6)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omkostningerne ved ikke at virkeliggøre EU — fordelene ved det indre marked (sonderende udtalelse) (EUT C 443 af 22.11.2022, s. 51).

6

(7)  How do laws and regulations affect competitiveness, OECD, 2021.

7

How do laws and regulations affect competitiveness

(8)  Årsrapport for 2021 fra Udvalget for Forskriftskontrol.

8

(9)  Årsrapport for 2020 fra Udvalget for Forskriftskontrol.

9

(10)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En konkurrencepolitik egnet til nye udfordringer ((COM(2021) 713 final) (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 34).

10

(11)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om statsstøtteregler for sundheds-og socialtjenester — tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i tiden efter pandemien. Idéer og forslag til Kommissionens evaluering med henblik på ændring af lovgivningspakken fra 2012 (initiativudtalelse) (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 8).

11

(12)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer det indre marked« (COM(2021) 223 final — 2021/0114 (COD)) (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 87).

12

---

III Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

574. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 14.12.2022-15.12.2022

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/83 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/83

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2021«

(COM(2022) 337 final)

(2023/C 100/12)

| Ordfører: | Philip VON BROCKDORFF |
| --- | --- |

Ordfører:

Philip VON BROCKDORFF

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 27.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 10.11.2022 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 51/0/3 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 206/0/2 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 27.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

10.11.2022

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

51/0/3

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

206/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer til fortsat dialog med Kommissionen om den yderligere indsats, der er nødvendig for at styrke det indre markeds funktion. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU opfordrer Generaldirektoratet for Konkurrence til løbende at overvåge de ordninger, som Kommissionen har godkendt, og som medlemsstaterne har indført som reaktion på covid-19 og krigen i Ukraine, for at undgå, at midlerne omdirigeres til virksomheder, der ikke er økonomisk rentable. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Når det er sagt, opfordrer EØSU Kommissionen til at udnytte den maksimale fleksibilitet i statsstøttereglerne, så medlemsstaterne kan indføre ordninger, der sikrer effektiv støtte til virksomheder, der er ramt af krigen i Ukraine. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bifalder Kommissionens nye retningslinjer for statsstøtteregler på klima-, miljøbeskyttelses- og energiområdet og anser dem for at være et skridt i den rigtige retning. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bakker op om undersøgelser af teknologigiganters konkurrencebegrænsende praksis, hvilket er i tråd med EØSU's holdning til retsakten om digitale markeder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer til et stærkere samarbejde mellem de nationale myndigheder inden for Det Europæiske Konkurrencenetværk med henblik på en skrappere håndhævelse af EU's konkurrencelovgivning over for virksomheder, som anvender grænseoverskridende forretningsmetoder, der begrænser konkurrencen med negative virkninger for kunderne. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU efterlyser konkurrence på lige vilkår i luftfartssektoren. Dog advarer det imod udviklingen af et luftfartsmarked, der med tiden kan blive domineret af et lille antal luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU støtter Kommissionens forslag til forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer det indre marked, og som ydes til tredjelandsvirksomheder, der opererer i EU, men opfordrer Kommissionen til også at være opmærksom på markedsfordrejende subsidier til og anden konkurrencebegrænsende praksis i statsdrevne og private virksomheder uden for EU. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU advarer mod eventuelle konkurrencebegrænsende aftaler eller misbrug af en dominerende stilling i supermarkeds- og dagligvaresektoren med virkninger for forbrugerne i form af højere priser og for producenterne i form af lavere salgspriser. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om det nye nødinstrument for det indre marked, som supplerer andre EU-lovgivningsforanstaltninger til krisestyring. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU opfordrer til, at der tages yderligere skridt til at styrke konkurrencen og det indre marked på et tidspunkt, hvor økonomierne fortsat står over for udfordringer som følge af høje energipriser, begrænsninger på udbudssiden og økonomisk usikkerhed. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener absolut ikke, at EU's dagsorden for en grøn og digital økonomi baseret på principperne for en social markedsøkonomi bør ændres på grund af krigen i Ukraine. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Endelig anbefaler EØSU, at statsstøtte, sådan som det er tilladt i henhold til EU-lovgivningen, anvendes til at imødegå de socioøkonomiske konsekvenser af krigen i Ukraine, og at der i den forbindelse er særlig fokus på ligestilling mellem kønnene og det bredere kønsperspektiv, især i forhold til flygtninge i medlemsstater, der grænser på til Ukraine. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Baggrund

| 2.1. | I beretningen om konkurrencepolitikken 2021 fremlægges den vigtigste politiske udvikling og de lovgivningsinitiativer, der blev iværksat sidste år, samt udvalgte håndhævelsesforanstaltninger. I 2021 gennemførte Kommissionen en revision af de vigtigste bestemmelser, retningslinjer og meddelelser på konkurrenceområdet som beskrevet i meddelelsen om en konkurrencepolitik egnet til nye udfordringer (1), der udstikker, hvordan konkurrencepolitikken skal spille en rolle i Europas vej mod genopretning, den grønne og den digitale omstilling og i at skabe et modstandsdygtigt indre marked. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kommissionen vedtog desuden et forslag til en ny forordning for at imødegå fordrejninger af markedet som følge af udenlandske subsidier, der ydes af tredjelande til virksomheder, der er aktive på det indre marked (2). Den kommer i kølvandet på forslagene fra 2020 om retsakten om digitale markeder og retsakten om digitale tjenester, der begge har til formål at tackle en lang række digitale udfordringer (3). Navnlig med retsakten om digitale markeder blev der indført forpligtelser, der fungerer som gatekeepere for virksomheder og forbrugere i det indre marked. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Reglerne og retningslinjerne for fusioner og karteller blev ajourført for at tackle udfordringerne. Dette omfattede en revision af reglerne om vertikal forsyning og horisontalt samarbejde, hvor sidstnævnte især havde til formål at gøre det lettere for virksomhederne at samarbejde på måder, der øger den økonomiske effektivitet. Kommissionen offentliggjorde desuden resultaterne af sin evaluering af meddelelsen om markedsafgrænsning, som indeholder retningslinjer for, hvordan konkurrencen håndhæves på produktmarkeder og geografiske markeder. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Kommissionen ajourførte også statsstøttereglerne og de tilhørende retningslinjer for at bidrage til at håndtere de skiftende omstændigheder og understøtte den grønne og den digitale omstilling. Særligt relevant er behovet for at styrke det indre markeds modstandsdygtighed i en tid med økonomisk usikkerhed. Dette gør Kommissionen ved at overvåge markedsudviklingen. Især kom de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtteforanstaltninger på det helt rigtige tidspunkt, og de var vigtige for at kunne yde støtte til virksomheder i hele EU. Udviklingen som følge af den russiske aggression i Ukraine kræver yderligere tilpasninger af politikken fra Kommissionens side. I mellemtiden har Kommissionen indført investeringsstøtte frem til udgangen af 2022 og solvensstøtte frem til den 31. december 2023, hvilket giver medlemsstaterne mulighed for at udnytte private midler og stille dem til rådighed for SMV'er. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Revisionen af retningslinjerne for statsstøtte til klima, miljøbeskyttelse og dekarbonisering af økonomiske aktiviteter var ligeledes vigtig. Det har været nødvendigt at udvide anvendelsesområdet for disse retningslinjer til at omfatte nye økonomiske aktiviteter såsom ren mobilitet og dekarbonisering af industrien. De reviderede retningslinjer understøtter derfor den europæiske grønne pagt. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kommissionen reviderede endvidere den vertikale gruppefritagelsesforordning og de vertikale retningslinjer. Formålet var at ajourføre tidligere regler, der ikke blev anset for at være egnede til formålet i lyset af markedsudviklingen såsom væksten i onlinesalg. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Anvendelsesområdet for den generelle gruppefritagelsesforordning blev også udvidet for at gøre det lettere at deltage i EU-finansierede programmer. I det væsentlige bidrager dette til at strømline anvendelsen af statsstøttereglerne på national finansiering og i forbindelse med specifikke EU-programmer. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Der blev derudover vedtaget reviderede retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for at give medlemsstaterne mulighed for at støtte ugunstigt stillede regioner og regioner, der står over for strukturelle udfordringer. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | En vigtig udvikling var Kommissionens tilpasning til den nuværende og fremtidige håndhævelse i forhold til de udfordringer, som den digitale omstilling medfører. Effektiviteten og virkningen af Kommissionens reaktion på konkurrencebegrænsende praksis fra selskaber som Apple, Amazon og Facebook blev anset for helt afgørende. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Ud fra samme betragtninger gennemførte Kommissionen en omstrukturering for at håndtere vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse. Også oprettelsen af en taskforce for at støtte gennemførelsen af retsakten om digitale markeder blev betragtet som relevant. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | For at styrke det indre markeds funktion er der afsat et budget på 4,2 mia. EUR til programmet for det indre marked, som har til formål at håndhæve EU's konkurrencepolitik. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Effektiv håndhævelse af EU's konkurrenceregler og lovgivningsreformer er afgørende for den digitale omstilling af EU's økonomi og for at gøre det indre marked mere modstandsdygtigt i meget udfordrende tider. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | I denne forbindelse er kartelundersøgelser og undersøgelser af urimelig praksis fra store multinationale selskabers side yderst vigtige. Kommissionens fusionskontrol sikrer også, at konsolideringen finder sted på en måde, der giver mulighed for konkurrence på markederne og begrænser markedsdominans. Et imponerende antal fusioner (396) blev godkendt i forskellige sektorer. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | En anden vigtig udvikling var retningslinjerne for bredbåndsinfrastruktur, der opfylder behovene for meget høje digitale hastigheder, som fastsat i EU's mål for gigabitsamfundet senest i 2025 og den digitale strategi samt i de mål, der er fastsat i det digitale kompas 2030. Statsstøtte fremmer bredbåndsinfrastruktur i hele EU i situationer, hvor private operatører ikke har noget incitament for at tilbyde tilstrækkelig bredbåndsdækning. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | Kommissionens aktiviteter bidrog ligeledes til miljømålene, navnlig med hensyn til dekarbonisering af økonomierne og den gradvise, men konstante omstilling i transportsektoren fra fossile til alternative brændstoffer. For at fremme den europæiske grønne pagt er det yderst vigtigt at undgå konkurrencefordrejning, og også her godkendte Kommissionen en række statsstøtteforanstaltninger, der har til formål at fremme EU's grønne omstilling. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Håndhævelsen af kartelreglerne og fusionskontrol i bilindustrien er også et vigtigt tiltag, da det bidrager til den grønne omstilling. Dette tiltag fra Kommissionens side medførte, at der blev pålagt bøder på op til flere hundrede millioner euro. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | Det er yderst vigtigt, at Kommissionens rolle med hensyn til at fremme konkurrencepolitikken vedrører den måde, hvorpå konkurrencen fungerer for forbrugerne i hele EU. Som det med rette påpeges i beretningen, er den sociale markedsøkonomi en af hjørnestenene i EU, og konsekvent håndhævelse af konkurrencereglerne og beskyttelse af konkurrencen bidrager til videreudviklingen af den sociale markedsøkonomi. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | Det samme ræsonnement gælder for finansielle tjenesteydelser, hvor Kommissionen modvirkede potentiel karteldannelse i sektoren for finansielle tjenesteydelser ved at pålægge en række finansielle institutioner store bøder. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | Lige så vigtig var Kommissionens reaktion på de økonomiske og sociale følgevirkninger af covid-19 ved med de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte at anvende den fleksibilitet, som statsstøttereglerne giver mulighed for. Dermed kunne medlemsstaterne indføre ordninger som f.eks. lånegarantier for virksomheder. I medfør af de midlertidige rammebestemmelser godkendte Kommissionen en række ordninger, som beløb sig til op til flere milliarder euro, i en række sektorer, der var berørt af covid-19-restriktioner, herunder luftfartssektoren, for at imødekomme likviditets- og kapitalbehov. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | Kommissionen spillede en vigtig rolle ved at yde vejledning og støtte i forbindelse med medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner. Dette var nødvendigt for at sikre, at planerne var forenelige med statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

2.20.

| 2.20.1. | Også i 2021 sikrede Kommissionen, at artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmøde blev anvendt konsekvent. Kommissionen overvågede og bistod desuden medlemsstaterne i deres indsats for at gennemføre ECN+-direktivet (4) i national lovgivning. Dette direktiv giver konkurrencemyndighederne i hele EU beføjelse til at håndhæve konkurrencereglerne mere effektivt og sikre, at det indre marked fungerer korrekt. |
| --- | --- |

2.20.1.

| 2.21. | Endelig fortsatte Kommissionen sin aktive deltagelse i OECD's konkurrencekomité, Det Internationale Konkurrencenetværk og De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling. |
| --- | --- |

2.21.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU noterer sig Kommissionens fortsatte konstruktive arbejde for at styrke det indre marked ved at håndhæve konkurrencereglerne og beskytte konkurrencen i hele EU. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU noterer sig også, at Kommissionen har handlet resolut for at afbøde virkningerne af covid-19-restriktionerne og vedtaget midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte, så medlemsstaterne kunne yde den nødvendige støtte til virksomheder, samtidig med at det indre markeds integritet blev bevaret. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Den samme grad af effektivitet er blevet udvist som reaktion på den krise, der har udviklet sig efter Ruslands invasion af Ukraine. EØSU er af den opfattelse, at den hurtige vedtagelse af de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte har været lige så afgørende som de foranstaltninger, der blev truffet i forbindelse med covid-19-restriktionerne. EØSU opfordrer derfor kraftigt Kommissionen til at udnytte den fulde fleksibilitet inden for statsstøttereglerne, når medlemsstaterne står over for økonomiske chok. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU noterer sig desuden det arbejde, som Kommissionen har udført i forbindelse med revisionen af vigtige forordninger, retningslinjer og meddelelser for at sikre, at de fortsat er egnede til formålet, navnlig i forbindelse med revisionen af den vertikale gruppefritagelsesforordning og de vertikale retningslinjer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU anser vedtagelsen af en forordning om udvidelse af anvendelsesområdet for den generelle gruppefritagelsesforordning og offentliggørelsen af retningslinjer for statsstøtte til klima, miljøbeskyttelse og energi som vigtige skridt til fremme af EU's vigtigste politiske mål. Vedtagelsen af en revideret meddelelse om vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse forekommer også vigtig. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU noterer sig de bestræbelser, der er gjort for at få vedtaget retsakten om det digitale marked. EØSU opfatter denne retsakt som et stort skridt i retning af at styrke konkurrencen og beskytte kunderne i forbindelse med brugen af digitale tjenester. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU bemærker desuden, at forslaget til forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer konkurrencen i det indre marked, er ved at blive vedtaget. EØSU har i en række udtalelser argumenteret imod udenlandske subsidier, der fordrejer konkurrencen, og som ydes til virksomheder, der er aktive i EU. Forslaget til forordning vil give Kommissionen nye beføjelser til at undersøge sådanne udenlandske subsidier og træffe afhjælpende foranstaltninger, når det er nødvendigt. Dette er efter EØSU's opfattelse foreneligt med princippet om retfærdig konkurrence på lige vilkår. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU noterer sig de foranstaltninger, der er truffet i forhold til karteller og vedrørende fusionskontrol. Disse foranstaltninger er nødvendige for at bevare det indre markeds integritet og beskytte EU-borgerne, navnlig mod beslutninger truffet af teknologigiganter. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Kommissionens godkendelse af en række statsstøtteforanstaltninger for at understøtte EU's grønne omstilling, herunder foranstaltninger til støtte for vedvarende energi og ren mobilitet, baner vejen for yderligere positive foranstaltninger i fremtiden. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige anbefalinger

| 4.1. | EØSU ønsker en fortsat dialog med Kommissionen om den videre indsats, der skal til for at styrke det indre markeds funktion. I den forbindelse fremhæver EØSU sin nylige udtalelse om mangler i EU's indre marked. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU har rost Kommissionen for at have reageret hurtigt på covid-19-restriktionerne og i den seneste tid på de økonomiske følgevirkninger af krigen i Ukraine, men opfordrer til løbende overvågning af de ordninger, som Kommissionen har godkendt, og som medlemsstaterne har indført som reaktion på covid-19 og krigen i Ukraine, for at undgå, at midlerne omdirigeres til virksomheder, der ikke er økonomisk rentable. Der er behov for ekstraordinær stor støtte, og regeringer overalt i EU er under et usædvanligt pres for at yde statsstøtte, og derfor kan den slags situationer opstå. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Når det er sagt, opfordrer EØSU Kommissionen til at udnytte den maksimale fleksibilitet i statsstøttereglerne, så medlemsstaterne kan indføre ordninger, der sikrer effektiv støtte til virksomheder og lokalsamfund, der er ramt af krigen i Ukraine. Samtidig understreger EØSU, at en sådan støtte bør tillades med så begrænsede konkurrencefordrejende virkninger som muligt. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU fremhæver den indsats, der er gjort for at støtte EU's grønne dagsorden gennem konkurrencepolitikken. Dette er helt afgørende, og Kommissionens nye retningslinjer for statsstøtteregler på klima-, miljøbeskyttelses- og energiområdet er et skridt i den rigtige retning. Da de tre områder er indbyrdes forbundne, mener EØSU, at de nye retningslinjer udgør et solidt grundlag for effektiv støtte til den europæiske grønne pagt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU henviser til Kommissionens undersøgelser af konkurrencebegrænsende praksis hos en række teknologigiganter og støtter fuldt ud den slags undersøgelser, da de er i overensstemmelse med EØSU's holdning til retsakten om digitale markeder, navnlig dens relevans i forhold til at skabe konkurrence inden for digitale tjenester og beskytte EU-borgerne mod teknologigiganters urimelige praksis. Det viser, at Kommissionens indflydelse nu er blevet større i forhold til målet om at skabe et mere reguleret digitalt marked. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU opfordrer til et stærkere samarbejde mellem de nationale myndigheder inden for Det Europæiske Konkurrencenetværk med henblik på en skrappere håndhævelse af EU's konkurrencelovgivning over for virksomheder, som anvender grænseoverskridende forretningsmetoder, der begrænser konkurrencen og har negative virkninger for kunderne. EØSU mener, at det er helt afgørende, at undersøgelserne koordineres. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU noterer sig betydningen af Kommissionens beslutninger vedrørende luftfartssektoren, navnlig under pandemien, og opfordrer til lige konkurrencevilkår i hele sektoren. EØSU advarer dog imod udviklingen af en luftfartssektor og et luftfartsmarked, der med tiden kan blive domineret af et lille antal luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU støtter fuldt ud Kommissionens forslag til forordning om udenlandske subsidier, der fordrejer markedet, og som ydes til tredjelandsvirksomheder, der opererer i EU. Den slags subsidier har åbenlyse konkurrencefordrejende virkninger, hvortil kommer, at der også kan være skattefordele for udenlandske virksomheder, hvilket skaber yderligere konkurrencefordrejninger. EØSU opfordrer desuden Kommissionen til at træffe passende foranstaltninger over for subsidier, der fordrejer markedet, og anden konkurrencebegrænsende praksis i virksomheder (statsdrevne eller private) uden for EU. Det vil også bidrage til at nå målene i den europæiske industristrategi. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU bemærker, at Kommissionen og de nationale konkurrencemyndigheder overvåger situationen for fødevareforsyningskæderne i Europa. EØSU advarer mod eventuelle konkurrencebegrænsende aftaler eller misbrug af en dominerende stilling, som rammer forbrugerne i form af højere priser. EØSU advarer også imod, at supermarkeds- og dagligvaresektoren får en dominerende rolle på fødevaremarkedet med negative virkninger for forbrugerne i form af højere priser og for producenterne i form af lavere salgspriser. EØSU er klar over, at det er op til medlemsstaterne at sikre gennemførelsen af direktivet om urimelig handelspraksis med henblik på at håndtere situationer, hvor der er ubalancer i de enkelte forretningsforbindelser (5). EØSU opfordrer derfor Kommissionen til løbende at overvåge effektiviteten af de nationale myndigheders markedsanalyser og -foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om det nye nødinstrument for det indre marked, som supplerer andre EU-lovgivningsforanstaltninger til krisestyring såsom EU-civilbeskyttelsesmekanismen samt EU-reglerne for specifikke sektorer, forsyningskæder og produkter såsom sundhed, halvledere og fødevaresikkerhed, som allerede omfatter målrettede kriseberedskabsforanstaltninger. Det er EØSU's opfattelse, at dette skaber en velafbalanceret krisestyringsramme, der kan identificere forskellige trusler mod det indre marked og sikre, at det fungerer gnidningsløst ved at: etablere en struktur for krisestyring, foreslå nye foranstaltninger for at kompensere for de negative virkninger for det indre marked og tillade foranstaltninger som en sidste udvej i en krise. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU opfordrer til, at der træffes yderligere skridt til at styrke konkurrencen og det indre marked på et tidspunkt, hvor økonomierne fortsat står over for udfordringer som følge af høje energipriser, begrænsninger på udbudssiden og økonomisk usikkerhed. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | EØSU mener absolut ikke, at EU's dagsorden for en grøn og digital økonomi baseret på principperne for en social markedsøkonomi bør ændres på grund af krigen i Ukraine. EU's mål bør fortsat være markeder, der sikrer konkurrencedygtige og rimelige priser til EU-borgerne, ved hjælp af foranstaltninger truffet af Kommissionen og de nationale myndigheder i EU's medlemsstater. I den forbindelse er det relevant at henvise til Kommissionens nylige forslag om fælles indkøb af naturgas som en midlertidig, men effektiv løsning til stabilisering af energipriserne. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Dette sidste punkt vedrører anvendelse af statsstøtte, sådan som det er tilladt i henhold til EU-reglerne, til at støtte foranstaltninger for at imødegå de socioøkonomiske konsekvenser af krigen i Ukraine, herunder den flygtningekrise, som har ramt medlemsstater, der grænser op til Ukraine, samt behovet for at være særlig opmærksom på ligestilling mellem kønnene og det bredere kønsperspektiv. |
| --- | --- |

4.13.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  En konkurrencepolitik egnet til nye udfordringer, COM(2021) 713 final.

1

(2)  COM(2021) 223 final.

2

(3)  COM(2020) 842 final.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1 af 11. december 2018 om styrkelse af de nationale konkurrencemyndigheders forudsætninger for at håndhæve konkurrencereglerne effektivt og sikring af et velfungerende indre marked (EUT L 11 af 14.1.2019, s. 3).

4

(5)  Direktivet blev ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/2161 af 27. november 2019 om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF, 2005/29/EF og 2011/83/EU, for så vidt angår bedre håndhævelse og modernisering af EU-reglerne om forbrugerbeskyttelse (EUT L 328 af 18.12.2019, s. 7).

5

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/89 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/89

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En ny europæisk innovationsdagsorden«

(COM(2022) 332 final

(2023/C 100/13)

| Ordfører: | Maurizio MENSI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Christophe LEFÈVRE |

Ordfører:

Maurizio MENSI

Medordfører:

Christophe LEFÈVRE

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 27.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 10.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 177/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 27.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

10.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

177/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) glæder sig over den europæiske innovationsdagsorden, som Kommissionen har foreslået, og navnlig det dobbelte mål om at fremme både Europas konkurrenceevne og borgernes sundhed og trivsel. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU glæder sig også over Kommissionens fokus på at lukke de eksisterende huller for vækstfase- og deep tech-virksomheder i EU sammenlignet med tredjelande, hvor teknologivirksomheder i vækstfase er mere udbredte. EØSU foreslår, at Kommissionen lægger større vægt på den rolle, som virksomheder, SMV'er og især nystartede virksomheder og disses innovationsnetværk spiller i forbindelse med gennemførelsen af den grønne og den digitale omstilling. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU tilslutter sig forslagets struktur, som er bygget op omkring fem flagskibsinitiativer. EØSU mener endvidere, at det også er nødvendigt at indføre værktøjer til kontrol og overvågning af de opnåede resultater. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bifalder forslaget om at oprette en rådgivende gruppe for innovationsvenlige forordninger inden for offentlige tjenester og foreslår, at en repræsentant for EØSU bliver fuldgyldigt medlem af gruppen. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU understreger betydningen af at finansiere forsøgs- og afprøvningsinfrastruktur for at hjælpe nyetablerede virksomheder og slå bro over kløften mellem laboratorier og kommercielle applikationer. I den forbindelse hilses indførelsen af det nye begreb »test- og forsøgsfaciliteter« i udkastet til den reviderede generelle gruppefritagelsesforordning for statsstøtte velkommen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU bifalder også initiativet med hensyn til offentlige indkøb. I den forbindelse foreslår udvalget, at mindst en nyetableret virksomhed kan deltage med tilbud i forbindelse med innovative indkøb. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU understreger betydningen af en forsvarlig ordning for intellektuel ejendomsret for nyetablerede virksomheders opfindelser med henblik på at fremme den fortsatte udvikling. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme den interregionale dimension af investeringer gennem fælles deltagelse af hhv. mere og mindre innovative regioner. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU understreger, at offentlig støtte også bør gavne de videregående uddannelser og innovationslaboratorierne. I den forbindelse foreslår udvalget, at Kommissionen anvender en række pilot-forskningscentre og -universiteter for at forfølge innovative mål. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU glæder sig også over Kommissionens støtte til medlemsstaterne i at fremme grænseoverskridende projekter af fælleseuropæisk interesse. Udvalget foreslår derfor, at både forskningsarbejde og forskeres faglige udvikling finansieres, og at forskningsresultater, som støttes offentligt, gøres åbne for yderligere udvikling af innovatorer, eventuelt via Innospace-platformen. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU glæder sig over offentliggørelsen af et vejledende dokument, der skal hjælpe de berørte myndigheder med at vælge det mest hensigtsmæssige strategiske europæiske program, og understreger betydningen af en horisontal gennemførelse af de strategiske programmer. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU bifalder idéen om at undersøge en mere gunstig skattemæssig behandling af aktieoptioner og en skatteordning for talentfulde personer, der flytter på tværs af grænserne. Udvalget opfordrer Kommissionen til at koordinere de nationale initiativer, der har til formål at fremme talenter. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU glæder sig over Kommissionens hensigt om at udvikle mere robuste og sammenlignelige databaser og et fælles dataklassificeringssystem, der kan være retningsgivende for politikker på alle niveauer, samt dens hensigt om at udbrede bedste praksis på en struktureret måde gennem Det Europæiske Innovationsråds forum. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU glæder sig også over, at Kommissionen for at overvinde lovgivningsmæssig fragmentering mellem medlemsstaterne har til hensigt at udveksle bedste praksis og offentliggøre retningslinjer for regeringerne om, hvordan de skal anvendes. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Referenceramme

| 2.1. | Den nye europæiske innovationsdagsorden har til formål at sætte Europa i spidsen for den nye bølge af innovationer og nyetablerede deep tech-virksomheder gennem initiativer til at:






  — | forbedre adgangen til finansiering for europæiske nyetablerede virksomheder og vækstvirksomheder |
| --- | --- | --- |

2.1.

—

forbedre adgangen til finansiering for europæiske nyetablerede virksomheder og vækstvirksomheder

| — | forbedre betingelserne for, at innovatorer kan afprøve nye idéer gennem reguleringsmæssige sandkasser |
| --- | --- |

—

forbedre betingelserne for, at innovatorer kan afprøve nye idéer gennem reguleringsmæssige sandkasser

| — | bidrage til oprettelse af regionale innovationsknudepunkter, herunder i tilbagestående regioner |
| --- | --- |

—

bidrage til oprettelse af regionale innovationsknudepunkter, herunder i tilbagestående regioner

| — | tiltrække og fastholde talenter i Europa |
| --- | --- |

—

tiltrække og fastholde talenter i Europa

| — | forbedre den politiske ramme gennem klarere terminologi, indikatorer og datasæt samt politisk støtte til medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

forbedre den politiske ramme gennem klarere terminologi, indikatorer og datasæt samt politisk støtte til medlemsstaterne.

| 2.2. | Den nye europæiske innovationsdagsorden indeholder 25 specifikke foranstaltninger, der er grupperet i fem flagskibsinitiativer med henblik på at:






  — | finansiere vækstvirksomheder, der vil stimulere institutionelle og andre private investorers investeringer |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

finansiere vækstvirksomheder, der vil stimulere institutionelle og andre private investorers investeringer

| — | fremme innovation gennem forsøgsrum og offentlige indkøb, som vil tilskynde til innovation |
| --- | --- |

—

fremme innovation gennem forsøgsrum og offentlige indkøb, som vil tilskynde til innovation

| — | fremskynde og styrke innovation i europæiske økosystemer i hele EU for at afhjælpe forskellene mellem lande og regioner, hvilket vil støtte oprettelsen og sammenkoblingen af regionale innovationsknudepunkter og hjælpe medlemsstaterne med at afsætte mindst 10 mia. EUR til innovation på regionalt plan knyttet til EU's prioriteter |
| --- | --- |

—

fremskynde og styrke innovation i europæiske økosystemer i hele EU for at afhjælpe forskellene mellem lande og regioner, hvilket vil støtte oprettelsen og sammenkoblingen af regionale innovationsknudepunkter og hjælpe medlemsstaterne med at afsætte mindst 10 mia. EUR til innovation på regionalt plan knyttet til EU's prioriteter

| — | fremme, tiltrække og fastholde deep tech-talenter, som vil sikre udviklingen og strømmen af de vigtige deep tech-talenter internt i EU |
| --- | --- |

—

fremme, tiltrække og fastholde deep tech-talenter, som vil sikre udviklingen og strømmen af de vigtige deep tech-talenter internt i EU

| — | forbedre politikudformningsværktøjerne, der vil være afgørende for udviklingen og anvendelsen af robuste og sammenlignelige datasæt og fælles definitioner (nyetablerede virksomheder og vækstvirksomheder), der kan være retningsgivende for politikker på alle niveauer i hele EU. |
| --- | --- |

—

forbedre politikudformningsværktøjerne, der vil være afgørende for udviklingen og anvendelsen af robuste og sammenlignelige datasæt og fælles definitioner (nyetablerede virksomheder og vækstvirksomheder), der kan være retningsgivende for politikker på alle niveauer i hele EU.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU glæder sig over den europæiske innovationsdagsorden, som Kommissionen har foreslået, og deler navnlig det dobbelte mål om at fremme både Europas konkurrenceevne og borgernes sundhed og trivsel. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I den forbindelse glæder EØSU sig over, at Kommissionens plan er baseret på det overordnede mål om at lukke den vedvarende innovationskløft mellem medlemsstaterne og inden for de europæiske regioner, som kan udgøre en hæmsko for den sociale og økonomiske samhørighed. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at digitaliseringsdividenden bør være tilgængelig for alle europæiske borgere, uanset hvor de bor. Den digitale revolution bør kunne lukke de vedvarende huller, der opstod under den industrielle revolution, og som er blevet intensiveret i nogle af de medlemsstater, der tiltrådte EU efter jerntæppets fald. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Dette er så meget desto vigtigere, nu hvor alle EU's medlemsstater og regioner bør gøre sig uafhængige af tredjelande, der, som krigen i Ukraine, den igangværende energikrise og mangel på mikrochips viser, ikke altid er pålidelige og under alle omstændigheder ligger meget fjernt fra de grundlæggende europæiske værdier. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU glæder sig også over Kommissionens fokus på at lukke de eksisterende huller for vækstfase- og deep tech-virksomheder i EU sammenlignet med tredjelande, hvor teknologivirksomheder i vækstfase er mere udbredte. EØSU foreslår, at Kommissionen lægger større vægt på den rolle, som virksomheder, SMV'er og nyetablerede virksomheder spiller, og de innovationsnetværk, de står i spidsen for i forbindelse med gennemførelsen af den grønne og den digitale omstilling til fremme af deres konkurrenceevne (1). Det er ligeledes vigtigt at fremme initiativer til også at gøre traditionelle virksomheder innovative. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Efter EØSU's opfattelse kan en dybere og mere ensartet digitalisering udløse en selvforstærkende positiv cyklus ved at forbedre borgernes velfærd, nå bæredygtighedsmålene, styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen og mindske den industrielle og økonomiske afhængighed af tredjelande, der ikke deler de samme værdier. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Af alle ovennævnte grunde bifalder og støtter EØSU fuldt ud indholdet af Kommissionens initiativ. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU glæder sig også over struktureringen af initiativet, som er bygget op omkring fem flagskibsinitiativer. Det ville være hensigtsmæssigt at indføre værktøjer til regelmæssig kontrol og overvågning af resultaterne med henblik på i givet fald at forberede korrigerende foranstaltninger og forbedringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU bifalder forslaget om at oprette en rådgivende gruppe for innovationsvenlig regulering inden for offentlige tjenester og foreslår, at en repræsentant for EØSU bliver fuldgyldigt medlem af gruppen. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Flagskibsinitiativet vedrørende finansiering af deep tech-vækstvirksomheder

| 4.1. | EØSU glæder sig over alle de foreslåede foranstaltninger med henblik på at reducere omkostningerne ved ny egenkapital i hele EU. Disse omfatter muligheden for at anvende intellektuelle ejendomsrettigheder som sikkerhedsstillelse og forslaget til ny lovgivning om børsnotering, som vil forenkle og lette de indledende og løbende krav til notering for visse typer selskaber med henblik på at reducere omkostningerne og øge retssikkerheden for aktieudstedere, samtidig med at investorbeskyttelsen og markedsintegriteten sikres. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU bemærker, at det er nødvendigt, at Europa har en ordning for intellektuel ejendomsret, der sikrer en passende balance mellem åben videnskab og intellektuel ejendomsret. I den forbindelse ejer (eller anvender) mange nystartede virksomheder standardessentielle patenter. Det bør i det mindste for SMV'ers vedkommende undgås, at de pålægges retlige forpligtelser til at foretage kontrol af de standardessentielle patenter, som virksomhederne ønsker at få licens på. En sådan forpligtelse kan være til skade for innovationen, fordi den kan forlænge forhandlingerne og skabe tvister på et tidspunkt, hvor udsigterne til licensindtægter endnu ikke er sikre. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU glæder sig over, at der fokuseres på kvinder, og at der indsamles data om kvinder og mindre repræsenterede grupper med henblik på at udvikle målrettede politikker for at lukke kønsmæssige og andre skævheder, som også påvirker nyetablerede virksomheder. Fremme af kvinders beskæftigelse inden for innovation er afgørende for at sikre den europæiske konkurrenceevne, samtidig med at oprettelsen af et indeks for køn og mindre repræsenterede grupper er et nyttigt værktøj til viden om at løse dette problem. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU henleder opmærksomheden på vigtigheden af, at etablerede SMV'er og midcapselskaber også innoverer for at opnå den grønne og den digitale omstilling. Af samme grund bør foranstaltninger, der kan bistå dem med dette projekt og fremme deres konkurrenceevne, medtages på dagsordenen. Mere generelt er det vigtigt at skabe et økosystem, der også gør det muligt for traditionelle virksomheder at udvikle sig til at blive innovative. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Eftersom bankprodukter, som Kommissionen påpeger, er den vigtigste kilde til virksomhedsfinansiering, fremhæver EØSU betydningen af offentligt finansierede garantier og opfordrer Kommissionen til på dette område at overveje muligheden for at gentage, hvad der allerede blev fastsat i de midlertidige covid-19-rammebestemmelser for statsstøtte og krigen i Ukraine. I den forbindelse kan offentlige garantier tiltrække langsigtede og risikosky investorer (såsom pensionsfonde og statsejede investeringsfonde), hvis finansiering er underudnyttet i Europa. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | I forbindelse med gennemførelsen af dette flagskibsinitiativ opfordrer EØSU Kommissionen til at prioritere grænseoverskridende forskningslaboratorier og nyetablerede virksomheder, der er »spin-off« fra forskellige universiteter. Et omfattende samarbejde mellem universiteterne kan rent faktisk fremme innovation med praktiske anvendelser som led i en bottom-up-tilgang, der synes mere velegnet til at stimulere kreativitet. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU opfordrer også Kommissionen til at målrette EU's støtte til de enkelte sektorer (f.eks. mikrochips, vedvarende energi osv.) for at fremme anvendt forskning på områder, hvor det rent faktisk er nødvendigt for at forfølge EU's politiske mål. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Ud over at reducere omkostningerne ved egenkapital og harmonisere skattesystemerne opfordrer EØSU Kommissionen til at overveje at indføre specifik »opskaleringsfinansiering« på EU-plan for at støtte strategiske nystartede virksomheder i deres vækstfase. Dette kan også gøre såkaldte »dræberopkøb« (killer acquisitions) eller overførsler af virksomheder til udlandet mindre attraktive, da stiftere kan søge at fremme udviklingen af deres virksomheder uden at sælge eller flytte dem. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at overveje at skabe et europæisk digitalt marked for nystartede virksomheder, så de kan interagere med potentielle investorer i hele EU. Et sådant marked kan overvinde de vanskeligheder, som nystartede virksomheder, navnlig i mindre medlemsstater, kan opleve i deres søgen efter lokale investorer og i deres forsøg på at opnå rettidig adgang til betydelig likviditet. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU understreger teknologiinfrastrukturens betydning for opskaleringen af teknologier til etablering af deep tech-startup-virksomheder. En sådan adgang bør derfor fremmes og gøres nemmere. Der kan tilvejebringes åbne og ikkediskriminerende adgangsforpligtelser for offentligt finansierede infrastrukturer og data. |
| --- | --- |

4.10.

5.   Flagskibsinitiativet vedrørende fremme af deep tech-innovation ved hjælp af forsøgsrum og offentlige indkøb

| 5.1. | EØSU glæder sig over udstedelsen af en vejledning om reguleringsmæssige sandkasser, prøvebænke og levende laboratorier som et redskab til at tiltrække eksperimenter i EU. Udvalget ser også med tilfredshed på udbredelsen af bedste praksis på tværs af medlemsstaterne med henblik på at fremme harmonisering. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | EØSU glæder sig også over indførelsen af nye bestemmelser, som vil gøre det muligt for medlemsstaterne at finansiere flere afprøvnings- og forsøgsfaciliteter, som en del af statsstøtten til forskning, udvikling og innovation (FUI). I den forbindelse foreslår EØSU, at der fastsættes et loft for støtteberettigede nationale offentlige midler for at undgå at straffe mindre eller fattigere medlemsstater, eller alternativt, at der sikres målrettet og supplerende EU-finansiering til de medlemsstater, der ikke er i stand til at konkurrere i statsstøttekapløbet. Det foreslås også, at der udstedes europæiske retningslinjer for at harmonisere de nationale fortolkninger i tilfælde, hvor de kan være forskellige. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU understreger betydningen af at finansiere forsøgs- og afprøvningsinfrastruktur for at hjælpe nyetablerede virksomheder med at opskalere deres teknologier og slå bro over kløften mellem laboratorier og kommercielle applikationer. I den forbindelse glæder udvalget sig over indførelsen af det nye begreb »afprøvnings- og forsøgsfaciliteter« i forslaget til den reviderede generelle gruppefritagelsesforordning for statsstøtte. Navnlig bør der skelnes mellem afprøvnings- og forsøgsfaciliteter og dem, der almindeligvis betegnes som »teknologisk infrastruktur«. I denne henseende kan den fremherskende økonomiske anvendelse være det afgørende element. Desuden bør anmeldelsestærsklerne ligestilles til 21 mio. EUR for både afprøvnings- og forsøgsfaciliteter og teknologisk infrastruktur, og der bør indføres en gunstig ordning for virksomheder, der bidrager med mindst 5 % af investeringsomkostningerne til afprøvnings- og forsøgsfaciliteter. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | EØSU bifalder også initiativet med hensyn til offentlige indkøb. I den forbindelse foreslår udvalget, at man overvejer muligheden for at indføre en mekanisme, der sikrer deltagelse fra mindst én nyetableret virksomhed ved køb af innovationsløsninger. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU understreger betydningen af at have en solid ordning for intellektuel ejendomsret, der gælder for nyetablerede virksomheders opfindelser, for at fremme den fortsatte udvikling af forskningen. Når forretningspartnere gør krav på eneret til tidlige videnskabelige resultater (hvilket kræver eksklusivitet for at kunne støtte og samarbejde med videnskabelige laboratorier), er der en risiko for, at disse resultater ikke vil blive videreudviklet af videnskabelige laboratorier, da de ikke længere er af økonomisk interesse. |
| --- | --- |

5.5.

6.   Flagskibsinitiativet om fremskyndelse og styrkelse af innovation i europæiske innovationsøkosystemer i hele EU og håndtering af innovationskløften

| 6.1. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremme den tværregionale dimension af investeringer. Udvalget glæder sig navnlig over den prioritering, der gives til visse interregionale innovationsprojekter, der er knyttet til EU's vigtigste prioriteter (f.eks. bæredygtighed), med fælles deltagelse af hhv. mere og mindre innovative regioner. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU understreger, at innovation trækker på hele forsknings- og udviklingskæden. Det spænder fra nysgerrighedsdrevet forskning til anvendt forskning og udviklingsaktiviteter samt uddannelse og erhvervsuddannelse og afhænger af den kapacitet og de ressourcer, der er nødvendige for udbredelse af innovationer, som bestemmes af politiske, kulturelle og socioøkonomiske systemer. I den forbindelse understreger EØSU, at strukturel innovation og udvikling af nye idéer også forudsætter, at offentlig støtte tillige bør gavne de videregående uddannelser, herunder erhvervsuddannelse (som er afgørende for at fremme innovation) og innovationslaboratorier, og ikke kun projekter, der allerede er nået til markedsfasen. For at forfølge dette mål kan Kommissionen trække på en række pilotuniversiteter. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EØSU bifalder også Kommissionens støtte til medlemsstaterne i udviklingen af vigtige grænseoverskridende projekter af fælleseuropæisk interesse og understreger betydningen af også at støtte forskningsfasen, da innovation er en lokal proces, der bør støttes fra starten i et bottom-up-scenario på linje med den endelige rapport om »Fremtiden for Europa« (forslag 12 og 35). Derfor bør både forskningsaktiviteterne og forskernes faglige udvikling finansieres. Forskningsresultater, som støttes offentligt, bør være åbne for yderligere udvikling af innovatorer, evt. via Innospace-platformen. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | EØSU glæder sig over offentliggørelsen af en vejledning, der skal hjælpe de berørte myndigheder med at vælge det mest hensigtsmæssige europæiske strategiske program. Det understreger tillige betydningen af ikke at udforme strategiske programmer som »lukkede segmenter«, men at tage hensyn til deres komplementaritet og, hvor det er muligt, anvende dem horisontalt. |
| --- | --- |

6.4.

7.   Flagskibsinitiativet vedrørende fremme, tiltrækning og fastholdelse af deep tech-talenter

| 7.1. | EØSU glæder sig over dette initiativ, der skal øge mulighederne og gøre det nemmere for arbejdsgivere og talenter i hele Europa at finde hinanden. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | EØSU bifalder især idéen om at vurdere muligheden for en mere gunstig skattemæssig behandling af aktieoptioner i EU. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til den skattemæssige situation for talentfulde personer, der flytter på tværs af grænserne, for at undgå hindringer for talenters frie bevægelighed. |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Udvalget opfordrer Kommissionen til at koordinere de nationale initiativer, der har til formål at fremme talenter. |
| --- | --- |

7.4.

8.   Flagskibsinitiativet vedrørende forbedring af politikudformningsværktøjer

| 8.1. | EØSU glæder sig over Kommissionens hensigt om at udvikle mere robuste og sammenlignelige databaser og et fælles dataklassificeringssystem samt dens hensigt om at udbrede bedste praksis på en struktureret måde gennem Det Europæiske Innovationsråds forum. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | EØSU glæder sig også over, at Kommissionen agter at udveksle bedste praksis med henblik på at indsamle gode eksempler på reguleringsmæssige sandkasser og fleksible retlige rammer fra hele EU og offentliggøre retningslinjer for regeringerne om, hvordan de skal anvendes. EØSU opfordrer Kommissionen til at anvende disse værktøjer for at overvinde den lovgivningsmæssige fragmentering og forskellene mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

8.2.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale innovationsknudepunkter og SMV'er (initiativudtalelse) (EUT C 75 af 28.2.2023, s. 82).

1

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/95 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/95

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

a) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et nødinstrument for det indre marked og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2679/98

(COM(2022) 459 final — 2022/0278 (COD))

b) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2016/424, (EU) 2016/425, (EU) 2016/426, (EU) 2019/1009 og (EU) nr. 305/2011 for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked

(COM(2022) 461 final — 2022/0279 (COD))

c) forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2000/14/EF, 2006/42/EF, 2010/35/EU, 2013/29/EU, 2014/28/EU, 2014/29/EU, 2014/30/EU, 2014/31/EU, 2014/32/EU, 2014/33/EU, 2014/34/EU, 2014/35/EU, 2014/53/EU og 2014/68/EU for så vidt angår hasteprocedurer for overensstemmelsesvurdering, vedtagelse af fælles specifikationer og markedsovervågning i forbindelse med nødsituationer for det indre marked

(COM(2022) 462 final — 2022/0280 (COD))

(2023/C 100/14)

| Ordfører: | Andrej ZORKO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Janica YLIKARJULA |

Ordfører:

Andrej ZORKO

Medordfører:

Janica YLIKARJULA

| Anmodning om udtalelse | a) | Europa-Parlamentet, 9.11.2022 |
| --- | --- | --- |

Anmodning om udtalelse

a)

Europa-Parlamentet, 9.11.2022

| a) | Rådet for den Europæiske Union, 11.11.2022 |
| --- | --- |

a)

Rådet for den Europæiske Union, 11.11.2022

| b) | Europa-Parlamentet, 21.11.2022 |
| --- | --- |

b)

Europa-Parlamentet, 21.11.2022

| b) | Rådet for den Europæiske Union, 24.11.2022 |
| --- | --- |

b)

Rådet for den Europæiske Union, 24.11.2022

| c) | Europa-Parlamentet, 21.11.2022 |
| --- | --- |

c)

Europa-Parlamentet, 21.11.2022

| c) | Rådet for den Europæiske Union, 30.11.2022 |
| --- | --- |

c)

Rådet for den Europæiske Union, 30.11.2022

Retsgrundlag

| a) | Artikel 114, 21, 45 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

a)

Artikel 114, 21, 45 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

| b) | Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

b)

Artikel 114 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

| c) | Artikel 91, 114, og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |

c)

Artikel 91, 114, og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

10.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

208/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU støtter Kommissionens mål om at oprette et nødinstrument for det indre marked (i det følgende benævnt »nødinstrumentet«) til bekæmpelse af fremtidige kriser, der måtte påvirke det indre markeds og dets virksomheders funktion samt EU-borgernes velfærd. Udvalget støtter de foranstaltninger, der skal sikre den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser og personer og forhindre restriktioner inden for EU, også i krisetider. Nødinstrumentet bør prioritere informationsudveksling, samarbejde, kommunikation og solidaritet mellem medlemsstaterne. Bedre administrativt samarbejde og gennemsigtighedsforanstaltninger for medlemsstaterne er afgørende, men EØSU beklager, at der ikke er nogen konsekvenser, hvis medlemsstaterne ikke opfylder kravene. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | En kriserespons skal være hurtig, midlertidig, ordentligt målrettet og koordineret på EU-plan, så der sikres en fælles tilgang. Nødinstrumentet bør tage højde for en krises konsekvenser for virksomhederne og EU-borgernes velfærd og skabe betingelserne for et mere modstandsdygtigt samfund og en mere modstandsdygtig økonomi i fremtiden. Der bør fokuseres klart på den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser og personer i krisetider og på at modvirke krisens konsekvenser for borgernes velfærd snarere end på indgreb i produktionen og leveringen af varer og tjenesteydelser og i deres forsyningskæder. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Krisebekæmpelse kræver en klar retlig ramme for at undgå divergerende fortolkninger, fragmenterede foranstaltninger og unødvendige retssager. EØSU mener, at begreberne »krise«, »strategisk vigtige områder«, »varer og tjenesteydelser af strategisk betydning« og »kriserelevante varer og tjenesteydelser« er defineret for uklart til at løse disse problemer, og anbefaler, at Kommissionen præciserer dem. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Nødforanstaltninger må ikke krænke EU-borgernes grundlæggende rettigheder, og udøvelsen af disse rettigheder, herunder strejkeretten, i en hvilken som helst sektor må heller ikke anvendes som begrundelse for en kriserespons. Kommissionen bør gøre det klart, at hvis der gennemføres en strejke eller andre faglige aktioner i henhold til national lovgivning, vil det ikke kunne betragtes som en krise inden for rammerne af nødinstrumentet. Tilsvarende skal alle kriseafbødende foranstaltninger overholde principperne om nødvendighed og proportionalitet, når der er tale om virksomheder, hvilket ikke er tilfældet i forslaget. Derudover skal arbejdsmarkedsparternes autonomi respekteres. Foranstaltningerne risikerer at skabe unødvendige yderligere hindringer, restriktioner og byrder, hvilket skal undgås, især i krisetider. Det indre marked bør fortsat være tilgængeligt med effektive sikkerhedsmekanismer mod social og skattemæssig dumping. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at en nødsituation kræver en hurtig og effektiv reaktion og anbefaler derfor, at Kommissionen tager forslaget op til fornyet overvejelse med henblik på at anlægge en tilstrækkelig hurtig og effektiv tilgang til krisehåndtering. EØSU er bekymret for, at den foreslåede trinvise tilgang indebærer alt for meget administration til at være effektiv. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler, at der etableres et tæt samspil mellem den rådgivende gruppe for nødinstrumentet og EU's eksisterende strategiske fremsynsinstrumenter med henblik på at forudse krisesituationer ved hjælp af løbende overvågning og risikovurdering af globale og regionale begivenheder. Repræsentanter for civilsamfundet bør inddrages tæt i denne proces for at indarbejde deres indsigt og resultaterne af deres arbejde i EU's fremsynsaktiviteter. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU foreslår, at repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og en relevant civilsamfundsorganisation skal sidde med som observatører i den rådgivende gruppe for nødinstrumentet. Udvalget opfordrer desuden til, at den foreslåede rådgivende gruppes rolle præciseres, navnlig i forhold til andre lignende organer. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Delegationen af beføjelser til Kommissionen i forslaget bør tages op til fornyet overvejelse for at finde en balance mellem et effektivt kriseberedskab og medlemsstaternes inddragelse i beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | De interventionsbeføjelser, som Kommissionen tildeles i forslaget som f.eks. prioritering af ordrer og en klausul om tilsidesættelse af kontrakter, der kan være rettet mod specifikke virksomheder, risikerer at skade det indre markeds funktion. Alene det forhold, at de findes, skaber en vis uforudsigelighed. EØSU anbefaler derfor, at Kommissionen tager forslaget op til fornyet grundig overvejelse, også med hensyn til hvilke virksomheder det skal målrettes mod, og hvem der skal bære omkostningerne ved en eventuel omstrukturering af produktionslinjerne. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Det er afgørende at begrænse Kommissionens og medlemsstaternes indsamling af data fra virksomheder ved at følge principperne om streng nødvendighed og proportionalitet. Nogle af forslagene udgør en risiko for opretholdelsen af lige konkurrencevilkår, f.eks. udarbejdelsen af lister over »de mest relevante økonomiske aktører«, inden der erklæres en nødsituation. EØSU er bekymret over de signaler, som dette sender til markedet, og de overordnede virkninger heraf på konkurrencen. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | En hurtig, letforståelig og åben kommunikation over for offentligheden, virksomheder og andre aktører er afgørende for krisestyringen på det indre marked. En særlig online informationsgrænseflade bør straks tages i brug i tilfælde af en krise. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Baggrund for udtalelsen

| 2.1. | Et velfungerende indre marked er et af EU's største aktiver og afgørende for dets økonomi og for at »forbedre velfærden gennem social og økonomisk konvergens [...] og sikre, at [...] sociale skævheder ikke ender med at blive en alvorlig hindring for den europæiske integration« (1). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | De seneste kriser såsom covid-19-pandemien og Ruslands invasion af Ukraine har synliggjort en vis sårbarhed i det indre marked og dets forsyningskæder i tilfælde af uventede forstyrrelser. Nedlukningen under pandemien forhindrede mange virksomheder i at drive virksomhed, grænser blev lukket, forsyningskæder blev afbrudt, efterspørgslen aftog, og arbejdstagere og tjenesteudbydere var ude af stand til at bevæge sig rundt i Europa, hvilket mindede folk om, at den frie bevægelighed for personer er tæt forbundet med den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser. Kriser påvirker ofte især mikrovirksomheder og SMV'er samt lavindkomsthusstande. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Manglende gennemsigtighed i de foranstaltninger, som de enkelte medlemsstater traf for at bekæmpe kriserne, skabte usikkerhed om deres berettigelse og proportionalitet. Dette svækkede den gensidige tillid og solidaritet og hindrede det indre markeds funktion. På den anden side kom betydningen af samarbejde, åbenhed og dialog mellem medlemsstaterne og værdien af diversificerede værdikæder klart til udtryk. En koordineret indsats for at sikre, at EU's indre grænser forbliver åbne via »grønne baner« ved grænseovergange, har vist sig at være afgørende for at undgå forstyrrelser af væsentlige rejseruter og forsyningskæder. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Nødinstrumentet supplerer andre af EU's lovgivningsmæssige foranstaltninger og forslag til krisehåndtering vedrørende f.eks. sundhed, halvledere, fødevaresikkerhed og EU-civilbeskyttelsesmekanismen. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at indføre nødinstrumentet med henblik på at bekæmpe eksisterende og potentielle krisers negative virkninger for det indre marked, borgerne og virksomhederne og glæder sig over, at det bekræftes, at nødinstrumentet vil finde anvendelse, uden at det berører de eksisterende krisehåndteringsinstrumenter, der vil blive betragtet som lex specialis. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU understreger, at nødinstrumentet bør sikre en bedre koordinering af foranstaltninger mellem medlemsstaterne, øge solidariteten, sikre de fire frihedsrettigheder og udnytte det indre marked til at håndtere akutte og uventede kriser. Udvalget påpeger, at et velfungerende indre marked er et effektivt redskab og et aktiv i kriseberedskab og -håndtering. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | En krise, der kan påvirke det indre markeds funktion, kan hæmme virksomhederne, men også i høj grad påvirke menneskers liv i hele EU. De foreslåede foranstaltninger til krisebekæmpelse bør derfor tage hensyn til begge perspektiver og bane vejen for den digitale, grønne og retfærdige omstilling for bedre at forberede det indre marked på fremtidige chok og kriser. Fremtidens indre marked kan kun baseres på et sundt økonomisk fundament i kombination med en stærk social dimension (2). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU påpeger, at en kriserespons skal være hurtig, midlertidig, forholdsmæssig og ordentligt målrettet og bane vejen for et mere modstandsdygtigt samfund og en mere modstandsdygtig økonomi i fremtiden. Den skal derudover koordineres på EU-plan for at forhindre divergerende nationale foranstaltninger, som kan hæmme det indre markeds funktion. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EU vil stå over for nye udfordringer under fremtidige kriser. Kriseafbødende foranstaltninger bør være gennemsigtige og lettilgængelige — inden for et begrænset anvendelsesområde og efter strenge kriterier — og anvendes hurtigt, hvilket kræver en klar retlig ramme på EU-plan. Instrumentet skal beskytte EU's virksomheder og borgere samt det indre markeds frihedsrettigheder i tilfælde af en omfattende og alvorlig krise, kontrollere, om nationale foranstaltninger og EU's kriseafbødende foranstaltninger opfylder de grundlæggende principper om nødvendighed, proportionalitet og ikkeforskelsbehandling, og sikre administrativt samarbejde i realtid og adgang til oplysninger for virksomheder og enkeltpersoner. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU er bekymret for, at en trinvis kriseberedskabsprocedure som fastsat inden for rammerne af nødinstrumentet vil tage for lang tid og forsinke beslutningsprocessen frem for at sikre, at der kan reageres hurtigt på krisen. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Det er umuligt at forudsige omfanget og typen af en given fremtidig krise. Samtidig er kriseberedskabet mest effektivt og mindst indgribende, hvis det udløses i de tidlige faser af en krise. EØSU understreger betydningen af strategisk fremsynethed i EU og bifalder fortsat i høj grad, at fremsynsmetoden er blevet indført i EU's politiske beslutningsproces. De instrumenter, der foreslås under nødinstrumentet, bør suppleres med et tæt samarbejde mellem den rådgivende gruppe og EU's eksisterende strategiske fremsynsmekanismer med henblik på at forudse fremtidige kriser på grundlag af igangværende globale og regionale begivenheder, der i høj grad kan forstyrre et indre markeds funktion på en måde, der ikke kan betragtes som markedets normale funktion. Den rådgivende gruppe bør ikke kun have til opgave at vurdere begivenheder, som medlemsstaterne advarer Kommissionen om, men bør løbende samarbejde med dem, som arbejder med strategisk fremsynethed i EU, i forbindelse med gennemførelsen af overvågningen og risikovurderingen af globale og regionale begivenheder. Da strategisk fremsyn er en deltagelsesbaseret proces, har EØSU en forventning om, at både synergier med og den strukturelle inddragelse af alle EU-institutioner, herunder EØSU, vil komme til at blomstre på dette grundlag (3). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Forslaget har til formål at dække alle væsentlige kriser, der påvirker det indre marked og dets forsyningskæder, med nogle få undtagelser for hvilke EU har truffet eller er ved at træffe sine egne foranstaltninger. Det brede anvendelsesområde skaber betydelige udfordringer. EØSU understreger, at nødinstrumentet kræver en mere præcis definition af en krise, som ikke må fortolkes forskelligt. Desuden er definitionerne af »strategisk vigtige områder«, »varer og tjenesteydelser af strategisk betydning« og »kriserelevante varer og tjenesteydelser« meget brede. EØSU mener, at disse definitioner skal være utvetydige for at kunne sikre forholdsmæssige og ordentligt målrettede nødforanstaltninger. Manglen på klare og nøjagtige definitioner risikerer at føre til retlig usikkerhed og retssager på det indre marked. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Alle definitioner og kriseberedskaber under nødinstrumentet skal være forholdsmæssige og må ikke resultere i unødvendige administrative byrder. Instrumentet bør kun udløses i tilfælde af en akut og midlertidig krise på det indre marked, herunder regionale kriser, der påvirker de fire frihedsrettigheder. Tilsvarende bør anvendelsen af instrumentet være tidsbegrænset og må ikke få permanent karakter. Forslaget giver Kommissionen delegerede beføjelser vedrørende kriseprotokollerne, som bør tages op til grundig genovervejelse, og der bør tilstræbes en balance mellem et effektivt kriseberedskab og et fuldt engagement i fælles foranstaltninger fra medlemsstaternes side. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Evnen til at erkende, at en situation kræver en kriserespons, og til effektivt at målrette indsatsen mod de problemer, der opstår som følge af nødsituationer, er afgørende. Nødforanstaltninger må ikke begrænse de europæiske borgeres grundlæggende rettigheder, navnlig dem, der anerkendes i internationale aftaler og konventioner. Selv i krisetider skal EU fortsat være forpligtet til at værne om de grundlæggende menneskerettigheder. Tilsvarende skal alle kriseafbødende foranstaltninger overholde de grundlæggende principper om nødvendighed og proportionalitet, når der er tale om virksomheder, hvilket ikke er tilfældet i forslaget. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Anerkendelse og regulering af kriserelevante varer kan i sig selv skabe en usikkerhed på det indre marked, som begrænser dets funktion, da det er umuligt at vide, hvilke varer der vil være kriserelevante under fremtidige kriser. EØSU forstår hensigten med at delegere visse beføjelser til Kommissionen som led i forslaget, men er samtidig bekymret over Kommissionens interventionsbeføjelser i henhold til forslaget, bl.a. offentliggørelsen af kommercielt følsomme oplysninger og prioritering af ordrer, herunder en klausul om tilsidesættelse af kontrakter. Produktion og levering af varer og tjenesteydelser og deres forsyningskæder er hovedsagelig et anliggende for markedsaktørerne og en del af virksomhedernes og myndighedernes løbende beredskabsplanlægning og beredskab. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU mener bestemt, at indførelsen af hindringer og restriktioner inden for EU i krisetider er noget, som skal undgås. Hvis dette skal lykkes, er instrumentet nødt til at sikre yderligere informationsudveksling, koordinering og solidaritet mellem medlemsstaterne i forbindelse med vedtagelsen af kriserelaterede foranstaltninger, samtidig med at de nationale beføjelser respekteres. EØSU støtter fuldt ud listen over forbudte begrænsninger af det indre markeds frihedsrettigheder, men beklager imidlertid, at der ikke er nogen klare konsekvenser i de tilfælde, hvor medlemsstater ikke opfylder kravene. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Produktionen og forsyningen af specifikke varer, der kan være afgørende for at bekæmpe en given krise, er ulige fordelt på det indre marked. Afhængigt af krisen kan virksomheder og privatpersoner i hele EU blive påvirket i forskellig grad, selv i tilfælde af en krise, der omfatter hele EU. I sådanne situationer har solidaritet mellem medlemsstaterne afgørende betydning. Værktøjskassen for kriseberedskab bør derfor sigte mod at modvirke protektionisme, som vil fragmentere det indre marked og hæmme strømmen af kritiske varer og tjenesteydelser til virksomheder og borgere i EU. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU anbefaler, at Kommissionen evaluerer erfaringerne fra de seneste kriser og anvender dem i en køreplan for fremtiden. Under pandemien afhjalp indførelsen af »grønne baner« mange bekostelige flaskehalse i forbindelse med strømmen af især varer, men også af tjenesteydelser, inden for EU. Desuden bidrog den forholdsvis hurtige indførelse af EU's digitale covid-19-certifikat til at genoprette mobiliteten på det indre marked for udbydere af grænseoverskridende tjenester, vandrende arbejdstagere og forretningsrejsende. EU's tekniske bistand har også bidraget til at sikre en mere ensartet gennemførelse af foranstaltningerne. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU er enig med Kommissionen i, at foranstaltningerne på EU-plan bør koordineres med medlemsstaterne. Der skal anvendes en fælles tilgang i alle medlemsstater, når det er muligt. En fragmenteret tilgang ville skabe yderligere hindringer for det indre marked og således begrænse innovation, investeringer og jobskabelse samt social samhørighed og livskvalitet. Selv i krisetider er det vigtigt at holde det indre marked tilgængeligt for alle med effektive beskyttelsesmekanismer mod social og skattemæssig dumping (4). |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Virksomheder og privatpersoner bør desuden tilskyndes til så vidt muligt at tilpasse deres aktiviteter til de højere energiomkostninger og virkningerne af klimaforandringerne efter krisen. Alle nødforanstaltninger bør være i tråd med EU's klimamål og vejen mod klimaneutralitet og bør, når de anvendes, udstikke en kurs for opnåelsen af målene og gøre det indre marked mere modstandsdygtigt. Kriseberedskabet skal også tage højde for, at der altid er en risiko for, at en krise fører til forskelle mellem EU-medlemsstaterne med hensyn til økonomisk udvikling, sociale garantier og velstandsniveauer (5), og det skal udformes på en måde, hvor sådanne virkninger imødegås. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | En hurtig, letforståelig og åben kommunikation over for offentligheden, virksomheder og andre aktører er en afgørende del af krisehåndteringen på det indre marked. For at hjælpe aktører i lokalområderne anbefaler EØSU, at der tages en særlig fælles online informationsgrænseflade i brug, så snart en krise rammer. Den skal ajourføres regelmæssigt og indeholde pålidelige oplysninger om krisen og de trufne foranstaltninger. Instrumentet bør sikre gennemsigtighed for borgere og virksomheder i forbindelse med foranstaltninger, der finder anvendelse i forskellige medlemsstater, for at støtte deres fortsatte frie bevægelighed. Alle nødforanstaltninger skal formidles klart for ikke at skabe forvirring eller yderligere hindringer for det indre markeds funktion. EØSU mener, at arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet kan spille en vigtig rolle i den forbindelse. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Et tæt samarbejde med interessenter er også nødvendigt for gennemførelsen af instrumentet, da det i praksis er civilsamfundets aktører, der gennemfører foranstaltningerne. Derudover ved de bedst, hvilke foranstaltninger og procedurer der fungerer. Infrastrukturen for forvaltningen af det indre marked skal styrkes ved proaktivt at inddrage de organiserede organer, som repræsenterer borgerne, forbrugerne og virksomhederne (6). EØSU opfordrer Kommissionen til at inddrage arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer og eksperter i risikovurderings- og -overvågningsprocesserne samt i udviklingen og koordineringen af kriseforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.18.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Foranstaltningerne bør så vidt muligt bygge på eksisterende instrumenter, når det gælder meddelelser, standarder osv. De bør fokusere på at afklare og fremme en hurtig og effektiv anvendelse af disse foranstaltninger for at opretholde det indre markeds funktion i forbindelse med kriser. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Instrumentet bør omfatte hurtig overensstemmelsesvurdering, koordinering af offentlige udbud og overvågning af de markeder for varer og tjenesteydelser, der er afgørende under den pågældende krise. Det bør dog også tage hensyn til, at eksisterende EU-direktiver allerede indeholder flere muligheder for at foretage meget hurtige indkøb i nødsituationer. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Nødforanstaltninger må ikke begrænse EU-borgernes grundlæggende rettigheder, og udøvelsen af disse rettigheder, herunder strejkeretten, i en hvilken som helst sektor må heller ikke anvendes som begrundelse for en kriserespons under nødinstrumentet. EØSU påpeger, at lovgivningsmæssig regulering af strejker henhører under medlemsstaternes kompetencer, og at strejker og andre faglige aktioner, der gennemføres i henhold til national lovgivning, ikke må betragtes som en krise inden for rammerne af nødinstrumentet. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Det er afgørende at begrænse Kommissionens og medlemsstaternes indsamling af data fra virksomheder ved at følge principperne om streng nødvendighed og proportionalitet. Der må ikke indføres obligatoriske forpligtelser for virksomheder til at offentliggøre kommercielt følsomme oplysninger, en prioritering af ordrer og en klausul om tilsidesættelse af kontrakter, da dette modvirker proaktive tiltag til at finde løsninger på kriser. Nogle af forslagene udgør en risiko for opretholdelsen af lige konkurrencevilkår, f.eks. udarbejdelsen af lister over »de mest relevante økonomiske aktører«, inden der erklæres en nødsituation. EØSU er bekymret over de signaler, som dette sender til markedet, og de overordnede virkninger heraf på konkurrencen. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU mener, at den rådgivende gruppe som omtalt i forslagets artikel 3 fuldt ud bør udnytte arbejdsmarkedsparternes og en relevant civilsamfundsorganisations viden og erfaring, eftersom de har størst kendskab til de daglige »lokale« forhold på det indre marked. Selv om det er vigtigt, at den rådgivende gruppe omfatter alle relevante politiske beslutningstagere, kompetente myndigheder og agenturer på EU- og medlemsstatsniveau, mener EØSU, at arbejdsmarkedets parter er uløseligt forbundet med det indre marked og som udgangspunkt bør inddrages som observatører i den rådgivende gruppe, sammen med en relevant civilsamfundsorganisation som f.eks. en forbrugerorganisation, med henblik på at rådgive om, gennemføre og overvåge de praktiske foranstaltninger, der træffes inden for rammerne af nødinstrumentet. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | I tråd med artikel 13 mener EØSU, at det er nødvendigt at skabe solidaritet mellem medlemsstaterne, f.eks. i forbindelse med sikringen af strategiske reserver. EØSU støtter derfor Kommissionens anbefaling om, at medlemsstaterne så vidt muligt skal fordele strategiske reserver på en målrettet måde. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU opfordrer Kommissionen til at genoverveje muligheden for at begrænse den frie bevægelighed for arbejdstagere som foreslået i artikel 17, for så vidt angår vandrende arbejdstagere, da en begrænsning af deres frie bevægelighed kan få negative konsekvenser for det indre marked, som det allerede er blevet påpeget. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Udvalget mener ikke, at samspillet mellem den rådgivende gruppe i forslaget og de allerede etablerede krisestyringsgrupper såsom taskforcen for håndhævelse af reglerne for det indre marked, markedsinformationsværktøjet for det indre marked og platforme for fødevarekriser, er klart beskrevet i forslaget. Kommissionen bør undgå overlapninger mellem forskellige krisestyringsorganers kompetencer, som vil skabe unødvendige administrative byrder og forsinke en kriserespons. |
| --- | --- |

4.8.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En ny industristrategi for Europa (COM(2020) 102 final) (EUT C 364 af 28.10.2020, s. 108).

1

(2)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et indre marked for alle (sonderende udtalelse) (EUT C 311 af 18.9.2020, s. 19).

2

(3)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Strategisk fremsynsrapport 2021 — EU's kapacitet og frihed til at handle (COM(2021) 750 final) (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 35).

3

(4)  Se fodnote 2.

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om a) meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Langsigtet handlingsplan for bedre gennemførelse og håndhævelse af reglerne for det indre marked (COM(2020) 94 final), b) meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Påpegning og håndtering af hindringer for det indre marked (COM(2020) 93 final) (EUT C 364 af 28.10.2020, s. 116).

5

(6)  Se fodnote 2.

6

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/101 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/101

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om horisontale cybersikkerhedskrav for produkter med digitale elementer og om ændring af forordning (EU) 2019/1020

(COM(2022) 454 final — 2022/0272 (COD))

(2023/C 100/15)

| Ordfører: | Maurizio MENSI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Marinel Dănuț MUREȘAN |

Ordfører:

Maurizio MENSI

Medordfører:

Marinel Dănuț MUREȘAN

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 9.11.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 28.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 10.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 177/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 9.11.2022

Rådet for den Europæiske Union, 28.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

10.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

177/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bifalder Kommissionens forslag til retsakt om cyberrobusthed, hvis formål er at fastlægge højere standarder for cybersikkerhed, så der etableres et pålideligt system for de økonomiske aktører, og EU-borgerne får garanti for, at det er sikkert at anvende produkterne på markedet. Der er tale om et initiativ som led i den europæiske datastrategi, der styrker datasikkerheden, herunder sikkerheden af personoplysninger, og de grundlæggende rettigheder, hvilket er væsentlige forudsætninger for et digitalt samfund. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU finder det helt afgørende, at den fælles indsats over for cyberangreb styrkes, og at harmoniseringen af regler og operationelle værktøjer inden for cybersikkerhed konsolideres på nationalt niveau for at forhindre, at forskellige nationale tilgange skaber usikkerhed og juridiske hindringer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bifalder Kommissionens initiativ, som ikke blot kan bidrage til at nedbringe de store omkostninger for virksomheder som følge af cyberangreb, men også betyde, at borgernes/forbrugernes grundlæggende rettigheder, herunder retten til privatlivets fred, beskyttes bedre. Kommissionen viser navnlig, at der er taget hensyn til SMV'ernes særlige behov, når det gælder certificeringsmyndighedernes tjenester. EØSU mener dog alligevel, at der er behov for at præcisere de kriterier, der anvendes. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU påskønner, at retsakten om cyberrobusthed vedrører næsten alle digitale produkter, men finder det samtidig vigtigt at understrege, at dette kan skabe problemer for anvendelsen i praksis, som kræver betydelig og kompleks overvågning og kontrol. Derfor er det nødvendigt at styrke overvågnings- og kontrolværktøjerne. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU gør opmærksom på, at der er behov for præcist at afgrænse retsaktens materielle anvendelsesområde især i forhold til produkter med digitale elementer og software. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU bemærker, at fabrikanter vil være forpligtet til at indberette sårbarheder i produkter og eventuelle sikkerhedshændelser til EU's Agentur for Cybersikkerhed (ENISA). I den forbindelse er det vigtigt, at ENISA tilføres de nødvendige ressourcer til rettidigt og effektivt at kunne udføre de vigtige og følsomme opgaver, det har fået overdraget. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | For at undgå fortolkningsusikkerhed foreslår EØSU, at Kommissionen udarbejder særlige retningslinjer, som fabrikanter og forbrugere kan bruge til at finde rundt i de gældende regler og procedurer, da de mange forskellige produkter, der er omfattet af forslaget, også er underlagt andre lovgivningsbestemmelser om cybersikkerhed. I denne forbindelse er det også vigtigt, at især SMV'er og mikrovirksomheder har adgang til bistand fra kvalificerede eksperter, som kan levere specifikke professionelle ydelser. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU bemærker, at forholdet mellem certificeringsmyndighederne, jf. retsakten om cyberrobusthed, og andre organer, der er bemyndiget til at certificere cybersikkerhed i medfør af anden gældende lovgivning, ikke er helt klart. Et tilsvarende problem med den operationelle koordinering kan også opstå mellem de tilsynsmyndigheder, der er omhandlet i retsakten om cyberrobusthed, og tilsynsmyndigheder, der allerede er aktive i medfør af andre regler, der gælder for de samme produkter. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU gør opmærksom på, at forslaget pålægger certificeringsmyndighederne en lang række opgaver og ansvarsområder. Det skal sikres, at de i praksis kan udføre deres opgaver, ikke mindst for at undgå, at retsakten om cyberrobusthed fører til en forøgelse af den administrative byrde og således straffer fabrikanterne, som skal opfylde en hel række yderligere certificeringskrav for fortsat at kunne udøve virksomhed på markedet. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Analyse af forslaget

| 2.1. | Sigtet med Kommissionens forslag er at rationalisere og omdefinere den nuværende lovgivning om cybersikkerhed på en systematisk og horisontal måde og samtidig ajourføre den i lyset af de teknologiske innovationer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Grundlæggende søges der opnået fire målsætninger med forslaget: sikre, at fabrikanterne forbedrer sikkerheden af produkter med digitale elementer i design- og udviklingsfasen og i hele livscyklussen, sikre en sammenhængende ramme for cybersikkerhed, der letter hardware- og softwareproducenternes overholdelse af kravene, øge gennemsigtigheden med hensyn til sikkerhedsegenskaber ved produkter med digitale elementer og gøre det muligt for virksomheder og forbrugere at anvende produkter med digitale elementer på en sikker måde. I realiteten indføres der med forslaget en mærkningsordning for cybersikkerhed, hvormed alle produkter, der er omfattet af retsakten om cyberrobusthed, skal være forsynet med CE-mærkning. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Der er tale om en horisontal foranstaltning, hvormed Kommissionen sigter mod en ensartet regulering af hele området, da retsakten omfatter næsten alle produkter med digitale elementer. Kun medicinske produkter og produkter, der vedrører civil luftfart, køretøjer og militære anvendelser, er ikke omfattet af retsakten. Forslaget finder heller ikke anvendelse på SaaS-tjenester (cloudtjenester), medmindre disse tjenester anvendes til udviklingen af produkter med digitale elementer. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Definitionen af »produkter med digitale elementer« er meget bred og omfatter alle software- og hardwareprodukter samt software og hardware, der ikke er indlejret i et produkt, men som markedsføres separat. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Forslaget indfører obligatoriske cybersikkerhedskrav for produkter med digitale elementer i hele deres livscyklus, men erstatter ikke allerede gældende krav. Produkter, der allerede er certificeret som værende i overensstemmelse med allerede eksisterende EU-regler, vil således også blive betragtet som »gyldige« i henhold til den nye forordning. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Det grundlæggende generelle princip er, at kun »sikre« produkter markedsføres i Europa, og at fabrikanterne af disse produkter sikrer, at de forbliver sikre i hele deres livscyklus. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Et produkt opfattes som »sikkert«, hvis det er designet og fremstillet på en sådan måde, at dets sikkerhedsniveau er passende i forhold til cyberrisiciene ved dets anvendelse. Det må ikke indeholde kendte sårbarheder på det tidspunkt, hvor det sælges, standardkonfiguration skal være sikker, og det skal være beskyttet mod ulovlige forbindelser. Endelig skal de data, det indsamler, være beskyttet, og der må kun indsamles data, der er nødvendige for, at produktet fungerer. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Fabrikanter kan markedsføre deres produkter, når de offentliggør listen over de forskellige softwarekomponenter i produkterne, hurtigt anviser gratis løsninger i tilfælde af nye sårbarheder, offentliggør og detaljeret beskriver de sårbarheder, der opdages og afhjælpes, og regelmæssigt kontrollerer »robustheden« af de produkter, de markedsfører. Dette og andre aktiviteter i medfør af retsakten om cyberrobusthed skal foregå i hele et produkts levetid eller i mindst fem år efter, at det er blevet bragt i omsætning. Fabrikanten skal sikre, at sårbarheder fjernes gennem regelmæssige softwareopdateringer. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Et generelt princip i forskellige sektorer er, at importører og distributører også er underlagt disse forpligtelser. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Retsakten om cyberrobusthed indeholder bestemmelser om en makrokategori af såkaldt »normale« produkter og software, for hvilke fabrikanten selv kan foretage en vurdering, således som det allerede er tilfældet for andre typer af certificering med CE-mærkning. Ifølge Kommissionen falder 90 % af produkterne på markedet ind under denne kategori. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Disse produkter kan bringes i omsætning efter, at fabrikanten selv har foretaget en vurdering af cybersikkerheden og fremlagt passende dokumentation i henhold til retningslinjerne i retsakten. Fabrikanten skal foretage en ny vurdering, hvis produktet ændres. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | De resterende 10 % af produkterne er inddelt i to andre kategorier (klasse I, mindre risiko og klasse II, større risiko), og der er større kontrol forbundet med markedsføringen af disse produkter. Der er tale om såkaldt »kritiske produkter med digitale elementer«, hvor defekter kan føre til andre farlige og mere omfattende brud på sikkerheden. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | For produkter i disse to klasser kan fabrikanten kun foretage vurderingen selv, hvis virksomheden kan godtgøre at have fulgt de specifikke markedsstandarder og sikkerhedsspecifikationer eller cybersikkerhedscertificeringer, der allerede er fastsat af EU. Hvis dette ikke er tilfældet, kan fabrikanten få produktet certificeret af et akkrediteret certificeringsorgan. En sådan certificering er obligatorisk for klasse II-produkter. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Et sådant system til klassificering af produkter i risikokategorier findes også i forslaget til forordning om kunstig intelligens. For at undgå tvivl om, hvilke bestemmelser der gælder, omfatter retsakten om cyberrobusthed også produkter med digitale elementer, der samtidig klassificeres som »højrisiko-AI-systemer« i henhold til forslaget om kunstig intelligens. Produkter i denne kategori skal generelt overholde den overensstemmelsesvurderingsprocedure, der er fastsat i forordningen om kunstig intelligens. Den eneste undtagelse er »kritiske digitale produkter«, som ud over de væsentlige krav i retsakten om cyberrobusthed også er underlagt reglerne for overensstemmelsesvurdering. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | For at sikre overholdelsen af retsakten om cyberrobusthed skal hver medlemsstat udpege en national myndighed til at varetage tilsynet hermed. I overensstemmelse med lovgivningen om sikkerheden af andre produkter kan et produkt trækkes tilbage fra markedet i en medlemsstat, hvis en national myndighed konstaterer, at produktets cybersikkerhedsegenskaber ikke længere er til stede. ENISA har kompetence til at foretage en detaljeret vurdering af et indberettet produkt, og agenturets vurderinger kan i tilfælde af konstateret usikkerhed ved et produkt føre til, at det pågældende produkt trækkes tilbage fra markedet i EU. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Retsakten om cyberrobusthed fastlægger en række sanktioner, der står i forhold til overtrædelsens karakter, og som i tilfælde af en overtrædelse af de væsentlige krav til produkters cybersikkerhed kan beløbe sig til 15 mio. EUR eller 2,5 % af omsætningen i det foregående regnskabsår. |
| --- | --- |

2.16.

3.   Bemærkninger

| 3.1. | EØSU tager positivt imod Kommissionens initiativ om at indføre et centralt element i kludetæppet af lovgivning om cybersikkerhed, og at det er koordineret med og supplerer NIS-direktiverne (1) og forordningen om cybersikkerhed (2). Høje standarder for cybersikkerhed spiller en afgørende rolle i at skabe et robust system for cybersikkerhed i EU for alle økonomiske aktører, og garantere over for EU-borgerne, at det er sikkert at anvende alle produkter på markedet og samtidig styrke deres tillid til den digitale verden. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Retsakten adresserer derfor to spørgsmål: mange produkters lave IT-sikkerhedsniveau og især det forhold, at mange fabrikanter ikke leverer opdateringer for at fjerne sårbarheder. Selv om fabrikanter af produkter med digitale elementer kan lide skade på omdømmet, hvis deres produkter ikke er sikre nok, er det først og fremmest erhvervsbrugerne og forbrugerne, der bærer omkostningerne ved sårbarheder. Dette begrænser producenternes incitamenter til at investere i design og udvikling af sikre produkter og til at levere sikkerhedsopdateringer. Dertil kommer, at virksomhederne og forbrugerne ofte mangler tilstrækkelige og nøjagtige oplysninger til, at de kan vælge sikre produkter, og ofte ved de ikke, hvordan de kan sikre sig, at de produkter, de køber, er konfigureret sikkert. Disse to aspekter behandles i de nye regler ved at tage fat på spørgsmålet om opdateringer og levering af ajourførte oplysninger til kunderne. EØSU mener, at den foreslåede forordning i denne henseende — hvis den anvendes korrekt — kan blive et internationalt referencepunkt og en model for cybersikkerhed. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU bifalder forslaget om at indføre IT-sikkerhedskrav for produkter med digitale elementer. Det er dog vigtigt, at man undgår overlapninger med andre gældende bestemmelser på området, såsom NIS 2-direktivet (3) og forordningen om kunstig intelligens. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU påskønner, at retsakten om cyberrobusthed vedrører næsten alle digitale produkter, men finder det samtidig vigtigt at understrege, at dette kan skabe problemer for anvendelsen i praksis, som kræver betydelig overvågning og kontrol. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Retsaktens materielle anvendelsesområde er bredt og omfatter alle produkter med digitale elementer. Ifølge den foreslåede definition er alle software- og hardwareprodukter og den dermed forbundne databehandling omfattet. EØSU foreslår, at Kommissionen præciserer, om al software falder ind under den foreslåede forordnings anvendelsesområde. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Fabrikanterne vil være forpligtet til at indberette både aktivt udnyttede sårbarheder og sikkerhedshændelser. De skal underrette ENISA om alle aktivt udnyttede sårbarheder i produktet og (særskilt) om enhver hændelse, der har indvirkning på produktsikkerheden, under alle omstændigheder senest 24 timer efter at de har fået kendskab hertil. I den forbindelse bemærker EØSU, at ENISA skal tilføres tilstrækkelige ressourcer til, at det har nok ansatte med de rette faglige kvalifikationer til effektivt at kunne udføre de vigtige og følsomme opgaver, som det får overdraget i medfør af forordningen. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | En række produkter, der falder ind under forslagets anvendelsesområde, er også omfattet af andre lovgivningsbestemmelser om cybersikkerhed, hvilket kan føre til usikkerhed om, hvilke regler der gælder. Selv om det er meningen, at retsakten om cyberrobusthed skal være forenelig med EU's nuværende lovgivningsmæssige ramme for produkter og med andre forslag, der i øjeblikket er undervejs inden for rammerne af EU's digitale strategi, overlapper reglerne for f.eks. højrisikoprodukter med kunstig intelligens med bestemmelserne i forordningen om behandling af personoplysninger. Derfor foreslår EØSU, at Kommissionen udarbejder retningslinjer, der kan hjælpe fabrikanter og forbrugere til at anvende reglerne korrekt. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU bemærker, at forholdet mellem certificeringsmyndighederne, jf. retsakten om cyberrobusthed, og andre organer, der er bemyndiget til at certificere cybersikkerhed i medfør af anden gældende lovgivning, ikke er helt klart. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Disse certificeringsmyndigheder har desuden en betydelig arbejdsbyrde og et stort ansvar. Det skal kontrolleres og sikres, at de kan udføre disse opgaver i praksis, så man undgår, at retsakten om cyberrobusthed fører til en endnu større administrativ byrde for fabrikanter, der ønsker at udøve virksomhed på markedet. I denne forbindelse er det også vigtigt, at især SMV'er og mikrovirksomheder har adgang til bistand fra kvalificerede eksperter, som kan levere specifikke professionelle ydelser. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | I henhold til retsakten om cyberrobusthed skal certificeringsmyndighederne tage hensyn til SMV'ernes særlige behov i forbindelse med de tjenester, de leverer. EØSU mener dog alligevel, at der er behov for at præcisere de kriterier, der anvendes. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Der kan også opstå et koordineringsproblem mellem de tilsynsmyndigheder, der er omhandlet i denne forordning, og dem, der allerede er aktive i medfør af andre regler, der gælder for de samme produkter. EØSU foreslår derfor, at Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at overvåge dette og eventuelt gribe ind for at afværge et sådant problem. |
| --- | --- |

3.11.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen (EUT L 194 af 19.7.2016, s. 1).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/881 af 17. april 2019 om ENISA (Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed), om cybersikkerhedscertificering af informations- og kommunikationsteknologi og om ophævelse af forordning (EU) nr. 526/2013 (forordningen om cybersikkerhed) (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 15).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2022/2555 af 14. december 2022 om foranstaltninger til sikring af et højt fælles cybersikkerhedsniveau i hele Unionen, om ændring af forordning (EU) nr. 910/2014 og direktiv (EU) 2018/1972 og om ophævelse af direktiv (EU) 2016/1148 (NIS 2-direktivet) (EUT L 333 af 27.12.2022, s. 80).

3

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/105 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/105

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om inddrivelse og konfiskation af aktiver«

(COM(2022) 245 final)

(2023/C 100/16)

| Ordfører: | Ionuț SIBIAN |
| --- | --- |

Ordfører:

Ionuț SIBIAN

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 27.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 23.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 208/0/2 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 27.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

23.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

208/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Forslaget til direktiv imødekommer på passende vis behovet for at udvide anvendelsesområdet for konfiskationsmekanismerne, styrker de nationale myndigheders beføjelser og indfører grænseoverskridende samarbejdsmekanismer for at øge graden af inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Når anvendelsesområdet for konfiskationsmekanismerne udvides og kommer til at omfatte et nyt sæt forbrydelser, opfordrer EØSU Kommissionen til at præcisere og sikre, at smugling af migranter og ulovlig handel med tobak falder ind under direktivforslagets anvendelsesområde. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje, hvordan det foreslåede direktiv skal anvendes på overtrædelser af EU's restriktive foranstaltninger, og mener, at der er behov for særskilt lovgivning på dette område. Forslaget til direktiv bør gøre det muligt for kontorerne for inddrivelse af aktiver at styrke deres operationelle kapacitet uden at tilføje yderligere kompetencer. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Offentligheden bør sikres adgang til oplysninger, uden at dette berører igangværende procedurer for inddrivelse af aktiver. EØSU foreslår, at direktivforslaget udtrykkeligt fastlægger, at de nationale myndigheder og Kommissionen er forpligtet til regelmæssigt at offentliggøre omfattende statistikker om de foranstaltninger, der er truffet i henhold til direktivet, og sikre offentlighedens adgang til oplysninger. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at medlemsstaterne vedtager nationale strategier for inddrivelse af aktiver under fuld hensyntagen til gennemsigtighed og tilgængelighed. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til at træffe alle nødvendige forholdsregler under gennemførelsesprocessen for at forhindre misbrug i tilfælde af ikkedomsbaserede konfiskationsforanstaltninger i sager om inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Den nyligt indførte mekanisme, der sikrer konfiskation af aktiver, der ikke er direkte knyttet til en forbrydelse, der er opført i direktivet, men som er baseret på mistanke om ulovlige formuegoder/formuegoder opnået gennem kriminelle aktiviteter, kræver strengere standarder for tiltaltes proceduremæssige rettigheder og garantier. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at genoverveje bestemmelsen om social genanvendelse i forslaget til direktiv og tilskynde medlemsstaterne til at udvikle mekanismer, der prioriterer inddragelsen af civilsamfundsorganisationer i forvaltningen og afhændelsen af konfiskerede aktiver. Kommissionen bør opstille mål ved at inkludere en minimumsprocentsats for social genanvendelse af konfiskerede aktiver. Offentlighedens interesse bør ikke kun forstås som foranstaltninger, der hører under offentlige enheders ansvarsområde. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU anser det for meget vigtigt, at Kommissionen er mere præcis med hensyn til at fastlægge ofres ret til erstatning og give ofrene prioritet i kreditorrækkefølgen. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU støtter Kommissionens forslag til direktiv, der kræver, at der oprettes mindst ét kontor for inddrivelse af aktiver i hver medlemsstat, som skal have de nødvendige ressourcer til at kunne udfylde sin rolle effektivt. For at sikre en minimumsstandard for driften af kontorer for inddrivelse af aktiver i hele EU bør Kommissionen kræve regelmæssig rapportering om de ressourcer, der tildeles i hver medlemsstat. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anerkender målet om at øge anvendelsen af mekanismen for mellemliggende salg ved at indføre en referencedefinition og præcisere betingelserne for dens anvendelse. Samtidig er »ikke umiddelbart tilgængelig ekspertise« en standard, der kan forbedres ved at blive ændret til »ekspertise, der er urimeligt vanskelig at skaffe«. Hvad angår social genanvendelse bør salg fortsat være den sidste udvej i betragtning af, at de konfiskerede midler kan anvendes til at give erstatning til ofrene. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU tilskynder Kommissionen til at færdiggøre mandatet for kontorerne for inddrivelse og forvaltning af aktiver ved at indføre relevante bestemmelser om aftaler vedrørende delingen af aktiver i forslaget til direktiv. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU mener, at det er nødvendigt at indarbejde mere konkrete redskaber til at bistå embedsmænd fra tredjelande og aktivt tilskynde medlemsstaterne til at udvikle samarbejdet med disse lande for at maksimere de mekanismer for inddrivelse af aktiver, der er fastsat i direktivforslaget. Det samme gælder gennemførelsen af de retlige værktøjer og instrumenter, der er nødvendige for at sikre, at ofre for strafbare handlinger har fuld ret til erstatning i tredjelande. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU anbefaler, at Kommissionen udsteder retningslinjer, der sammenligner den lovgivning, der skal erstattes, og det nye direktiv, der skal gennemføres, for at tilskynde til vedtagelsen af foranstaltninger, der letter den kommende gennemførelse af det foreslåede direktiv i national ret, og gøre det muligt for de nationale myndigheder hurtigt at tilpasse det til deres egen lovgivning. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU anbefaler, at Kommissionen gør brug af de instrumenter til indsamling af sammenlignelige data, der er inkluderet i direktivforslaget, med henblik på at etablere gennemsigtige overvågningsmekanismer med deltagelse af civilsamfundet og gennemføre en evalueringsproces vedrørende virkningen af det foreslåede direktiv senest tre år efter dets vedtagelse. |
| --- | --- |

1.15.

2.   Baggrund

| 2.1. | Inddrivelse af aktiver er nøglen til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, dvs. aktiviteter relateret til organiseret kriminalitet. Organiseret kriminalitet er afhængig af at opnå udbytte, der vil blive hvidvasket og indført i den lovlige økonomi, og dermed skabe flere ofre, forvride markedsreglerne og fastholde evnen til at underminere de finansielle markeder og resultere i tab for enkeltpersoner og virksomheder. De retlige rammer for inddrivelse af aktiver og de grænseoverskridende samarbejdsinstrumenter skal revideres og håndhæves bedre, idet kun omkring 2 % af kriminelle aktiver indefryses, og 1 % konfiskeres (1) i EU. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den første målrettede EU-strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet (2) blev vedtaget i april 2021 og omhandler den trussel, som organiseret kriminalitet udgør for europæiske borgere, statslige institutioner og økonomien som helhed. En af grundsøjlerne i strategien består i at eliminere udbytte fra organiseret kriminalitet og forhindre, at det infiltreres i den lovlige økonomi og de lovlige virksomheder (»følg pengene«-tilgangen), og Kommissionen blev opfordret til at træffe foranstaltninger i forbindelse med revisionen af konfiskationsdirektivet (3) og Rådets afgørelse om kontorer for inddrivelse af aktiver (4). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU har i nogen tid været fuldt bevidst om og bekymret over stigningen i den organiserede kriminalitet og dens betydelige økonomiske, politiske og sociale omkostninger. EØSU's arbejde har været i overensstemmelse med udvalgets rolle, og udtalelserne (5) om emner, der er relevante for bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, har hjulpet de europæiske lovgivere ved at give borgerne indflydelse og mulighed for at levere input via det organiserede civilsamfund. Inddrivelse af aktiver er en del af EU's overordnede lovgivningsmæssige økosystem, der har til formål at bidrage til den genoprettende retfærdighed, som samfundene har brug for med henblik på at mindske den skade, der forårsages af strafbare handlinger. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Af evalueringen (6) af den nuværende retlige ramme for inddrivelse af aktiver fremgik det, at de samlede resultater med hensyn til konfiskerede aktiver ikke er tilfredsstillende på trods af en generel forbedring i medlemsstaterne. Konfiskationsprocenten i EU er fortsat meget lav. Evnen til at spore og identificere aktiver er en afgørende faktor for at forbedre succesraten og beslaglægge og konfiskere flere ulovlige aktiver. Revisionen af lovgivningen bør udvide anvendelsesområdet for inddrivelse af ulovlige aktiver og øge antallet af relevante instrumenter samt øge de nationale inddrivelseskontorers kapacitet (7). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De politiske løsningsmodeller for revisionen af rammen for inddrivelse af aktiver var genstand for en offentlig høring i 2021. Der blev offentliggjort en indledende konsekvensanalyse (8) med henblik på feedback i marts 2021 efterfulgt af en offentlig høring, der blev gennemført mellem den 21. juni og den 27. september 2021 for at indsamle synspunkter fra offentligheden og interesserede parter. Fire løsningsmodeller blev analyseret og præsenteret i konsekvensanalysen (9):






  — | Løsningsmodel 1: bestående af ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger til støtte for udveksling af erfaringer, viden og god praksis mellem de kompetente myndigheder. |
| --- | --- | --- |

2.5.

—

Løsningsmodel 1: bestående af ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger til støtte for udveksling af erfaringer, viden og god praksis mellem de kompetente myndigheder.

| — | Løsningsmodel 2: foranstaltningerne består primært af målrettede ændringer af Rådets afgørelse om kontorer for inddrivelse af aktiver og konfiskationsdirektivet for at præcisere anvendelsesområdet for de eksisterende generelle krav og styrke deres effektivitet. Disse foranstaltninger vil omfatte krav til medlemsstaterne om at fastlægge en national strategi for inddrivelse af aktiver og om at sikre, at de kompetente myndigheder har de nødvendige kvalifikationer og ressourcer. Det vil desuden indebære foranstaltninger, der tager sigte på at forbedre det grænseoverskridende samarbejde mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver, herunder adgang til databaser og udvidede beslaglæggelsesbeføjelser. |
| --- | --- |

—

Løsningsmodel 2: foranstaltningerne består primært af målrettede ændringer af Rådets afgørelse om kontorer for inddrivelse af aktiver og konfiskationsdirektivet for at præcisere anvendelsesområdet for de eksisterende generelle krav og styrke deres effektivitet. Disse foranstaltninger vil omfatte krav til medlemsstaterne om at fastlægge en national strategi for inddrivelse af aktiver og om at sikre, at de kompetente myndigheder har de nødvendige kvalifikationer og ressourcer. Det vil desuden indebære foranstaltninger, der tager sigte på at forbedre det grænseoverskridende samarbejde mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver, herunder adgang til databaser og udvidede beslaglæggelsesbeføjelser.

| — | Løsningsmodel 3: indeholder ud over de foranstaltninger, der indgår i løsningsmodel 2, mere detaljerede krav til medlemsstaterne i alle faser af inddrivelsesprocessen, og konfiskationsdirektivets anvendelsesområde vil blive udvidet til at omfatte en bredere vifte af forbrydelser. |
| --- | --- |

—

Løsningsmodel 3: indeholder ud over de foranstaltninger, der indgår i løsningsmodel 2, mere detaljerede krav til medlemsstaterne i alle faser af inddrivelsesprocessen, og konfiskationsdirektivets anvendelsesområde vil blive udvidet til at omfatte en bredere vifte af forbrydelser.

| — | Løsningsmodel 4: foranstaltningerne bygger videre på foranstaltningerne i løsningsmodel 3, men bestemmelsernes anvendelsesområde vil blive udvidet til at omfatte alle forbrydelser og medføre mere omfattende krav i forbindelse med iværksættelse af efterforskninger. Der vil desuden blive fastsat mere konkrete betingelser for hasteafgørelser om beslaglæggelse og udveksling af oplysninger mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

—

Løsningsmodel 4: foranstaltningerne bygger videre på foranstaltningerne i løsningsmodel 3, men bestemmelsernes anvendelsesområde vil blive udvidet til at omfatte alle forbrydelser og medføre mere omfattende krav i forbindelse med iværksættelse af efterforskninger. Der vil desuden blive fastsat mere konkrete betingelser for hasteafgørelser om beslaglæggelse og udveksling af oplysninger mellem kontorerne for inddrivelse af aktiver.

| 2.5.1. | Konsekvensanalysen viste, at løsningsmodel 3 var den mest hensigtsmæssige, da den skaber den bedste balance mellem effektivitet og proportionalitet på den ene side og de forventede økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger på den anden side. |
| --- | --- |

2.5.1.

| 2.6. | Den 25. maj 2022 fremsatte Kommissionen et forslag til et nyt direktiv om inddrivelse og konfiskation af aktiver, der skal erstatte det nuværende konfiskationsdirektiv, Rådets afgørelse om kontorer for inddrivelse af aktiver og Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA (10). Målet er at fastlægge fælles standarder for sporing og identifikation, beslaglæggelse, forvaltning og konfiskation af aktiver i et enkelt instrument, der yderligere vil sikre en mere sammenhængende og strategisk tilgang for alle aktører i systemet til inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle og særlige bemærkninger

| 3.1. | Det foreslåede direktivs generelle tilgang er i overensstemmelse med dets mål om at styrke de kompetente myndigheders evne til for det første at identificere, beslaglægge og forvalte ulovlige aktiver, for det andet at styrke og udvide mulighederne for konfiskation af ulovlige aktiver og endelig at forbedre samarbejdet mellem alle myndigheder, der er involveret i inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Det er sandsynligt, at forslaget til direktiv vil gøre mekanismerne for inddrivelse af aktiver mere effektive ved at indføre et centralt sæt minimumsregler for sporing og identifikation, beslaglæggelse, konfiskation og forvaltning af formuegoder i straffesager og lette gennemførelsen af EU's restriktive foranstaltninger, hvor det er nødvendigt. Forslaget til direktiv bør imidlertid ledsages af yderligere lovgivning og foranstaltninger vedrørende overtrædelser af EU's restriktive foranstaltninger, og Kommissionen bør nøje vurdere mulighederne for at forhindre en svækkelse af kontorerne for inddrivelses evne til at opfylde deres kernemandat. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at den foreslåede bestemmelse om, at hver medlemsstat skal vedtage en national strategi for inddrivelse af aktiver, vil skabe en mere strategisk tilgang på dette område, fremme et større samarbejde mellem de relevante myndigheder og give et klart overblik over resultaterne af inddrivelsen af aktiver. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Det udvidede anvendelsesområde for konfiskationsmekanismerne vil gøre det muligt for de nationale retslige myndigheder at anvende udvidet konfiskation på en bredere vifte af forbrydelser end i det nuværende konfiskationsdirektiv. EØSU bifalder direktivforslagets bredere anvendelsesområde, da det udbedrer en mangel i konfiskationsdirektivet for så vidt angår en betydelig liste over forbrydelser, herunder miljøkriminalitet, organhandel, handel med kulturgoder, kidnapning, ulovlig tilbageholdelse eller gidseltagning og handel med stjålne køretøjer, i det omfang lovovertrædelsen begås af en kriminel organisation. Samtidig omfatter forslaget til direktiv ikke udtrykkeligt smugling af migranter og ulovlig handel med tobak på trods af disse kriminelle markeders betydelige årlige indtægter (skønsmæssigt henholdsvis 289,4 mio. EUR og 8 309,3 mio. EUR (11)). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Hvis de relevante myndigheder får øjeblikkelig og direkte adgang til oplysninger fra andre nationale myndigheder såsom skattekontorer eller nationale ejendomsregistre, vil kontorerne for inddrivelse af aktiver få bedre muligheder for at handle og reagere effektivt og rettidigt. Samtidig bør offentlighedens adgang til oplysninger også sikres, uden at dette berører igangværende procedurer på både nationalt plan og EU-plan. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Forslaget til direktiv udvider listen over situationer med ikkedomsbaserede konfiskationsforanstaltninger, der er baseret på straffesager, til andre tilfælde, hvor en straffedom ikke er mulig på grund af objektive omstændigheder i form af immunitet, amnesti og forældelse. EØSU anerkender Kommissionens bestræbelser på at begrænse disse tilfælde, da de kan misbruges eller anvendes med henblik på chikane eller forfølgelse. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Forslaget til direktiv indeholder en ny konfiskationsmekanisme, der sikrer konfiskation af aktiver, der ikke er direkte knyttet til en forbrydelse, der er opført i direktivet, men som er baseret på mistanke om ulovlige formuegoder/formuegoder opnået gennem kriminelle aktiviteter. På trods af den obligatoriske retslige procedure forud for afgørelsen om konfiskation og anklagemyndighedens bevisbyrde for at knytte det pågældende aktiv til kriminel aktivitet er der behov for flere garantier for at udelukke ethvert muligt misbrug under proceduren. De nationale jurisdiktioner følger forskellige veje, lige fra konfiskation i henhold til civilretten til strafferetlig konfiskation. Forslaget til direktiv bør omfatte standarder for tiltaltes proceduremæssige rettigheder og garantier og sikre, at dommere og anklagere har adgang til passende uddannelse. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Den begrænsede virkning af bestemmelsen om social genanvendelse i konfiskationsdirektivet kræver, at medlemsstaterne i højere grad tilskyndes til at medtage passende foranstaltninger til at sikre bestemmelsens effektivitet. EØSU anmoder Kommissionen om at være mere ambitiøs i sine bestræbelser på at gøre den sociale genanvendelse af konfiskerede aktiver effektiv og fastsætte en minimumsprocentdel for social genanvendelse for medlemsstaterne. Det er af afgørende betydning for den sociale samhørighed, at de berørte samfund får direkte genoprettende skadeserstatning og får gavn af udbyttet af denne skadeserstatning. Desuden har lokalsamfundene brug for bedre bistand, der kan bidrage til at øge deres modstandsdygtighed over for organiseret kriminalitet, og civilsamfundet skal inddrages i forvaltningen og afhændelsen af konfiskerede aktiver. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Som det også fremgår af konfiskationsdirektivet, vil ofres ret til erstatning ikke blive berørt af konfiskationsforanstaltningerne. Forslaget til direktiv sikrer dog stadig ikke, at erstatningen til ofrene prioriteres i kreditorrækkefølgen. Samtidig er borgere fra tredjelande ikke tilstrækkeligt beskyttet af forslaget til direktiv og anden EU-lovgivning, da den fokuserer på EU-borgere. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | I konsekvensanalysen påpeges følgende mangler: manglende oplysninger om kontorerne for inddrivelse af aktivers rolle og utilstrækkelige menneskelige, finansielle og tekniske ressourcer afsat til opsporing af aktiver. Forslaget til direktiv er en reaktion på disse konklusioner og kræver, at der oprettes mindst ét kontor for inddrivelse i hver medlemsstat. Den udtrykkelige forpligtelse til at stille tilstrækkelige ressourcer til rådighed, så det sikres, at kontorerne for inddrivelse af aktiver bliver effektive, hilses velkommen. Denne forpligtelse bør dog ledsages af regelmæssig rapportering fra det nationale niveau til Kommissionen om de tildelte ressourcer, således at Kommissionen kan vurdere, om der er fragmentering eller manglende balance mellem de forskellige kontorer for inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Omkostningerne i forbindelse med forvaltningen af beslaglagte og/eller konfiskerede aktiver kan være betydelige og endda overstige værdien af det pågældende aktiv. Forslaget til direktiv forpligter de kompetente myndigheder til at vurdere omkostningerne, inden de udsteder en afgørelse om beslaglæggelse. EØSU bifalder denne foranstaltning som et effektivt og nyttigt instrument, der har til formål at reducere de nødvendige omkostninger og maksimere aktivets efterfølgende værdi. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Mekanismen for mellemliggende salg kan anvendes i begrænsede tilfælde, som nu er opført i forslaget til direktiv, og vil sandsynligvis bidrage til en mere effektiv forvaltning af de beslaglagte aktiver. Selv om mekanismen er tilgængelig i de fleste medlemsstater, anvendes den i mindre målestok og med store forskelle. Forslaget til direktiv vil sandsynligvis øge anvendelsen af denne mekanisme ved at indføre en enkelt definition og præcisere betingelserne for dens anvendelse. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Manglen på omfattende og sammenlignelige statistikker blev anset for at være en væsentlig mangel i bestræbelserne på at gøre systemet til inddrivelse af aktiver mere effektivt. I den forbindelse stiller forslaget til direktiv krav om, at hver medlemsstat opretter et register over inddrivelse af aktiver, som skal indsamle kodede oplysninger fra de kompetente myndigheder under hele processen for inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU mener, at en samling af alle relevante retlige bestemmelser om inddrivelse af aktiver i et enkelt direktiv er i overensstemmelse med Kommissionens program for målrettet og effektiv regulering (REFIT) og vil hjælpe de relevante myndigheder og interessenter med at forstå reglerne bedre og bidrage til at forbedre gennemførelsen og effektiviteten af foranstaltninger, der har til formål at øge graden af inddrivelse af ulovlige aktiver i de nationale jurisdiktioner. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Kontorerne for forvaltning af aktiver vil være specialiserede organer, der oprettes eller udpeges i hver medlemsstat for at sikre en effektiv forvaltning af beslaglagte og konfiskerede formuegoder og for at samarbejde med andre kompetente myndigheder med ansvar for sporing, identifikation, beslaglæggelse, konfiskation og forvaltning enten på nationalt plan eller i grænseoverskridende sager. Forslaget til direktiv fastlægger mere præcist kontorernes roller og opgaver og skaber større klarhed for medlemsstaterne i forbindelse med fastlæggelsen af deres infrastruktur til inddrivelse af aktiver. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Afhændelse eller tilbagelevering af aktiver i grænseoverskridende sager bør være omfattet af aftaler om deling af aktiver, der skal undertegnes af de relevante medlemsstater. De nationale systemer kan variere betydeligt med hensyn til, hvilken type myndigheder og procedurer der er nødvendige for at indgå sådanne aftaler. Forslaget til direktiv indeholder ikke specifikke bestemmelser på dette område. Det bør derfor udtrykkeligt give kontorer for inddrivelse og forvaltning af aktiver relevante beføjelser i den henseende. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Samarbejdet med tredjelande er særlig vigtigt, da organiseret kriminalitet også eksisterer uden for EU og udgør en betydelig risiko for EU's indre sikkerhed. Da den organiserede kriminalitet er blevet mere forbundet, international og digital, er det vigtigt at sikre, at myndighederne i tredjelande er i stand til at samarbejde med deres kolleger i medlemsstaterne. Der bør overvejes forskellige bistands- og støtteinstrumenter med henblik på en yderligere håndhævelse af det foreslåede direktiv. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | De høringsinstrumenter, som Kommissionen anvendte forud for direktivforslaget, var inkluderende og tilpasset de forskellige interessenter — navnlig de relevante myndigheder, fagfolk, erhvervsorganisationer, civilsamfundsorganisationer og den brede offentlighed — med hensyn til varighed og metoder. EØSU anerkender Kommissionens bestræbelser på at tilvejebringe pålidelige data og oplysninger om situationen og fremskridtene i medlemsstaterne og i EU som helhed på området inddrivelse af ulovlige aktiver. Det forventes, at der vil blive gjort en lignende indsats under direktivets gennemførelse i national lovgivning og evalueringen af denne. |
| --- | --- |

3.18.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europol, Does crime still pay?
  Criminal Asset Recovery in the EU — Survey of statistical information 2010-2014, 2016.

1

Does crime still pay?

Criminal Asset Recovery in the EU

(2)  Meddelelse fra Kommissionen om en EU-strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet 2021-2025 (COM(2021) 170 final af 14.4.2021).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/42/EU af 3. april 2014 om indefrysning og konfiskation af redskaber og udbytte fra strafbart forhold i Den Europæiske Union (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 39).

3

(4)  Rådets afgørelse 2007/845/RIA af 6. december 2007 om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet (EUT L 332 af 18.12.2007, s. 103).

4

(5)  Nogle af de relevante udtalelser fra EØSU er: udtalelsen om pakken om sikkerhedsunionen (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 69), rækken af udtalelser om lovgivningen om bekæmpelse af hvidvask af penge, hvoraf den seneste er udtalelsen om lovpakken om bekæmpelse af hvidvask af penge fra 2021 (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 89), udtalelsen om strategien til bekæmpelse af organiseret kriminalitet 2021-2025 (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 91), udtalelsen om styrkelse af Europols mandat (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 66), udtalelsen om kontrol med likvide midler, der føres ind i eller ud af Unionen (EUT C 246 af 28.7.2017, s. 22), udtalelsen om den europæiske dagsorden om sikkerhed (EUT C 177 af 18.5.2016, s. 51) og udtalelsen om et åbent og sikkert Europa (EUT C 451 af 16.12.2014, s. 96).

5

(6)  Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om Inddrivelse og
  konfiskation af aktiver — Skabe sikkerhed for, at forbrydelse ikke betaler sig (COM(2020) 217 final).

6

Inddrivelse og

konfiskation af aktiver — Skabe sikkerhed for, at forbrydelse ikke betaler sig

(7)  I overensstemmelse med Rådets konklusioner om en styrkelse af finansielle efterforskninger for at bekæmpe grov og organiseret kriminalitet, rådsdokument 8927/20, af 17. juni 2020.

7

Rådets konklusioner om en styrkelse af finansielle efterforskninger for at bekæmpe grov og organiseret kriminalitet

(8)  Deltag i debatten: Bekæmpelse af organiseret kriminalitet: styrkelse af mandatet for EU's kontorer for inddrivelse af aktiver.

8

(9)  Kommissionen, IMPACT ASSESSMENT REPORT Accompanying the document Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on asset recovery and confiscation, (2022).

9

(10)  Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold (EUT L 68 af 15.3.2005, s. 49).

10

(11)  Kommissionen, Generaldirektoratet for Migration og Indre Anliggender, Mapping the risk of serious and organised crime infiltrating legitimate businesses: final report, E. Disley (redaktør), E. Blondes (redaktør), S. Hulme (redaktør), Publikationskontoret, 2021.

11

Mapping the risk of serious and organised crime infiltrating legitimate businesses: final report

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/111 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/111

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en fælles ramme for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU«

(COM(2022) 457 final — 2022/0277 (COD))

(2023/C 100/17)

| Ordfører: | Christian MOOS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI |

Ordfører:

Christian MOOS

Medordfører:

Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 17.10.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 28.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 23.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 155/0/3 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 17.10.2022

Rådet for den Europæiske Union, 28.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

23.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

155/0/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Mediefrihed og -pluralisme er af grundlæggende betydning for retsstaten og det liberale demokrati. EØSU beklager den bekymrende udvikling i EU og bifalder derfor Kommissionens initiativer vedrørende mediefrihed. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU har betænkeligheder ved, om gennemførelsen af det indre mediemarked er nok til at beskytte mediefriheden og -pluralismen. Hovedmålet bør være at bevare eller genoprette mediefriheden og -pluralismen uden at glemme, at økonomisk velfærd hænger sammen med mediefrihed. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen anerkender, at mediemarkedsfusioner, som fører til monopoler, kan udgøre en alvorlig trussel mod mediefriheden og -pluralismen. Markedsfusioner kan dog være hensigtsmæssige og ikke nødvendigvis have negative virkninger. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Henstillinger og blød lovgivning er ikke nok. Frie og uafhængige medier skal være et bindende krav i retsstatsrapporten og -mekanismen. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bifalder forslagene om at styrke og forsvare den redaktionelle uafhængighed. Udvalget understreger, at det er nødvendigt at opretholde journalisters og udgiveres uafhængighed. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Public service-medier giver kun mening, hvis de er upartiske og fuldstændigt uafhængige af politisk indflydelse. Tilstrækkelige og stabile finansielle ressourcer er en afgørende sikkerhedsforanstaltning i den henseende, forudsat at der er et effektivt kontrolsystem, som sikrer, at midlerne anvendes effektivt. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU anser bindende krav om gennemsigtighed i medieejerskab for vigtige. De fastsatte krav må ikke føre til en uforholdsmæssig stor administrativ byrde for små medieforetagender. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU finder det bekymrende, at nogle nationale tilsynsorganer ikke er uafhængige, og efterlyser en ramme, der sikrer deres uafhængighed. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU bifalder oprettelsen af Det Europæiske Råd for Medietjenester, men insisterer på, at det bliver fuldt ud uafhængigt, da EU bør udgøre et eksempel på bedste praksis i forhold til at sikre de nationale tilsynsmyndigheders fulde uafhængighed. Deltagelse af nationale tilsynsmyndigheder, som ikke er uafhængige, er en dårlig idé. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU understreger vigtigheden af gennemsigtighed i alle processer knyttet til indholdsmoderation på meget store onlineplatforme. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anbefaler, at der fastlægges minimumsstandarder for hele EU i overensstemmelse med EU's gældende antitrustlovgivning. Det opfordrer lovgiverne til at vedtage bindende lovgivning med behørig hensyntagen til den fri erhvervsudøvelse, og således at der ikke skabes unødigt bureaukrati og unødvendige omkostninger. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Hvis de nationale tilsynsmyndigheder ikke formår at foretage en tilstrækkelig vurdering af mediemarkedsfusioner, bør Kommissionen gribe ind i overensstemmelse med den gældende EU-antitrustlovgivning. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU bifalder de bindende gennemsigtighedskrav vedrørende fordeling af statslig reklame. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU hilser årlig overvågning velkommen og opfordrer til, at de relevante interessenter og civilsamfundet høres. Udvalget foreslår, at overvågningen udvides til også at omfatte alle andre aspekter af relevans for beskyttelsen af mediefriheden og -pluralismen. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU gentager sit seneste standpunkt om betydningen af mediefrihed og -pluralisme for det liberale demokrati og retsstatsprincippet, som alle medlemsstater har forpligtet sig til i kraft af ratificeringen af EU-traktaterne, som beskrevet i den omfattende initiativudtalelse om Sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa (1), i udtalelsen om Handlingsplanen for europæisk demokrati (2) og i udtalelsen om strategiske retssager mod offentligt engagement (3). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, sagde helt rigtigt i sin tale om Unionens tilstand i 2021 (4), at information er et fælles gode. Uden fri adgang til uafhængig og troværdig information kan EU's borgere ikke udøve deres ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, som sikret ved artikel 10 i TEU. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Overordnet set er Europa stadig et kontinent med frie og mangfoldige medier. Men den senere tids udvikling i EU er stærkt bekymrende. Når det gælder effektive lovgivningsmæssige sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af mediefriheden, er navnlig manglen på instrumenter for at imødegå strategiske retssager mod offentligt engagement (SLAPP) et stort problem i forhold til beskyttelsen af journalister. Observatoriet for mediepluralisme 2022 (5) har desuden konstateret, at markedspluralisme er udsat for den største risiko af alle de områder, der blev set på i undersøgelsen. Da der i de senere år ikke er gjort nogen fremskridt med hensyn til politisk uafhængighed, fremhæver observatoriet manglen på effektive mekanismer til beskyttelse af redaktionel uafhængighed i de fleste lande som en væsentlig hindring for forbedringer på dette område. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ud over interne trusler mod mediefriheden står EU over for indblanding udefra i form af forsøg på at manipulere den offentlige debat i Europa. På baggrund af de stigende geopolitiske spændinger er beskyttelse af mediefriheden og -pluralismen et vigtigt element i at sikre EU's modstandsdygtighed over for eksterne trusler. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Der er dog også enkelte positive tendenser, som viser, at EU-lovgivning kan gøre en forskel. Observatoriet for mediepluralisme 2022 konstaterede, at indikatoren »beskyttelse af retten til information« viste en positiv tendens i fire lande, og tilskrev denne forbedring gennemførelsen af direktiv (EU) 2019/1937 (6) om beskyttelse af whistleblowers. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Derfor bifalder EØSU i princippet Kommissionens initiativ til en europæisk retsakt om mediefrihed (7) og Kommissionens henstilling om interne sikkerhedsforanstaltninger for redaktionel uafhængighed og gennemsigtighed med hensyn til ejerskab i mediesektoren (8) som det næste logiske skridt for at beskytte mediefriheden og mediepluralismen og dermed det liberale demokrati i EU. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU understreger vigtigheden af, at den europæiske retsakt om mediefrihed er en forordning med direkte virkning, og sætter samtidig spørgsmålstegn ved, om den bløde lovtilgang med en henstilling er en effektiv måde at nå målene på. Henstillinger alene er ikke tilstrækkelige til at garantere mediefriheden og -pluralismen i medlemsstaterne. Frie og uafhængige medier skal være bindende kriterier for rapporten om retsstatsprincippet og for at aktivere retsstatsmekanismen i medlemsstater, hvor regeringen ikke respekterer mediefriheden og mediernes uafhængighed. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Retsgrundlaget for forordningen er artikel 114 i TEUF, som muliggør indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love med henblik på det indre markeds oprettelse og funktion. Eftersom de underliggende problemer og mangler er stærkt politiske og hænger sammen med, hvordan demokratiske systemer, der bygger på retsstatsprincippet, fungerer, er EØSU betænkelig ved, om gennemførelsen af det indre mediemarked rækker til at beskytte mediefriheden og -pluralismen. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Der er fem klare mål med forslaget til forordning, nemlig a) at harmonisere nationale regler og procedurer for at overvinde hindringer, der gør det vanskeligt for medievirksomheder at operere og investere i det indre marked, b) at fjerne glaslofter, der forhindrer udenlandske udgivere i at investere i lokale nationale markeder, c) at styrke alle mediers redaktionelle frihed uden samtidig at begrænse private udgiveres rettigheder, d) at sikre public service-mediers uafhængighed ved at etablere permanente mekanismer uden politisk indflydelse, e) at regulere tildelingen af økonomiske ressourcer, dvs. statslig annoncering. EØSU sætter spørgsmålstegn ved prioriteringen af de anførte mål. Udvalget mener, at det vigtigste mål bør være at bevare eller genoprette mediefriheden og -pluralismen snarere end at fokusere på økonomiske spørgsmål, medmindre de hænger klart sammen med mediefriheden. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Det fremgår klart af forordningen, at Kommissionen ønsker at fokusere på »forvridninger« af det indre marked og at åbne mediemarkedet for øget konkurrence på tværs af grænserne, navnlig for audiovisuelle medietjenester og videodeling. Derfor er forordningens faktiske anvendelsesområde meget snævrere, end titlen antyder. EØSU mener ikke, at dette er tilstrækkeligt til effektivt at beskytte og, om nødvendigt, genoprette mediefriheden og -pluralismen, som er under angreb i næsten alle medlemsstater og nærmest afskaffet i en række alvorlige tilfælde, med alle de ødelæggende konsekvenser, som dette medfører for journalisters arbejde og sikkerhed og for integriteten af den offentlige debat og information. Med åbningen af markedet er det nødvendigt at sikre de samme standarder for beskyttelse af ytringsfriheden, så den bredere markedsadgang ikke fører til, at udenlandske aktører monopoliserer markedet, især i fattigere lande. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU bifalder forslagene om at styrke og forsvare den redaktionelle uafhængighed. Udvalget understreger også behovet for at opretholde journalisters og udgiveres uafhængighed, dvs. udgiveres ret til at lægge den redaktionelle linje. EØSU har bemærket, at den politiske og økonomiske indflydelse bliver stadig større i flere EU-lande, både på offentlige medier og private medier med tætte forbindelser til magten. Dette er ikke foreneligt med mediernes rolle som den fjerde statsmagt. Det præciseres ikke i forordningen, hvordan redaktionel uafhængighed kan forenes med udgiveres/private medieejeres legitime rettigheder og interesser. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | EØSU støtter foranstaltninger, der øger robustheden over for udenlandsk informationsmanipulation og indblanding, så længe det ikke påvirker ytringsfriheden i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | I den europæiske retsakt om mediefrihed peges der på behovet for finansiering af mediesektoren, som foreslået af EØSU i sin udtalelse om Sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa (9). Men de eksisterende værktøjer er endnu ikke tilstrækkelige til at sikre kvalitetsjournalistik og mediepluralisme i medlemsstaterne. Samtidig mener EØSU, at de bedste betingelser for mediefrihed er en lovramme, der gør det muligt for medieforetagender at finansiere sig selv gennem deres udbud på markedet. Public service-medier giver kun mening, hvis de er upartiske og fuldstændigt uafhængige af politisk indflydelse, da offentlig finansiering ellers kan føre til alle mulige former for misbrug og regeringsmanipulation. Alle mediefinansieringsprojekter bør være baseret på meget gennemsigtige regler og garantier for journalisters politiske uafhængighed. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | EØSU støtter den endelige rapport fra konferencen om Europas fremtid (10) og dens stærke opfordring til at fremme mediernes uafhængighed og pluralisme (forslag 27 (1) og forslag 37 (4)), som Kommissionen citerer uden at følge den prioritering, som disse forslag indebærer. |
| --- | --- |

2.14.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU glæder sig over medietjenesteudbyderes og -modtageres ret til »at modtage en mangfoldighed af nyheds- og aktualitetsindhold, der er produceret med respekt for medietjenesteudbydernes redaktionelle frihed, til gavn for den offentlige debat«, som fastsat i artikel 3. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU sætter spørgsmålstegn ved det snævre anvendelsesområde for artikel 4, stk. 2, litra c), der kun vedrører anvendelsen af spyware (kun »produkt(er) med digitale elementer«), og foreslår at forbyde udbredelsen af udstyr eller teknologi, der kan anvendes til overvågning. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU understreger betydningen af sikkerhedsforanstaltninger for public service-medieudbyderes uafhængighed og af tilstrækkelige og stabile finansielle ressourcer til disse (artikel 5), men der bør være et effektivt kontrolsystem til at sikre, at midlerne anvendes effektivt. EØSU ser et uafhængigt organ som den bedste løsning, når det gælder fastsættelse af, hvor mange midler public service-udbydere har behov for til at udfylde deres opgave, forudsat at organet ikke er politisk udpeget. De nuværende tendenser til at politisere spørgsmålet om finansiering af public service-medieudbydere er en betydelig trussel mod mediefriheden. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU mener ikke, at medietjenesteudbyderes forpligtelser, som defineret i artikel 6, stk. 1, sikrer gennemsigtighed i medieejerskab. Manglende gennemsigtighed i medieejerskab er en væsentlig årsag til manglende redaktionel frihed og kvalitetsjournalistik (i overensstemmelse med journalistiske standarder). Medietjenesteudbydere og onlineplatforme skal gøre deres ejerskab gennemskueligt for mediebrugerne. Beskyttelse af data og privatlivets fred må ikke hindre gennemsigtighed i medieejerskab. De fastsatte krav må ikke føre til en uforholdsmæssig stor administrativ byrde for små medieforetagender. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU anbefaler, at de bindende krav om gennemsigtighed, der er nævnt i punkt 20 i Kommissionens henstilling, suppleres med yderligere krav, som nævnt i punkt 4.1-4.6 i bilaget til Europarådets Ministerkomités henstilling til medlemsstaterne om mediepluralisme og gennemsigtighed i medieejerskab (11). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU ser en vis fare for, at den bløde lovtilgang i Kommissionens henstilling resulterer i et lovgivningsmæssigt kludetæppe, der undergraver det fælles markeds integritet og direktivets mål. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU mener, at henvisningen i artikel 7 til kravene i artikel 30 i direktiv 2010/13/EU (12) er for upræcis til at sikre de nationale tilsynsmyndigheders eller -organers uafhængighed. Derfor anbefaler udvalget, at der fastsættes en ramme til at sikre de nationale tilsynsorganers uafhængighed og instrumenter, der kan afhjælpe et nationalt tilsynsorgans mulige manglende uafhængighed. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU finder det uacceptabelt, at en repræsentant for en national myndighed eller et nationalt organ, som ikke er fuldstændig uafhængig, deltager i beslutningstagningen i det foreslåede Europæiske Råd for Medietjenester. Med henblik på vurderingen af de nationale myndigheders eller organers uafhængighed skal der fastsættes klare kriterier i forordningen. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU mener ikke, at det foreslåede Europæiske Råd for Medietjenester er uafhængigt af Kommissionen, og opfordrer EU-lovgiveren til at sikre, at rådet er fuldstændigt uafhængigt. Hvis rådet ikke er fuldstændigt uafhængigt af Kommissionen, må det ikke udføre tilsyns- eller reguleringsopgaver. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU anbefaler, at artikel 10, stk. 5, omformuleres som følger: »Kommissionen udpeger en repræsentant til rådet. Kommissionens repræsentant kan deltage i rådets møder uden stemmeret«. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU anbefaler, at artikel 10, stk. 6, omformuleres som følger: »Rådet kan indbyde eksperter og observatører til at deltage i møderne«. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Med hensyn til artikel 11 afviser EØSU Kommissionens valg af delløsning A om at oprette et Europæisk Råd for Medietjenester, der støttes af et sekretariat i Kommissionen. Det er kun delløsning B om at oprette et Europæisk Råd for Medietjenester bistået af et uafhængigt EU-kontor, der kan sikre rådets uafhængighed. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU bifalder den strukturerede dialog med alle interessenter og mere specifikt civilsamfundet, som nævnt i artikel 12, litra l). EØSU, der repræsenterer de vigtigste civilsamfundsgrupper (herunder arbejdsmarkedets parter), kan bidrage til denne strukturerede dialog med sin ekspertise. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Udvalget bifalder et struktureret samarbejde, herunder gensidig assistance, mellem nationale tilsynsmyndigheder og -organer. EØSU anbefaler imidlertid, at anvendelsesområdet for artikel 13, stk. 2, udvides, så det ikke blot omfatter risiciene for det indre markeds funktion for medietjenester og den offentlige sikkerhed og forsvaret, men også andre risici for mediefriheden og -pluralismen samt risici for tilsynsmyndigheders og -organers politiske uafhængighed. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU glæder sig over indsatsen for at beskytte medietjenesteudbyderes indhold bedre på meget store onlineplatforme, som fastsat i artikel 17, og understreger vigtigheden af gennemsigtighed i alle processer vedrørende indholdsmoderation på meget store onlineplatforme, forudsat at de forpligtelser, der er omhandlet i dette stykke, ikke forstyrrer funktionsmåden af store onlineplatforme. Udvalget bifalder den strukturerede dialog, der er omhandlet i artikel 18, og understreger betydningen af at inddrage civilsamfundet i revisionen af anvendelsen af artikel 17. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU bifalder brugernes ret til at ændre standardindstillingerne for audiovisuelle medier, jf. artikel 19. For at omsætte denne ret i praksis er det afgørende, at enheder og/eller brugerflader er brugervenlige. Dog må producenternes og udviklernes operationelle kapacitet ikke krænkes, og deres udvikling fremover heller ikke begrænses. De skal udformes på en brugervenlig måde i et enkelt sprog. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | EØSU foreslår desuden at give Det Europæiske Råd for Medietjenester ret til at udarbejde en initiativudtalelse (i henhold til artikel 20, stk. 4), hvis en national lovgivnings- eller reguleringsforanstaltning eller administrativ foranstaltning kan forventes at påvirke det indre marked for medietjenesters funktion. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | EØSU gentager sin tidligere bekymring over, at en rent markedsbaseret tilgang til sikring af mediepluralisme og -frihed i Europa ikke er tilstrækkelig. Udvalget anerkender, at størrelsen af virksomheder på markedet for medietjenester kan bidrage til medietjenesteudbyderes økonomiske bæredygtighed, men bifalder Kommissionens anerkendelse af, at mediemarkedsfusioner kan udgøre en betydelig trussel mod mediefriheden og -pluralismen. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i artikel 21, for at øge gennemsigtigheden af mediemarkedsfusioner som et første skridt til at dæmme op for trusler mod mediefriheden og -pluralismen som følge af fusioner på mediemarkedet. Markedsfusioner påvirker ikke nødvendigvis mediefriheden og -pluralismen negativt, hvis det f.eks. hjælper mindre medieforetagender til at overleve, men der skal gribes ind over for fusioner, hvis det fører til informationsmonopoler. EU skal navnlig gribe ind over for mediemogulers og -oligarkers overtagelse af medier, da de ofte har en tæt forbindelse til førende politikere i landet eller endda tredjelandes regeringer. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | EØSU minder om, at mediemarkederne fortsat er stærkt fragmenterede, og opfordrer til, at markedskoncentrationen måles i forhold til såvel det nationale marked for medietjenester som de fragmenterede markeder på regionalt eller lokalt plan. Mediemarkedsfusioner i områder med kun ét regionalt medieforetagende udgør en betydelig trussel mod mediefriheden og -pluralismen. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | EØSU mener ikke, at Kommissionens retningslinjer »for faktorer, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af kriterierne for vurdering af virkningen af mediemarkedsfusioner« er tilstrækkelige til at sikre sammenlignelighed af vurderingerne i hele EU. Udvalget anbefaler, at der for vurderingerne fastlægges EU-minimumskrav, som skal overholdes i alle medlemsstater. Medlemsstaterne opfordres til at fremlægge mere udførlige og uddybende vurderinger i tillæg til EU's minimumskrav. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | Det er imidlertid ikke tilstrækkeligt med ikkebindende krav til gennemsigtighed, hvis der skal dæmmes op for den aktuelle trussel, som markedsfusioner udgør for mediefriheden og -pluralismen. EØSU opfordrer derfor EU-lovgiverne til at vedtage bindende regler for mediefusioner under behørig hensyntagen til den fri erhvervsudøvelse. Men dette må ikke belaste medier og medieinstitutioner med yderligere bureaukrati og omkostningstunge procedurer. |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | EØSU anbefaler desuden at give Det Europæiske Råd for Medietjenester ret til (i henhold til artikel 22) at udarbejde en initiativudtalelse »i mangel af en vurdering eller høring i henhold til artikel 21«. Det er ikke tilstrækkeligt at overdrage vurderingen af markedsfusioner til medlemsstaterne, da nogle regeringer aktivt støtter markedsfusioner for at lukke munden på kritiske røster og oppositionsmedier. |
| --- | --- |

3.23.

| 3.24. | EØSU minder om, at forvridninger af det indre marked for medietjenester også påvirker mediefriheden og -pluralismen, hvis disse forvridninger er begrænset til bestemte dele af det fælles marked på nationalt, regionalt eller endog lokalt plan. I alle disse tilfælde skal rådet kunne indlede en vurdering af en mediefusion, hvis de nationale tilsynsmyndigheder eller -organer ikke gør det. |
| --- | --- |

3.24.

| 3.25. | EØSU anbefaler, at Det Europæiske Råd for Medietjenester får til opgave at foretage vurderinger af andre trusler mod mediefriheden og -pluralismen, hvis de nationale tilsynsmyndigheder eller -organer ikke gør det. |
| --- | --- |

3.25.

| 3.26. | EØSU bifalder de bindende krav om gennemsigtighed i artikel 24 vedrørende fordeling af statslig reklame. Udvalget opfatter dog fritagelsen for territoriale enheder med over 1 million indbyggere fra kravene som et smuthul, der kan bruges til at undgå gennemsigtighed. EØSU anerkender, at den administrative byrde ved indberetningskrav skal være forholdsmæssig, og foreslår derfor, at der fastsættes en minimumstærskel for udgiftsbeløbet for en national, regional eller lokal myndighed. Hvis en enheds samlede årlige udgifter til statslig reklame er under tærsklen, finder gennemsigtighedskravene ikke anvendelse. |
| --- | --- |

3.26.

| 3.27. | EØSU glæder sig over den årlige overvågning, der er omhandlet i artikel 25, og opfordrer til, at relevante interessenter samt civilsamfundet høres i forbindelse med overvågningen. Det er imidlertid ikke tilstrækkeligt at begrænse overvågningen til funktionsmåden af det indre marked for medietjenester. Derfor foreslår EØSU, at overvågningen udvides til også at omfatte alle andre aspekter, der er relevante for beskyttelsen af mediefriheden og -pluralismen. EØSU anbefaler, at Det Europæiske Råd for Medietjenester får til opgave at udvikle et sæt indikatorer for overvågningen. |
| --- | --- |

3.27.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa (initiativudtalelse) (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 9).

1

(2)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om handlingsplanen for europæisk demokrati« (COM(2020) 790 final) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 56).

2

(3)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personer, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (»strategiske retssager mod offentligt engagement«) (COM(2022) 177 final — 2022/0117 (COD)) (EUT C 75 af 28.2.2023, s. 143).

3

(4)  Kommissionen, 2021, tale om Unionens tilstand ved kommissionsformand Ursula von der Leyen, Strasbourg, 15. september 2021.

4

(5)  Det Europæiske Universitetsinstitut, Center for mediepluralisme og mediefrihed, Application of the Media Pluralism Monitor in the European Union, Albania, Montenegro, the Republic of North Macedonia, Serbia and Turkey in the year 2021, San Domenico di Fiesole 2022.

5

Application of the Media Pluralism Monitor in the European Union, Albania, Montenegro, the Republic of North Macedonia, Serbia and Turkey in the year 2021, San Domenico di Fiesole 2022

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 af 23. oktober 2019 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten (EUT L 305 af 26.11.2019, s. 17).

6

(7)  COM(2022) 457.

7

(8)  Kommissionens henstilling (EU) 2022/1634 af 16. september 2022 om interne sikkerhedsforanstaltninger til redaktionel uafhængighed og gennemsigtighed med hensyn til ejerskab i mediesektoren (EUT L 245 af 22.9.2022, s. 56).

8

(9)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa (initiativudtalelse) (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 9).

9

(10)  Konferencen om Europas fremtid, Rapport om det endelige resultat, maj 2022.

10

Rapport om det endelige resultat

(11)  Council of Europe, Recommendation CM/Rec(2018)1[1] of the Committee of Ministers to member States on media pluralism and transparency of media ownership, 7 March 2018, https://search.coe.int/cm/Pages/result_details.aspx?ObjectId=0900001680790e13.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) (EUT L 95 af 15.4.2010, s. 1).

12

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/118 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/118

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om at arbejde hen imod en asbestfri fremtid: en europæisk tilgang til behandling af de sundhedsrisici, der er forbundet med asbest«

(COM(2022) 488 final)

og om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2009/148/EF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest«

(COM(2022) 489 final — 2022/0298 (COD))

(2023/C 100/18)

| Ordfører: | Ellen NYGREN |
| --- | --- |

Ordfører:

Ellen NYGREN

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 6.10.2022
  Rådet for Den Europæiske Union, 7.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 153, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 23.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 155/9/49 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 6.10.2022

Rådet for Den Europæiske Union, 7.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 153, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

23.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

155/9/49

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) glæder sig over Kommissionens ambitioner om at mindske forekomsten af kræft og de særlige foranstaltninger med henblik på at minimere eksponeringen for asbest under arbejdet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Ifølge videnskaben findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering for asbest, hvor man ikke risikerer at få kræft. EØSU anbefaler derfor i lighed med Europa-Parlamentet, at den tekniske grænseværdi for eksponering for asbest i henhold til direktivet om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest på sigt fastsættes til et lavere niveau end det, som Kommissionen nu foreslår, og at der for at nå dette mål udarbejdes en køreplan med supplerende foranstaltninger ud over dem, der pt. foreslås af Kommissionen. Køreplanen bør omfatte økonomisk støtte til virksomheder og regioner, som har brug for en sådan støtte for at kunne opfylde målsætningerne. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU foreslår en bred offentlig oplysningskampagne vedrørende asbest og den livsfare, der er forbundet med dette materiale. Derudover er der brug for uddannelse af alle arbejdstagere, som risikerer at blive eksponeret for asbest. Dette bør foregå på arbejdstagerens modersmål eller på et andet sprog, som arbejdstageren behersker. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at alle arbejdstagere, som kan risikere at blive eksponeret for asbest, gennemgår kontroller, og at en journal eller et pas med dokumentation vedrørende eksponering for asbest følger arbejdstagerne, når de skifter arbejdsplads, så der kan følges op på arbejdstagernes sundhed. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Der er behov for et internationalt reguleringssamarbejde, hvis man effektivt skal afhjælpe risiciene som følge af asbest. EØSU henleder navnlig opmærksomheden på ILO-konvention nr. 162 og Rotterdamkonventionen. Når disse diskuteres og anvendes, bør EU og medlemsstaterne spille en aktiv og førende rolle for at fremme en bedre udvikling i alle verdens lande og i internationale handelskæder. EU's frihandelsaftaler med andre lande og regioner bør indeholde krav om en øget indsats for at forbyde anvendelse af asbest og mindske de skadelige virkninger deraf i alle verdens lande. EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at arbejde aktivt hen imod et internationalt forbud mod brug af asbest og beskyttelse af de arbejdstagere, som skal håndtere eksisterende asbest, f.eks. ved renovering, nedrivning og affaldshåndtering. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Baggrund og generelle bemærkninger

2.1.   Et forbud mod asbest i EU

| 2.1.1. | Asbest er et farligt stof, der forårsager kræft. Dette har været kendt i årtier. I mere end 40 år har EU truffet forskellige foranstaltninger til at begrænse og efterfølgende forbyde al brug af asbest. I 1999 forbød EU alle former for asbestfibre. Forbuddet trådte fuldt ud i kraft i 2005 og gælder både varer, der fremstilles i EU, og varer, der importeres til EU. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/148/EF (1) kodificerede de regler om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest, som indtil da havde været gældende. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Asbest blev anvendt i byggeindustrien i forholdsvis lang tid, og der findes derfor stadig et stort antal bygninger, der indeholder asbest. Afhængigt af hvilken type arbejde, der udføres, kan de farlige stoffer aktiveres under renovering og nedrivning. Asbest forekommer også i andre sektorer såsom minedrift og udvindingsindustri, affaldshåndtering og vedligeholdelse af køretøjer. På trods af det gældende forbud mod anvendelse af ny asbest er der således stadig meget arbejde, hvor arbejdstagerne eksponeres for asbest. Ud over de arbejdstagere, som indberettes i offentlige statistikker, findes der et mørketal i form af tredjelandsstatsborgere, som ikke altid indgår i EU's og medlemsstaternes offentlige statistikker. Direktivet fra 2009 om beskyttelse af arbejdstagere mod eksponering for asbest under arbejdet er ifølge Kommissionen for størstedelens vedkommende stadig relevant, men det foreslås at opdatere det på baggrund af de seneste videnskabelige viden på området. |
| --- | --- |

2.1.2.

| 2.1.3. | EØSU har vedtaget to udtalelser om nærtbeslægtede emner, nemlig CCMI/130 om »Et EU uden asbest« (2) og CCMI/166 om »Arbejde med asbest i forbindelse med energirenovering« (3), hvori udvalget anfører, at fuldstændig fjernelse af al anvendt asbest og alle asbestholdige produkter bør være et prioriteret mål for Den Europæiske Union. EØSU opfordrer EU til sammen med arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, herunder relevante civilsamfundsorganisationer, på europæisk, nationalt og regionalt plan at udvikle og udveksle handlingsplaner for fjernelse og håndtering af asbest. Under de nuværende omstændigheder er det imidlertid stadig vanskeligt at opfylde målet om hurtigt at blive »asbestfri«. Derfor har beslutningstagerne i visse EU-lande og -regioner valgt en strategi, hvor man sigter mod at blive »asbestsikker«. |
| --- | --- |

2.1.3.

| 2.1.4. | Kommissionens nuværende forslag indebærer en sænkelse af den tekniske grænseværdi for asbestfibre i luften fra 0,1 fibre pr. cm3 til 0,01 fibre pr. cm3 som et tidsvægtet gennemsnit (TWA) på otte timer. |
| --- | --- |

2.1.4.

2.2.   EU's ambitioner om at bekæmpe kræft

| 2.2.1. | EU's kræfthandlingsplan blev fremlagt i 2021 som en mangefacetteret strategi for bekæmpelse af kræft. I sin udtalelse SOC/677 (4) bifaldt EØSU denne plan, som i høj grad fokuserer på primær forebyggelse med det formål at forhindre kræfttilfælde. I tråd hermed må foranstaltninger mod eksponering for asbest, som der i forvejen findes en del viden om, være en effektiv fremgangsmåde, eftersom eksisterende forskning allerede har identificeret eksponering for asbest som den vigtigste årsag til arbejdsrelateret kræft, og disse foranstaltninger helt konkret vil mindske risikoen for nye kræfttilfælde. Da risikofaktorerne for lungehindekræft er mange (udover asbest kan der være tale om f.eks. nanofibre), foreslår EØSU, at personer, der risikerer at blive eksponeret for asbest i forbindelse med deres arbejde, får udleveret et dokument om eksponeringen. |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | I den sammenhæng er det værd at bemærke, at også almindelige mennesker kan blive udsat for asbest uden at være arbejdstagere på området, f.eks. hvis de opholder sig i nærheden af en igangværende renovering eller nedrivning. Der kan også være tale om privatpersoner, som renoverer deres eget hjem uden at have kendskab til eller viden om de risici, dette indebærer. Dertil kommer, at asbest kan frigøres i ventilationssystemer og medføre, at personer eksponeres herfor, uden at de er vidende herom. EØSU anbefaler derfor, at borgerne uddannes gennem alle mulige forskellige kanaler, herunder medierne, som bærer et stort ansvar. |
| --- | --- |

2.2.2.

2.3.   Generelle bemærkninger

| 2.3.1. | EØSU støtter Kommissionens ambitioner om at bekæmpe kræft på forskellige måder. At begrænse risikoen for eksponering for asbest er et konkret skridt i retning af at reducere antallet af kræfttilfælde. Der findes omfattende videnskabelig viden om farerne ved asbest og den direkte forbindelse mellem eksponering for asbest og kræft. Med udgangspunkt i den seneste videnskabelige viden på dette område, som Kommissionen har samlet, foreslås det nu at gå videre og opdatere de retlige rammer i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

2.3.1.

| 2.3.2. | Hvert eneste kræfttilfælde medfører omkostninger for samfundet samt lidelse og tab for den enkelte. Ved at begrænse eksponeringen for asbest under arbejdet kan man undgå et betydeligt antal kræfttilfælde. EØSU opfordrer derfor alle berørte aktører til at gøre deres yderste for at bekæmpe eksponering for asbest. Det gælder navnlig foranstaltninger til beskyttelse af arbejdstagere, som i forbindelse med deres arbejde eksponeres for asbest, men også formidling af almen information, så offentligheden får større viden om de risici, der er forbundet med asbest. |
| --- | --- |

2.3.2.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | Sænkning af den tekniske grænseværdi for tolererede mængder asbestfibre i luften er den mest ambitiøse foranstaltning, EU kan træffe i forbindelse med ændringen af direktivet. EØSU glæder sig over Kommissionens initiativ og mener, at det udgør et godt grundlag for på lang sigt at bevæge sig hen imod nultolerance over for eksponering for asbest under arbejdet. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | Kommissionen foreslår at ændre artikel 8, så grænseværdien sænkes fra 0,1 fibre pr. cm3 som et tidsvægtet gennemsnit (TWA) på otte timer. I direktivet anføres det også, at arbejdstagernes eksponering for støv fra asbest eller asbestholdige materialer på arbejdspladsen skal reduceres til et minimum, og at den under alle omstændigheder skal være så lav, som det er teknisk muligt under den grænseværdi, der er fastsat i artikel 8. Her minder EØSU om, at arbejdsmarkedets parter kan gå videre end den nye grænseværdi, som kommer til at gælde ifølge direktivet, og vedtage passende foranstaltninger for at mindske forekomsten af asbestfibre på arbejdspladser yderligere. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Ifølge International Commission of Occupational Health (ICOH) findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering, hvor man ikke risikerer at få kræft. Professor Jukka Takala viste ved EØSU's høring den 31. oktober 2022, at der hvert år dør ca. 90 370 mennesker i EU af asbestrelateret kræft, hvilket understreger behovet for en sænkning af grænseværdien. Derfor bør EU efter EØSU's mening gå længere, end det Kommissionen foreslår, og på sigt fastsætte den tekniske grænseværdi til 0,001 fibre pr. cm3 efter en rimelig overgangsperiode. I dette øjemed bør der udarbejdes en køreplan med forslag til foranstaltninger, herunder økonomiske foranstaltninger, til støtte for virksomheder og regioner, der har brug for sådanne foranstaltninger til at opfylde målene. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.2. | Inden man går i gang med renoverings- eller nedrivningsarbejde, forventes arbejdsgiveren at identificere de materialer, der kan tænkes at indeholde asbest. Det forudsætter, at arbejdsgiveren kan få adgang til og anvende informationskilder fra ejeren af ejendommen og andre tilgængelige kilder, eller alternativt at bygningen screenes. EØSU anbefaler, at der indføres registre med henblik på indsamling af oplysninger om hver enkelt ejendom i denne henseende, hvor man begynder med ejendomme, som er under renovering, og derefter gradvist fortsætter med de øvrige ejendomme. Disse oplysninger bør tilrettelægges af medlemsstaterne på en måde, som man er blevet enige om inden for EU, for at opnå sammenlignelige data om, hvor der menes at være asbest (land/lokalitet/bygningens funktion/bygningsdel), i hvilke mængder (vurdering af asbesttypen og mængden pr. m2) osv. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (EU-OSHA) kunne anmodes om at bidrage til udviklingen af en harmoniseret retlig ramme for ejendomsregistret. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Det er vigtigt at uddanne arbejdstagere, som risikerer at blive eksponeret for asbest. EØSU påpeger, at det er yderst vigtigt, at uddannelsen foregår på arbejdstagerens modersmål eller på et andet sprog, som arbejdstageren behersker, også når arbejdstagerne kommer fra andre lande end der, hvor de arbejder, og dermed kan have manglende kendskab til sproget i arbejdslandet. Det gælder både EU-borgere og arbejdstagere fra tredjelande. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU anbefaler også mere omfattende information til den brede offentlighed om asbest og de risici, der er forbundet hermed, for at øge bevidstheden herom blandt både arbejdstagere og udbydere af arbejde, som kan omfatte håndtering af asbest, samt privatpersoner og myndigheder, der savner et mere indgående kendskab til emnet. Kommissionen opfordres til at tilrettelægge en oplysningskampagne om asbest og den livsfare, der er forbundet hermed, i samarbejde med medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsorganisationer. EØSU kunne fungere som platform for en international konference for at øge bevidstheden om asbest og dets skadelige virkninger samt om, hvordan man kan undgå dem. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Bedriftssundhedstjenester har pligt til at gennemføre undersøgelser af arbejdsevnen (forudgående, periodisk og afsluttende) hos arbejdstagere, der er udsat for asbest, og disse certifikater forelægges arbejdsgiveren. Når eksponeringen for asbest er overstået, forelægges resultatet af den endelige undersøgelse for både arbejdsgiver og arbejdstager sammen med en særlig dokumentation, en journal eller et pas med dokumentation vedrørende eksponering for asbest, som følger arbejdstagerne gennem hele livet, så der kan følges op på arbejdstagernes sundhed, og så man om nødvendigt kan identificere tilfælde af arbejdsrelateret sygdom som følge af eventuelle sene følgevirkninger af eksponeringen for asbest. Denne dokumentation skal forelægges både arbejdsgivere og arbejdstagere. Også papirløse arbejdstagere og migrantarbejdere bør være omfattet af dette. Den udleveres til arbejdstageren, således at den kan fremlægges ved alle fremtidige lægeundersøgelser for at sikre, at der gennem hele livet følges op på eventuelle sene følgevirkninger af eksponeringen for asbest. EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at fremme adgangen til bedriftssundhedstjenester med særlige kompetencer på området. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Sygdom, der opstår som følge af eksponering for asbest, bør dækkes af en arbejdsskadeforsikring. EØSU anbefaler, at EU og medlemsstaterne arbejder på at sikre, at de kræfttilfælde, der opstår efter mistanke om eksponering for asbest, behandles med en formodning om en sådan sammenhæng i forbindelse med vurderingen af retten til erstatning fra arbejdsskadeforsikringen, idet der findes omfattende og klare videnskabelige beviser for, at der er en sammenhæng mellem eksponering for asbest og kræft. Der bør oprettes en international solidaritetsfond for at sikre retten til erstatning. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Det anbefales, at medlemsstaterne samarbejder gennem arbejdstilsyn for at kontrollere, at arbejdstagere, som risikerer at blive eksponeret for asbest inden for bygge- og anlægsbranchen, mine- og udvindingsindustrien, transportsektoren, vej- og tunnelbyggeri samt affaldshåndtering, får den rette uddannelse. Et sådant samarbejde kan sikre, at der føres relevante registre over bygninger, som indeholder asbest, og at de gøres tilgængelige på nationalt plan og i EU-sammenhæng. EØSU minder om, at der er nødt til at være et tilstrækkeligt antal tilsynsførende (dvs. sundheds- og sikkerhedsinspektører) til at udføre disse arbejdsopgaver. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Der er behov for et internationalt reguleringssamarbejde, hvis man effektivt skal afhjælpe risiciene som følge af asbest. I den forbindelse kan vi pege på, at ILO-konvention nr. 162 og Rotterdamkonventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel er eksempler på eksisterende regelsæt, inden for hvilke EU og medlemsstaterne kan og bør spille en aktiv og førende rolle for at fremme en bedre udvikling, når det handler om asbest, i alle verdens lande og i internationale handelskæder. EU's frihandelsaftaler med andre lande og regioner bør indeholde krav om en øget indsats for at forbyde anvendelse af asbest og mindske de skadelige virkninger deraf i alle verdens lande. EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at arbejde aktivt hen imod et internationalt forbud mod brug af asbest og beskyttelse af de arbejdstagere, som skal håndtere eksisterende asbest, f.eks. ved renovering, nedrivning og affaldshåndtering. |
| --- | --- |

3.8.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/148/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (EUT L 330 af 16.12.2009, s. 28).

1

(2)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et EU uden asbest (EUT C 251 af 31.7.2015, s. 13).

2

(3)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om arbejde med asbest i forbindelse med energirenovering (initiativudtalelse) (EUT C 240 af 16.7.2019, s. 15).

3

(4)  Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — Den europæiske kræfthandlingsplan (EUT C 97 af 28.2.2022, s. 17).

4

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 43, stk. 2):

Ændringsforslag 1

Punkt 3.1.2

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Ifølge International Commission of Occupational Health (ICOH) findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering, hvor man ikke risikerer at få kræft. Professor Jukka Takala viste ved EØSU's høring den 31. oktober 2022, at der hvert år dør ca. 90 370 mennesker i EU af asbestrelateret kræft, hvilket understreger behovet for en sænkning af grænseværdien. Derfor
  bør EU efter
  EØSU
  's mening gå længere, end det
  Kommissionen
  foreslår,
  og
  på sigt fastsætte
  den tekniske grænseværdi
  til 0,001 fibre pr. cm3

  efter en rimelig overgangsperiode. I dette øjemed bør der udarbejdes en køreplan med forslag til foranstaltninger, herunder økonomiske foranstaltninger, til støtte for virksomheder og regioner, der har brug for sådanne foranstaltninger til at opfylde målene. | Ifølge International Commission of Occupational Health (ICOH) findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering, hvor man ikke risikerer at få kræft. Professor Jukka Takala viste ved EØSU's høring den 31. oktober 2022, at der hvert år dør ca. 90 370 mennesker i EU af asbestrelateret kræft, hvilket understreger behovet for en sænkning af grænseværdien. Derfor
  glæder
  EØSU
  sig over
  Kommissionen
  s forslag
  og
  mener, at
  den tekniske grænseværdi
  bør sænkes yderligere
  efter en rimelig overgangsperiode. I dette øjemed bør der udarbejdes en køreplan med forslag til foranstaltninger, herunder økonomiske foranstaltninger, til støtte for virksomheder og regioner, der har brug for sådanne foranstaltninger til at opfylde målene. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Ifølge International Commission of Occupational Health (ICOH) findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering, hvor man ikke risikerer at få kræft. Professor Jukka Takala viste ved EØSU's høring den 31. oktober 2022, at der hvert år dør ca. 90 370 mennesker i EU af asbestrelateret kræft, hvilket understreger behovet for en sænkning af grænseværdien. Derfor
  bør EU efter
  EØSU
  's mening gå længere, end det
  Kommissionen
  foreslår,
  og
  på sigt fastsætte
  den tekniske grænseværdi
  til 0,001 fibre pr. cm3

  efter en rimelig overgangsperiode. I dette øjemed bør der udarbejdes en køreplan med forslag til foranstaltninger, herunder økonomiske foranstaltninger, til støtte for virksomheder og regioner, der har brug for sådanne foranstaltninger til at opfylde målene.

Ifølge International Commission of Occupational Health (ICOH) findes der ikke noget sikkert niveau for eksponering, hvor man ikke risikerer at få kræft. Professor Jukka Takala viste ved EØSU's høring den 31. oktober 2022, at der hvert år dør ca. 90 370 mennesker i EU af asbestrelateret kræft, hvilket understreger behovet for en sænkning af grænseværdien. Derfor
  glæder
  EØSU
  sig over
  Kommissionen
  s forslag
  og
  mener, at
  den tekniske grænseværdi
  bør sænkes yderligere
  efter en rimelig overgangsperiode. I dette øjemed bør der udarbejdes en køreplan med forslag til foranstaltninger, herunder økonomiske foranstaltninger, til støtte for virksomheder og regioner, der har brug for sådanne foranstaltninger til at opfylde målene.

Resultat af afstemningen:

| For: | 68 |
| --- | --- |
| Imod: | 106 |
| Hverken for eller imod: | 16 |

For:

68

Imod:

106

Hverken for eller imod:

16

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/123 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/123

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk år for færdigheder 2023«

(COM(2022) 526 final — 2022/0326 (COD))

(2023/C 100/19)

| Ordfører: | Tatjana BABRAUSKIENÉ |
| --- | --- |

Ordfører:

Tatjana BABRAUSKIENÉ

| Anmodning om udtalelse | Rådet for den Europæiske Union, 21.10.2022
  Europa-Parlamentet, 20.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 149 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 15.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 547 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 155/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Rådet for den Europæiske Union, 21.10.2022

Europa-Parlamentet, 20.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 149 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget på plenarforsamlingen

15.12.2022

Plenarforsamling nr.

547

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

155/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over, at 2023 er blevet erklæret for det europæiske år for færdigheder. Det europæiske år for færdigheder skal skabe muligheder for effektive løsninger og uddannelsesmæssige fordele for unge og voksne, arbejdsløse og beskæftigede, uanset deres kontraktmæssige situation, kvalifikationsniveau eller køn, i overensstemmelse med det mål om at ruste »arbejdsstyrken med de rette færdigheder«, som kommissionsformand Ursula von der Leyen erklærede med henblik på at styrke den europæiske økonomis konkurrenceevne, navnlig blandt SMV'erne. EØSU glæder sig til at tage aktivt del i det europæiske år for færdigheder 2023 for at skabe konkrete resultater og er derfor parat til at bidrage med at fremme netværkssamarbejde og debatter. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I visse dele af EU er der ulige adgang til uddannelsesmuligheder, samtidig med at uddannelsesniveauet stadig alt for ofte går i arv fra generation til generation. Det europæiske år for færdigheder 2023 bør derfor føre til yderligere debatter og aktiviteter for at forhindre forskelsbehandling på alle uddannelsesområder og hjælpe folk med at tilegne sig færdigheder, der vil sikre dem gode karrieremuligheder og livskvalitet. Der bør derfor være særligt fokus på socioøkonomisk dårligt stillede grupper med hensyn til adgangen til inklusiv uddannelse eller omskoling og opkvalificering af høj kvalitet. Rådets henstilling om opkvalificeringsforløb, som skal støtte opkvalificering og integrering af lavtuddannede og lavtkvalificerede voksne på arbejdsmarkedet, skal håndhæves og gennemføres som et vigtigt mål under det europæiske år for færdigheder. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at der er behov for effektive finansieringsmekanismer, som mobiliserer europæiske og nationale ressourcer og omfatter en passende deling af omkostningerne mellem de offentlige myndigheder og private organisationer samt enkeltpersoner og andre relevante interessenter (arbejdsmarkedets parter, uddannelsesudbydere og NGO'er). Det er også afgørende at sætte arbejdstagere i stand til at deltage i uddannelse for at skabe en kultur for livslang læring. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU forventer, at det europæiske år for færdigheder vil tage fat på spørgsmålet om ansvaret for at sikre de nødvendige ressourcer til opkvalificering og omskoling, hvilket er vigtigt for at mindske risikoen for social udstødelse, herunder kanalisering af særlig målrettet finansiering. Det omfatter spørgsmålet om arbejdsmarkedets parters fælles ansvar på sektor- og virksomhedsniveau med hensyn til at investere i fremadrettet uddannelse af den beskæftigede arbejdsstyrke. Det omfatter også arbejdsgivernes medvirken til at træffe de nødvendige tiltag til støtte for eventuelle afskedigede medarbejdere, således at de kan drage fordel af støtteordningerne. EØSU opfordrer og tilskynder arbejdsmarkedets parter til at tage effektive skridt til at indgå i en social dialog for at sikre, at alle arbejdstagere i overensstemmelse med den europæiske søjle for sociale rettigheder har lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet. Derudover bør høringsmekanismerne mellem uddannelsesinstitutioner, myndigheder, virksomheder og fagforeninger styrkes, da det kan bidrage til udarbejdelsen af realistiske og effektive strategier for overgangen fra uddannelse til arbejde. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | I den henseende foreslår EØSU, at idéen om en færdighedsgaranti endelig gennemføres for at give alle ret til adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet, og at der gives en opfordring til at deltage i kollektive overenskomstforhandlinger og kapacitetsopbygning med henblik på at fastlægge bestemmelserne og betingelserne for betalt uddannelsesorlov, så alle bliver i stand til deltage fuldt ud i samfundslivet og håndtere omstillinger i samfundet og på arbejdsmarkedet. Uddannelse bør i den forbindelse omfatte udvikling af nøglekompetencer, grundlæggende færdigheder og faglige kvalifikationer for personer på alle færdighedsniveauer. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til at udpege en national koordinator for det europæiske år for færdigheder for at sikre koordineringen af relevante aktiviteter på nationalt plan. EØSU foreslår, at de nationale koordinationspunkter bør arbejde på en gennemsigtig og inklusiv måde og får relevante beføjelser og tilstrækkeligt med finansielle ressourcer fra EU-kilder og nationale kilder. Alle interessenter på uddannelsesområdet (navnlig uddannelsesudbydere, offentlige og private arbejdsformidlinger, arbejdsmarkedets parter og andre relevante civilsamfundsorganisationer) får indflydelse på valget af det nationale koordinationspunkt for at sikre, at de pågældende interessenter deltager og spiller en ledende rolle i både planlægningen og gennemførelsen af aktiviteter i løbet af året samt i den efterfølgende evaluering heraf. Det samme koordineringsprincip bør ligeledes anvendes på EU-plan. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU gentager sine anbefalinger fra tidligere udtalelser om tidligere erklæringer om europæiske år, nemlig at disse år bør bestå af mere end blot pr-aktiviteter og i stedet bidrage til gennemførelsen af klare planer og et reelt engagement. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Udvalget minder om sine tidligere udtalelser om sådanne temaår, hvori det opfordrer til tilstrækkelig EU-finansiering og væsentlig dialog med civilsamfundet i udviklingen af disse år og til specifikke foranstaltninger for at sikre en forbindelse mellem de forskellige temaår og varige resultater, og minder om, at hvis konceptet med »europæiske år« skal lykkes, er det afgørende at bekendtgøre dem i så god tid, at man kan forberede dem ordentligt og opbygge et solidt medejerskab (1). |
| --- | --- |

1.8.

2.   Lovgivningsforslaget

| 2.1. | Som kommissionsformand Ursula von der Leyen meddelte i sin tale om Unionens tilstand 2022, vedtog Kommissionen sit forslag om at udpege 2023 til det europæiske år for færdigheder. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Med det europæiske år for færdigheder foreslår Kommissionen i samarbejde med Europa-Parlamentet, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter, offentlige og private arbejdsformidlinger, industri- og handelskamre, uddannelsesudbydere, arbejdstagere og virksomheder at sætte skub i livslang uddannelse ved at:






  — | fremme øgede og mere effektive investeringer i uddannelse og opkvalificering for at udnytte den europæiske arbejdsstyrkes fulde potentiale og hjælpe folk med at skifte job |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

fremme øgede og mere effektive investeringer i uddannelse og opkvalificering for at udnytte den europæiske arbejdsstyrkes fulde potentiale og hjælpe folk med at skifte job

| — | sørge for, at færdigheder matcher arbejdsmarkedets behov ved også at samarbejde med arbejdsmarkedets parter og virksomheder |
| --- | --- |

—

sørge for, at færdigheder matcher arbejdsmarkedets behov ved også at samarbejde med arbejdsmarkedets parter og virksomheder

| — | matche folks ambitioner og færdigheder med muligheder på arbejdsmarkedet, navnlig med henblik på den grønne og den digitale omstilling og den økonomiske genopretning |
| --- | --- |

—

matche folks ambitioner og færdigheder med muligheder på arbejdsmarkedet, navnlig med henblik på den grønne og den digitale omstilling og den økonomiske genopretning

| — | sætte særligt fokus på at få flere mennesker i arbejde, navnlig kvinder og unge og især personer, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse |
| --- | --- |

—

sætte særligt fokus på at få flere mennesker i arbejde, navnlig kvinder og unge og især personer, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse

| — | tiltrække personer fra tredjelande med de færdigheder, der er efterspurgt i EU, bl.a. ved at styrke læringsmulighederne og mobiliteten og fremme anerkendelsen af kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

tiltrække personer fra tredjelande med de færdigheder, der er efterspurgt i EU, bl.a. ved at styrke læringsmulighederne og mobiliteten og fremme anerkendelsen af kvalifikationer.

| 2.3. | For at nå disse mål vil Kommissionen:






  — | fremme opkvalificerings- og omskolingsmuligheder, f.eks. ved at fremhæve relevante EU-initiativer, herunder EU-finansieringsmuligheder, for at støtte deres udbredelse, implementering og praktiske gennemførelse |
| --- | --- | --- |

2.3.

—

fremme opkvalificerings- og omskolingsmuligheder, f.eks. ved at fremhæve relevante EU-initiativer, herunder EU-finansieringsmuligheder, for at støtte deres udbredelse, implementering og praktiske gennemførelse

| — | gennemføre arrangementer og oplysningskampagner i hele EU for at støtte gensidig læring blandt partnere inden for opkvalificering og omskoling |
| --- | --- |

—

gennemføre arrangementer og oplysningskampagner i hele EU for at støtte gensidig læring blandt partnere inden for opkvalificering og omskoling

| — | bidrage til yderligere udvikling af informationsværktøjer vedrørende færdigheder og fremme redskaber og instrumenter til øget gennemsigtighed og lettere anerkendelse af kvalifikationer, herunder kvalifikationer erhvervet uden for EU. |
| --- | --- |

—

bidrage til yderligere udvikling af informationsværktøjer vedrørende færdigheder og fremme redskaber og instrumenter til øget gennemsigtighed og lettere anerkendelse af kvalifikationer, herunder kvalifikationer erhvervet uden for EU.

| 2.4. | For at sikre koordineringen af relevante aktiviteter på nationalt plan har Kommissionen opfordret medlemsstaterne til at udpege en national koordinator for det europæiske år for færdigheder. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU er enig i, at et engageret medborgerskab med en faglært og kvalificeret arbejdsstyrke er et af de største aktiver i den europæiske sociale og økonomiske model, og at støtte til faglig uddannelse af mennesker i alle aldre bør anvendes som løftestang til at fremme samfundsdeltagelse samt langsigtet og bæredygtig økonomisk vækst, da det bidrager til at øge innovation, produktivitet og konkurrenceevne. Det er også afgørende for at støtte borgerne i forbindelse med en retfærdig omstilling, fordi det er nødvendigt at bevæge os i retning af en mere bæredygtig måde at leve, producere og forbruge på for at bekæmpe klimaforandringerne og deres negative konsekvenser i hele verden, og samtidig sikre, at ingen lades i stikken. Samtidig er udvalget enigt i, at den enkelte lærendes samlede personlige udvikling er afgørende for at kunne tilpasse sig til de kommende forandringer og udfordringer, i betragtning af den hastighed vores samfund ændrer sig med. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Manglen på kvalificeret arbejdskraft som følge af demografiske udfordringer og strukturelle ændringer samt digitaliseringen og dekarboniseringen er blandt de afgørende faktorer for den europæiske økonomi. Ud over erhvervelse af nye færdigheder bør målet også være at sikre, at kvalificerede arbejdstagere kan udføre en række specialiserede opgaver og erhverv under skiftende omstændigheder (2), samtidig med at deres uddannelse fører til anstændige beskæftigelsesmuligheder og garantier for at forhindre usikre ansættelser. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Derudover er håndteringen og foregribelsen af kvalifikationsbehovene af afgørende betydning for at nå EU's overordnede mål i handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder om, at mindst 60 % af alle voksne skal deltage i uddannelse hvert år, og at beskæftigelsesfrekvensen skal op på mindst 78 % inden 2030. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen med erklæringen af det europæiske år for færdigheder 2023 som opfølgning på det europæiske ungdomsår 2022 har sat fokus på færdigheder. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Det bekræfter udvalgets holdning — som det har givet udtryk for i adskillige udtalelser — om, at grunduddannelse af høj kvalitet samt effektiv efteruddannelse af en høj standard, livslang læring samt erhvervsmæssig opkvalificering og omskoling er de nødvendige redskaber for at kunne tilpasse sig de samfundsmæssige forandringer på vellykket vis, fremme et aktivt medborgerskab samt forstå fremtidens jobmuligheder og fremme undervisning i iværksætteri (3). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Livslang læring og udvikling af færdigheder er nøglen til socialt og økonomisk fremskridt i vores samfund. Efter EØSU's mening handler dette imidlertid ikke kun om formidling af viden, der kan »markedsføres«, men også om kompetencer og færdigheder, der sætter mennesker i stand til at deltage aktivt i samfundslivet. Undersøgelser viser, at arbejdsmarkedet og samfundet i stigende grad har brug for kritisk tænkning, kommunikation, teamwork, kreativitet, initiativ og mange andre tværgående færdigheder. Derudover er frihed, tolerance, kritisk sans, europæiske værdier og demokratisk medborgerskab vigtige aktiver for Europas fremtid for at bekæmpe den voksende intolerance og nye radikale bevægelser. Derfor opfordrer vi til, at sociale færdigheder og tværgående færdigheder i forbindelse med de aktiviteter, der afholdes under det europæiske år for færdigheder 2023, medtages blandt de »rette færdigheder«, som borgerne, herunder arbejdstagere og fremtidige arbejdstagere, skal tilegne sig (4). Dette er i direkte overensstemmelse med gennemførelsen af Rådets henstilling om nøglekompetencer for livslang læring og den europæiske ramme for personlige, sociale og læringsmæssige nøglekompetencer (LifeComp) og den europæiske kompetenceramme for bæredygtighed (GreenComp). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Efter EØSU's mening begynder uddannelse i den tidlige barndom og følger os gennem hele livet. EØSU understreger i overensstemmelse med Rådets resolution om en ny europæisk dagsorden for voksenuddannelse 2021-2030, at voksenuddannelse skal være mere end bare udvikling af beskæftigelsesrelevante færdigheder. Det er lige så vigtigt at fremme øget bevidsthed blandt befolkningen om betydningen af og fordelene ved at deltage i livslang læring på en helhedsorienteret måde (5). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | For EØSU står det derfor klart, at alle aktiviteter inden for rammerne af det europæiske år for færdigheder 2023 skal være rettet mod at skabe de størst mulige fremskridt inden for alle uddannelsesområder (grunduddannelse, erhvervsrettet grund- og videreuddannelse og livslang læring, det være sig formel, ikkeformel og uformel). Det er derfor frem for alt et spørgsmål om at sikre lige muligheder for alle uden forskelsbehandling på alle uddannelsesniveauer. Forældres indkomst eller uddannelsesniveau må ikke længere have væsentlig indflydelse på en persons uddannelsesforløb. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Da der i visse dele af EU er ulige adgang til uddannelsesmuligheder, samtidig med at uddannelsesniveauet stadig alt for ofte går i arv fra generation til generation, bør det alle vegne være obligatorisk at give chancer og muligheder og i videst muligt omfang at fremme færdigheder og kvalifikationer. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Livslang læring for alle skal blive en realitet i Europa, og alle europæere skal have adgang til inklusiv læring og uddannelse af høj kvalitet. Der skal være lige adgang til opkvalificering og omskoling, og alle mennesker skal have yderligere opkvalificeringsmuligheder, uanset køn, oprindelse og alder (6). Dette fokus på inklusion i dagsordenen for færdigheder skal desuden især omfatte alle arbejdstagere uanset deres beskæftigelsessituation, virksomhedernes størrelse og typen af ansættelseskontrakt, herunder lavtkvalificerede/lavtuddannede voksne og personer med indvandrerbaggrund. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod og udformes politikker for sårbare grupper, da de oplever større vanskeligheder. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Selvom EØSU bakker op om det europæiske år for færdigheder 2023 og dets fokus på at fremme erhvervsuddannelse og livslang læring, finder udvalget det bekymrende, at dagsordenen og prioriteterne for året ser ud til at spænde for vidt. De omfatter en meget lang række forpligtelser og henvisninger til alle initiativer, budgetposter og politikområder i den europæiske dagsorden for færdigheder. Der er dermed risiko for, at året kommer til at handle mere om højtprofilerede politiske meddelelser end langsigtet systematisk udvikling. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | For at undgå at en lang liste af eksisterende politikker og fælles ansvarsområder fjerner fokus fra resultaterne, er det afgørende at skabe klarhed om og sætte fokus på forslaget ved at fokusere på en række strategiske prioriteter. EØSU gentager sin opfordring fra tidligere udtalelser om tidligere erklæringer om europæiske år, nemlig at disse år bør bestå af mere end blot pr-aktiviteter og bidrage til klare planer og engagement (7). |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer spiller også en vigtig rolle i forvaltningen af uddannelsessystemet, bl.a. med at foregribe behovet for og levere færdigheder. For at sikre effektive løsninger for alle vil det være afgørende med en effektiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsorganisationer på europæisk og nationalt plan samt tiltag til at konsolidere effektiv forvaltning på alle erhvervsuddannelsesområder og af alle politikker for voksenuddannelse, herunder aktive arbejdsmarkedspolitikker og politiker for forvaltning af EU-midler og nationale midler til udvikling af færdigheder. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Det er vigtigt at overveje at styrke dialogen i eksisterende interessentgrupper og netværk, bl.a. gennem etablerede onlineplatforme, især ved at fremme den strategiske dialogproces i løbet af 2023, udvikle interessentfora knyttet til flagskibsbegivenhederne i 2023, men også gennem nye processer svarende til den civile dialog, for at sikre, at interessenter på uddannelsesområdet kan deltage meningsfuldt i politik og beslutningstagning i betragtning af deres ekspertise på området, deres evne til at forklare de lærendes behov og deres tætte forbindelse til forskellige nationale og regionale myndigheder, der er ansvarlige for at gennemføre uddannelsesanbefalingerne. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU forventer, at det europæiske år for færdigheder i den forbindelse kommer til at rejse spørgsmål om arbejdsmarkedsparternes fælles ansvar på sektor- og virksomhedsniveau med hensyn til både at investere i fremadrettet uddannelse og at videreuddanne deres ansatte. Det omfatter også arbejdsgivernes medvirken til at træffe de nødvendige tiltag til støtte for eventuelle afskedigede medarbejdere, således at de kan drage fordel af støtteordningerne. EØSU opfordrer i den henseende arbejdsmarkedets parter til at tage effektive skridt til at indgå i en social dialog for at sikre, at alle arbejdstagere i overensstemmelse med den europæiske søjle for sociale rettigheder har lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Lærere og undervisere varetager en vigtig rolle med at udvikle de lærendes færdigheder i overensstemmelse med arbejdsmarkedets behov ved ikke bare at undervise i faglige færdigheder, men også i tværgående færdigheder såsom grundlæggende og socioemotionelle færdigheder. De støtter overgangen fra skole til arbejde for elever med forskellige baggrunde, herunder voksne med behov for nye, opdaterede eller forbedrede færdigheder. I lyset af de hidtil usete udfordringer som følge af pandemien og krigen i Ukraine har lærernes engagement og kreativitet haft afgørende betydning for at opretholde undervisningen og læringen i skolerne og på arbejdspladserne. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Der er i mange EU-lande en betydelig mangel på undervisere på de erhvervsrettede uddannelser, hvilket også er forbundet med, at det erhvervsrettede lærerfag ikke anses for særlig attraktivt, bl.a. på grund af arbejdsvilkårene, lønnen og manglende økonomiske incitamenter og karriestøtte. En af de vigtigste strategier for at sikre tilstrækkeligt med undervisere med relevante færdigheder og viden på erhvervsuddannelserne må være at tiltrække fagfolk fra industrien til lærerfaget. Det kræver gode og attraktive arbejdsvilkår, anstændige lønninger og fleksible indgange til lærerfaget og mekanismer til at sikre, at disse fagfolk har den rette blanding af færdigheder — herunder pædagogiske færdigheder. |
| --- | --- |

3.17.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU glæder sig over tilgangen med at drøfte uddannelsesbehovene ud fra perspektivet om en social retfærdig grøn og digital omstilling af arbejdsmarkedet. Udvalget opfordrer dog til at sende et klart budskab om, at ansvaret for opkvalificering og omskoling altid bør deles retfærdigt. |
| --- | --- |

4.1.

4.2.   Fælles ansvar

| 4.2.1. | Hvis den igangværende omstilling skal lykkes, er det nødvendigt at hjælpe borgerne med at være forberedt på forandringer, så de kommer godt gennem omstillingen. Der er behov for finansieringsmekanismer, som mobiliserer europæiske og nationale ressourcer og omfatter en passende deling af omkostningerne og ikkefinansielle bidrag (f.eks. den tid, der bruges på uddannelse) mellem offentlige myndigheder, arbejdsgivere, enkeltpersoner og andre relevante interessenter (f.eks. arbejdsmarkedets parter, uddannelsesudbydere og NGO'er). EØSU har i mange tidligere udtalelser (8) understreget det presserende behov for et stærkt engagement fra virksomhederne og de offentlige myndigheder, navnlig for at sikre tilstrækkelige ressourcer, herunder tilstrækkelig finansiering af uddannelse. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU foreslår, at det europæiske år for færdigheder sætter tydeligt fokus på social ansvarlighed inden for omfattende opkvalificering og omskoling, og i den forbindelse bør idéen om en færdighedsgaranti gennemføres for at give alle ret til adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet, herunder deltagelse i kollektive overenskomstforhandlinger og kapacitetsopbygning med henblik på at fastlægge bestemmelserne og betingelserne for betalt uddannelsesorlov, så folk kan deltage fuldt ud i samfundslivet og håndtere omstillinger i samfundet og på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Det omfatter også spørgsmålet om arbejdsmarkedets parters fælles ansvar på sektor- og virksomhedsniveau for at investere i fremadrettet uddannelse af deres ansatte. Overenskomstforhandlinger på alle niveauer — i overensstemmelse med national lovgivning og praksis — samt arbejdstageres medbestemmelsesmekanismer på virksomhedsniveau er relevante redskaber til at tage højde for ændringer i kompetence- og videreuddannelsesbehov samt til at hjælpe med at foregribe disse ændringer og øge innovationen. Det ville være nyttigt under det europæiske år for færdigheder at begynde at udvikle en EU-kvalitetsramme for medarbejderuddannelse som et tiltag fra arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.2.3.

4.3.   Øgede investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse

| 4.3.1. | EØSU har allerede understreget behovet for en kvalificeringsoffensiv for at understøtte den voksende digitalisering af arbejdsmarkederne, skabe incitamenter til investeringer på både virksomhedsplan og i den offentlige sektor og fremme offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelser. Der er behov for flere offentlige investeringer i livslang læring og især voksenuddannelse i alle medlemsstaterne (9). |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage effektive skridt til at gennemføre det første og fjerde princip i den europæiske søjle for sociale rettigheder for at sikre retten til inklusiv livslang læring af høj kvalitet for alle borgere i Europa både på og uden for arbejdspladsen samt for at støtte gennemførelsen af disse principper ved hjælp af bæredygtige offentlige midler som aftalt med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Medlemsstaterne bærer det primære ansvar for at sikre bæredygtige investeringer i uddannelse af arbejdsløse og lavtuddannede, så de kan få bevis på deres grundlæggende færdigheder, erhvervskompetencer og vigtige kompetencer, der fører til kvalifikationer. Det europæiske år for færdigheder bør derfor fremhæve behovet for passende og tilstrækkelige offentlige investeringer på alle uddannelsesområder. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | EØSU opfordrer i den forbindelse til, at bæredygtige investeringer i voksnes deltagelse i livslang læring og medarbejderuddannelse fremhæves som en prioritet inden for rammerne af det europæiske semester og støttes med flere EU-midler til opkvalificering og omskoling, navnlig fra de europæiske struktur- og investeringsfonde. |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Retten til adgang til livslange læringsmuligheder uanset niveau og type (formel, uformel og ikkeformel)

| 4.4.1. | EØSU opfordrer til fuld gennemførelse af det første princip i den europæiske søjle for sociale rettigheder for at sikre, at alle under erhvervsuddannelse og alle arbejdstagere og ansatte har adgang til inklusiv uddannelse og livslang læring af høj kvalitet, så de kan deltage fuldt ud i samfundslivet og håndtere omstillingerne på arbejdsmarkedet. En sådan rettighed skal også støtte arbejdsløse og lavtuddannede voksne, så de kan erhverve de nødvendige færdigheder til arbejdsmarkedet. Vi opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan man kan sikre denne rettighed, og til at indføre en stærkere overvågningsmekanisme, som pålægger EU-landene at oprette nationale handlingsprogrammer og fremlægge jævnlige nationale rapporter om, hvordan denne rettighed garanteres. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | I den forbindelse opfordrer EØSU Kommissionen, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til at benytte det europæiske år for færdigheder til at tage effektive skridt til at træffe fælles tiltag til at fremme arbejdsbaseret læring og øge investeringerne i lærlingeuddannelser af høj kvalitet, voksnes deltagelse i livslang læring og medarbejderuddannelse ved at give alle arbejdstagere lige adgang til inklusiv uddannelse af høj kvalitet som en rettighed. Den europæiske ramme for effektive lærlingeuddannelser af høj kvalitet fylder fem år i 2023 og skal evalueres og styrkes. Det er på høje tid at høre lærlinge, unge og voksne om, i hvor høj grad kvalitetsbetingelserne i rammen opfyldes i praksis på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

4.4.2.

4.5.   Inddragelse af aktørerne

| 4.5.1. | EØSU glæder sig over Kommissionens udtrykkelige tilsagn om at styrke færdighedernes relevans ved at arbejde tæt sammen med arbejdsmarkedets parter, offentlige og private arbejdsformidlinger, virksomheder og uddannelsesudbydere. I den forbindelse mener EØSU, at det er vigtig også at:






  — | fremme aktiv medarbejderinddragelse i ordninger for livslang læring og i videreuddannelse på arbejdspladsen som en væsentlig forudsætning for en virksomheds vækst og konkurrenceevne, for en arbejdstagers beskæftigelsesegnethed og for sikringen af job af høj kvalitet (10) |
| --- | --- | --- |

4.5.1.

—

fremme aktiv medarbejderinddragelse i ordninger for livslang læring og i videreuddannelse på arbejdspladsen som en væsentlig forudsætning for en virksomheds vækst og konkurrenceevne, for en arbejdstagers beskæftigelsesegnethed og for sikringen af job af høj kvalitet (10)

| — | at øge alles deltagelse i livslang læring og i samarbejde med uddannelsesudbydere og beslutningstagere at fastsætte indholdet af undervisningen på en sådan måde, at den enkelte lærende og lokalsamfund og samfundet som helhed drager fordel heraf |
| --- | --- |

—

at øge alles deltagelse i livslang læring og i samarbejde med uddannelsesudbydere og beslutningstagere at fastsætte indholdet af undervisningen på en sådan måde, at den enkelte lærende og lokalsamfund og samfundet som helhed drager fordel heraf

| — | at støtte overenskomstforhandlinger og den sociale dialog i tråd med de nationale ordninger for arbejdsmarkedsrelationer for at kunne forudse og tilpasse færdighederne til den teknologiske og digitale udvikling og skabe muligheder for oplæring på arbejdspladsen, men også for at støtte den civile dialog for at få et samlet overblik over den enkelte lærendes behov. |
| --- | --- |

—

at støtte overenskomstforhandlinger og den sociale dialog i tråd med de nationale ordninger for arbejdsmarkedsrelationer for at kunne forudse og tilpasse færdighederne til den teknologiske og digitale udvikling og skabe muligheder for oplæring på arbejdspladsen, men også for at støtte den civile dialog for at få et samlet overblik over den enkelte lærendes behov.

4.6.   Styrkelse af effektive arbejdsformidlinger

| 4.6.1. | For at sikre en retfærdig overgang og velfungerende aktive arbejdsmarkedspolitikker er ligeledes der behov for en kompetent arbejdsformidling, der ikke bare er i stand til at håndtere efterspørgslen efter og udbuddet af job, men også kan tilbyde vejledning og rådgivning til arbejdssøgende. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at investere flere ressourcer i at fremme såvel effektiviteten som kapaciteten af arbejdsformidlingerne og deres personale samt i at udarbejde redskaber til at støtte dem, som endnu ikke er kommet ind på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.6.1.

4.7.   Individuelle læringskonti og mikroeksamensbeviser

| 4.7.1. | EØSU bifalder Kommissionens initiativ om individuelle læringskonti, fordi uddannelsesudbyderne har brug for økonomisk støtte for at kunne tilgodese de lærende. Der er et konstant stigende pres for at sikre kvalifikationer, og individuelle læringskonti bør ikke have til formål at erstatte eksisterende finansieringsstrukturer, men derimod at supplere dem, navnlig i de tilfælde, hvor der endnu ikke findes individuelle læringskonti. |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | Individuelle læringskonti er en vigtig byggesten i finansieringen af efter- og videreuddannelse. De individuelle læringskonti bør differentieres efter målgruppen og skal uanset hvad evalueres løbende og om nødvendigt tilpasses. Frem for alt bør personer i den arbejdsdygtige alder have direkte adgang til deres individuelle læringskonti og have mulighed for selv at beslutte, hvilken form for videreuddannelse de vil benytte dem til. |
| --- | --- |

4.7.2.

| 4.7.3. | Inden for rammerne af forslaget om en europæisk tilgang til livslang læring og beskæftigelse bør mikroeksamensbeviser bidrage til en bedre håndtering af problemerne med uddannelse og videreuddannelse og efteruddannelse. Det ville gøre det lettere og bedre for folk at erhverve alle de færdigheder, de har brug for til at håndtere de nuværende samfundsmæssige omvæltninger og omstillinger på arbejdsmarkedet. Samtidig vil denne tilgang med mikroeksamensbeviser også give udbyderne mulighed for at gøre deres tilbud mere gennemsigtige og fleksible. |
| --- | --- |

4.7.3.

| 4.7.4. | Det kan efter EØSU's mening være ganske praktisk og fornuftigt at anerkende uformel læring ved hjælp af mikroeksamensbeviser, men det er samtidig vigtigt, at mikroeksamensbeviser ikke svækker eller erstatter formel grunduddannelse, videregående uddannelse, erhvervsuddannelse eller traditionelle færdigheder. |
| --- | --- |

4.7.4.

4.8.   Tiltrækning af tredjelandsstatsborgere

| 4.8.1. | Det fokus, der sættes på at tiltrække tredjelandsstatsborgere med de efterspurgte færdigheder i EU, bør afbalanceres for at modvirke »hjerneflugt«. EØSU går ind for mere regelmæssige kanaler for arbejdskraftmigration, men den første prioritet for politikkerne for færdigheder bør være at sikre udviklingen af færdigheder for de europæiske arbejdstagere og for arbejdsløse og papirløse migranter, som allerede befinder sig og arbejder i EU. |
| --- | --- |

4.8.1.

| 4.8.2. | Udviklingen af en EU-talentpulje (som kun vil være tilgængelig for ukrainske flygtninge) skal også håndteres varsomt. EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde tiltag, som sikrer, at alle flygtninge og asylansøgere får de samme muligheder som andre borgere for at validere deres færdigheder og kompetencer og bliver tilbudt lærlingeforløb, opkvalificering og omskoling med henblik på at integrere dem på arbejdsmarkedet i overensstemmelse med EU's charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.8.2.

| 4.8.3. | Derudover bør man under alle omstændigheder drøfte en enklere, hurtigere og lettere anerkendelse af tredjelandsstatsborgeres kvalifikationer uafhængigt af deres ansættelse. I forbindelse med lovregulerede erhverv synes det dog klart, at man kun kan fremskynde eller lette anerkendelsen af tredjelandsstatsborgeres kvalifikationer ved at anvende reglerne i EU's kvalifikationsdirektiv. |
| --- | --- |

4.8.3.

4.9.   Koordinering af det europæiske år

| 4.9.1. | Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til at udpege en national koordinator for det europæiske år for færdigheder for at sikre koordineringen af relevante aktiviteter på nationalt plan. Denne udpegelse af nationale koordinatorer og de respektive møder er det centrale i artiklerne om koordinering på nationalt plan og EU-plan, hvilket forekommer meget minimalistisk. |
| --- | --- |

4.9.1.

| 4.9.2. | EØSU opfordrer til, at disse nationale koordinationspunkter får de relevante beføjelser og tilstrækkeligt med finansielle ressourcer fra EU-kilder og nationale kilder til effektivt at inddrage repræsentanter fra et bredt netværk af interessenter inden for uddannelse og færdigheder på nationalt plan og EU-plan. Disse interessenter (navnlig arbejdsmarkedets parter, offentlige og private arbejdsformidlinger, uddannelsesudbydere og andre relevante civilsamfundsorganisationer) bør deltage i koordineringen og spille en ledende rolle i både planlægningen og gennemførelsen af aktiviteter i løbet af året samt i den efterfølgende evaluering heraf. Der bør primært være fokus på bæredygtige resultater, der kan opnås i løbet af året. Med hensyn til finansieringsbeløb kan det europæiske udviklingsår bruges som et eksempel på god praksis. |
| --- | --- |

4.9.2.

4.10.   Misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder

| 4.10.1. | Selvom der muligvis mangler kvalificeret arbejdskraft i visse sektorer, er det såkaldte misforhold ofte i højere grad forbundet med dårlige arbejdsvilkår (lave lønninger, usikre kontrakter, manglende respekt, arbejdstider, der ikke sikrer balance mellem arbejdsliv og privatliv, og manglende medarbejderuddannelse og karriereudvikling) og mangel på værktøjer til at forudsige efterspørgslen som et system for tidlig varsling af ændringer på arbejdsmarkedet. Hvis det europæiske år for færdigheder ikke ser på dette aspekt, vil der helt sikkert blive en ulige fordelt byrde mellem arbejdstagere og samfundet som helhed, uden at der vil blive insisteret på virksomhedernes fælles ansvar. |
| --- | --- |

4.10.1.

| 4.10.2. | Strategier for færdigheder kan i den forbindelse ikke adskilles fra skabelse af og strategier for kvalitetsjob. Uddannelses-, omskolings- eller opkvalificeringsprogrammer vil ikke være til nogen nytte, hvis man bor i et økonomisk dårligt stillet område uden alternative jobmuligheder. Kvalitetsjob, rimelige lønninger og anstændige arbejdsvilkår er en forudsætning for langsigtet og bæredygtig vækst, produktivitet og innovation, og udvikling af færdigheder og livslang læring er et af de redskaber, der kan bidrage til at nå disse mål. Det er i den henseende afgørende at sikre effektiv social dialog med fagforeningerne, respekt for og overholdelse af arbejdstagerrettighederne og information og høring af arbejdstagerne vedrørende medarbejderuddannelse og lærlingeforløb på virksomhedsniveau. |
| --- | --- |

4.10.2.

Bruxelles, den 15. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk ungdomsår 2022« (COM(2021) 634 final — 2021/0328 (COD)) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 122).

1

(2)  Arbejdsmarkedsobservatoriets undersøgelse: The work of the future: ensuring lifelong learning and training of employees | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (europa.eu).

2

(3)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om voksenuddannelse (sonderende udtalelse på anmodning af det slovenske rådsformandskab) (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 16), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »hvordan fremmer man via uddannelse og i et livslangt læringsperspektiv de færdigheder, Europa har brug for til at skabe et mere retfærdigt, mere sammenhængende, mere bæredygtigt, mere digitalt og mere modstandsdygtigt samfund?« (Sonderende udtalelse på anmodning af det portugisiske rådsformandskab) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 27), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Den europæiske dagsorden for færdigheder med henblik på bæredygtig konkurrenceevne, social retfærdighed og modstandsdygtighed«(COM(2020) 274 final) — »Forslag til Rådets henstilling om erhvervsrettet uddannelse med henblik på bæredygtig konkurrenceevne, social retfærdighed og modstandsdygtighed«(COM(2020) 275 final) (EUT C 10 af 11.1.2021, s. 40), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets henstilling om en europæisk tilgang til mikroeksamensbeviser for livslang læring og beskæftigelsesegnethed (COM(2021) 770 final) og om forslag til Rådets henstilling om individuelle læringskonti (COM(2021) 773 final) (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 62) og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om en europæisk strategi for universiteter (COM(2022) 16 final) og forslag til Rådets henstilling om brobygning med henblik på et effektivt europæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (COM(2022) 17 final) (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 109).

3

(4)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Den europæiske dagsorden for færdigheder med henblik på bæredygtig konkurrenceevne, social retfærdighed og modstandsdygtighed« (COM(2020) 274 final) — »Forslag til Rådets henstilling om erhvervsrettet uddannelse med henblik på bæredygtig konkurrenceevne, social retfærdighed og modstandsdygtighed« (COM(2020) 275 final) (EUT C 10 af 11.1.2021, s. 40).

4

(5)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om voksenuddannelse (sonderende udtalelse på anmodning af det slovenske rådsformandskab) (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 16).

5

(6)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om voksenuddannelse (sonderende udtalelse på anmodning af det slovenske rådsformandskab) (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 16).

6

(7)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om et europæisk ungdomsår 2022«(COM(2021) 634 final — 2021/0328 (COD)) (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 122).

7

(8)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets henstilling om en europæisk tilgang til mikroeksamensbeviser for livslang læring og beskæftigelsesegnethed (COM(2021) 770 final) og om forslag til Rådets henstilling om individuelle læringskonti (COM(2021) 773 final) (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 62), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om voksenuddannelse (sonderende udtalelse på anmodning af det slovenske rådsformandskab) (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 16), og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »hvordan fremmer man via uddannelse og i et livslangt læringsperspektiv de færdigheder, Europa har brug for til at skabe et mere retfærdigt, mere sammenhængende, mere bæredygtigt, mere digitalt og mere modstandsdygtigt samfund?«(Sonderende udtalelse på anmodning af det portugisiske rådsformandskab) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 27).

8

(9)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om bæredygtig finansiering til livslang læring og udvikling af færdigheder i en situation, hvor der er mangel på faglært arbejdskraft (sonderende udtalelse på anmodning af det kroatiske formandskab) (EUT C 232 af 14.7.2020, s. 8).

9

(10)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremtidens arbejde — tilegnelse af den fornødne viden og de rette kompetencer til at opfylde behovene på fremtidens arbejdsmarked (sonderende udtalelse på anmodning af det bulgarske rådsformandskab) (EUT C 237 af 6.7.2018, s. 8).

10

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/132 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/132

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »analyse af investeringsunderskud på forsvarsområdet og vejen frem«

(JOIN(2022) 24 final)

(2023/C 100/20)

| Ordfører: | Panagiotis GKOFAS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Jan PIE |

Ordfører:

Panagiotis GKOFAS

Medordfører:

Jan PIE

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer |
| Vedtaget i sektionen | 11.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 202/6/4 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer

Vedtaget i sektionen

11.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

202/6/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU støtter de initiativer, der foreslås i den fælles meddelelse om en analyse af investeringsunderskud på forsvarsområdet og vejen frem. Den fælles meddelelse er et vigtigt skridt med hensyn til at fremme medlemsstaternes samarbejde på forsvarsområdet, der er nødvendigt for at mindske omkostningsfulde overlapninger af militær kapacitet og undgå fragmentering af EU's forsvarsmarked. EØSU fremhæver følgende hovedpunkter i udtalelsen: |
| --- | --- |

1.1.

| 1.1.1. | En strategi for EU's forsvarsindustri bør bygge på en stærk europæisk forsvars- og sikkerhedspolitik. |
| --- | --- |

1.1.1.

| 1.1.2. | Lave investeringer og utilstrækkelig koordinering mellem medlemsstaterne inden for FoU, produktion og indkøb skaber kapacitetsmangler og fragmenterer den europæiske forsvarsteknologiske og -industrielle base (EDTIB). |
| --- | --- |

1.1.2.

| 1.1.3. | EØSU støtter de konkrete foranstaltninger, som Kommissionen har foreslået — instrumentet til styrkelse af den europæiske forsvarsindustri gennem fælles indkøb (EDIRPA) og det europæiske program for forsvarsinvesteringer (EDIP) — og efterlyser mere koordinering af medlemsstaternes forsvarspolitikker og offentlige indkøb på EU-plan. |
| --- | --- |

1.1.3.

| 1.1.4. | De nationale forsvarsbudgetter bør revideres med henblik på hvert år at fastsætte det beløb, der afsættes til konsolidering af de fælles europæiske forsvarsinvesteringer. De vil således kunne bidrage til vurderingen af det finansielle grundlag for konkrete EU-koordinerede tiltag, der har til formål at styrke den europæiske forsvarskapacitet. |
| --- | --- |

1.1.4.

| 1.1.5. | Der bør være særligt fokus på moderne former for krigsførelse (f.eks. cyberangreb, digitale krige og propaganda med falske nyheder). |
| --- | --- |

1.1.5.

| 1.1.6. | Europa-Parlamentet skal udvikle en overvågningsmekanisme til gennemførelse af den europæiske forsvarspolitik (kontrakter, indkøb, investeringer) og tilvejebringe passende tekniske og institutionelle værktøjer til dette formål. |
| --- | --- |

1.1.6.

| 1.1.7. | Kommissionen opfordres til at fremlægge et ambitiøst forslag, der går videre end en eventuel momsfritagelse og omfatter effektive foranstaltninger, der skal hjælpe industrien med at tilpasse sig nye strategiske udfordringer. |
| --- | --- |

1.1.7.

| 1.2. | EØSU er enig i den vurdering af investeringsunderskud på forsvarsområdet i EU, der gives i den fælles meddelelse. Denne underinvestering har svækket Europas sikkerhed, undermineret NATO og svækket Unionens position i forhold til andre globale magter. Samtidig varierer forsvarsinvesteringerne fortsat inden for EU. Dette er i strid med princippet om solidaritet mellem medlemsstaterne og styrker centrifugalpolitiske magter, der forvrider bestræbelserne på at udvikle en fælles sikkerhedskultur og forsvarspolitik i Europa. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig over, at flere medlemsstater har bebudet, at de vil øge deres forsvarsbudget, og opfordrer dem til at holde fast i deres tilsagn om ikke blot at investere mere, men også bedre, for at imødekomme behovet for at styrke de europæiske borgeres solidaritet og beredskabskultur. Det er yderst vigtigt, at man på europæisk plan koordinerer de nationale forsvarsbestræbelser, der ikke indirekte skader nye EU-initiativer eller hæmmer igangværende eller planlagte europæiske udviklingsprojekter. Denne øgede koordinering på europæisk plan bør betragtes som et middel til også at styrke NATO's samlede kapacitet. EØSU støtter idéen om at styrke den europæiske ramme for forsvarssamarbejde, navnlig gennem fælles indkøb. I den forbindelse støtter EØSU fuldt ud den øjeblikkelige oprettelse af Taskforcen for Fælles Indkøb af Forsvarsmateriel som et middel til at koordinere medlemsstaternes reaktion på meget kortsigtede akutte behov — navnlig genopfyldning af lagre — på EU-plan. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU ser gerne, at der foretages yderligere tekniske undersøgelser af, hvordan man kan opnå en europæisk grænseflade, der optimerer resultaterne af de nationale forsvarsudgifter på EU-plan. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU glæder sig over det foreslåede kortsigtede instrument på 500 mio. EUR over to år (2022-2024), der skal tilskynde til fælles indkøb. På grundlag af arbejdet i taskforcen for fælles indkøb kan instrumentet bidrage til at strukturere og koordinere den nuværende efterspørgsel efter hårdt tiltrængt forsvarsmateriel og forebygge fortrængningseffekter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU glæder sig også over udmeldingen om et europæisk program for forsvarsinvesteringer (EDIP) til udvikling af fælles forsvarsprojekter, og opfordrer Kommissionen til hurtigt at fremlægge et ambitiøst forslag, der går videre end en eventuel momsfritagelse og omfatter effektive foranstaltninger, der skal hjælpe industrien med at tilpasse sig nye strategiske udfordringer. EU er nødt til at udvikle investeringsinitiativer, der muliggør industrisamarbejde gennem nystartede virksomheder og SMV'er (i lighed med EU's Small Business Act), og fuldt ud udnytte forsvarssektorens højt kvalificerede arbejdsstyrke og samtidig opkvalificere og skabe nye færdigheder gennem specifikke FoU-programmer og europæiske projekter, der gør det muligt for nationale industrier at samarbejde. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Udvalget glæder sig over Kommissionens udmelding om, at den vil fremsætte et initiativ om kritiske råstoffer, herunder lovgivningsmæssige foranstaltninger, med henblik på at styrke EU's modstandsdygtighed og forsyningssikkerhed, når det gælder råstoffer af kritisk betydning. EØSU mener, at dette initiativ skal tage hensyn til forsvarssektorens strategiske betydning. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Integration af en fælles forsvarspolitik kan bane vej for mere uafhængig industriel innovation, flere teknologiske afsmittende virkninger mellem militære og civile sektorer og mere effektive og uafhængige forsvars- og energipolitikker i EU. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU anerkender betydningen af at opbygge stærke opkoblinger for cybersikkerhed for at tackle nye former for hybrid krigsførelse. I betragtning af deres rolle i håndteringen af nye former for hybrid krigsførelse bør de stå i centrum for fremtidige investeringer i cybersikkerhed. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener ikke, at den fælles meddelelse indeholder tilstrækkelige strategiske retningslinjer for videreudviklingen af EDTIB. For at imødegå de nye sikkerhedsudfordringer, der truer den europæiske solidaritetsramme, er der behov for en omfattende strategi for EU's forsvarsindustri, der sammenholder alle industripolitiske foranstaltninger med henblik på at styrke EDTIB's kernefunktioner. I den henseende er den fælles meddelelse blot et skridt i den rigtige retning. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anbefaler, at der oprettes et videnskabeligt udvalg/agentur under politisk tilsyn af Europa-Parlamentet, som løbende overvåger og vurderer centrale aspekter af forsvarsinvesteringer og udstikker retningslinjer for en effektiv tildeling af økonomiske og militære ressourcer. Resultater og anbefalinger bør gøres tilgængelige for alle medlemsstater. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener, at den europæiske forsvarssektor kan tilskynde til synergier og samarbejde mellem mange økonomiske sektorer, aktører og interessenter. Der bør lægges særlig vægt på SMV'er i tråd med Small Business Act. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Baggrund

| 2.1. | EU's stats- og regeringschefer forpligtede sig på mødet i Versailles i marts 2022 til at styrke den europæiske forsvarskapacitet i lyset af Ruslands militære aggression mod Ukraine. De forpligtede sig til at 1) øge forsvarsudgifterne, 2) intensivere samarbejdet gennem fælles projekter, 3) udbedre mangler og opfylde kapacitetsmålene, 4) fremme innovation, herunder gennem civile/militære synergier, samt 5) styrke og udvikle vores forsvarsindustri, herunder SMV'er. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EU's stats- og regeringschefer opfordrede ligeledes Kommissionen til i samarbejde med Det Europæiske Forsvarsagentur at »fremlægge en analyse af investeringsunderskuddene på forsvarsområdet senest i midten af maj og til at foreslå ethvert yderligere nødvendigt initiativ til at styrke den europæiske forsvarsindustrielle og -teknologiske base«. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Som reaktion på denne opgave forelagde Kommissionen og den højtstående repræsentant/lederen af Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) en række tiltag og anbefalinger for Det Europæiske Råd med henblik på at sikre, at de bebudede stigninger i medlemsstaternes forsvarsudgifter ikke fører til yderligere fragmentering af den europæiske forsvarssektor, og at de munder ud i et stærkere teknologisk og industrielt grundlag for EU's forsvar. Disse anbefalinger omfatter navnlig foranstaltninger til fremme af fælles indkøb, opgradering af forsvarsplanlægningen og forøgelse af produktionskapaciteten. Der henvises også specifikt til en forbedring af finansieringsmulighederne for forsvarssektoren. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Anbefalingerne i den fælles meddelelse bygger på en vurdering af de nuværende investerings- og kapacitetsmangler. På trods af de øgede europæiske forsvarsudgifter i 2020 blev kun 11 % af investeringerne brugt inden for rammerne af et samarbejde — hvilket er langt under benchmarket på 35 %, som medlemsstaterne havde aftalt inden for rammerne af EDA og fastsat inden for rammerne af PESCO — sammenlignet med 89 % på nationalt plan. Det er værd at bemærke, at EU-medlemsstaterne står over for forskellige former for risici og har forskellig kapacitet til at reagere på militære kriser og andre typer kriser, der kræver differentierede forsvarsressourcer. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Herudover beløb medlemsstaternes samlede udgifter til forskning og teknologi på forsvarsområdet (2,5 mia. EUR) sig kun til 1,2 % af deres samlede forsvarsudgifter — langt under det benchmark på 2 %, der blev aftalt inden for rammerne af EDA, og som er fastsat som en mere bindende forpligtelse inden for rammerne af PESCO. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Desuden er der stadig meget ineffektivitet i den europæiske forsvarssektor: få stordriftsfordele, fragmentering af markedet og produktionen, overlapninger og mange forsvarssystemer af samme type osv. Manglen på samarbejde mellem medlemsstaterne svækker den industrielle og teknologiske kapacitet, der er nødvendig for at bevare EU's forsvarskapacitet og opfylde dets nuværende og fremtidige sikkerhedsbehov. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Investeringer i forsvarssektoren bør virke forebyggende og fungere som en afskrækkende og stabiliserende faktor med henblik på at øge sikkerheden og mindske konfliktrisici frem for at tilskynde til yderligere våbenkapløb og øge sandsynligheden for nye konflikter, hvad enten de er regionale eller globale. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Diplomati bør ideelt set altid have forrang inden for konfliktforebyggelse og -løsning. Anvendelse af militær magt bør fortsat være et ultimativt afskrækkende redskab og en sidste udvej. Der bør anvendes udviklingsmuligheder og økonomisk velfærd til at forsvare europæiske værdier som fred, demokrati, solidaritet og stabilitet, inden der træffes nogen form for militære foranstaltninger. EØSU støtter alle internationale forsøg på at opnå fredelige, retfærdige og konkrete løsninger på konflikter, tvister og/eller ulovlige handlinger (invasion, besættelse, trusler mod staters suverænitet, intimidering) inden for rammerne af FN-pagtens parametre og Europarådets resolution (f.eks. i situationer som dem i Ukraine, Cypern og andre steder). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener helt bestemt, at der er behov for tæt koordinering mellem EU og NATO. Begge organisationer har deres egne specifikke værktøjer og styrker, som skal anvendes på en måde, som støtter opnåelsen af det fælles mål om at garantere Europas sikkerhed. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU beklager, at flere års alvorlig underinvestering i forsvaret har ført til industri- og kapacitetsmangler i EU. Udvalget erkender ligeledes, at EDTIB i øjeblikket er udformet til fredstidsoperationer (dvs. lav produktionsgrad), og efterlyser foranstaltninger, der skal hjælpe EDTIB med at imødekomme den pludselige stigning i efterspørgslen som følge af krigen mod Ukraine. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU støtter opfordringen i den fælles meddelelse til medlemsstaterne til at indkøbe det nødvendige forsvarsmateriel i fællesskab. Fælles indkøb af det materiel, der er akut brug for, vil give mere valuta for pengene, øge interoperabiliteten og modvirke, at EU's mest udsatte medlemsstater havner i en situation, hvor de ikke er i stand til at anskaffe det materiel, de har brug for, på grund af modstridende krav til forsvarsindustrien, som ikke på kort sigt kan imødekomme en sådan stigning i efterspørgslen. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU støtter ligeledes forslaget om at tilskynde til fælles indkøb af forsvarsmateriel via EU-budgettet gennem et særligt kortfristet instrument. Den økonomiske støtte fra EU, der ydes gennem dette instrument, bør tilskynde medlemsstaterne til fælles indkøb af forsvarsmateriel og gavne EDTIB og samtidig sikre de europæiske væbnede styrker manøvremulighed, forsyningssikkerhed og øget interoperabilitet. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU ser også frem til forslaget om et program for forsvarsinvesteringer (EDIP). Samtidig sætter udvalget spørgsmålstegn ved, om momsfritagelser vil være nok til at tilskynde til fælles indkøb af projekter, der udvikles i fællesskab. EDTIB skal have mulighed for at støtte europæiske væbnede styrker, også i forbindelse med langvarige og større konflikter. Dette vil kræve systematisk anvendelse af forskellige industripolitiske værktøjer for at styrke forsyningskæderne, fremme færdigheder, etablere strategiske lagre osv. EDIP bør derfor følge en samlet tilgang for at støtte den nødvendige omstilling af EDTIB. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Samtidig er den fælles meddelelse ikke ambitiøs nok med hensyn til andre initiativer som f.eks. Den Europæiske Forsvarsfond. EØSU anbefaler, at fleksibiliteten i den nuværende flerårige finansielle ramme (FFR) anvendes til at øge Den Europæiske Forsvarsfonds budget betydeligt til et niveau, der svarer til de bebudede stigninger i medlemsstaternes forsvarsudgifter. Dette er nødvendigt for at sikre Den Europæiske Forsvarsfonds kapacitet og beføjelse til at tilskynde til samarbejde. Det er meningen, at Den Europæiske Forsvarsfond skal spille en afgørende rolle med hensyn til at komme fragmenteringen af de europæiske forsvarssystemer til livs og mindske investeringsunderskuddet på forsvarsområdet. EØSU mener, at Den Europæiske Forsvarsfond vil kunne udfylde denne rolle, hvis medlemsstaterne forbedrer deres samarbejde betydeligt. Den bør evalueres regelmæssigt og styrkes, hvis dette kan bidrage effektivt til større samhørighed og effektivitet i de europæiske forsvarsudgifter. Den europæiske merværdi er yderst vigtig for at retfærdiggøre dette værktøj. Desuden mener udvalget, at det bør være en prioritet at gøre Den Europæiske Forsvarsfond mere strategisk (udpegelse af et begrænset antal flagskibsprojekter, der modtager tilstrækkelig finansiering), mere reaktionsdygtigt (forøgelse af budgetposten for SMV'er og disruptive teknologier, iværksættelse af åbne indkaldelser for at fremskynde reaktionerne på innovative idéer, fastlæggelse af hurtige procedurer for hasteprojekter osv.) og mere effektivt (optimering af forsvarsoverførsler for projekter i Den Europæiske Forsvarsfond, harmonisering af IP-rammen, udvikling af bæredygtige løsninger til håndtering af fortrolige oplysninger osv.). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU mener desuden, at en helhedsorienteret og strategisk politik for råstoffer/kritiske råstoffer nu er afgørende for at mindske Europas strategiske afhængighed af autokratiske regimer. Efter EØSU's opfattelse bør denne strategi bygge på tre søjler: 1) fri og åben global adgang til råstoffer/kritiske råstoffer, 2) bedre udnyttelse og forarbejdning af europæiske/indenlandske råstoffer/kritiske råstoffer, skatteincitamenter og initiativer til opbygning af lagre og 3) genanvendelse af råstoffer/kritiske råstoffer og forbedring af rammebetingelserne for en cirkulær økonomi. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU mener, at EDTIB bør have som primær opgave at støtte de europæiske væbnede styrker i udførelsen af deres opgaver. Med henblik herpå er EØSU overbevist om, at EDTIB skal kunne varetage fire kernefunktioner: 1) til enhver tid og under alle omstændigheder levere det nødvendige forsvarsmateriel og dertil knyttede tjenester, 2) forbedre centrale forsvarsteknologier og deres anvendelser og udvikle nye, forbedrede versioner og kommende generationer af disse, 3) reagere på nye teknologiske tendenser og gennembrud fra konkurrenters og potentielle modstanderes side og 4) udfordre konkurrenter og potentielle modstandere ved at udvikle innovative koncepter, disruptive teknologier og helt nye anvendelser. Med udgangspunkt i den fælles meddelelse bør Kommissionen og medlemsstaterne hurtigst muligt udvikle en omfattende forsvarsindustriel strategi, der sigter mod at forbedre EDTIB's præstationer inden for disse kernefunktioner. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU anerkender også betydningen af at opbygge stærke opkoblinger for cybersikkerhed for at tackle nye former for hybrid krigsførelse såsom cyberangreb og dårlig digital praksis i de seneste internationale ikkemilitære og militære konflikter. Der bør derfor være særligt fokus på investeringer i cybersikkerhed, der er en sektor, som er vokset hurtigt gennem det seneste årti, og som ser ud til at have øjeblikkelig indvirkning på internationale og nationale anliggender og politiske overvejelser. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU understreger, at EU er nødt til at udvikle investeringsinitiativer, der muliggør industrisamarbejde gennem nystartede virksomheder og SMV'er, og fuldt ud udnytte forsvarssektorens højt kvalificerede arbejdsstyrke og samtidig opkvalificere og skabe nye færdigheder gennem europæiske samarbejdsprogrammer. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU gentager sit forslag om at oprette en online one-stop-shop for SMV'er og nystartede virksomheder, et online »EU-SMV-sted«, der giver mulighed for at indtaste foruddefinerede data og modtage skræddersyede oplysninger om det eller de bedst egnede EU-programmer, der kan yde støtte. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Med hensyn til foranstaltningerne til støtte for kritiske teknologier og industriel kapacitet er det fortsat afgørende at reducere kritisk afhængighed i værdikæder på forsvarsområdet. Dette spænder fra adgang til kritiske råstoffer til levering af kritiske komponenter, delsystemer osv. Det omfatter også finansiel og økonomisk stabilitet i den industrielle forsyningskæde og tilgængelighed af tilstrækkelige færdigheder til at opfylde nuværende og fremtidige kapacitetsmæssige og teknologiske behov. EØSU ønsker ligeledes at understrege de synspunkter og anbefalinger, som det allerede har fremlagt i sin udtalelse om køreplan for teknologier inden for sikkerhed og forsvar (CCMI/189). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Ved udformningen af et nyt paradigme for forsvarsinvesteringer i Europa bør der også tages hensyn til sociale og miljømæssige kriterier, der opfylder behovet for effektivt at integrere pålidelige og overførbare værktøjer i den grønne pagt og bæredygtighedsmålene, for således at reagere på vigtige europæiske prioriteter og risici såsom den cirkulære økonomi, civilbeskyttelse, naturkatastrofer, krisehåndtering og terroraktioner på havet. Krisestyring og klimakrisen kræver øjeblikkelige supplerende foranstaltninger og avancerede værktøjer. Der bør drøftes et særskilt samarbejdsprogram med GD ECHO. |
| --- | --- |

4.5.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/137 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/137

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EU) 2021/2115«

(COM(2022) 305 final — 2022/0196 (COD))

(2023/C 100/21)

| Ordfører: | José Manuel ROCHE RAMO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Arnold PUECH D'ALISSAC |

Ordfører:

José Manuel ROCHE RAMO

Medordfører:

Arnold PUECH D'ALISSAC

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 14.7.2022
  Rådet, 6.7.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 22.2.2022 |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 24.11.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 157/1/4 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 14.7.2022

Rådet, 6.7.2022

Retsgrundlag

Artikel 192, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Vedtaget på plenarforsamlingen

22.2.2022

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

24.11.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

157/1/4

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Forslaget til forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler kommer med en række nyheder og foranstaltninger, der har til formål at afhjælpe visse mangler, der blev påvist i anvendelsen og gennemførelsen af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Ud over at anerkende behovet for denne revision glæder EØSU sig over, at mange af de begrænsninger, der er blevet påvist i det nuværende direktiv, såvel som de initiativer, der foreslås med det nye forslag, allerede var med i bemærkningerne og anbefalingerne i udvalgets evalueringsrapport (2). Blandt disse — som forordningen skal søge at løse — kan nævnes behovet for større harmonisering i håndhævelsen af de nationale handlingsplaner, de forskellige situationer medlemsstaterne imellem, passende uddannelse af brugerne og vigtigheden af at fremme nye teknologier såsom præcisionslandbrug. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | I overensstemmelse med målene i jord til bord-strategien og biodiversitetsstrategien for 2030 har forslaget til forordning om bæredygtig anvendelse af pesticider til formål at forbedre fødevaresystemernes miljømæssige, økonomiske og sociale bæredygtighed. EØSU glæder sig i den forbindelse over, at disse mål er med i forslaget, og anerkender samtidig de fordele, det giver i forhold til at forbedre borgernes og forbrugernes sundhed og miljøet. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Den nye europæiske strategi indfører kvantitative mål for at reducere brugen af og risikoen ved pesticider frem til 2030. Disse målsætninger er ambitiøse, og det er derfor nødvendigt at indføre rimelige overgangsperioder, som tager højde for (3), at man over tid har nedbragt brugen af pesticider, og at de geografiske, agronomiske og socioøkonomiske forhold varierer medlemsstaterne imellem. I disse overgangsperioder bør landbrugerne have adgang til brug af nye alternative produkter. I betragtning af at de nuværende lavrisikoværktøjer i gennemsnit har taget ti år om at nå ud på markedet, bør lovgiverne være særlig påpasselige med tidsplanen for disse mål og sikre den nødvendige fleksibilitet for at overholde princippet om »ikke at lade nogen i stikken«. Desuden indeholder Kommissionens forslag vedrørende »følsomme områder« vidtrækkende restriktioner for anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler. EØSU påpeger, at større landbrugsproduktionsområder i EU er omfattet af den foreslåede definition og anvendelsesområdet for bestemmelserne om »følsomme områder«. En sådan bestemmelse har vidtrækkende konsekvenser og bør derfor kun baseres på en solid videnskabelig og agronomisk konsekvensanalyse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | De harmoniserede risikoindikatorer kræver klare retningslinjer og passende indikatorer. På grund af de begrænsede aktuelle data, især om brugen af kemiske pesticider, bør man anvende en meget forsigtig metode. Dette er især nødvendigt, når salgstallene bruges som referencegrundlag. Tilsvarende bør der lægges særlig vægt på den tid, der bruges til at beregne disse tal. I denne henseende kunne skønnene over markedsføring af pesticider forbedres, f.eks. ved at sondre mellem professionelle tilladelser og tilladelser til »husholdnings- og havebrug« (dvs. til henholdsvis landbrugs- og ikkelandbrugsformål). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | De negative konsekvenser af de seneste kriser — fra pandemien til invasionen af og krigen i Ukraine og en markant stigning i virkningerne af klimaændringer (bl.a. tørke, brande, oversvømmelser, nye skadegørere, hedebølger) — tvinger EU til at sætte fødevareproduktion og fødevaresikkerhed øverst på den politiske dagsorden. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EU bør dog fortsat udvikle den nuværende køreplan for at kunne opfylde sine tilsagn på klima- og bæredygtighedsområdet. Eftersom Europa fortsat skal gennemføre foranstaltningerne i 2030-dagsordenen og målene for bæredygtig udvikling, bør der også tages højde for den nuværende situations indvirkning på landbrugsfødevaresystemerne. I lyset af den nuværende krisesituation bør man derfor overveje muligheden for at anvende visse undtagelser på ren ad hoc-basis og i en begrænset periode (4). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Denne krise bør benyttes som en lejlighed til at tage fat på de strukturelle årsager til den globale ustabilitet og ændre dynamikkerne i forsyningskæderne, så man sikrer varige forbedringer, både for mennesker og for jordkloden. Der er især presserende behov for helt grundlæggende at tage hul på en debat samt overvejelser om, hvilket landbrugsfødevaresystem EU bør gennemføre i de kommende årtier. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Samtidig har EU en forpligtelse til og et ansvar for at medtage produktion og fødevaresikkerhed som et vigtigt strategisk mål. I den forstand skal målene i den grønne pagt og i jord til bord-strategien, som dette forslag hører under, altid tage udgangspunkt i pålidelig videnskabelig dokumentation og være ledsaget af tilsvarende konsekvensanalyser for at sikre målenes egnethed under overholdelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | I den henseende har forskellige undersøgelser (5) allerede advaret om de mulige negative virkninger, som en drastisk stigning i fødevarepriserne — som følge af mindre høst og lavere udbytte — vil forårsage på verdensplan. En reduktion af landbrugsproduktionen kan gøre EU mere afhængig af fødevareimport fra tredjelande med deraf følgende miljømæssige, sociale og økonomiske skader. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Forslagets overordnede mål bør derfor være at satse på alternative løsninger (værktøjskassen) med fokus på bedre anvendelse og overholdelse af integreret bekæmpelse af skadegørere, som fortsat bør være hjørnestenen i forslaget, og udvidelse og understøttelse af brugen af alternative former for bekæmpelse af skadegørere såsom lavrisiko- eller biobaserede plantebeskyttelsesmidler. På nuværende tidspunkt kan disse løsninger imidlertid ikke erstatte brugen af kemiske pesticider. Medlemsstaterne bør fremme brugen af denne værktøjskasse så hurtigt som muligt og samtidig sikre passende incitamentsordninger. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Værktøjskassen bør fokusere på brugen af forskellige løsninger og tiltag baseret på videnskab og innovation: Brugen af mere modstandsdygtige sorter, certificerede frø, jordbundsbevarende landbrug, integreret produktion, nye forædlingsmetoder, økologisk landbrug, omdrift samt digitale teknikker eller satsning på mindre afgrøder bør tjene som retningslinje for en vellykket gradvis omstilling til en model baseret på mindre brug af plantebeskyttelsesmidler. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | For at opnå dette er det vigtigt at have bæredygtige, videnskabsbaserede, effektive, sikre og prismæssigt overkommelige plantebeskyttelsessystemer, der kan give landbrugerne de nødvendige værktøjer til at bevare konkurrenceevnen. Kommissionen bør således kræve gensidige regler, således at import af produkter fra tredjelande behandlet med produkter, der ikke er tilladt på EU-markedet, som minimum svarer til dem, der anvendes i EU. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Samtidig er det vigtigt at undgå, at landbrugernes administrative byrde stiger uforholdsmæssigt, da det især vil ramme små og mellemstore bedrifter, der på grund af deres størrelse er mindre godt rustet til at klare sådanne situationer. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | På den anden side skal de forvaltningsorganer, der er ansvarlige for formidling af statistiske data, håndtere disse data meget omhyggeligt og i særdeleshed respektere retten til privatlivets fred og ejendomsretten til disse data, som i mange tilfælde indeholder fortrolige oplysninger. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU glæder sig over, at landbrugerne kan få adgang til upartisk, professionel og uafhængig rådgivning, så de kan fortsætte med at dyrke deres marker på bæredygtig vis. Den rolle, som landbrugsorganisationer og -kooperativer kan spille i den forbindelse, kan være nøglen til at sikre landbrugere størst muligt udbytte af både produktion og eventuel fælles markedsføring (bl.a. for landbrugskooperativer). |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EØSU bifalder også indførelsen af en specifik foranstaltning, der skal yde landbrugerne økonomisk støtte til dækning af de afholdte udgifter. Udvalget mener dog stadig, at det er nødvendigt at præcisere visse aspekter af indarbejdelsen i den fælles landbrugspolitik mere detaljeret, især visse aspekter vedrørende tidsplanen og dens gennemførelse, eftersom den bør være godkendt den 1. januar 2023 og indgå i den nye fælles landbrugspolitik og de enkelte medlemsstaters tilsvarende strategiske planer. |
| --- | --- |

1.17.

2.   Baggrund

| 2.1. | Kommissionens forslag til en forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler inden for rammerne af revisionen af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider var oprindeligt planlagt til offentliggørelse den 23. marts 2022, men blev på grund af konsekvenserne af den russiske invasion af Ukraine udskudt til den 22. juni 2022. Forordningen blev offentliggjort i naturbeskyttelsespakken sammen med naturgenopretningsforordningen. Pakken er et afgørende skridt i gennemførelsen af den europæiske grønne pagt, jord til bord-strategien og biodiversitetsstrategien. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I overensstemmelse med jord til bord-strategien er de vigtigste mål i Kommissionens forslag følgende:






  — | at reducere den globale brug af og risiko ved kemiske pesticider med 50 % inden 2030 (reduktionsmål 1) og reducere brugen af de farligste pesticider med 50 % inden 2030 (reduktionsmål 2) sammenlignet med gennemsnittet for 2015, 2016 og 2017 |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

at reducere den globale brug af og risiko ved kemiske pesticider med 50 % inden 2030 (reduktionsmål 1) og reducere brugen af de farligste pesticider med 50 % inden 2030 (reduktionsmål 2) sammenlignet med gennemsnittet for 2015, 2016 og 2017

| — | at øge brugen og håndhævelsen af integreret bekæmpelse af skadegørere |
| --- | --- |

—

at øge brugen og håndhævelsen af integreret bekæmpelse af skadegørere

| — | at øge brugen af mindre farlige og ikkekemiske alternativer til kemiske pesticider til skadedyrsbekæmpelse |
| --- | --- |

—

at øge brugen af mindre farlige og ikkekemiske alternativer til kemiske pesticider til skadedyrsbekæmpelse

| — | at forbedre adgangen til overvågningsdata om udbringning og brugen af samt risikoen ved pesticider for helbredet og miljøet |
| --- | --- |

—

at forbedre adgangen til overvågningsdata om udbringning og brugen af samt risikoen ved pesticider for helbredet og miljøet

| — | at forbedre gennemførelsen, anvendelsen og overholdelsen af de retlige bestemmelser i samtlige medlemsstater for at øge effektiviteten og effekten af politikkerne |
| --- | --- |

—

at forbedre gennemførelsen, anvendelsen og overholdelsen af de retlige bestemmelser i samtlige medlemsstater for at øge effektiviteten og effekten af politikkerne

| — | at fremme indførelsen af nye teknologier såsom præcisionslandbrug for at nedbringe den globale brug af og risiko ved pesticider. |
| --- | --- |

—

at fremme indførelsen af nye teknologier såsom præcisionslandbrug for at nedbringe den globale brug af og risiko ved pesticider.

| 2.3. | Medlemsstaterne kan nedsætte deres nationale mål for brugen af og risikoen ved kemiske plantebeskyttelsesmidler ved hjælp af et vægtningssystem, der tager højde for intensitetstallet og brugs- og risikotallet. Denne reduktionsprocent må ikke ligge under 35 % eller over 70 % i 2030. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | For at opnå disse resultater fastsætter Kommissionen i sit forslag en række juridisk bindende reduktionsmål på EU-niveau. De nye regler fastsætter ligeledes, at medlemslandene skal vedtage bindende mål for at bidrage til at nå det overordnede EU-mål. Forordningen fastsætter, at medlemsstaterne skal have fleksibilitet til at tage hensyn til deres nationale situation. Der bør især ses på de hidtidige fremskridt og brugsintensiteten i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Kommissionen måler årligt brugen af og risikoen ved kemiske pesticider ved at anvende de data om salg af plantebeskyttelsesmidler, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen. Referencegrundlaget for beregning af reduktionen på 50 % er salgstallene for 2015, 2016 og 2017. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Alle aktive stoffer, der markedsføres i form af plantebeskyttelsesmidler, klassificeres i en af fire grupper, og hver af disse tildeles en vægtning, som er højest for de farligste grupper. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Sammenfattende er de vigtigste nyheder i forbindelse med revisionen følgende:






  — | vedtagelse af en forordning, der er direkte bindende og finder ensartet anvendelse i alle medlemsstater |
| --- | --- | --- |

2.7.

—

vedtagelse af en forordning, der er direkte bindende og finder ensartet anvendelse i alle medlemsstater

| — | juridisk bindende mål: 50 % reduktion af brugen af og risikoen ved kemiske pesticider og af brugen af de farligste pesticider inden 2030 |
| --- | --- |

—

juridisk bindende mål: 50 % reduktion af brugen af og risikoen ved kemiske pesticider og af brugen af de farligste pesticider inden 2030

| — | strømlinede nationale handlingsplaner og årlige rapporter, der understøtter de juridisk bindende mål |
| --- | --- |

—

strømlinede nationale handlingsplaner og årlige rapporter, der understøtter de juridisk bindende mål

| — | miljøvenlig skadedyrsbekæmpelse, der sikrer, at alle landbrugere praktiserer integreret bekæmpelse af skadegørere, hvor kemiske pesticider kun bruges som en sidste udvej |
| --- | --- |

—

miljøvenlig skadedyrsbekæmpelse, der sikrer, at alle landbrugere praktiserer integreret bekæmpelse af skadegørere, hvor kemiske pesticider kun bruges som en sidste udvej

| — | nyt register til støtte for inspektion af pesticidudbringningsudstyr |
| --- | --- |

—

nyt register til støtte for inspektion af pesticidudbringningsudstyr

| — | forpligtelse til at revidere de harmoniserede risikoindikatorer på baggrund af de statistiske data om landbrugsinput og -output |
| --- | --- |

—

forpligtelse til at revidere de harmoniserede risikoindikatorer på baggrund af de statistiske data om landbrugsinput og -output

| — | incitamenter for landbrugere til at reducere brugen af pesticider under den nye fælles landbrugspolitik: ekstraordinær finansiering i fem år til støtte af overholdelse |
| --- | --- |

—

incitamenter for landbrugere til at reducere brugen af pesticider under den nye fælles landbrugspolitik: ekstraordinær finansiering i fem år til støtte af overholdelse

| — | uddannelse: nye gyldighedsperioder for uddannelsescertifikater og -beviser, der kræves for visse aktiviteter |
| --- | --- |

—

uddannelse: nye gyldighedsperioder for uddannelsescertifikater og -beviser, der kræves for visse aktiviteter

| — | forbud mod enhver brug af pesticider i følsomme områder og inden for en afstand af mindst tre meter fra sådanne områder |
| --- | --- |

—

forbud mod enhver brug af pesticider i følsomme områder og inden for en afstand af mindst tre meter fra sådanne områder

| — | skærpede kriterier for undtagelser for sprøjtning fra luften. |
| --- | --- |

—

skærpede kriterier for undtagelser for sprøjtning fra luften.

| 2.8. | En pakke med centrale politikker skal støtte landbrugere og andre brugere i omstillingen til mere bæredygtige fødevareproduktionssystemer. Der er navnlig tale om: i) et øget udvalg af økologiske alternativer og lavrisikoalternativer på markedet, ii) incitamenter for landbrugere til at reducere brugen af pesticider under den nye fælles landbrugspolitik, iii) forskning og udvikling inden for rammerne af Horisont 2030 og iv) handlingsplanen for økologisk landbrug. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Den nuværende krisesituation — fra pandemien til invasionen af og krigen i Ukraine og en markant stigning i konsekvenserne af klimaændringerne (tørke, brande, oversvømmelser, nye skadegørere, hedebølger m.m.) — sætter de europæiske og globale landbrugsfødevaresystemer under stort pres. Disse hindringer bør dog ikke stå i vejen for EU's målrettede tilsagn om at fortsætte med at udvikle foranstaltninger, der skal sikre en retfærdig omstilling som fastsat i 2030-dagsordenen (6). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU har i mange af sine udtalelser efterlyst en samlet EU-fødevarepolitik, der tilbyder: i) økonomisk, miljømæssig og sociokulturel bæredygtighed, ii) integration på tværs af sektorer, politikområder og forvaltningsniveauer, iii) inkluderende beslutningsprocesser og iv) en kombination af obligatoriske foranstaltninger (regulering og skatter) og incitamenter (prisfordele, adgang til kredit, ressourcer og forsikringer) for at fremskynde omstillingen til bæredygtige fødevaresystemer (7). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For at nå disse mål er der brug for en større harmonisering og sammenhæng mellem de forskellige EU-politikker og -lovgivninger: den europæiske grønne pagt, jord til bord-strategien og biodiversitetsstrategien, handlingsplanen for nulforurening, bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler osv. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Desuden bør budgettet for den fælles landbrugspolitik hverken reduceres eller fastholdes på det nuværende niveau, men derimod øges og understøtte omstillingen. Godkendelsen af de strategiske planer under den fælles landbrugspolitik bør være betinget af, at medlemsstaterne vedtager omfattende planer for at forandre fødevaremiljøet, således at incitamenter til sund og bæredygtig fødevareproduktion kobles sammen med etableringen af nye markeder for disse produkter (8). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I den forbindelse glæder udvalget sig over beslutningen om inden for rammerne af den nye fælles landbrugspolitik at prioritere finansiering af frivillige metoder for at sikre, at plantebeskyttelsesmidler anvendes på en bæredygtig måde uden at kompromittere indtægterne fra andre alternative metoder, der også er lovlige og tilladte under EU-lovgivningen. Finansiering af f.eks. miljøordninger og initiativer til udvikling af landdistrikterne har generelt kun været tilgængelig for initiativer, der går ud over lovkravene. Med de nye rammer vil alle medlemsstaterne have de nødvendige midler til at sikre, at landbrugerne opfylder alle deres forpligtelser vedrørende bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler i fem år. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Udvalget værdsætter endvidere indsatsen for at øge effektiviteten af de nationale handlingsplaner for bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Selv om de nationale handlingsplaner for bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler kan se ret forskellige ud, og opfyldelsen af målene har været frivillige og har omfattet forskellige interesseområder, har de nationale handlingsplaner for bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler et mere strømlinet indhold, herunder en detaljeret liste over initiativer og deres forbindelser med målene for jord til bord-strategien. Alle medlemsstater skal foreslå finansielle og andre foranstaltninger til fremme af integreret bekæmpelse af skadegørere og ikkekemiske alternativer. De skal redegøre for udviklingen i de årlige fremskridts- og gennemførelsesrapporter inden for samtlige målområder og indsamle kvantitative data om opfyldelsen af bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Kommissionen vil hvert andet år foretage en analyse af de årlige fremskridts- og gennemførelsesrapporter. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Det er dog helt afgørende, at denne nye styringsmodel »ikke lader nogen i stikken«. Det betyder, at man skal sikre, at plantebeskyttelsesmidler bruges på den mest optimale og bæredygtige måde i alle medlemsstater på trods af de forskellige udgangspunkter. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | For at nå dette mål bør det organiserede civilsamfund, og især organisationer med erfaring inden for pesticider, inddrages tæt i udformningen, overvågningen og den fremtidige evaluering af den nye forordning. Det er nødvendigt at oplyse den brede offentlighed — og især forbrugerne — bedre om pesticiders rolle og desuden uddanne og oplyse pesticidbrugerne bedre (9). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Rimelige fødevarepriser (som afspejler de reelle produktionsomkostninger for miljøet og samfundet) er afgørende for at opnå bæredygtige fødevaresystemer på lang sigt. Det er vigtigt, at EU selv under den nuværende krise sikrer reel gensidig anerkendelse af reglerne i præferencehandelsaftaler (10). |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Det er afgørende for en bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler at forbedre adgangen til og tilgængeligheden og omkostningseffektiviteten af alternative løsninger og nye teknologier. Integreret bekæmpelse af skadegørere såvel som andre metoder til skadedyrsbekæmpelse med lavt forbrug af pesticider, som er en del af integreret produktion og økologisk landbrug, var et af direktivets nøgleelementer og udgør kernen i den nye forordning (11). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Forslaget til forordning fastlægger som en overordnet regel, at professionelle brugere, herunder landbrugere, skal anvende ikkekemiske foranstaltninger, før de går over til kemiske plantebeskyttelsesmidler. Det kan f.eks. være omdrift, skadedyrsovervågning, integreret skadedyrsbekæmpelse og anvendelse af ikkekemiske skadedyrsbekæmpelsesmetoder og andre pesticider med lavere risiko (12). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Det betyder ikke, at man ikke kan bruge pesticider, eller at de ikke kan være nødvendige under visse omstændigheder. I nogle tilfælde — f.eks. i kommerciel fødevareproduktion — er pesticider endda det eneste middel til som en sidste udvej effektivt at bekæmpe skadedyr i overensstemmelse med princippet om integreret bekæmpelse af skadedyr. Eksempelvis bør deres betydning i mindre udbredte anvendelser fremhæves. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Klimaændringerne bidrager til øget spredning af skadedyr, hvilket kræver, at der er adgang til pesticider, når alle andre bekæmpelsesmuligheder er udtømt. Behovet bliver endnu mere tydeligt i lyset af, at verdensbefolkningen ifølge samtlige prognoser vil vokse med mere end 2 mia. indbyggere i løbet af de næste 30 år. Der skal tages behørigt højde herfor for at sikre et stabilt fødevareproduktionssystem, der kan forsyne en konstant voksende verdensbefolkning. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | I de senere år har vi dog i stigende grad oplevet tørke, oversvømmelser, hedebølger og ekstreme temperaturændringer, hvilket har reduceret fødevareproduktionskapaciteten og landmændenes høst. I den forstand er det under de aktuelle kriser — i første omgang forårsaget af pandemien og senere af invasionen af Ukraine samt af de førnævnte konsekvenser af klimaændringerne — nødvendigt at sikre et stabilt udbytte i landbrugsproduktionen for at kunne forsyne verden med produkter af høj kvalitet og i tilstrækkelig mængde af hensyn til at garantere fødevaresikkerheden. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Forordningen fremhæver også de uafhængige rådgiveres nøglerolle. Disse bør yde professionel rådgivning i overensstemmelse med de gældende afgrødespecifikke standarder og integreret skadedyrsbekæmpelse. Det er derfor helt afgørende at styrke og fremme landbrugsorganisationernes og -kooperativernes rådgivende rolle, da disse yder direkte støtte på stedet. I Spanien er det f.eks. obligatorisk at søge rådgivning om langt de fleste afgrøder, hvilket har øget antallet af officielt certificerede rådgivere til over 20 000. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU har i en tidligere evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider fremhævet vigtigheden af at forbedre kontrolsystemet og sikre overensstemmelse mellem direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider og de nationale handlingsplaner. Inden for rammerne af bæredygtig brug af pesticider skal professionelle brugere registrere begrundelsen for alle indgreb (kemiske, biologiske, fysiske eller dyrkningsmæssige). |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | I den henseende bør der i forslaget til forordning lægges særlig vægt på beskyttede eller følsomme områder. I visse beskyttede eller følsomme områder (grønne byområder, herunder parker eller offentlige haver, legeområder, rekreative områder eller sportsområder, offentlige stier, Natura 2000-områder og alle økologisk følsomme områder, der skal beskyttes af hensyn til truede bestøvere) vil brugen af plantebeskyttelsesprodukter ikke længere være tilladt, medmindre visse betingelser opfyldes, og kun hvis den professionelle, der bruger produkterne, nøje begrunder, hvilke produkter der anvendes og hvordan, hvornår og hvor længe. Det er derfor vigtigt, at de kompetente godkendelsesmyndigheder har tilstrækkeligt kvalificeret personale for at undgå forsinkelser, der medfører, at man ikke får startet skadedyrsbekæmpelsen i tide. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | På den anden side bør der tages hensyn til medlemsstaternes særlige geografiske og klimatiske forhold for at sikre, at anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler ikke begrænses uforholdsmæssigt meget i landbrugsområder i økologisk følsomme områder, hvor man ellers ikke kan tackle nye skadegørere. I Spanien dækker Natura 2000-nettet f.eks. 27 % af hele landet med tusindvis af hektar landbrugsafgrøder og husdyravl. En god strategi kan være zoneinddeling af de forskellige områder, hvor naturreservater afgrænses og adskilles fra de øvrige områder. I sidste ende bør beslutningen om at begrænse brugen i følsomme områder baseres på klar videnskabelig og landbrugsvidenskabelig dokumentation, der understøtter kategoriseringen af et givet område som beskyttet. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Tærskelværdien for kemiske indgreb er præciseret i de afgrødespecifikke regler, og det er op til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne at oprette et elektronisk register over integreret bekæmpelse af skadegørere og plantebeskyttelsesmidler og sikre, at professionelle brugere indtaster deres oplysninger. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Derudover glæder EØSU sig over, at Kommissionen har taget mange af udvalgets anbefalinger på uddannelsesområdet til efterretning, da manglen på viden om optimal anvendelse af pesticider har været en af de største hindringer for gennemførelsen af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider (13). |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Der vil blive oprettet et nyt centralt elektronisk register over uddannelsescertificering. Det vil indeholde detaljerede oplysninger om gyldighedsperioden for uddannelsesbeviserne (fem år for rådgiveren og ti år for distributøren eller den professionelle bruger). Der kræves bevis for uddannelse, før brugeren kan købe eller bruge godkendte plantebeskyttelsesmidler til udbringningsudstyr til professionel brug, og før en rådgiver kan rådgive. Distributører skal have et tilstrækkeligt antal uddannede medarbejdere. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Privatlivets fred skal sikres ved administrativ brug af landbrugsdata, og frem for alt bør landbrugerne have bedre adgang til digital uddannelse og bredbånd for at undgå større byrder og mere arbejde for landbrugerne, som ofte ikke har de tekniske ressourcer og mandskabet til at overholde kravene om elektronisk registrering. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Det ville gavne gennemførelsen af forordningen, hvis offentligheden — og især forbrugerne — kendte mere til pesticidernes rolle og anvendelse i overensstemmelse med national og europæisk lovgivning. Her er det afgørende at iværksætte oplysnings- og formidlingskampagner, der sikrer bedre oplysning af den brede offentlighed og de ansvarlige politikere. Man bør f.eks. formidle, hvilke faktorer der spiller ind i fastsættelsen af fødevarepriser, og hvilke aspekter der har mere at gøre med produktmærkning eller -certificering (14). |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Lignende betingelser skal også gælde inden for international handel. Af hensyn til sammenhængen mellem forskellige EU-politikker er det fortsat vigtigt at udvise stor forsigtighed ved og eventuelt forbyde import af fødevarer behandlet med stoffer, der er forbudt i EU. |
| --- | --- |

4.15.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF af 21. oktober 2009 om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 71)

1

(2)  EØSU's informationsrapport Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

2

(3)  Eurostat, Pesticides sales in the EU.

3

(4)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

4

(5)  FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation, Hunger Hotspots — FAO-WFP early warnings on acute food insecurity.

5

(6)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

6

(7)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (COM(2020) 381) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

7

(8)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (COM(2020) 381) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

8

(9)  EØSU's informationsrapport Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

9

Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider

(10)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (COM(2020) 381) (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

10

(11)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om integreret produktion i Den Europæiske Union (initiativudtalelse) (EUT C 214 af 8.7.2014, s. 8).

11

(12)  EØSU's informationsrapport Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

12

Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider

(13)  EØSU's informationsrapport Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

13

Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider

(14)  EØSU's informationsrapport Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

14

Evaluering af direktivet om bæredygtig anvendelse af pesticider

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/145 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/145

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 389/2012 for så vidt angår udveksling af oplysninger i de elektroniske registre vedrørende erhvervsdrivende, som flytter punktafgiftspligtige varer mellem medlemsstaterne til erhvervsmæssige formål«

(COM(2022) 539 final — 2022/0331 (CNS))

(2023/C 100/22)

| Anmodning om udtalelse | Rådet for den Europæiske Union, 27.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 113 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 209/0/3 |

Anmodning om udtalelse

Rådet for den Europæiske Union, 27.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 113 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

209/0/3

Da EØSU går ind for indholdet i forslaget til Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 389/2012 for så vidt angår udveksling af oplysninger i de elektroniske registre vedrørende erhvervsdrivende, som flytter punktafgiftspligtige varer mellem medlemsstaterne til erhvervsmæssige formål (1) og ikke har nogen bemærkninger, har udvalget på sin 574. plenarforsamling den 14.-15. december 2022, mødet den 14. december 2022, med 209 stemmer for og 3 hverken for eller imod besluttet at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2022) 539 final.

1

---

| 16.3.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 100/146 |
| --- | --- | --- | --- |

16.3.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 100/146

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i det område, der er omfattet af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (SIOFA)«

(COM(2022) 563 final — 2022/0348 (COD))

(2023/C 100/23)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 9.11.2022 |
| --- | --- |
| | Rådet, 10.11.2022 |
| Retsgrundlag | Artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 14.12.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 574 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 202/0/3 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 9.11.2022

Rådet, 10.11.2022

Retsgrundlag

Artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget på plenarforsamlingen

14.12.2022

Plenarforsamling nr.

574

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

202/0/3

Da EØSU går fuldt ud ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, har udvalget besluttet at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 14. december 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---